På nei-siden var Folkebevegelsen mot EEC og Ungdomsfronten mot EEC den viktigste organisasjonen. Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid representerte venstrefløyen av nei-bevegelsen, men oppfordret fra slutten av 1971 medlemmene sine til også å jobbe for Folkebevegelsen. Blant Stortingspartiene var SP det eneste rene nei-partiet, men også V og KrF hadde vedtatt et nei til tilslutning, i tillegg var det et mindretall i AP, organisert i Arbeiderbevegelsens Informasjonskomité mot EEC (AIK), en aktiv del av nei-siden. Verken SF, NKP eller marxist-leninistene var representert på Stortinget, men var alle klare motstandere. Dagbladet var, i motsetning til i 1994, en nei-avis, det samme var enkelte lokalaviser samt aviser som Nationen, Friheten, Orientering og Klassekampen. Blant næringslivsinteressene var det fremfor alt innenfor landbruk og fiske at nei-siden sto sterkest.