Slaget begynte tidlig på morgenen den 26. juli. Først var det en nokså ensidig affære, ettersom Devons walisiske bueskyttere var flere kilometer unna. Opprørerne angrep over elven og tvang Pembroke til å trekke seg tilbake. Han ble angrepet også i den nye posisjonen, men forsvarte seg godt mens han ventet på Devons styrke. Omkring kl. 13 fikk Pembroke vite at Devon var i rask anmarsj, men samtidig ankom Warwicks fortropper, og opprørernes moral fikk et kraftig løft. Da Pembrokes menn så Warwicks merke på slagmarken antok de at hele hans veltrente styrke hadde ankommet, og den kongelige hæren brøt sammen og flyktet fra slagmarken før Devons forsterkninger nådde frem.