For å gjennomføre et slikt eksperiment krever man minst to elektroder. Arbeidselektroden, som tar kontakt med analytten, må bruke ønsket potensial på en kontrollert måte og lette overføringen av ladning til og fra analytten. Den andre elektrode fungerer som den andre halvdelen av cellen. Denne andre elektroden må ha et kjent potensial for å måle potensialet til arbeidselektroden; Videre må den balansere ladningen som er lagt til eller fjernet av arbeidselektroden. Selv om dette er et levedyktig oppsett, har det en rekke mangler. Mest viktig er det at det er ekstremt vanskelig for en elektrode å opprettholde et konstant potensial mens det går strøm igjennom for å motvirke redokshendelser ved arbeidselektroden.