Tonje Brenna tar leseren med på fortellingen om hennes liv fra hun var 23 år, generalsekretær i AUF og engasjert i politisk arbeid. I boka gir hun en sterk øyenvitneskildring om terroren på Utøya. I det videre skildrer hun åpen om hvordan hun opplevde å være en del av den offentlige sorgen i tiden som fulgte. Leseren blir med på hvordan hun vokste, fikk egne barn og stadig så livet med andre øyne. I boka er Brenna klar på behovet for å få plass til å tenke som seg selv og være selvstendig, uten å føle at hun må representere en hel gruppe overlevende.