Arslan ønsket egentlig ikke å «ta» den bysantinske hæren, så han foreslo en fredsavtale hvor Romanos fikk gunstige vilkår. Keiseren var imidlertid opptatt av å endelig få en stor militær seier og avslo tilbudet. Arméene stilte opp til kamp den 26. august 1071. Slaget bølget fram og tilbake, men i forvirringen oppsto en misforståelse som gjorde at en stor del av de bysantinske styrkene trakk seg tilbake mot leiren. Andronikos Dukas, sønn til caesar Johannes Dukas, som kommanderte reservestyrkene benyttet anledningen til å forråde Romanos ved å spre ryktet om at keiseren var død. Han trakk seg derfor tilbake med 30.000 mann i stedet for å dekke keiserens retrett. Tyrkerne begynte nå å presse på for alvor. Romanos kjempet tappert, men ble skadet og deretter tatt til fange.