Den typiske hoyen i 1700-tallet hadde dyp skrog, lang baugspyd, dels reist halvdekk omringet av skansen på akterskipet mot hekken med rorkult. De større varianter hadde to master, men de fleste hadde kun en mast med gaffelseil og mersseil samt klyverseil. Det var mulig å ro fartøyet med årer i vindstillhet tross en størrelse på mellom 10,7 og 23,5 m i lengde med en besetning på minst fem mann. I dette århundret ble forskjellige betegnelser tatt i bruk på hoyer etter deres benyttelse, disse for Det britiske ostindiske kompaniet betegnes som mens disse mellom London og Margate eller Southampton betegnes som og .