Tittelen teknisk konservator har vært brukt om ansatte med konserveringsutdanning, som arbeider fysisk med å konservere og restaurere kulturminner. Inspirert av fransk tradisjon, innførte Jens Thiis i 1907 benevnelsen «teknisk konservator» først ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum. Da faget ikke kun består i å ha tekniske kunnskaper og ferdigheter, samt at medlemmene mener det er naturlig at tittelen konservator er i bruk av den faggruppen som har utdanning innen og arbeider med konservering, anbefaler Nordisk Konservatorforbund – Norsk Seksjon at man ikke lenger bruker denne tittelen i Norge. Medlemmer blir i stedet oppfordret til å bruke f.eks. fagpersoner med konserveringsfaglig kompetanse, samt å spesifisere sin materialegruppe (papirkonservator, tekstilkonservator, kulturhistorisk konservator, malerikonservator etc). Konservatoryrket sysler med bevaring av fysiske kultuminner. Konservatoren undersøker, analyserer, dokumenterer og behandler museumsgjenstander og andre kulturminner. Samlingsforvaltning – i form av Preventiv Konservering inngår også i konservatorens arbeidsfelt. Dette dreier seg om å finne de beste oppbevaringsforholdene for gjenstander. Konserveringsutdannelser og konserveringsforskning støtter opp og videreutvikler konservatorfaget.