Slekta kan ha forekommet i Øst-Asia i sen kritt, og i tertiær var utbredelsen mye større enn nå. I vestlige Nord-Amerika fantes fra tidlig eocen til oligocen, og slekta hadde en vid utbredelse i Europa og Asia fra oligocen til pliocen. I Europa overlevde slekta lengst i Portugal der den vokste fram til begynnelsen av midtre pleistocen.