Belianske Tatra ble kjent som turistmål i forbindelse av utviklingen til det nærliggende Høye Tatra i løpet av 1800-tallet. Livlig turisme begynte imidlertid først etter andre verdenskrig. I 1949 ble fjellene en del av den nyetablerte Tatra nasjonalpark (TANAP). Flere merkede turstier fører gjennom området, blant annet over den flate, østre delen av hovedryggen. 1. juli 1978 stengte nasjonalparkadministrasjonen hovedryggen for turister, etterfulgt i 1980 av Monkova dolina-dalen. Bare i den sørlige skråningen over dalene Zadné Meďodoly, Predné Meďodoly og Dolina Siedmich prameňov førte brukbare stier. I 1993 ble en sti fra kommunen Ždiar via Monkova dolina over de sentralt beliggende passene Široké sedlo til Kopské sedlo gjenåpnet. Siden 1997 har fjellhytta , som ligger i den sørøstlige delen av fjellet, igjen blitt brukt til turistformål. Det mest kjente stedet i regionen er dryppsteinhulen Belianska jaskyňa nær Tatranská Kotlina.