Katarene var en kristen kult i middelalderen og det er uvisst om den oppsto ut av reformbevegelse bogomilkirkene i Dalmatia og Bulgaria som fremmet en tilbakevending til det kristne budskapet om perfeksjon, fattigdom og preken, som de beviselig hadde forbundt og kontakt med; eller om Katharene hadde sitt opphav blant de tidlige kristne Priscillianistene på Den iberiske halvøy; en kjetterstemplet bevegelse knyttet til Priscillian, som er den første vi har dokumenter på at ble henrettet av en kirkelig domstol i 380 A.D.. Katarene regnes i hovedsak for å være forfektere av en gnostisk dualistisk kristentro, men informasjonen om deres mystikk og lære er sprikende. Ideen om to guder, eller to prinsipper, den ene god og den andre ond, sto sentralt i katarenes trossystem. Betegnelsen «katar» er avledet fra middelalderlatin , «de rene», fra den greske teksten i , , «å gjøre rent», avledet fra greske , «ren, ublandet». Selv kalte de seg for , «gode menn» i betydningen gode kristne. De ble også kjent som «albigensere» ettersom det var mange tilhengere i den franske byen Albi og det omliggende området på 1100- og 1200-tallet.