Sarah identifiserte seg med whigenes politikk, som prinsessen så på med avsky, men før hun ble kronet i 1702, ble de politiske uenighetene når det gjaldt whiger og torier overskygget av deres felles uvilje mot Jakob IIs katolske hoff og Vilhelm IIIs styre. Da Anne var blitt dronning, kom de latente politiske ulikhetene mellom venninnene til overflaten. Sarah var tilhenger av whigene og ville ha Anne til å plassere flere av dem som parlamentsmedlemmer. Anne, på sin side, ønsket ikke å gjøre «kirkepartiet» – toriene – opprørt. Etter dette ble vennskapet mellom dem stadig dårligere. Sarah var kjent for å ha et fryktelig temperament, en nesten totalt manglende evne til å innse egne feil, og til å se at andres argumenter kunne ha en verdi. Dette førte etter hvert til at forholdet mellom henne og dronningen ble helt ødelagt, og de la hverandre for hat.