Bantustaner ("hjemland") ble etablert i Namibia som ledd i Sør-Afrikas apartheid-politikk. Det var lokalstyrte områder hvor skulle utøve sine rettigheter, og dermed miste statsborgerlige rettigheter i det Sørvest-Afrika. Det ble etablert som et system av der gruppenes egenart skulle dyrkes fram. Odendaal-rapporten i 1963 knesatte 11 slike etniske nasjoner som skulle dyrkes fram med hvert sitt "hjemland", fra 1968 ble systemet implementert til tross for internasjonale protester: Det var Namaland og Rehoboth i sør. I nordvest var det Damaralad, Kaokoland og Ovamboland. I nordøst var det Øst- og Vest-Hereroland, Tswanaland, Bushmanland, Kavangoland og Øst-Caprivi. Bantustanene ble oppløst ved selvstendigheten, og det ble i stedet vektlagt en inndeling etter naturgitte og demografiske forhold heller enn etnisk tilhørighet.