Motiverende samtale er ikke-dømmende, ikke-konfronterende og inviterer ikke til å være motstander av klienten. Tilnærmingen forsøker å øke klientens oppmerksomhet på de potensielle problemene forårsaket, opplevde konsekvenser og risiko man utsetter seg for som et resultat av atferden man kommer til rådgivning med. Alternativt hjelper terapeuten klienter med å se for seg en bedre framtid og øke motivasjonen for å oppnå denne bedre framtiden. Uansett forsøker strategiene å hjelpe klientene til å tenke annerledes om sin atferd og endelig å overveie hva som kan oppnås gjennom atferdsendring. Motiverende samtale fokuserer på nåtiden, og innebærer å jobbe med en klient for å få tilgang til motivasjon for å endre en spesifikk atferd, som ikke er overensstemmende med personlige verdier eller mål. Varme, genuin empati og aksept er nødvendig for å oppnå terapeutisk gevinst (Rogers, 1961) innen Motiverende samtale. Et annet sentralt poeng er at ambivalens rundt avgjørelser løses ved bevisst og ubevisst veiing av fordeler og ulemper sammenliknet med å ikke endre atferd (Ajzen, 1980).