Clemenceau ville imidlertid ikke drive valgkampanje for sitt kandidatur. Han ville i stedet bli valgt ved ved en akklamatorsk tilslutning som et nasjonalsymbol. Resultatet ble at republikanerne ved sin partikonferanse med knapt flertall til slutt foretrakk å stille til valg med Clemenceaus motstander Paul Deschanel. Som reaksjon forbød Clemenceau at hans venner gikk videre med hans navn, fordi han ikke aktet å la seg velge med noe knapt flertall - bare en overveldende valgseier dugde for ham. Bare således, fremholdt han, kunne han forhandle med styrke med de allierte makter. Den 17. januar vant Paul Deschanel presidentvalget med stort flertall, og Clemenceau fremla deretter sin regjerings fratreden samme dag.