For dypt vann er det laget brytingskriterier avhengig av blant annet høyden på bølgene, steilheten og formen på bølgene, bølgepartikkelhastigheten, fasehastigheten, akselerasjonene i bølgekammen, endringen av moment og energi, og som funksjon av vanndypet. Noen av forslagene er: Bryting skjer når den horisontale partikkelhastigheten overskrider fasehastigheten. Metoden virker ikke for vinddrevne bølger i sterk vind. Bryting skjer når bølgegeometrien har visse karakteristiske egenskaper. Når produktet av bølgeamplituden (forkortes som ) og bølgetallet (forkortes som = to ganger pi delt på bølgelengden) er over en viss størrelse vil en få bryting. Forhold som ustabilitet, tredimensjonale effekter, bølgespredning, strømhastighet, formen på bølgespekteret og usymmetri i bølgen påvirker resultatene i betydelige grad. Bryting opptrer når den horisontale og vertikale frontsteilheten når en kritisk verdi. Det har ikke vist seg mulig å finne et fast kriterium, og metoden er følsom for bølgespredning og formen på bølgespekteret. Kriterier basert på energi og energiendringer, der bryting skjer når den potensielle energien overstiger en bestemt andel av den totale energien.