Det kan se ut til at kirkenes status i Norge kan ha variert mellom ulike bispedømmer. Kristenretten i Frostatingsloven opererer i så måte med to kirkebetegnelser, nemlig og , og ifølge erkebiskopen var de siste underlagt fylkeskirkene. I Gulatingsloven fantes det både , , og . I Eidsivatingslagen fantes både og , men der nevnes også ved ett tilfelle , noe som antyder at enkelte hovedkirker har hatt høyere rang enn andre. Historia Norvegiæ er den eldste kilden til lovsamfunnet i Norge, og verket kaster lys over den tidlige kirkelige inndelingen i Eidsivatingslagen, som delte storfylket inn i tredinger.