Målet for aksjonen var Østbanestasjonen og Vestbanestasjonen, Oslos to jernbanestasjoner på den tiden. Seremoniene rundt Quislings utnevnelse til ministerpresident hadde gjort at en stor mengde hird- og andre NS-folk hadde tatt turen til hovedstaden, og det var satt opp ekstratog fra begge stasjoner på kvelden for å frakte dem hjem. Sundes plan var å sette en koffert med dynamitt i hvert av togene. Hver koffert ble fylt med fem kilo sprengstoff og et par «cocktailer» (en blanding av bensin og svovelsyre). Dette var ikke nok sprengstoff til å ta ut alle ombord, men likevel nok til å ha en sterk psykologisk effekt. Sunde selv skrev etter krigen i boken at hensikten med bombene ikke var å «sette i gang noe massemyrderi», men heller å «skremme vettet av [NS-folkene]».