Kjennetegn på engelske håndklokker er deres kolver og evne til å produsere overtoner. Kolven i engelske håndklokker beveger seg i ett plan, i motsetning til en skoleklokke som svinger fritt i alle retninger. De har også en fjær som holder kolven bort fra klokkegodset etter anslag for å tillate frie vibrasjoner. Videre er skaftet på kolven stiv, slik at klokken kan holdes med munnen vendt oppover. Overtoner på en engelsk håndklokke er en 12. (en oktav og en perfekt kvint) over grunntonen, mens nederlandske håndklokker – for eksempel Petit &amp; Fritsen – har overtone på en molloktav eller en stor decim (en oktav og en stor ters) over grunntonen.