Fotsnøringen utsatte pikene for infeksjoner, lammelse og muskelatrofi. En kvinne fortalte at hun som syvåring ble utsatt for de to tingene som ville gjøre vondt: Hull i ørene til gulløreringer, og fotsnøring. Moren hennes fant en lykkebringende dag. Datteren gråt og ba om utsettelse, men moren stod fast på at en gunstig dag ville minske smertene, og føttene ble vasket og påsmurt alun. De stramme bandasjene gjorde ulidelig vondt, og om sommeren luktet føttene stramt og vondt av blod og materie; om vinteren var de kalde og verket enda verre om de kom i nærheten av varmen. De fire tærne som var bøyd inn under fotsålen, lignet døde insektlarver. Annenhver måned var det skobytte, og hvert nytt par var 2-3 mm mindre enn det forrige.