I øst strekker denne seg mer enn 160 km fra Sakarya til Paflagonia. Begge disse fjellrekkene er deler av grensefjellene som avgrenser det store bordlandet Anatolia (Tyrkia). Den brede trakten som strekker seg vestover så langt som til kysten av Bosporos, kupert og skogkledt, er tyrkiske Ağaç Denizi («skoghavet») og ikke krysset av en fjellkjede. Vestkysten er innskåret av to dype bukter, den nordligste İzmitbukten (i antikken bukten Astakos), går rundt 65–80 km inn i innlandet så langt som til İzmit (i antikken Nikomedia), delt av en landtange på kun rundt 40 km lang fra Svartehavet; og Marmarahavet, rundt 40 km lang. Ved dens ende er den lille byen Gemlik (i antikken kalt Prusa, Prusias ad Hypium eller Cius) som ligger ved munningen av en dal, som kommuniserer med innsjøen til İznik (i antikken Nikea).