På 1800-tallet levde øyboerne slik som de hadde gjort i århundrene tidligere, som sauebønder og som fiskere. Øya hadde få naturlige ressurser og manglet en god havn for fortøyning av større båter. Med det nye århundret ble det oppdaget jernmalm på øya og øyboerne kunne bli gruvearbeidere. Gruvedriften stoppet opp grunnet den andre verdenskrig og atter kom det utvandring til et antatt bedre liv i Athen eller utlandet.