I 1962 begynte han som lærer og forsker ved den nyopprettede tannlegeutdanningen ved Universitetet i Bergen. Der var han sentral i å utvikle en forskningsprofil for den nye institusjonen. Forskningsfeltet dreide seg i hovedsak om mikroskopiske strukturer (histologi) av tannemalje og dentin. Spesielt arbeidet han med laboratoriemodeller for å etterligne karies. Han anvendte en rekke mikroskopimetoder, for eksempel polarisasjonsmikroskopi, mikroradiografi og elektronsonde-teknikker.