Grønlia har en lang historie: Her lå festningsverkene Trælaborg, som er omtalt i Snorre og i 1161 var det kamper mellom Simon Skalp som hadde kommandoen på Trælaborg og Håkon Herdebrei Under forhandlingene i 1532, møtte kong Christian II Mogens Gyldenstierne og Nils Lykke her 13. mai I 1737 ble Alunverket anlagt her, på grunnlag av alunskifer som ble brutt ut fra fjellsiden i Ekebergskrenten ved dagens kryss Konows gate/Ekebergveien, lagt ned i 1815 I årene 1807 til 1824 stod det på Grønlia et kanonbatteri med åtte kanoner Bernhard Herre og familien flyttet til en av stuene ved Alunverket i 1834 som følge av økonomiske vanskeligheter Henrik Wergeland bodde her fra mai/juni 1838 til han solgte stedet 15. april 1839 Konsul Lorentz Meyer anla i 1850-årene et større hageanlegg og en herskapelig villa, kalt Alunverket, tegnet av Johan Henrik Nebelong I 1850–1877 blir Ljabrochausséen og Smaalensbanen (som i dag har navnene Mosseveien og Østfoldbanen) anlagt i området, eiendommene eksproprieres og det meste av bebyggelsen rives. Bygningene i Grønlikleiva (veien opp fra Grønlia mot Karlsborgveien ved den senere Sjømannsskolen) ble imidlertid stående helt til 1990-årene, da de siste husene ble revet i forbindelse med bygging av Ekebergtunnelen og utvidelse av Mosseveien I årene 1889–1904 hadde området et kommunalt sjøbad I årene 1907–1914 ble kaisidene utbygget Eksplosjonen på Grønlikaia i 1945 raserte området i forbindelse med opprydding av ammunisjon etter krigen. 41 liv gikk tapt. Rundt årtusenskiftet ble alle bygninger i Grønlia revet, i forbindelse med anlegg av Grønliatunnelen og utvidelse av Mosseveien.