Dette er Sundes lengste utgitte innspilling og den eneste fra ham som overskrider 5 minutter. Sundes norske tekst ble trykket på omslaget til , og tar for seg problematikken vedrørende å bestille fasttelefon i 1970-årene. Mot slutten blir tekstens jeg stadig vekk ringt opp og forstyrret. Det hele ender med at han blir rasende og knuser telefonapparatet. Dette igjen kan teoretisk sett ha vært inspirert av «The Telephone» fra albumet (utgitt 1975) med Jerry Reed. I den sangen blir jeg-personen rasende på en sentralborddame.