Oppdagelsen av diamanter i Kapp hadde ført til en enorm strøm av investorkapital. Jernbaner ble bygget og åpnet landet og migranter strømmet til. I deres fotspor fulgte sosial og materiell utvikling. Men da dette kom til Transvaal, ble denne slags utvikling sterkt motarbeidet. President Paul Kruger, hengivent kjent som Oom Paul (onkel Paul), var en dypt konservativ mann. Han var bekymret for at Transvaals religiøse og moralske karakter ville endre seg med gruvenes vekst. Byer som Johannesburg hadde allerede endret seg fra rolige landsbyer til enorme gruveleirer, fylt med prostitusjon og drukkenskap, laster som ble avskydd av de kalvinistiske afrikanderne. En felles følelse var at «gruveindustrien er dødsdommen for det virkelige Transvaal i tanke og ånd».