Shonisaurus levde i den noriske fasen av sen triasperioden. S. popularis målte rundt 15 meter (49 fot) lange. Et annet arter fra British Columbia ble kåret Shonisaurus sikanniensis i 2004. S. sikkanniensis var en av de største marine reptiler gjennom tidene, som måler 21 meter (69 fot). Men fylogenetiske studier viste senere S. sikanniensis å være en art av Shastasaurus snarere enn Shonisaurus. Shonisaurus hadde en lang snute, og dets svømmeføtter var mye lengre og smalere enn i andre fiskeøgler. Mens Shonisaurus ble opprinnelig rapportert å ha hatt fatninger tenner (heller enn tenner satt inn i et spor som i mer avanserte former), disse var bare til stede på kjeve tips, og bare i de aller minste, unge eksemplarer. Alle disse funksjonene tyder på at Shonisaurus kan være en forholdsvis spesialisert avlegger av hoved fiskeøgle utviklingslinjen. Den ble historisk fremstilt med en heller rotund legeme, men studier av dens kroppsform siden tidlig på 1990-tallet har vist at legemet var mye slankere enn tradisjonelt antatt. S. popularis hadde en relativt dyp kropp sammenlignet med beslektede marine reptiler. Shonisaurus ble også tradisjonelt avbildet med en ryggfinne, en funksjon som finnes i mer avanserte fiskeøgler. Men andre shastasauridene manglet sannsynlig ryggfinner, og det er ingen bevis som støtter tilstedeværelsen av en slik finne i Shonisaurus. Den øvre flik av halen var trolig også mye mindre utviklet enn flukes funnet i senere arter. Fossiler av Shonisaurus ble først funnet i et stort innskudd i Nevada i 1920. Tretti år senere, ble de gravd, avdekke restene av 37 svært store fiskeøgler . Disse ble kalt Shonisaurus, som betyr «øgle fra Shoshone Mountains», etter dannelsen der fossilene ble funnet.