Asbjørn Bakke i mente at «det utmerket godt går an å fryde seg over» albumet. Det var en egen variant av kjent rock'n'roll-musikk, krydret med piano, blåserrekke og koring. «Gruppa er heller ikke borte når det kommer til å skrive fengende låter. Svært viktig er også en tiltalende 'rett på sak'-produksjon». var inne på mye av det samme: «Dette er gøy. Og ingen rock'n'roll-plate kan oppnå en større anbefaling enn det». Musikken «oser av røtter»: «Her råder de enkle, streite gitar-riffene med alle de klassiske licksene fra Chuck Berry og gjennom hele rockens historie». Det ga god partystemning og ville være «best i røykfylte lokaler seint på kvelden». Samtidig var sangene litt like i tempo, og litt like hverandre generelt.