Teksten i Tora argumenterer at navnet til Gad betyr «lykke/skjebne» på hebraisk, avledet fra et rotord som betyr «kutte/dele» i betydningen å dele ut; klassisk rabbinsk litteratur argumenterer at navnet var en profetisk referanse til manna (føden som ifølge Mosebøkene ble gitt fra Gud til jødene i ørkenen på mirakuløst vis). En del bibelforskere mistenker at det egentlig viser til en guddom som opprinnelig ble dyrket av stammen, den fellessemittiske skjebneguden Gad. Den semittiske guden ble i henhold til fortsatt dyrket av bestemte hebreere på 500-tallet f.Kr.