I middelalderen ble en høy overstrek «¯» brukt for å skille heltallsdelen fra brøkdelen av et tall. For eksempel kunne da 99¯95 vise til 99,95 eller 99.95. En lignende notasjon brukes fremdeles med underlinje og opphøyde desimaler, som for eksempel 99. Senere ble en kort nedsenket vertikal strek brukt som «separatrix» av arabiske matematikere mellom enhets- og tidelsposisjonen (f.eks. 9995), mens en L-formet eller vertikal strek ble brukt som separatrix i England. Når man så skulle overføre dette typografisk var det lettvint å istedenfor bruke eksisterende symboler som kommaet (99,95) eller punktum (99.95).