I sine stemningsskildringer minner han om den østerrikske forfatteren Peter Handke, som han også har skrevet en rekke essays om. Men mens Handke ofte lykkes med gjenhentingen og dermed produserer en sannhetsfortelling i Heideggers forstand, tillater Sebalds estetikk ham ikke å komme til en slik konklusjon eller en slik epifani. Sebald minner ganske mye om Bruce Chatwin, som han beundret: å leve er å være i bevegelse og å huske er et konstant arbeid (for eksempel Chatwins «Dream Track»).