Teorien om et ikke-indoeuropeisk substrat ble først satt fram av Sigmund Feist i 1932. Han anslo at omkring en tredel av urgermanske leksemer kom fra et ikke-indoeuropeisk substrat, og at den påståtte reduksjonen i det urgermanske bøyningssystemet var resultat av pidginisering med substratet. Hvilken kultur eller hvilke kulturer som kan ha bidratt med det språklige substrat-materialet er en pågående akademisk debatt. Mulige kandidater for substratkulturer er maglemose-, nordwestblock- eller traktbegerkulturen, men også eldre nordeuropeiske kulturer som hamburgkulturen.