På tross av at dette kom ut i etterkrigstiden er dette viten som er høyst aktuell for å forstå spiseforstyrrelser den dag i dag. Hennes viktige bidrag har vært å møte spiseforstyrrelse fra et «ikke vitende perspektiv». Bruchs teoretiske perspektiv har vært å tenke på spiseforstyrrelser som en selvforstyrrelse, hvor hennes fokus var på mangler i pasientens psykologiske utvikling av sitt selv (Skårderud, 2009). I mangel på å kjenne seg selv , blir en person med en spiseforstyrrelse opptatt av å kjenne seg seg selv , hvor konturer av bein og muskler blir viktige for å definere seg selv (Minde, 2000).