Löwenthal deltok i den store internasjonale sjakkturneringen under verdensutstillingen i London 1851, men ble slått ut av Elijah Williams allerede i første runde (0-2). Etter turneringen valgte Löwenthal å slå seg ned i London. Han fikk etterhvert britisk statsborgerskap. Sjakkaktivitetene var hans eneste inntektskilde, og de neste årene spilte han en rekke turneringer. Han kunne ha problemer med å holde nervene under kontroll, eksempelvis ledet han 9–2 i en dramatisk match mot Daniel Harrwitz, men tapte tilslutt 10–11. Löwenthal vant de betydelige turneringene i Manchester 1857, blant annet ved å beseire Adolf Anderssen, og i Birmingham 1858, der han slo Howard Staunton med 2–0 og vant prispengene på £63. Dette var hans største triumf. Bare noen dager før spilte Löwenthal og Morphy en match i London som Löwenthal tapte 4,5:10,5 (+3, -9, =4). Prispengene til vinneren var på £100, men de gav den økonomisk uavhengige Morphy tilbake til motspilleren ved å spanderte møbler verd £120 til Löwenthals nye leilighet. Löwenthal var full av beundring for den unge amerikaneren og ble hans første biograf.