Scruton hevdet videre, etter Burke, at samfunnet holdes sammen av autoritet og rettssikkerhet, i betydningen retten til lydighet, ikke av borgernes forestilte rettigheter. Lydighet, skrev han, er «den fremste dyden til politiske skikkelser, disposisjonen som gjør det mulig å styre dem, og hvis foruten samfunn smuldrer ned i "individualitetens støv og pulver"». Ekte frihet står ikke i konflikt med lydighet, men er dens andre side. Han ble også overbevist av Burkes argumenter om den samfunnskontrakten, inkludert at de fleste parter i kontrakten enten er døde eller ikke er født ennå. Å glemme dette skrev han – å kaste vekk skikker og institusjoner – er å «plassere de nåværende medlemmene i samfunnet i en diktatorisk dominans over dem som gikk før, og de som kommer etter dem».