Fra 1700-tallet har norske bønder kjøpt leilendinggårdene. I noen områder av landet var det få leilendinger, også i middelalderen; dette gjelder spesielt i Telemark og Agder. I andre landsdeler, som i Nord-Norge og på Vestlandet, og spesielt i fiskeridistriktene, var leilendingen den vanligste.