Ledelse, initiativ og et godt personalsystem begynte å skape en organisert formasjon for å slå tilbake angrep ut av det innledende kaoset. Den 4. september begynte den 719. infanteridivisjonen å grave seg ned langs Albertkanalen og i tillegg kom styrker under kommando av generalløytnant Kurt Chill. Selv om Chill bare offisielt kommanderte 85. infanteridivisjon, som hadde fått store tap under tilbaketrekningen fra Normandie, hadde han overtatt kommandoen over restene av 84. og 89. infanteridivisjon underveis. I utgangspunktet hadde Chill blitt beordret til å ta styrkene sine til Rhinland for å hvile og for å få forsterkninger, men ignorerte ordren og flyttet styrkene sine til Albertkanalen. Han hadde også «mottakssentre» satt opp ved broene som krysset Albertkanalen, hvor små grupper av tilbaketrekkende tropper ble samlet og omgjort til -enheter. Innen 7. september hadde den 176. infanteridivisjon, en såkalt -divisjon sammensatt av eldre menn og menn med ulike medisinske plager, ankommet fra Vestvollen og grupper fra den første fallskjermhæren begynte å dukke opp. På dette stadiet besto hæren av omtrent syv regimenter med fallskjermsoldater sammensatt av rundt 20 000 luftbårne tropper sammen med en samling av luftvernbatterier og en blanding av 25 selvdrevet artilleri og panserjagere. Enheter fra og ble også tildelt og underlagt generaloberst Students kommando, og Hitler hadde lovet Walter Model at 200 stridsvogner av typen Panzer V skulle bli sendes rett fra fabrikkene; han beordret også alle stridsvogner av typen Tiger, Jagdpanther (mobile panserjagere) og 88 mm-kanoner som var tilgjengelige i Tyskland måtte bli overført til Vesten.