Samtidige med Cervantes hevdet at han ikke var i stand til skrive poesi, og at han kunne kun skrive vakker prosa. er imidlertid et bevis på at Cervantes kunne skrive i verseformene som var vanlige i hans tid. Stundom tilpasset han også gamle daktyliske vers. Han synes å ha hatt en del vanskeligheter med den metriske formen i sonetten, men hans dikt i italienske oktaver viser stor ferdighet. Blant dem er spesielt i bokens siste del fremtredende.