Gårdene fra eldre jernalder var så digre at gårdsanlegg i Rogaland og på Lista fra folkevandringstiden svarer til Edda-diktigens . Dominerende blant disse er de omkring tusen med navn sammensatt med -vin. De er iblant så gamle at førsteleddet er ord som ikke finnes igjen i norsk i historisk tid, slik som det uforklarte (nå Bjølsen i Oslo). Ofte er førsteleddet uttrykk for prakt, rikdom og glede. (42 eksempler på Leikvin). Glaum- ( = moro), Teit- ( = glad, lystig), og en rekke ord for våpen: Skjald-, Hjalm-, Hjalt-, Sax- og for kamp og kraft og styrke: . Da kristendommen kom, ble vin-gårdene oftere valgt til kirkesteder enn noen annen gårdsnavn-type.