Sovjet-myndighetene forsøkte ikke å legge skjul på terroren, og både navnelister over de drepte og begrunnelser for drapene ble offentliggjort i avisene. Tsjekaen begynte også å utgi sin egen ukeavis, , der man åpent argumenterte for hvorfor terroren var nødvendig. I dens første lederartikkel kunne man lese at avisens formål var å lære arbeidere og fattige bønder hvem klassefienden var, hvor slue disse fiendene var, og at det var umulig med en «tredje vei» mellom proletariatets (underforstått bolsjevikenes) diktatur og borgerskapets diktatur. Sistnevnte utsagn var et åpent angrep på mer moderate venstreorienterte som mensjevikene og de sosialistrevolusjonære, og gjennom propagandaen prøvde bolsjevikene å sette likhetstegn mellom alle fiendene sine, uansett politisk ståsted. For bolsjevikene var det liten forskjell mellom det undertrykkende systemet i tsar-tiden og det borgerlige demokratiet, siden «kapitalens undertrykkelse» holdt arbeiderne i «slavelenker» også i demokratiske land.