Fortauene ble vanligvis lagt med kantstein av granitt, fra 1880 i ca. 30 cm bredde, mot rennesteinen. I Eugenies gate og Thomles gate finnes slike fortau fortsatt. En kort periode fra ca. 1850 ble «Ringeriksheller» i lite holdbar, rød sandstein brukt. Asfalt ble lagt i en viss utstrekning av kommunen på fortau fra 1870-årene, i større utstrekning på private fortau. Som gatedekke ble asfalt ansett som umulig på grunn av byens kuperte topografi og kalde vinterklima. Asfaltdekker var for glatte til å gi hestene fotfeste, mente ingeniør J.C. Roshauw i 1917. På kjørebanen kom det nye materialet først i bruk fra 1922, etter at det kom flere biler.