Da Thrane slapp ut av fengslet i 1858, dro han sporenstreks til Drammen for å oppsøke gamle allierte i bevegelsen, med tanke på å blåse liv i virksomheten. Men til sin sorg fant han at den gamle kampånden var kuet. I Christiania var bevegelsen død. Han tenkte da på å starte opp igjen, men skjønte at han nå var blokkert på alle kanter, og ga opp.