En måte å forenkle Hegels system på er gjennom et tese-antitese-syntese-skjema, som det straks skal sies ble avvist av Hegel selv. I alle tilfelle har oppstillingen dog vist seg ganske populær i diverse fremstillinger av hans filosofi (tese og antitese). Ideen er at et erkjennende subjekt legger ut med en tese. Etter at denne gjennomtenkes viser det seg imidlertid at den direkte motsatte tese – antitesen – presser seg på. Imidlertid kan ikke begge teser være sanne uten videre, hvorfor man på et tidspunkt via tankens logikk ledes frem til en ny tese, som kan erstatte den gamle tese og antitese, men som samtidig både omfatter, inneholder og overskrider dem. Denne nye tese kalles . Gleden er dog kort, idet man også finner mangler og selvmotsigelser i denne nye syntese, hvorved den selv kommer til å opptre som tese i motsigelsesforhold til en ny antitese, osv.