Selv om han var for Vietnamkrigen, var han også klar på at noen av de store konfliktene bare kunne munne ut i tragedier, samme hvem som kunne sies å ha rett. Han lar sine «talspersoner» komme med ytringer som at undertrykkelse og maktbruk over tid fører til at begge parter utvikler paranoide trekk som gjør at de ikke lengre er i stand til å tenke på hverandre uten at konflikten farger det. Eller som romskipskaptein sier det til noen menneskelige overlevende på en planet der de har kommet godt overens med urinnvånerne: «Kan dere snakke for deres barnebarns barn når de er blitt mere tallrike, og trenger mere land? Mine forfedre hadde ikke til hensikt å fordrive palestinerne - det bare skjedde likevel.» Hans bilde: Ingen skurker, gode hensikter og bitter strid.