Gjennom reformasjonen ble hele det nordlige Europa protestantisk. De tidligere romersk-katolske bispedømmene ble enten opphevet eller fortsatte med protestantiske biskoper. Dette berørte kirkeprovinsene Bremen (fire bispedømmer i Tyskland), Lund (åtte bispedømmer i Danmark, Sverige og Tyskland), Magdeburg (seks bispedømmer i Tyskland og Polen), Nidaros (ni bispedømmer i Norge, på Færøyene, Island og Grønland) og Uppsala (sju bispedømmer i Sverige og Finland) samt deler av kirkeprovinsen Mainz (to av tolv bispedømmer) og to eksempte bispedømmer (Cammin og Meißen). Området hadde først status som misjonsmark og ble omtalt som . Det geistlige ansvaret var delt mellom nuntiusene i Brussel (for Danmark og Norge), Köln (for det meste av Nord-Tyskland) og Warszawa (for Sverige og Mecklenburg).