I 1982 fikk PSOE rent flertall i parlamentet. Mye var lovet under valgkampen, Spania skulle moderniseres og det skulle skapes nye jobber. Regjeringen ble møtt med enorme forventninger om endring. Det var mange utfordringer: Da González tok over var arbeidsledigheten på 16%, inflasjonen på 15%, og staten hadde et stort budsjettunderskudd. ETAs terrorisme fortsatte. I tillegg ble det avslørt planer om nye militære statskupp både 1982 og 1985, planer som ikke ble gjort offentlig kjent før mange år senere. Å underlegge hæren sivil kontroll var derfor svært viktig for PSOE. Et omfattende moderniseringsprogram for den lite produktive industrisektoren etablert under Franco ble startet opp. Dette, samt devaluering av pesetaen, førte til stramme budsjetter og oppsigelser. Arbeidsledigheten økte til 20% i løpet av to år, deretter til 22%. Statens tilskudd til private utdanningsinstitusjoner, de fleste katolske institusjoner på barneskolenivå, ble lovregulert, noe det ikke hadde vært tidligere, og det kom en ny universitetslov som garanterte omfattende økonomisk og akademisk autonomi. Nye lover for borgerretter i samsvar med konstitusjonen ble innført. Det gjaldt forsamlingsfrihet, organisasjonsfrihet og habeas corpus. En moderat lov for selvbestemt abort ble vedtatt i 1985. Domstolene ble sikret en mer uavhengig stilling. Ledet av González stemte det spanske folket ja til medlemskap i NATO, noe de tidligere hadde vært svært skeptiske til.