Det var embetsmennene som dominerte Riksforsamlingene – av de 75 representantene som på et eller annet vis tilhørte embetsstanden, hadde 68 navn som avslører at de hadde røtter i utlandet. Mange var av tysk avstamning (Wedel, Løvenskiold), dansk (Falsen, Sverdrup, Steenstrup), eller britisk (Christie, Moses). De norsktalende bøndene og lavere offiserene spilte en underordnet rolle; mange av dem tok overhodet ikke ordet under forhandlingene, og for enkeltes vedkommende vet vi ikke engang om de støttet selvstendighetspartiet eller unionspartiet. De ledende debattantene var nesten utelukkende embetsmenn, eller blant de få kjøpmennene som ofte støttet unionspartiet.