Det er mindre handling i dette stykket, sammenliknet med , og mer filosofisk diskusjon. Her diskuterer Oidipus' skjebne, som fortalt av orakelet, og hevder at han ikke er fullt skyldig for sine draps- og incesthandlinger, og at disse ble utført i uvitenhet. Til tross for å ha blitt blind og utvist, og blitt møtt av vold fra Kreon og sine sønner, blir Oidipus til slutt akseptert og forent med Zeus.