Også den måten Harald overtok kongedømmet på var omstridt. Han hadde kommet seg opp både ved sin fars posisjon og ved egen handlekraft som militær leder, blant annet i krigen mot waliserne i 1063. Mot slutten av 1065 ble kong Edvard syk og falt i koma uten å ha utpekt sin etterfølger. Den 5. januar 1066 døde han, i henhold til . Men like før han døde, hadde han kortvarig fått bevisstheten tilbake, og hadde da bedt om at kongedømmet måtte bli «beskyttet» av Harald. Denne påstanden er tvetydig, men da witenagemot kom sammen neste dag, ble Harald, kanskje som landets sterke mann, valgt som etterfølger, i noe som kan ligne på et statskupp. Dette skjedde til fortrengsel for den som hadde reell arverett til tronen, den unge Edgar Ætheling. Det nærmeste den nye kongen sto til kongeslekten, var at hans søster Edith av Wessex var gift med Edvard Bekjenneren, uten at dette ekteskapet hadde frembrakt arvinger.