Under landssvikoppgjøret etter andre verdenskrig var han lagdommer da han i 1946 som den eneste tok dissens og stemte mot frikjennelsen av politiinspektør Knut Rød som deltok aktivt i det nazistiske Statspolitiets aksjoner mot norske jøder. Som rettens formann var lagdommer Cappelen trolig den som leste opp dommen. Han var helt uenig med flertallet, og uttalte at Rød ved «». Cappelen påpekte at Rød befant seg «» Gunnar Eilifsen hadde gjort det og betalt med sitt liv. Cappelen godtok ikke at Røds angivelige bistand til nordmenn som var i Stapos søkelys, var noen grunn til å frifinne Rød som hadde visst «», og at «». Det ble anført at Rød ved utskipningen av jødene hadde bedt Wilhelm Wagner opptre så hensynsfullt som mulig, og Rød «». Cappelen innvendte at dette «» som ikke kunne regnes som annet enn formildende omstendigheter.