Orkestermusikk beskriver pilegrimsreisen til Tannhäuser. Det er kveld. Wolfram funderer over Elisabeths sorg under Tannhäusers andre fravær, og hennes lengsel etter pilegrimenes hjemkomst. Han uttrykker bekymring for at Tannhäuser ikke har blitt frikjent. Mens han gjør det, hører han en pilegrims bønn i det fjerne, Elisabeth reiser seg og hun og Wolfram lytter til salmen og ser pilegrimene komme forbi. Hun leter desperat i prosesjonen, men forgjeves, og innser sorgfullt at han ikke er blant dem, . Hun kneler igjen med en bønn til jomfruen som ser ut til å forutsi hennes død, (Allmektige jomfru, hør min bønn!). Når hun reiser seg, ser hun Wolfram, men gir ham beskjed om ikke å snakke. Han tilbyr å følge henne tilbake til Wartburg, men hun ber ham igjen om å være stille, og gestikulerer at hun er takknemlig for hans hengivenhet, men hennes vei fører til himmelen. Hun går sakte opp stien alene.