Tilsammen cirka til er antatt omkommet av pesten i årene 1710 til 1712, hele den danske kysten av Øresund var hardt rammet med unntak av få intakte områder. Helsingør mistet eller over en tredjedel av befolkningen, Amager sør for København mistet som døde av pesten fra juli 1711 eller en tredjedel. Helsingør hadde ikke bare gjennomgått tyfusepidemien, men også opplevd to pestbølger - første gang november 1710 til april 1711, og andre gang i mai til august 1711. Men selv om byen var fullstendig isolert fra resten av landet på direkte ordre fra kongen, hadde man i det minste sørget for matforsyninger til befolkningen som unngikk sultedøden som i Krakow og Königsberg.