Filmene hennes ble omtalt som dekorativ, enkel historiefortelling – kunst for kunstens skyld – og hun ble derfor ignorert av mange samtidige filmvitere. Et feministisk argument er at hun er blitt oversett på grunn av kjønn, ettersom det er gjort langt flere studier av filmer fra mannlige filmskapere fra 1920-årene. En viktigere årsak til at disse ble mer omtalt, er at de arbeidet med langt mer eksperimentelle filmer enn henne, til dels helt abstrakte.