I de første dager av krigen var Elazar en av de meget få israelske militæsjefer som holdt hodet ksldt, og som oppretholdt et optimistisk syn på hvordan ting utviklet srg. Det var i særlig kontrast til den politiske ledelse, først og fremst Moshe Dayan, som talte om «ødeleggelsen av det tredje jødiske fellesskap». På samme tid understreket krigen de skarpe personlige motsetninger mellom de øverste militærledere, især langs sørfronten. På et visst punkt under kampene ble Elazar tvunget til å utskifte sjefen for sørkommandoen, generalmajor Shmuel Gonen (kalt «Gorodish») med den tidligere generalstabssjef Haim Bar-Lev. Han sikret seg også hjelp fra generalene Rehavam Zeevi og Aharon Yariv som begge nylig hadde gått i pensjon, og nå ble hans særlige rådgivere.