Han tok juridisk embetseksamen i 1919 og ble året etter ansatt som sekretær i justisdepartementet. I 1927 fikk han doktorgraden for en avhandling om . Han var professor ved Københavns universitet fra 1930 til 1964. I 1936 ble han formann i den offentlige arverettskommisjonen, som avga innstilling i 1941. Kommisjonens forslag ble aldri satt ut i livet, men i 1954 ble han medlem av en ny kommisjon som la grunnlaget for arveloven av 1963.