Ved Pakistans opprettelse i 1947 ble landets navn dannet av det persiske adjektivet (= ren (i troen)), og endelsen (= sted). I sanskrit hadde man ordet (= sted) fra verbalroten (= å stå), liksom norsk har dannet ordene «et sted» og «en stad» av verbet "å stå". Sanskrit gjenfinner vi i navnet på den indiske delstaten Rajasthan. Navn som Afghanistan og Kurdistan har samme opphavet. Men Chaudri Rahmat Ali, som fant på navnet Pakistan, hadde neppe i tankene at det, skrevet med urduskrift, like godt kan leses (= en som stjeler alt sammen).