I evangelieberetningene vier Jesus en stor del av sin forkynnergjerning til å utføre under, særlig helbredelser. Miraklene kan grupperes i to hovedkategorier: helbredelsesmirakler og naturmirakler. Helbredelsesmiraklene inkluderer helbredingen av fysiske plager, djevelutdrivelser, og gjenoppliving av de døde. Naturmiraklene viser Jesu makt over naturen, og inkluderer å gjøre vann til vin, gå på vannet, stille en storm, blant annet. Jesus hevder at hans under er fra en guddommelig kilde. Når Jesu motstandere plutselig anklager ham i å utføre djevelutdrivelse ved Beelsebuls kraft, djevlenes fyrste, svarer Jesus at han utfører de i «Guds Ånd» eller «Guds Finger», og argumenterer at all logikk ville tilsi at Satan ikke ville tillate sine demoner til å hjelpe Guds Barn fordi det ville bringe Satans hus i strid med seg selv og at det dermed ikke kan bli stående; videre spør han sine motstandere om hvis han hadde bedrevet djevelutdrivelse ved Beelsebul, «hvem er det da deres egne folk driver dem ut ved?» (). I fortsetter han ved å si at «all synd og spott skal menneskene få tilgivelse for, men spott mot Ånden [godhet] skal ikke bli tilgitt»; han eller hun bærer vekten av hans eller hennes synd for alltid.