Ayyubidene, en sunnittisk kurdisk familie, hadde opprinnelig tjent som soldater under zangidene, men under Ṣalāḥ ad-Dīn Yūsuf ibn Ayyūb (best kjent som Saladin, kurdisk ), som etter Nur ad-Dins død i 1174 erklærte seg sultan, gikk de imot zangidene og erobret store deler av deres områder. Ayyibid-dynastiet var basert i Kairo, og under Saladin hadde de militær framgang mot korsfarerstatene, for eksempel i slaget ved Hattin, og erobret de fleste av deres områder. I dag finnes Saladins grav i byen han døde i, Dimašq. Etter Saladins død i 1193 ble riket hans delt, og al-Adil I ble etter hvert emiren av Dimašq, mens det i al-Qāhira, Ḥalab, Hamah, Ḥimṣ og Arabia fantes andre ajjubidherskere. Etter det tredje korstog i 1187-92 fikk europeiske korsfarere igjen kontrollen over det meste av middelhavskysten. Senere korstog hadde mindre militær suksess, og i 1291 mistet europeerne Akko, deres siste holdepunkt i Midtøsten.