Montes madrigaler blir omtalt som «de første og mest modne femstemmige komposisjoner». Den tidlige madrigalstilen hans var svært progressiv, med hyppig bruk av tekstmalende kromatikk, selv om han ikke var like eksperimentell som Marenzio og Lasso i så henseende. Til forskjell fra Monteverdi, som gikk fra en konservativ til en mer eksperimentell stil, ble Monte med tiden mindre eksperimenterende og utviklet en enklere stil med korte motiver og hyppig bruk av homofoni. I kirkemusikken (messer, motetter) var Monte mer konservativ.