De første kobberverkene i Norge ble etablert sist på 1400- (Sandsvær) og tidlig på 1500-tallet (Åmdal, Guldnes), men det meste av produksjonen kom fra 1630-årene og utover. Hovedprinsippene for kobberproduksjon ved disse verkene var stort sett den samme i flere hundre år, fram mot slutten av 1800-tallet. Fra gruvene ble det drevet ut malm i form av kobberkis (CuFeS) og svovelkis (FeS). Disse forekom tett forbundet og det var vanskelig å utvinne metallet uten kjemiske prosesser. Disse prosessene foregikk ved smeltehyttene, og sluttresultatet var garkobber. I hele prosessen med svartkobbersmelting beskrevet under brukes det til store mengder ved og kull, og man var avhengig av vannkraft.