Navnet kommer fra det spanske , som er belagt på tidlig 1500-tall. Ordet betyr «(stein av) flanken» og sammenhenger med forestillingen om att jade kunne helbrede nyrekolikk. Men navnet ligner også litt på det kinesiske 玉 – pinyin: , og ettersom det er i Kina jadekunsten har sterkest hjemstavn, knyttes jade nå særlig til det kinesiske begrepet. Opp gjennom kinesisk historie og i kinesisk kunsthistorie har man imidlertid ikke alltid forholdt seg presist i språkbruken. Det forekommer derfor at kunstgjenstander av vakker sten omtales som jade, men uten at det er egentlig jade.