I 1950 var organisasjonen nede i 1170 individuelle medlemmer, mens antallet kollektive medlemmer var stabilt. Medlemsmassen var fram til da i hovedsak sentrert til byer i Sør-Norge, med en hovedvekt i Oslo. Fra 1950 vokste organisasjonen voldsomt i Nord-Norge, og i 1952 hadde sambandet 2500 individuelle medlemmer. Organisasjonen var en fungerende arena for uformell kontakt mellom Norge og Sovjetunionen, i en tid der den formelle kontakten var på lavmål.