Populariteten til rasen sank etter hvert, og på 1980-tallet var den så lav at rasen sto i fare for å dø ut. I et forsøk på å redde rasen fikk kun svært rasetypiske individer formere seg. Avlen foregikk da for det meste sør i Finland, noe som førte til at reineierne i nordområdene fikk mindre å si for karakteristikkene som var nødvendige for en velfungerende reingjeterhund. Det oppsto således en biologisk flaskehals, som siden har ført til at rasen har fått et mer begrenset genetisk mangfold. Selv om rasen fortsatt er sjelden, har den siden 1990-tallet økt i antall, spesielt i Finland og Sverige. I Norge registreres det langt færre av den.