En del historikere har sett på mordet på Iyasu I av Etiopia i 1706 som begynnelsen på den påfølgende tilbakegangen og som begynnelsen på Zemene Mesafint. Adelen fremmet egne keisere, og gjorde inngrep i etterfølgelsen av keiserdynastiet. Etter at keiser Tewoflos døde i 1711 fryktet den etiopiske adelen en syklus av hevn som hadde karakterisert styret til Tewoflos. Yostos ble valgt til ny («konge av konger»), men hans tid ble også kort, og døde i 1716. Iyasu II kom på tronen som et barn i 1730. Hans mor, keiserinne Mentewab spilte en betydelig rolle i Iyasus styre, også i styret til hennes barnebarn Iyoas I, og fikk kronet seg selv som medregent i 1730, og ble den første kvinne som ble kronet på dette viset i etiopisk historie. Hennes forsøk på å fortsette å holde på sitt grep om styringen etter at sønnen var død i 1755 førte henne i konflikt med Wubit (Welete Bersabe), sønnens enke, som mente at det var hennes tur til å presidere ved hoffet på vegne av hennes egen sønn Iyoas. Konflikten mellom de to dronningene førte til at Mentewab samlet sine slektninger og deres soldater i Gondar for å støtte henne. Wubit samlet sine egne slektninger og deres betydelige styrker fra Yejju.