Etter krigen og novemberrevolusjonen ble han med i frikorpset Marinebrigade Ehrhardt og kjempet imot den bayerske rådsrepublikks røde garde; som sjef for gikk han frem med stor brutalitet. I 1920 deltok han i Kappkuppet og ble samme år medlem i den ultranasjonalistiske paramilitære styrke Organisation Consul. Året etter tok han aktivt del i mordet på Matthias Erzberger. Erzberger ble av Organisation Consul betraktet som landsforræder, ettersom han i 1918 hadde undertegnet den for Tysklands vedkommende fornedrende våpenstillstanden i Compiègneskogen.