Bindingsverk er utbredt i hele Vest-Europa, hvor det ble utviklet i middelalderen, antagelig med utgangspunkt i forhistoriske stolpekonstruksjoner. I land med lang tradisjon for bindingsverk ble fagene opprinnelig fylt med leirklint flettverk av vidjer og tynne trestaver. Fra senmiddelalderen ble leirklining i byene avløst av , utfylt med murverk av tegl med mørtel eller leire i fugene. Leirklining var i bruk i landdistriktene til etter 1900, men fikk aldri innpass i Norge. Trevirket i utmurt bindingsverk var i eldre tid synlig, men tømmeret kunne males og murverket kalkhvittes.