Innen litteraturkritikk betegner arketype det opprinnelige, mønster, modell for noe som er laget eller dannet etter; en urform. Bruk av arketyper i spesifikke skrifter er en helhetlig tilnærming, som kan hjelpe skriften å vinne universell aksept. Dette er ettersom leserne kan forholde seg til og identifisere seg med figurene og situasjonen, både sosialt og kulturelt. Ved å distribuere vanlige arketyper kontekstuelt, har en forfatter som mål å formidle realisme til arbeidet sitt.