Partiet ble oppløst i 1994 som en følge av korrupsjonsskandalene og det var minst seks utbrytergrupper: Unione di Centro (UdC), ledet av Alfredo Biondi, Raffaele Costa og Enrico Nan, partiet var nært alliert med Forza Italia, som det ble en del av i 1998; Partito Liberale (PL), ledet av Stefano De Luca, Ernesto Caccavale og Luigi Calligaris, også dette partiet var nært alliert med Forza Italia, men i motsetning til UdC var dette partiets medlemmer medlemmer av Forza Italia fra begynnelsen (men når UdC sluttet seg til Forza Italia, begynte PL å distansere seg fra sistnevnte, da det etter deres mening hadde blitt for kristeligdemokratisk; en gruppe ledet av Antonio Martino, Giancarlo Galan og Paolo Romani sluttet seg umiddelbart til Forza Italia, som de anså som et liberalt masseparti; Destra Liberale Italiana (DLI), ledet av Gabriele Pagliuzzi og Giuseppe Basini, sluttet seg til Alleanza Nazionale; Federazione dei Liberali Italiani (FdL), ledet av Raffaello Morelli og Valerio Zanone, sluttet seg først til Patto Segni, for deretter å slutte seg til sentrum-venstre, som en del av Unione Democratica); Sinistra Liberale (SL) ledet av Gianfranco Passalacqua, som representerte partiets venstrefløy og som til slutt ble en del av Democratici di Sinistra i 2006.