I romanens nåtid blir Rubasjov bragt inn til sitt første avhør etter omtrent en uke i fengsel. Mannen som avhører ham, viser seg å være Rubasjovs gamle skolekamerat Ivanov – som også var Rubasjovs bataljonssjef under den russiske borgerkrigen. Som gammel bolsjevik deler Ivanov Rubasjovs meninger om revolusjonen. Den gangen ville Ivanov begå selvmord etter at beinet hans ble amputert som følge av en krigsskade, og ba Rubasjov skaffe ham veronal slik at han kunne gjennomføre planen. Rubasjon hadde nektet, og de hadde brukt en hel ettermiddag på å krangle om hvorvidt Rubasjov – eller for øvrig et hvert menneske – hadde rett til å ta sitt eget liv. I fengselet sier Ivanov at hvis Rubajhov tilstår anklagene mot seg, kan han få redusert straffen sin. Da kan han muligens få fem eller ti år i en arbeidsleir, i stedet for henrettelse. Han må rett og slett samarbeide. Siktelsene diskuteres knapt, ettersom begge menn forstår at de ikke er relevante. Ivanov sender ham tilbake til cellen sin og ber Rubasjov tenke over saken.