Den faste garnisonen besto av 82 invalidiserte veteransoldater som ikke lenger var tjenesteskikket for annen tjeneste. Den hadde imidlertid blitt forsterket den 7. juli av 32 grenadier fra den sveitsiske Salis-Samade regimentet fra troppene ved Champ de Mars. Murene hadde 18 åttepundskanoner og tolv mindre. Guvernøren var Bernard-René de Launay, sønn av en tidligere guvernør og faktisk født på Bastillen. Kostnadene med å opprettholde middelalderfestningen og en garnison for en slik begrenset hensikt hadde ført til den politiske beslutningen om å stenge anlegget kort tid før urolighetene startet. Den var uansett et kraftig symbol på monarkiets tyranni.