Seterbruket har størst betydning i de fylkene hvor det er mange høytliggende gårder. I mange fjellbygder er jordbruksdriften basert på utnyttelse av fjellviddene ved beiting og høsting av utslåtter. Det var vanlig at hver gård hadde to setrer, hjemmeseter og langseter. Setertiden er gjennomsnittlig 74 dager. De fleste setrene er å finne i Hedemark, Oppland, Buskerud, Sogn og Fjordane, Møre og Romsdag og Sør-Trøndelag. I disse fylkene fantes ca. 27 000 av de 30 000 setrene som var i bruk i 1939. Noen steder er det seter i bruk til hver gård. Noen eksempler er Vang og Øystre Slidre i Valdres, Valle og Øvre Sirdal i Agder, Jostedal i Sogn og Stordal på Sunnmøre. Tellingen har også oppgaver over setrer som har kjørevei og bilvei fram til setra. En kan bære melka ned fra setra til gården, en kan yste og kinne på den gamle måten, eller en kan levere melk til meieri fra setra. Dette var løsninger som var i bruk i 1939, i ulike deler av landet.