Ved å bestride muligheten for at sikker kunnskap kan begrunnes med iakttagelser (jf. empirisme, positivisme), med tankevirksomhet (jf. klassisk rasjonalisme) eller med aprioriske sannheter (jf. kritisisme), står fallibilismen i sterk kontrast til flere utbredte erkjennelsesteoretiske retninger. Men den skiller seg også tydelig fra andre erkjennelsesteoretiske posisjoner som benekter sikker kunnskap: Fallibilismen forutsetter i motsetning til relativismen at (ellers hadde det ikke vært mulig å begå feil) – denne sannheten er bare ikke direkte for oss. Fallibilismen mener i motsetning til skeptisismen at – vi kan bare aldri være på å være i besittelse av den. Fallibilismen påstår i motsetning til nihilismen ikke at mennesket alltid tar feil – vi kan bare ikke å alltid ta feil.