Gjennom hele sitt liv var Gesner opptatt og interessert i naturhistorie, og samlet prøver og beskrivelser av dyreliv gjennom reiser og omfattende brevveksling med venner og andre lærde. Hans tilnærmelse til forskning og vitenskap besto av fire hovedkomponenter: observasjon, disseksjon, reiser til fjerne land, og nøyaktig beskrivelse. Framveksten av nøyaktig observasjon var nye for renessansens lærde ettersom det var vanlig å støtte seg fullstendig på antikkens forfattere for sin forskning, uten i større grad å etterprøve om den gamle kunnskapen var riktig eller udatert.