De første tre lokene, nr. 8–10, var egentlig ombygginger som ble gjort i 1890-93 av tre eldre B-koblede godstogslokomotiver med disse numrene. Antagelig var det bare litt av rammen og drivhjulene som ble brukt fra de opprinnelige maskinene, så i realiteten var dette en nybygd loktype, konstruert på Norsk Hoved-Jernbanes eget maskinverksted i Oslogate 3 i Kristiania, under verksmester Ole Adamsens ledelse. De 2-akslede tenderne til nr. 8 og 10 kom fra lokene 6–7, som hadde blitt ombygd med disse i 1964–65. Den 3-akslede tederen til nr. 9 kom antagelig fra den forulykkede nr. 11 (som ville blitt litra A) som ble utrangert etter en kjeleksplosjon på Strømmen i 1888. Lokene fikk nye kjeler plassert lenger fram på ramme, en Adamsenboggi foran, og Adamsens sleidstyring erstattet den tidligere Stephensonstyringen lokene hadde opprinnelig. Ombyggingen ble ansett som svært vellykket og man hadde fått en loktype brukbar i alle slags tog. Konstruksjonen medførte at seks nye lok etter samme konstruksjon ble bestilt fra utenlandske lokomotivverksteder. Disse tre første lokene fikk i 1900 betegnelsen litra B og B, da nr. 9 skilte seg litt fra de to andre med en annen tenderkonstruksjon.