Heidegger ønsket å ta et oppgjør med den vestlige metafysiske tradisjonen fra Platon og Aristoteles frem til sin egen tid. Han skulle senere gi tradisjonen navnet , da han mente den forvekslet begrepet Gud med væren og betraktet væren som årsak til det værende. Gradvis hadde tradisjonen konsentrert seg mer om det værende og glemt spørsmålet om væren. I forelesningsrekken innfører han begrepet , som betegner forskjellen mellom væren og det værende. Han vil gi en analytisk utlegning av spørsmålet om væren for deretter å vise hvordan væren er en funksjon av den egentlige tiden (). Sistnevnte skulle han argumentere for i annen del av verket, som aldri så dagens lys.