I 1904 fikk Frida Hansen bygget et herskapelig hus med eget atelier på Bestum i Kristiania. På denne eiendommen fikk hun endelig en ny hage. Blomstene og naturen var stadig en stor kilde til inspirasjon. I 1905 vevde hun billedteppet , som forestiller fire relativt like kvinner som vandrer gjennom et landskap dekket av blomster og stier på kryss og tvers. Hver kvinne har en attributt i hendene; henholdsvis en pose, et lys, smykker og en blomsterbukett. Nederst i rammen som omkranser motivet, er et felt med tekst på latin: ”.” På norsk blir det følgende: «» Frida Hansen sa selv at teppet tematiserte menneskets rastløse vandring. Ifølge Hansens familie var det dette billedteppet Frida satte høyest av alle hun laget. Dette kan ha sammenheng med at da teppet i 1906 ble stilt ut i salongen i Paris, ble hun innvalgt som ved Hun fikk da rett til å stille ut på salongen uten forhåndsjuryering, en kunstnerisk anerkjennelse få var forunt. Samme år ble DNB oppløst.