Sesongen 96/97 skulle vise seg å bli vendepunktet for TIK. På forhånd var det stor uenighet hvorvidt serieoppsettet var en fordel eller en ulempe for TIK. Enkelte mente at TIK var heldige, fordi de kunne få en pangstart på sesongen. Andre var av den oppfatning at TIK hadde hatt bedre av å møte de antatt svakeste lagene på et tidspunkt da TIK var "sikre" på å slå dem. TIK hadde knapt trent på is før seriestart, og tap mot bunnlag som hadde godt treningsgrunnlag ville føre TIK ned i sumpa allerede fra starten av. Vi vet alle hvordan det gikk. TIK stod med ti poeng etter fem kamper, og i den sjette og sjuende kampen slo et TIK-lag full av selvtillit topplagene Stjernen Hockey og Vålerenga Hockey. Utover i sesongen var TIK stabile på et høyt nivå, og mens andre lag rotet bort poeng mot bunnlagene, tapte TIK kun en av de 16 kampene mot de fire bunnlagene. Enkelte knepne tap mot topplagene gjorde at TIK til slutt havnet på tredjeplass, men det var uansett over all forventning. Nyervervelsen Steve Dulac fikk kun to kamper. Mange var lei seg da han skadet seg i en kollisjon med den ene målstangen under trening, for canadieren hadde virkelig vist seg fra en god side i den første kampen mot Furuset. TIK hentet en erstatter, og valget falt på finske Pasi Forsberg. Forsberg hadde imponert TIK-ledelsen da klubben hans, Hermes, hadde spilt treningskamper mot TIK i forkant av sesongen. Hermes var også villig til å gi slipp på ham, og dermed var det klart for en ny attraksjon i ishallen. Sluttspillet ble likevel ingen suksess for TIK. TIK-supporterne var høyt oppe da Jan Morten Dahl satte inn seiersmålet i sudden death i den første kvartfinalekampen mot Stjernen, men dessverre slo Stjernen Hockey, med keeper Bjørge Josefsen i spissen, TIK i de tre neste oppgjørene.