I forbindelse med svartedauden har døden dessuten blitt sammenliknet med en skikkelse med rive; bygder og steder der alle døde, hadde fått besøk av mannen med ljåen, mens døden hadde brukt rake der noen overlevde. Den norske eventyrtegneren Theodor Kittelsen har i sin kjente bok og bildeserie «Pesta» brukt en mørkkledt, gammel, stygg og mager kvinne med rive og sopelime som metafor for svartedauden. Når hun kom med sopelimen, ville alle på gården dø; når hun kom med riven, ville noen overleve.