En faktor i utviklingen av garantert gjensidig ødeleggelse var NATOs førsteslagsdoktrine. Sovjetunionen hadde tidlig i den kalde krigen en klar overlegenhet når det gjaldt konvensjonelle militære styrker. Særlig gjaldt dette stridsvogner og antall soldater under våpen. Ved tanke på en krig i Europa ville Sovjet også ha fordelen av kortere forsyningslinjer. Dette førte til at NATO utviklet den såkalte førsteslagsdoktrinen, som gikk ut på et et hvert sovjetisk angrep mot et medlemsland ville utløse et kjernefysisk svar. Dette svaret var forventet å utløse et gjengjeldelsesangrep med atomvåpen fra Sovjetisk side, slik at en konvensjonell krig raskt ville utvikle seg til en full atomkrig.