Meyers dikt og fredskonsept forener realitets- og idealperspektivene mot en gjennomført sekularisert bakgrunn. Schönberg nærmer seg i sin komposisjon mer det religiøse. Bruken av de kontrasterende elementene konsonans (ro) og dissonans (spenning), og differensieringen i homofone og polyfone satser, er ansett som allegorier som bygger på den grunnforestilling at freden er Guds verk. Kontrasten mellom himmel og jord blir også understreket gjennom en dur-moll-polaritet, farget av kirketonalitet.