Roboten hadde en til det ytre konvensjonell layout med rektangulære styrefinner montert runt rakettmotoren lengst bak, deltaformede vinger like bak midten og målsøkeren lengst fremme. Innvendig var konstruktsjonen mer komplisert. Sprengladningen satt lengst bak rundt rakettmotoren og styrfinnene ble kontrollert av en servo i fremre delen av roboten via lange stenger. Servoen var pneumatisk og ble drevet av trykkluft fra en beholder i robotens midtre. Målsøkeren lengst forut hadde et sensorelement av bly-tellur som ble kjølt ned til -180 °C med hjelp av ren ammoniakk. Sensorens vidu var lavet av arsenikksulfid og bestod av åtte fasetter formet til en spiss pyramide. Spissen ga mindre luftmotstand og var mindre følsom for nedisning enn en kuppelformet nesekonus.