Ishockeyturneringen ved Sommer-OL 1920 i Antwerpen anerkjennes som det første verdensmesterskapet. Fra 1920 til 1968 ble de olympiske ishockeyturneringene også ansett som verdensmesterskaber, så i de årne ble det ikke arrangert separate VM-turneringer. Bortsett fra i 1980, 1984 og 1988 har det siden 1972 blitt arrangert separate VM-turneringer i OL-år. Det første verdensmesterskapet uten for OL-regi var mesterskapet i 1930, hvor 12 lag deltok. Frem til 1950 ble deltakerne invitert til turneringen. Fra 1951 ble mesterskapet oppdelt i to grupper hvor de beste lagene («A-VM» eller «A-puljen») mens den andre gruppen («B-VM» eller «B-puljen») skulle spille om sekundære plasseringer. Etterhånden som IIHFs medlemstall vokste og flere lag deltok i VM ble verdensmesterskapet utvidet med flere lavere rangerte puljer, med opp- og nedrykk mellom puljene. Siden 1998 er det 16 land som får spille i toppdivisjonen, og i 2001 ble puljene omdøpt til «divisjoner».