På slutten av sommeren 1069 sendte Svein Estridsson av Danmark en stor flåte til kysten av England, noe som utløste en ny bølge av opprør over hele landet. Etter et mislykket og avbrutt forsøk på å herje i sør, gikk danskene sammen med opprørere i Northumbria. Dette nye opprøret fikk også støtte fra Edgar Ætheling, Gospatric og andre landflyktige i Skottland, og av jarl Waltheof II av Northumbria, den siste av de angelaksiske jarlene som forble i England et tiår etter normannernes erobring. De kombinerte danske og engelske styrkene overmannet de normanniske garnisonene i York, erobret festningene og tok kontrollen i Northumbria. Men et hærtokt inn i Lincolnshire ledet av Edgar ble slått tilbake av den normanniske garnisonen i Lincoln. På samme tid flammet motstanden opp igjen i det vestlige Mercia, hvor styrkene til Eadric den ville, sammen med hans walisiske allierte og andre opprørere fra Cheshire, angrep borgen ved Shrewsbury. I sørvest kom opprørere fra Devon og Cornwall som angrep den normanniske garnisonen ved Exeter, men disse ble slått tilbake av forsvarerne og spredt av en annen normannisk styrke under grev Brian, som kom til hjelp . Andre opprørere fra Dorset, Somerset og naboområdene beleiret borgen Montacute Castle, men ble beseiret av en normannisk hær samlet fra London, Winchester og Salisbury under Geoffrey av Coutances.