Stykkprammene var i to århundre framover ikke annet enn flytende sjøsperringer for flåtehavner og ankeringsplasser, med begrensede seilegenskaper. Stykkprammen ble benyttet som stasjonære flåtebatterier, og kunne ikke for egne krefter flyttes på åpen sjø utenfor havneområdet. Under den store nordiske krig ble stykkprammer bygget av både Danmark-Norge og Sverige.