Transfobi omtales som et felt der ytre høyre og deler av ytre venstre finner sammen i felles motstand mot transpersoner og mangfold. Transfobi fremmes særlig av antikjønnbevegelsen og TERF-bevegelsen (som også omtaler seg som «kjønnskritisk»), og som ifølge tidsskriftet er en venstreekstrem tradisjon som har lagt seg nær opp til argumenter fra den ekstreme høyresiden. De transfiendtlige miljøene utgjør et «reaksjonært populistisk backlash mot grunnleggende menneskerettigheter» og representerer en motstand mot sosial endring. Transfobisk retorikk er knyttet til spredningen av konspirasjonsteorier og omtales som «en inngangsport til høyreekstremisme». Mye transfobisk retorikk sprer f.eks. påstander om at «transpersoner invaderer kvinners garderober, sportsarrangementer og fengsler». «Garderobepanikk» omtales som en moralpanikk som blant annet fremmes av Trump-republikanere og TERF-bevegelsen for å stigmatisere transpersoner, og som bygger på ubegrunnede, falske påstander om at transpersoner er en trussel mot kvinner og barn. Internasjonalt fremmes TERF-politikk bl.a. av organisasjonene Women’s Declaration International (WDI), Women’s Liberation Front, LGB Alliance, FiLiA, Woman's Place UK, Save Women's Sports, Fair Play for Women og For Women Scotland. Flere forskere har pekt på en nær sammenheng mellom transfobi og antisemittiske konspirasjonsteorier.