Til slutt vil optikeren foreta en rekke tester for å undersøke pasientens øyehelse. De ulike testene som foretas baserer seg i stor grad på anamnesen foretatt og der hvor pasienten innehar en større risikofaktor enn gjennomsnittlig ved for eksempel familiær øyepatologi. En rutine linsekontroll vil være mindre omfattende enn synsundersøkelse på en ny pasient. Testene undersøker om det finnes tegn til skade, anomalier eller sykdom som for eksempel grønn stær (glaukom), samt kartlegge eventuelle aldersforandringer som for eksempel grå stær (katarakt). Ulike systemiske sykdommer som diabetes og høyt blodtrykk kan gi endringer i øyebunnen, da spesielt i de minste blodkarene (kapillærene), og optikeren ser etter tidlige tegn på slike endringer. Ved mistanke om medfødte anomalier, sykdom eller skade kan det være aktuelt med flere tester. De fleste optikere kan foreta målinger som undersøker en pasients fargesyn, synsfelt (perimetri), øyets indre trykk (intraokulært trykk), eller fremre segment som hornhinnetykkelse et cetera. Ved mistanke om sykdomsforhold henvises pasienten til øyelege eller fastlege. En optiker har ikke myndighet til å stille en diagnose på øyesykdom, dette er forbeholdt leger. Ved akutte forhold kan pasienten sendes direkte til legevakten eller sykehuset.