De kanoniske timene (tidebønn) er utvidet og komplekse, og varer omtrent åtte timer, lengre enn i store fastetiden (gresk: Μεγάλη Τεσσαρακοστή, , som betyr «De store 40 dagene»), men er forkortet utenfor store klostre. En ikonostasis, en skillevegg dekket med ikoner, skiller området rundt alteret fra skipet. Korstegnet, ledsaget av å bøye seg, utføres svært ofte, for eksempel mer enn hundre ganger under den guddommelige liturgien, og det er framtredende ærbødighet for ikoner, en generell aksept av at menighetene fritt beveger seg i kirken og samhandler med hver andre og særegne tradisjoner for liturgisk sang.