Robinsons problemer ble illustrert av krangelen som dukket opp mellom ham og Warren som erklærte at høykommissærens plikter til hjemmeregjeringen til tider var i konflikt med at han som guvernør av Kappkolonien var bundet av sine ministres råd i koloniens interesser. Robinson lyktes i å vinne tilliten til president Kruger, mens han godkjente Rhodes' forsøk på å forene de britiske og nederlandske gruppene i Kappkolonien. Men han opptrådte mer som administrator enn som statsmann og var fornøyd med å ta seg av vanskeligheter etter hvert som de dukket opp.