Ved kirkesalget i 1720-årene ble menighetene innehavere av kirkebyggene, og kongens direkte myndighet falt bort. Både i Gudbrandsdalen og andre steder ble det reist egne telthus; de første rundt 1726. Det kan tildels ha vært eksisterende bygg som loft og stabbur som ble tatt i bruk som telthus, og nybygg ble satt på stolper etter mønster av loft og stabbur. Hovedregelen var at telthuset skulle reises ved kirken eller på annet beleilig sted i kompaniets distrikt.