Et svært stort arbeidspress, vanskelig geografi og vissheten om den pågående konflikten rundt henne tæret på Bjerkås. En ekstra belastning var det at hun hadde barn og barnebarn i en helt annen del av landet. Hun følte at hun sviktet som mor når datteren hennes ble syk og trengte hjelp med barna og Ingrid Bjerkås ikke selv kunne reise, men måtte sende mannen. 1. juledag 1962 skrev hun derfor en avskjedssøknad med begrunnelsen «[m]in gjerning som mor kan ikke gjøres av andre.» Søknaden ble sendt, men hun angret seg, og i samråd med biskopen fikk hun i stedet tre måneders permisjon med mulighet for forlengelse.