Gunde Lange ble ansett for å være en av de fremste i den norske adelen. Ved landmilitsens opprettelse i Norge 1628 ble han oberstløytnant med kommando over det tønsbergske regiment og fungerte fremdeles som oberst under Hannibalsfeiden 1644–1645, da han lå ved grensen mot Sverige på strekningen fra Halden til Vinger. Han var på det tidspunktet en gammel og skrøpelig mann som fikk assistanse av sønnen, generalkrigskommissær Niels Lange, major Jens Bay og magister Kjeld Stub, som tidligere hadde reist utenlands med hans sønner. Gunde Lange synes å være død ikke lenge etter at krigen var slutt.