Doktoravhandlingen fra 1916 fikk senere tillagt en del 2. Det første tilleggsmanuskriptet skal ha blitt flammenes rov, men Walter Anderson gikk straks igang med å rekonstruere og gjenskape det hele. Den komparative eventyrmonografien ble omsider utgitt samlet på tysk i 1923, i serien Folklore Fellows' Communications, med tittelen . Avhandlingen regnes som Walter Andersons viktigste verk. Her var nær 640 muntlig traderte og litterære varianter av eventyrtypen «Presten og klokkeren» (AT 922) gjort til gjenstand for en storslått internasjonal undersøkelse.