Den urbankulturelle delen av Frisinnede Venstre var i opposisjon til presteskapet (antiklerikalisme), og de sluttet opp om liberale standpunkter i kirkestriden. De lyttet sjelden til kirkelig antifeminisme. I 1911 og 1912 stemte flere i Frisinnede Venstres stortingsgruppe sammen med Venstre og Arbeiderpartiet for å tillate kvinner i alle statlige stillinger, også som prester i statskirken.