Bakgrunnen for dommen var følgende: Etter at Høst i 1802 hadde giftet seg med den vakre Susanne Margrethe Oxholm (Datter av sjøkaptein Jørgen Oxholm), som fødte ham flere barn, og da sykdom jevnlig hjemsøkte familien, var han i vedvarende økonomiske problemer, selv om han arbeidet flittig med sin penn. Blant de som hjalp ham med penger, var en kjøpmann Kyhn, som Høst bistod som juridisk konsulent, og for hvem han skrev innlegg i rettssaker; men Kyhn ble anklaget for falsknerier, og Høst ble dratt inn i saken. Høst var neppe medskyldig i forbrytelsen, men han hadde vist uforsiktig handlemåte og klart godtgjort, at en dommerstilling ikke kunne betros ham.