Senere har faghistorikerne tegnet et mer nyansert og sammensatt bilde av Elizabeth. Regjeringstiden hennes forbindes fremfor alt med seieren over den spanske armada, og med vellykkede angrep på spanjolene som blant annet invasjonene av Cádiz i 1587 og 1596. Blant nyere tids historikere er det imidlertid flere som peker på at Elizabeths militære styrker også led store tap både på land og til sjøs. I Irland seiret hun til slutt, men måten styrkene hennes gikk frem på der har også etterlatt varige pletter på hennes ettermæle. Idag mener mange historikere at hun ikke nødvendigvis var den alltid dristige og modige forsvareren av protestantiske nasjoner overfor Spania og Huset Habsburg; snarere førte hun en utenrikspolitikk der hun svært nødig tok noen reell risiko. Det var svært begrenset hvor mye støtte utenlandske protestanter kunne hente fra Elizabeth. Heller ikke fikk kommandantene hennes de nødvendige midler til å utgjøre en reell forskjell utenfor Englands grenser.