Forskning viser at personer beveger seg frem og tilbake mellom de ulike stadiene når de prøver å endre helseatferden. Dette bør da også tas hensyn til ved utforming av helseintervensjoner. Mange må prøve gjentatte ganger før de når målet. Den transteoretiske modellen kalles derfor gjerne ”spiralmodell” fordi stadiene ikke alltid følges lineært, men da heller i sykluser. Samtidig vil tilbakefall føre til at man rykker tilbake til tidligere stadier. Dette gjør dessuten at modellen virker mer realistisk, da det ikke er naturlig at atferdsendring foregår problemfritt.