Operativsystemet var kompatibelt med UNIX og sørget for både en enkelt rot til filsystemet og et felles adresserom på tvers av alle nodene. Det kan beskrives som en distribuert versjon av UNIX. Absolutt all applikasjonsprogramvare var kompatibel på objektnivå, med både Berkeley Software Distribution (BSD) og UNIX System V. Konverteringen fra UNIX til LOCUS 845 gikk ut på å automatisk fjerne UNIX-kjernen og tilknyttet programvare, og sette inn LOCUS 845-kjernen med dens programvare, og reformatere sekundærlager for å oppnå støtte for funksjonelle forbedringer. Hver datamaskin kunne være både en klient og en tjener, med UNIX filaksess, interprosesskommunikasjon (, ) og prosess-skapende primitiver som var implementert transparent over nettverket.