Mot slutten av 1800-tallet ble betegnelsen på den fraksjon av mandsjuiske prinser og andre ved Qing-hoffet i Beijing som var blant de mest heftige motstandere av vestlig innflytelse i Kina og av landets modernisering etter utenlandske forbilder. De var for det meste, men i stor grad, adelsfolk med slik nedarvede titler, og de var en avgjørende kraft bak bokserne under bokseropprøret 1899–1900.