Det nantiske edikt er den forordning gitt av den franske konge Henrik IV i Nantes i 1598 til beskyttelse av hugenottenes rettigheter. Hugenottene fikk trosfrihet, rett til å holde gudstjenester visse steder og rett til å holde synoder. Ediktet i Nantes innrømmet reformerte (det vil si hugenotter) betydelig frihet til å praktisere sin religion, men ved opphevelsen av ediktet i 1685 flyktet mange av de franske reformerte til Preussen, som på den tiden hadde en mer liberal religionspolitikk enn Frankrike.