Selv om Stirner finner at staten hviler på at ’makt gir rett’, så er det den enkeltes på statens legitimitet som er avgjørende for statens fortsatte eksistens. Når individene endelig innser at statens eksistens er uforenlig med deres interesser, vil staten opphøre å eksistere. Ikke bare staten, men enhver form for sosial organisering er i strid med den enkeltes interesser, mente Stirner. Ved å peke på ’makt gir rett’-prinsippet som det avgjørende prinsipp bak all politikk, føyde Stirner seg inn i den realistiske tradisjonen fra Niccolò Machiavelli (1649–1527) og Thomas Hobbes (1588–1679) innen politisk teori; politikk handler om makt, ikke hengivenhet og rettferdighet. Imidlertid delte han ikke deres pessimisme vedrørende menneskets vesen. Stirner hadde en optimistisk tro på den enkeltes kreativitet.