Opprinnelig var man opptatt av å verne de enkelte kulturminnene som kilde til kunnskap om landets eldste historie. Etter hvert har fokus utvidet seg til også å omfatte vern av større samlinger av fornminner og helhetlige fysiske miljø. Både fagmiljøene og politikerne har erkjent betydningen av kulturminnenes kontekst og landskapsmessige tilknytning, noe som har ført til at man i dag med hjemmel i kulturminneloven kan frede større områder hvor kulturminner inngår som en del av en større helhet eller sammenheng (§ 20).