Karven har lavt fribord. Den var rigget med mast og kunne føre råseil, men hadde gjerne også 12-16 årepar. Karvene ikke faste sesser, så roerne måtte sitte på noe annet (kanskje sine egne skipskister). Typen kan synes som en diirekte videreutvikling av de regulære roskipene. Den var primært bygget for ferdsel i smult farvann, langs kysten og oppover elvene (ref. Osebergskipet), men fikk etter hvert også egenskaper som havgående fartøy (ref. Gokstadskipet). Sammenlignet med regulære roskip (ref. Kvalsundskipet) er karven betydelig bredere. Den har også egenskaper som lasteskute og handelsfartøy, men mange er allikevel av den mening at karven var en slags norrøn yacht. En båt hovedsakelig bygget av og for lokale høvdinger med en viss status og rikdom. Mange mener også at Tuneskipet, som kan ha hatt 12 årepar, er en karv. Ny kunnskap, framskaffet av forsker og arkeolog Knut Paasche (avdelingsleder for arkeologiske utgravninger ved NIKU), som i fire år har studert skipet, kan tyde på at Tuneskipet har mer sjødyktig enn tidligere antatt. Det foreligger nå planer om å gjenskape skipet, basert på Paasches nye tegninger. Paasche hevder at skipet har hatt minst 12 bordganger, derav konstruert for havseilaser, og en flatere bunn enn Osebergskipet og Gokstadskipet.