Han var opptatt av å fornye litteraturstudiet, blant annet gjennom arbeidet med litteratursosiologiske problemstillinger og innføring av barne- og ungdomslitteratur som faglig disiplin i nordisk. Han arbeidet særlig med nynorsk litteratur, blant annet gjennom doktoravhandlingen om Per Sivle fra 1962, som senere har blitt stående som et standardverk innenfor Sivle-forskningen, og to verker om Olav Duuns dikting. Han var også medvirkende i flere bøker om norsk litteraturhistorie.