Da han hadde installert seg hos Jeanne Planche, var Georges nødt til å forbli skjult i fem måneder, mens han ventet på at krigen skulle få en slutt. Han fortsatte med å skrive dikt og sanger. Han komponerte ved hjelp av det eneste instrumentet han hadde; et lite trestykke som han kalte "trommen min", hvorpå han slo takten. Han tok opp igjen romanen han hadde begynt på i Basdorf, fordi han på denne tiden bare kunne se for seg en karriere som berømt forfatter. Slutten på annen verdenskrig og friheten han plutselig hadde fått tilbake fikk ikke noen stor innvirkning på vanene hans, bortsett fra at han fikk lånekortet tilbake og tok opp igjen sine studier av poesi.