Xuande-keiseren ble etter sin død betraktet som et bilde på det gode konfucianske keiserideal; han skydde ikke militær konfrontasjon, var en utmerket statsmann, fremmet kunst og kultur og var selv en dyktig kunstner. Hans regjeringstid var preget av stabilitet, velstand og kulturell blomstring, og betraktes dermed som et høydepunkt i det tidlige Ming-dynastiet. Etter vestlig mål kunne han kanskje sammenlignes med det ideelle renessansemenneske.