Til tross for fordelene med defensiven, fortsatte mange generaler å bruke en offensiv taktikk under de tidlige delene av borgerkrigen fordi de trodde det var tross alt den beste taktikken. Det var det de hadde blitt lært på West Point og fått bekreftet i Mexico. Det var også taktikken de trodde ville oppnå de raske seirene som utålmodige politikere og en utålmodig presse forventet i både nord og sør. For de mange politiske generalene hadde det vært politisk selvmord å ikke gå til offensiven. Den som tok til offensiven avga heller ikke initiativet til motstanderen. En defensiv stilling var vanskelig å velge og for å lykkes med en defensiv taktikk måtte fienden gjentatte ganger angripe godt beskyttede posisjoner.