Myndighetene på Shetlandsøyene under prosjekteringsarbeidet på fremtidige ferger mellom hovedstaden Lerwick og de nordre øyene besluttet seg for å finne alternativer da man ville ha større effektivisering, ikke minst ettersom ruteskipet «Earl of Zetland» var for stor slik at lossingsbåter var blitt nødvendige ved flere anløp. De kom i kontakt med mr. Oppegård i Møre og Romsdal som introdusert dem for MRF i 1961, og om de oppkommende planene for adoptering av veifergeprinsippet i norske fergestrekninger. Ved dette tidspunktet hadde shetlandsboere truffet konklusjonen om at bilfergen skal være fremtiden. I ett tiår forberedte shetlandsboerne det nye systemet under tett oppfølgning av erfaringene høstet i Norge, dels i strid med skottene som vil fortsette rutesambandet med en ferge med sidelastende løfterampe og kontraherte en serie på 5 bilferger i 1973. Disse var basert på den norske fjordfergen, under navnene «Fivla», «Geira», «Grima», «Fylga» og «Thora». Fergebryggene utbygges med den norske fergeleieløsningen.