Etter nederlagene under slaget ved Öland i 1676 og slaget ved Køge bukt i 1677 skiftet svenskene under ledelse av riksadmiral Hans Wachtmeister deres strategi om fra å søkte slag langt vekk fra deres flåtebaser til å presentert en trussel med en ny flåtebase i Kalmar med evne for hurtige utfall inn i den vestlige del av Østersjøen. Valget av Kalmar var god siden det var et formidable forsvarsoppledd av både naturlige og kunstige hindre som avverget angrep i 1677 og senest 1679. Det åpner for utfall som sett under trefningen den 3. mai 1679 og trefningen ved Bornholm den 26. juni 1679.