Ludvig var den eldste sønnen til kong Ludvig XIII og Anna av Østerrike. Så lenge kongen var umyndig, lå den reelle makt hos kardinal Mazarin, som handlet med enkedronningens samtykke. Da kardinalen døde i 1661, overtok Ludvig XIV selv makten og innførte ett av Europas mest gjennomførte enevelder. Dermed mistet høyadelen mye av sin politiske makt, mens kongen regjerte med støtte fra flere dyktige rådgivere. Det var likevel ingen tvil om hvem som satt med makten: Kongen skal, i hvert fall ifølge en anekdote fra Voltaire uten øvrig kildebelegg, ha sagt «» («Staten, det er meg»).