Trubadurene innenfor denne poesien, ikke til å bli forvekslet med oksitansk trubadurene (som jevnlig turnerte hoffene i León og Castilla), skrev bortimot utelukkende cantigaer, skjønt det er flere former for cantiga. Disse hadde tilsynelatende monofonisk melodier, men kun fjorten melodier har overlevd i og , sistnevnte er beklageligvis sterkt ødelagt grunnet feilaktig restaurering av portugisiske myndigheter. Deres poesi hadde til hensikt å bli sunget, og de selv adskilte seg ettertrykkelig fra ( eller ), også omvandrende spillemenn som bare framførte, men ikke selv skrev sine sanger. Det er dog ikke mye bevis som kan motsi dette. Tre slike samlinger er bevart for ettertiden: , (eller ), og . I tillegg til disse er den uerstattelig samling på over 400 galisisk-portugisiske i , som tradisjonen har tilskrevet til kong Alfonso X. I hans hoff, som ellers på Iberia, var galisisk-portugisisk det eneste språket for lyrisk poesi, unntatt for besøkende oksitansk poeter.