Fangeopprøret skulle finne sted 2. august 1943. Lørdagen før samlet Glazar og resten av kamuflasjeenheten enebærgrener. «» Maten ble fordelt av formannen som også tok seg av betalingen. En SS-mann fulgte med, men la ingen hindringer i veien. De ukrainske vokterne fikk førti dollars i gull, og kom med hest og kjerre full av skinke og pølse, salami og brød. 2. august kl 14 gikk det ut ordre fra fluktkommisjonen at fra da av skulle ingen jøde dø; ble noen truet, ville opprøret iverksettes tidligere enn planlagt. Kl 15:55 sa Kuba, en barakk-eldste som var kjent for å tyste til tyskerne, noe til SS-mannen Küttner som begynte å slå løs på en ung gutt. Dette utløste opprøret kl 15:57. Glazar prøvde å orientere seg blant granater og flasker med bensin som eksploderte. Det brøt ut brann, overalt ble det skutt. De var en uvanlig varm dag, og SS-mannen Kurt Franz hevdet senere at to tredjedeler av vokterne var dradd for å bade. Glazar fortalte at av de 25 i kamuflasjegruppen hans som hadde planlagt å flykte i lag, var det bare seks, kanskje åtte, som unnslapp. Bare fire var i live etter krigen. men både Glazar og Unger unnslapp i live;<ref>[https://www.holocausthistoricalsociety.org.uk/contents/treblinkadeathcamp/richardglazarinterview.html Intervju med Glazar, Into that darknessShoah''.