Hallgrimur Pétursson ble med de løskjøpte fangene tilbake til Island, der Guðríður fikk vite at hennes mann var død, og de to giftet seg straks. Det vanket både fordommer og ukvemsord; det uvanlige forholdet deres vakte oppsikt – også fordi Guðríður var 16 år eldre enn Hallgrimur. Siden Guðríður viste seg å være enke og ikke gift kone da hun ble gravid, ble paret dømt for leiermål og ikke hor da deres sønn Eyjólfur ble født i 1637. Like fullt måtte det betales bot, og den hadde ikke paret råd til. Dermed ble Hallgrimur idømt offentlig pisking som straff, men en venn av ham fikk samlet inn penger til boten i stedet. Tormod Torfæus' far, sysselmannen Torfi Erlendsson (1598–1665), ergret seg over dette og reiste sak mot Péturssons venn. Hallgrimur livnærte seg og familien som fisker og arbeider frem til han fikk prestekallet i Hvalsnes, og Torfi kalte ham «en trellaktig slubbert». Hallgrimur hevnet seg med en nidvise om Torfi. Dette satte Torfis sønn Tormod Torfæus i en vanskelig posisjon; som Hallgrimurs venn (ett år eldre enn hans sønn Eyjólfur) lærte han mye av Hallgrimur, som blant annet var levende interessert i historie.