Etter å ha blitt enige med Honorius om å starte et korstog før 1228, innkalte Fredrik til en keiserlig Diet, , det vil si riksdag, ved Cremona, den viktigste pro-keiserlige byen i Lombardia. Hovedargumentene for å holde riksmøtet var for å fortsette kampen mot kjetteri, å organisere korstoget og å gjenopprette keisermakten i Nord-Italia, lenge tilranet av de mange norditalienske kommunene. De i forsamlingen svarte med gjenopprettelsen av Lombardiske statsforbundet (italiensk: ), først dannet i 1167 og som allerede hadde beseiret keiseren Fredrik I av Det tysk-romerske rike (Fredrik Barbarossa) på 1100-tallet, og igjen ble byen Milano valgt som ligaens leder. Møtet ble kansellert så vel som våpenhvilen i Constance. Situasjonen ble stabilisert bare gjennom et kompromiss oppnådd av Honorius mellom Fredrik og statsforbundet. Under oppholdet i Nord-Italia skjenket Fredrik også de teutoniske ridderne de territoriene mot Østersjøen i det som skulle bli Øst-Preussen, og således startet det som senere ble kalt de nordlige korstogene (eller Østersjøkorstogene).