Halskjerteltuberkulose, eller skrofulose, var på retur fremover mot 30-årene, mens det var en økning i pasienter med ben- og leddtuberkulose. Behandling av pasienter med tuberkulose i skjelett ble derfor hospitalets hovedaktivitet. Etter hvert avtok dødeligheten av tuberkulose i Norge fra ca. 6500 årlig i 1896 til omkring 1500 i 1946. Fra slutten av 40-årene ble det tatt i bruk moderne kjemoterapi/antibiotika, og en fikk etter hvert kontroll over «den hvite pest».