Ligningsloven av 1980 etablerte ordningen med en fylkesskattenemnd for hvert fylke. Fylkesskattenemnda overtok enkeltsaker som tidligere lå under fylkesskattestyrene og som ikke ble overført til fylkesskattekontorene. Fylkesskattenemnda besto av en leder oppnevnt av fylkesmannen, og fire medlemmer oppnevnt av fylkestinget. Skattytere hadde klagerett til fylkesskattenemnda hvis overligningsnemnda hadde økt skattegrunnlaget og hvis samme inntekt ble skattlagt i flere kommuner i samme fylke. Fylkesskattekontoret hadde ubetinget rett til å kreve at fylkesskattenemnda overprøvde vedtak fra overligningsnemndene i fylket.