Med forventning om en hurtig seier over Storbritannia eksperimenterte okkupasjonsmakten med en svært skånsom tilnærming som satte standarden for de neste fem årene. Kanaløyenes egne myndigheter inntok en tilsvarende holdning, hvilket førte til anklager om samarbeid med fienden. Etterhvert som tiden gikk ble imidlertid situasjonen verre, og det endte med større omfang av sult for både de okkuperte og okkupantene vinteren 1944–45.