Disse setningene innledes ofte med «que» («at») på fransk. På norsk kan man ofte bruke enten «måtte» om det er et ønske, eller skrive om til en ordre.Det finnes dog også hovedsetninger som ikke starter på «que». Dette gjelder i all hovedsak faste uttrykk. I eksemplene nedenfor ser man at også norsk i noen grad bruker konjunktiv her.I indikativ ville dette ha vært «le roi vit» («kongen lever») og «dieu est loué» («gud er lovet»). «Soit» er 3. person konjunktiv av verbet «être» («å være»), og når «soit» brukes alene, får den betydningen «la gå!». Den siste setningen ville i indikativ ha vært «Vous pouvez réussir» («dere kan lykkes»).