Adressesaken og kommisjonsberetningen, som av færøyinger ble kalt , «styggeboken», økte motsetningene mellom den færøyske selvstyrebevegelsen og de danske myndighetene. Sambandsmenn som Færøyenes folketingsmann Oliver Effersøe bidrog til å skjerpe motsetningene ved å anklage selvstyrebevegelsen for å være «separatister» og «danskehatere», selv om Jóannes Patursson og andre selvstyremenn på dette tidspunktet ønsket selvstyre i Færøyenes indre anliggender, ikke løsrivelse fra Danmark. Konflikten eskalerte i løpet av 1920- og 1930-årene, så det tok form av en faktisk separatistisk bevegelse med Patursson som åndelig leder.