Under annen slags avhengighet som halliken utnytter, kommer psykisk-emosjonell ustabilitet (Loverboy-metoden), rusmiddelavhengighet og illegal landflyktighet, hvor sistnevnte danner det typiske ved menneskehandel. Enn videre består det særlig hos nigerianske menneskehandlere og halliker en praksis hvor man betjener seg av bestemte religiøse ritualer, såkalt djudju (voodoo), slik at offeret, mot at menneskehandlerne bistår det med å flytte til et rikere land, formentlig inngår en pakt med et oversanselig vesen om å betale tilbake en viss pengegjeld til disse menneskehandlerne eller også hallikene, som det først intetanende offeret i praksis bare kan nedbetale gjennom prostitusjon fordi oppholdet i vertslandet skal vise seg å være ulovlig og vanlig arbeidstillatelse dermed ikke nytes. Hos offeret foreligger da en sterk tro på dette ritualets kraft og en nærmest ubetvingelig frykt for konsekvensene av å bryte det inngåtte løftet. Hallikene som inngår i denne næringskjeden, handler da som oftest i innforståelse med menneskesmuglerne som forestår transport av de senere prostituerte, og investerer i utførelsen av tilsvarende paktritualer.