Boka om representerer et pionerverk i norsk sammenheng. Genren arbeidsviser hadde allerede i 1899 blitt definert av Karl Bücher i verket , hvor arbeidskoordinerende sang ble ansett som primær og sang til rytmisk understøttelse av arbeidet ble beskrevet som sekundær. Både i Norge og i utlandet var særlig sang i rallaryrket ved jernbanebygging og sjømannsyrket under seilskutetiden, som har vakt oppmerksomhet. Av disse er alene sjantiene blitt behandlet dette verk.