Allerede i 1946 utga Bang-Hansen om en ung hirdgutt likvidert under krigen; for sin tid en original komposisjon, der ti fortellere i hvert sitt kapittel gir sin versjon av guttens historie. I første kapittel er det gymnaslæreren som ser sin tidligere elev, Stein Sture Tuft, bli båret druknet i land ved Vippetangen iført hirduniform. Folk minnes at Tuft, med en stø murermester til far, men en fyllik til mor, ble holdt utenfor som barn. Rampestreker holdt han seg unna; han vanket støtt med katten sin, som til slutt ble slengt i familien Tufts søppelspann, kvalt med en strømpestrikk. Mer var ikke hans beste venn verd for andre. Med vekt på spørsmål om svik, skyld og ansvar stiller Bang-Hansens roman seg på linje med Ronald Fangens og Sigurd Hoels .