Forholdene på Nauru var dårlige. Den stadige torpederingen av forsyningsskip og uavbrutte luftraid gjorde at menneskene på øya måtte overleve på det de kunne lage sjøl. Mot slutten av krigen var rundt 300 japanere utsultede, og mange grep til kannibalisme for å overleve. Den japanske overgivelsen av Nauru kom 13. september 1945 ombord på det australske krigsskipet HMAS «Dimantina». 3 745 japanere og koreanere dro tilbake til sine hjemland, men noen ble stilt for krigsrett, på grunn av henrettelse av europeiske og nauriske fanger. I januar 1946 kom de overlevende nauruerne, kun 737 i tallet, tilbake fra arbeidsleirene på Truk. Der hadde over en tredel dødd av underernæring og bakteriesykdommer. Denne store nedgangen i Naurus befolkning gjorde en ny angam-dag mulig i 1949.