Norge har lange tradisjoner for strenge straffer for voldtekt. Ifølge Magnus Lagabøtes landslov var voldtekt såkalt «ubotamål». Ifølge Mannhelgebolken, kapittel 4 og også kapittel 5, kunne retten, om den ønsket det, dømme en voldteksmann til døden. Disse lovbestemmelsene var delvis i kraft helt frem til 1582, da det ble mulig for en gjerningsmann å slippe fra det med livet ved å inngå ekteskap. Dette forutsatte imidlertid at såvel kvinnen som hennes foresatte samtykket. Om de ikke gjorde det, måtte voldtektsforbryteren gi den krenkede parten erstatning i form av penger og gods for tapt ære. Ved annen gangs voldtekt måtte mannen bøte med livet.Voldtekt i ekteskapet var imidlertid ikke straffbart, og ble først kriminalisert med ny straffelov i 1902. Den første høyesterettsdommen for ekteskapsvoldtekt falt i 1974.