Utvinningsnæringer representerer en stor voksende aktivitet i mange mindre utviklede land, men rikdommen som genereres fører ikke alltid til bærekraftig og inkluderende vekst. Industrien blir derfor anklaget for ensidig og kortsiktig profittmaksimering, og mindre utviklede land kan være sårbare for mektige internasjonale aktører. Alternativt antas regjeringer i vertslandene ofte å bare ville maksimere umiddelbare inntekter. Forskere hevder at det er i felles interesse at utviklingsmål og økonomisk utbytte møtes. Dette gir muligheter for internasjonale myndighetsorganer til å engasjere seg i privat sektor og myndigheter i vertslandene gjennom inntektsstyring og utgiftsansvar, infrastrukturutvikling, sysselsetting, kunnskaps- og bedriftsutvikling og konsekvenser for barn og kvinner. I land som ikke har et sterkt og enhetlig samfunn, for eksempel meningsmotstandere som ikke er fornøyd med myndighetenes forvaltning, kan naturressurser gi konflikt og vold.