Læren om Gud, hhv. hans selvåpenbaring i Jesus Kristus (1 Kor 3,11), er selv teologiens gjenstand (objekt). Oppstandelsen og Jesus-historien gir gudstanken et bibelsk innhold og en historisk konkretisering som overstiger enhver abstrakt filosofisk gudslære: Verdens skaper blir i Jesus Kristus nærværende og åpenbar for menneskene. Pannenberg bestemmer Gud nominalt til «die eine, alles umfassende und alles bestimmende Macht» (den ene, altomfattende og altbestemmende makt). Forskjellen mellom Pannenberg og Hegel er tydelig. Hos Hegel er åndens selvutfoldelse en ren nødvendighet (forsynet er egentlig sekularisert), mens hos Pannenberg understrekes den bibelske frihet og historiens kontingens.