Aristoteles flyttet til Athen fra sin hjemby Stageira i nordlige Khalkidiki i 367 f.Kr. i 18-årsalderen og begynte å studere filosofi, muligens under Isokrates, men begynte til sist i Platons Akademi. Han ble Platons mest kjente elev, men han var ingen vanlig elev, og etter hvert ble han mer og mer selvstendig og også mer kritisk til sin store lærer. Ved Platons død endret Akademiet den filosofiske retningen fra den som Aristoteles fulgte. Han forlot Athen etter tyve år for å studere botanikk og zoologi, og ble personlig lærer for Aleksander den store som da var i tenårene. Han kom til sist tilbake til Athen og åpnet da sin egen filosofiskole, Lykeion. Han likte å lede sine seminarer mens han og elevene spaserte fram og tilbake i hagen, derav navnet («de spaserende») om hans elever og senere etterfølgere. Minst 29 av hans avhandlinger har overlevert som en del av om en rekke emner, inkludert logikk, fysikk, optikk (lyslære), politikk, poesi, estetikk, botanikk og zoologi. Han karakteriseres som den formelle logikkens far. I motsetningen til sine forgjengere som filosofer var mer diktere enn vitenskapsmann var Aristoteles mer vitenskapsmann enn dikter, skjønt han skrev dialoger etter Platons forbilde i ungdommen, men ingen av disse har overlevd.