Isabella og Edvard hadde reist nordover sammen om høsten ved begynnelsen av hærtoktet mot skottene. Før det katastrofale slaget ved Old Byland i Yorkshire i oktober hvor skottene igjen var seierrike under Robert Bruces ledelse, hadde Edvard ridd sørover, tilsynelatende for å skaffe flere soldater, og sendte Isabella øst til Tynemouth Castle. Med den skotske hæren marsjerende sørover, uttrykte Isabella betydelige bekymringer for sin personlige sikkerhet og anmodet støtte fra Edvard. Hennes ektemann foreslo å sende Despensernes hær for å sikre seg henne, men Isabella avslo det direkte og krevde vennlige tropper. Ved å trekke seg raskt sørover med Despenserne, tok Edvard ikke grep over situasjonen, og brått var Isabella og hennes husholdning avskåret fra å reise sørover av den skotske hæren og kystlinjen patruljert av en flamsk flåte alliert med skottene. Situasjonen var prekær og Isabella ble tvunget til å bruke en gruppe unge skjoldbærere fra hennes personlige følge for å holde den skotske hæren tilbake mens andre av hennes riddere skaffet et skip. Kampen fortsatte i hælene på dem mens Isabella og hennes husholdning forflyttet seg til skipet, noe som førte til at to av hennes hoffdamer ble drept. Om bord i skipet klarte de å unngå den flamske flåten, seilte sørover og kom seg til York. Isabella var rasende, både på Edvard for å ha forlatt henne i en utsatt situasjon, og på Despenserne for ha overbevist Edvard om heller å flykte enn å sende hjelp. Edvard på sin side la skylden på Lewis de Beaumont, biskop av Durham og en alliert av Isabella, for hele fiaskoen.