Parasitten gjør stor skade på svømmeblæra med blødninger, infeksjoner og fortykket vegg. Svømmeblæra blir mindre elastisk, noe som gjør det vanskelig å justere oppdriften for ulike dyp. Dette gjør ålen mer utsatt for predasjon fra fugler og rovfisk. Det spekuleres også på om parasitten gjør det vanskeligere for ålen å nå fram til gyteplassene i dypet i Sargassohavet. Bestanden av glassål som kommer til Europas kyster, er nå bare 1–5 % av bestanden før 1980. Reduksjonen blir forklart på ulike måter, men ålens svømmeblæremark kan være en del av forklaringen.