Det er derfor ikke vanskelig å forstå at geriljasoldatene beundret henne og ga henne tilnavnet (duen), dels for hennes milde vesen, dels fordi hennes forsyningslinjer var de mest pålitelige og dels fordi hun alltid fikk overbrakt informasjon som geriljaen var avhengig av. Journalisten Andrew St. George (1963) beskrev henne som «Den absolutt modigste kvinnen jeg noensinne har møtt».