I likhet med andre nattøgler er de knyttet til små økologiske nisjer, mikrohabitater. Det ser ut til at slekten opprinnelig levde blant planterester, for eksempel under råtne -stammer, men de fleste artene lever nå i fjellsprekker. De strenge kravene til habitat, sammen med at de er lite mobile, fører til en flekkvis utbredelse, og liten utveksling av gener mellom populasjonene. De morfologiske egenskapene i denne gruppen endrer seg svært sakte, så to populasjoner som er ganske like av utseende, kan ha vært adskilt i lang tid, og stå langt fra hverandre genetisk.