Svjatoslavs tiårige styre over Kievriket ble preget av rask ekspansjon inn i områdene rundt elven Volga, Den pontisk-kaspiske steppe og Balkan. Mot slutten av sitt korte liv hadde han skapt den største staten i datidens Europa, og han flyttet hovedstaden i riket fra Kyiv til Perejaslavets ved Donau i 969. I motsetning til moren som lot seg kristne, forble Svjatoslav med sine forfedres tro. Grunnet hans plutselige død på slagmarken ble ikke erobringene konsolidert til ett rike og uten en ordnet arverekkefølge ledet det til borgerkrig fram til hans sønn Garðarikets høykonge Valdemar (Storfyrst Sankt Vladimir) konsoliderer riket som først etter Valdemars død i AD1015 blir kjent som det kristne storfyrstedømmet i Kyiv som har blitt regnet som Russlands opprinnelse siden Tsarveldet.