Fra 1594 virket han aktivt for bestrebelsene for en union av den rutenske ortodokse kirke i kongeriket Polen-Litauen med den katolske kirke i Roma. En forutsetning var at kirken skulle videreføre sin bysantinske liturgi og sin egen kirkerett. Dette ble fastholdt i et dokument av 2. desember 1594 og igjen i to bønneskrift undertegnet i Brest 12. juni 1595, som han hadde vært med på å utarbeide og sendt og approbert av henholdsvis kong Sigismund III og pave Klemens III, og endelig i 8. oktober 1596 virkeliggjort på en synode, fortsatt i Brest.