Hvis masoretene oppdaget feil eller unøyaktigheter i teksten, forårsaket av tidligere avskrivere, så endret de ikke teksten men skrev en anmerkning i margen. De laget statistikk over ord og uttrykk og utviklet et innviklet kodesystem som skulle hjelpe avskriverne til å lage en så nøyaktig som mulig avskrift. For eksempel så talte de hvert ord og hver bokstav når de laget en avskrift, og de kontrollerte at det midterste ordet og den midterste bokstaven på siden var lik originalen; de til og med avmerket det midterste ordet og den midterste bokstaven i hele pentateuken – alt dette for å lage en så nøyaktig som mulig avskrift. Hvis de fant en feil så skar de ut hele avsnittet eller kastet hele siden, og begynte på nytt.