Den kanskje viktigste konsekvensen av nominalistenes fremvekst i en historisk sammenheng er at det fra nå av ble skilt mellom teologi, filosofi og naturstudier som uavhengige felter. Filosofien og naturstudiene skulle ikke lenger bare være teologiens løpegutter. Dette fordi nominalistene med sin filosofi setter et skille mellom tro og tanke, og mellom religion og naturstudier. Dette var et skille som bare skulle forsterke seg i århundrene som kom. Nominalismen regnes derfor som en av de tidligste forutsetningene for at filosofi og naturstudier gjennomgikk en renessanse i tidligmoderne tid.