Van Vliet utviklet på denne tiden en egen visjon for sin musikk. Den skulle baseres på blues, spesielt den av Howlin’ Wolf og John Lee Hooker, og konsentreres ned til det essensielle. Musikken skulle så underlegges og legeres med afrikanske og amerikanske ur-rytmer, men også med John Coltranes og Charles Mingus' frijazz. At han ikke kunne omsette denne visjonen på dagen er ikke så rart. er derfor kanskje et av hans mindre eksperimentelle album, i hvert fall sammenliknet med hans mest kjente album . Men også her finnes det uvanlige tekster og rytmer, som i «Abba Zaba». På sporene «Electricity» og «Autumn's Child» bruker han også theremin.