Fru Lawrence så på Holmes med åpenlys mistro, selv om han forsikret hende om at frk Cigrand var reist sin vei med en mann. Ellers så alt lyst ut i starten av 1893: Han solgte eliksirer på postordre og drev et kursenter for alkoholikere i «borgen»; hadde leieinntekter og bygget nytt hus til sin kone Myrta Belknap i Wilmette, Illinois. Men han manglet en sekretær. Så ankom Minnie Williams fra Boston, en foreldreløs, som kjente ham under navnet Harry Gordon. I mars 1893 ansatte han henne som maskinskriverske. Hun ble paff over å skulle kalle ham Henry Howard Holmes i andres påhør; men han kurtiserte henne og sørget for at hun overførte arven sin, en eiendom i Fort Worth, til en Alexander Bond som igjen overførte eiendommen til en Benton Lyman (Holmes’ assistent Pitezel). Minnies søster Anna var skeptisk til transaksjonen, og Holmes maste om at hun måtte besøke dem. «Borgen» begynte å fylles med hotellgjester, så under navnet Gordon leide han selv en leilighet i 1220 Wrightwood Avenue, dit han flyttet med Minnie, som han kalte sin nye kone. Husverten bemerket at «herr Gordon» var svært så oppmerksom mot «fru Gordon», og at paret syklet kveldsturer i lag. I juni ankom Anna og ble raskt inntatt i svogeren sin. Sammen med de to søstrene besøkte han verdensutstillingen. 7. juli mottok husverten i Wrightwood Avenue oppsigelse av leieforholdet. Flere eiendeler lå tilbake etter en påfallende kjapp avreise. Hjemme i «borgen» tilkalte Holmes en mann til å bære ned en kiste fra et rom uten vinduer og med en tung dør. Mannen opplevde stedet som uhyggelig; kisten skulle leveres til forsendelse på jernbanestasjonen. Like etterpå ga Holmes Pitezels kone en del kjoler, hatter og sko som hadde tilhørt «hans slektning Minnie Williams»; hun hadde flyttet og ville ikke ha med seg tingene. Han foreslo at fru Pitezel kunne sy om kjolene til sine tre døtre. Minnies kofferter ga han til vaktmesteren sin.