Thinnes, som kom fra enkle kår, tok i sitt parlamentariske arbeid ofte stilling til sosial- og næringspolitiske saker. Et eksempel er hans klare avvisning fra et forslag i 1825 som foreslo en tjenesteuniform for tjenestefolk; dette anså han som en moderne form for slavebrennemerking. Han engasjerte seg for Rhinkretsens interesser, og at man måtte beholde (eller adaptere også annetsteds) de forvaltningsstrukturer som franskmennene hadde innført; de var mer i pakt med fremtidens krav og behov. I religiøst henseende forsvarte han klart den katolske kirkes og presteskapets interesser.