Enevoldsarveregjeringsakten blir også kalt for , i det akten gav Kongen «absolutt suverenitet». I Danmark ble det samtidig også innført et formelt arvekongedømme (i motsetning til det tradisjonelle valgmonarkiet). Dermed måtte kongen ikke lenger undertegne en håndfestning som sikret adelens rettigheter mot en for sterk kongemakt. Norge var et arvekongedømme, men kongene arrangerte de såkalte hyllingene i Christiania for å markere at det ble en ny konge eller arveprins, bl.a. i 1591 og 1610. Hyllingene var både en høytidelig seremoni og en form for stendermøte. Representantene møtte etter innkalling fra kongemakten. De hadde med seg sine egne signeter for å kunne underskrive og besegle det dokumentet som bekreftet at hyllingen var foretatt. Til hyllingene hadde representantene gjerne med seg bønneskrifter («supplikker» ), som de overleverte til kongen eller hans representant, der de i ærbødige ordelag klaget over embetsmenn, over skatter o.l., eller de ba om forskjellige ytelser og ordninger m.v.