Noe indre skjelett er ikke kjent utenfor hodeskjoldet. Om de har hatt noen ryggsøyle har denne vært av brusk. Trolig hadde de kun en usegmentert notochord. Bak hodeskjoldet, på hver side, stakk det ut to kjøttfulle vedheng som fungerte som brystfinner. Halen hadde en enkel halefinne som gikk rundt hele halen. Fisker med slike halefinner i dag er sjeldent raske svømmere, og cephalaspidomorphiene var neppe aktive dyr, og kan ha tilbragt mye av tiden delvis nedgravet i mudderet. De manglet også svømmeblære og ville ikke kunne holde seg flytende i vannmassene uten ved aktiv svømming. Hodeskjoldet gav imidlertid noe løft, og gjorde at cephalaspidomorphieen trolig svømte bedre enn andre samtidige fisker. Trolig var gruppen bunnfisker som levde som alge- og mudderspisere, ikke ulik den moderne plecostomus-mallen eller noen av de tyngre pansermallene.