Nyserot var kjent for sin giftighet allerede i oldtiden, den er så giftig at ekstrakt av den ble brukt som pilgift. Nyserot var også en attraktiv droge allerede i antikken. I oldtidens Egypt het nyserot «Somphia». Under romertiden var den kjent som «Veratrum», som er dagens vitenskapelige slektsnavn, mens keltere brukte ordet «Laginon». Artene i nyserotslekta var velkjent for giftighet og sin medisinske virkning.. Dioskorides beskrev hvordan den ble brukt som nyse–, brekkmiddel, til abort og som gift mot gnagere, men han beskrev også den åndedrettslammende virkningen plantene har. I folkemedisinen ble ekstrakter av rotstokken brukt mot podagra, reumatisme og trigeminusnevralgier. Denne ekstrakten ble også brukt mot eksterne parasitter som lus, lopper og lignende. Pulver av plantedeler fremkaller fort nysing, og ble brukt på begynnelsen av 1900-tallet. Dette ble senere omtrent totalt forlatt på grunn av risikoen for forgiftning. Deler av den har også blitt brukt mot fluer. Rota til nyserot skal visst også ha vært til bruk som en slags snus av enkelte samer.