Parland regnes ifølge Jan Erik Vold, som det fjerde store navn innen den finlandssvenske modernismen, etter Edith Södergran, Elmer Diktonius og Gunnar Bjørling. Det er fremholdt at Henry Parland til forskjell for de andre modernistene ser på mennesket med distanse. Han løfter istedet frem tingene og den moderne byens biler, hus og kinoer. Hans poesi er beskrevet som en lakonisk og humoristisk kommentar til samtiden. Parland gir tingene menneskelige egenskaper, mens menneskene beskrives i sitt ytre, som en hatt, kappe eller kjole.