Thebanerne vant krigen, men begge sønnene til Oidipus ble drept og etterlot Kreon som hersker igjen, og tjente som regent for Laodamas, sønn av Eteokles. Kreon gir Eteokles en fullstendig og hederlig begravelse, men beordrer (under dødsstraff) at Polyneikes’ lik skal stå å råtne på slagmarken som straff for hans forræderi. En slik tilstand av ikke-begravelse ble ansett som et skremmende og forferdelig perspektiv i kulturen i antikkens Hellas. Antigone og Iokaste, som er forlovet med Kreons sønn Haemon, trosser ham ved å begrave broren hennes, og er dømt til å bli gravlagt levende som straff. Antigone forteller Kreon at det er de levendes plikt å begrave de døde, og at hvis et legeme ikke blir begravet, vil den som døde vandre rundt i ingensteds målløst i all evighet. Kreon gir seg til slutt, etter råd fra korlederen (), etter at Tiresias ber ham begrave liket. Men da Kreon ankommer graven der hun skulle begraves, har Antigone allerede hengt seg selv i stedet for å bli begravet levende. Sønnen hans, Haimon, truer ham og prøver å drepe ham, men ender opp med å ta sitt eget liv.