På 1950- og 60-tallet arbeidet García Márquez som utenrikskorrespondent. Fra 1955 var han utsendte i Paris, og der ble han brått arbeidsløs da den colombianske diktatoren Rojas Pinilla la ned avisen. Etter et mellomspill i Venezuela kom han tilbake til Bogotá i 1959 og begynte å arbeide for det revolusjonære kubanske nyhetsbyrået Prensa Latina. I 1961 ble han Prensa Latinas korrespondent i New York, og senere fikk han samme stilling i Mexico. Han sluttet som journalist for å vie seg fullt og helt til skjønnlitteraturen, men han forble tro mot det kubanske regimet og ble med tiden en personlig venn av diktator Fidel Castro. Ved sin død bodde han i Mexico by, men han hadde boliger også i Cartagena de Indias og i Paris. I Havanna stod det også en villa til hans disposisjon.