En svakhet ved riflen var ammunisjonen .44 Henry som var en randtenningpatron og var derved ikke spesielt kraftig og med begrenset rekkevidde. Dette gjore våpenet uegnet til militær bruk annet enn i spesielle situasjoner slik som beleiringen av Plevna, og våpenet ble i all hovedsak brukt av sivile. Forsøk med å konvertere riflen til sentertenningpatronen .44-40 viste at gunmetall-låsekassen ikke var sterk nok til å håndtere den kraftigere ammunisjonen. Det ble derfor utviklet låskasser i stål, noe som ledet til den forbedrede Winchester Modell 1873 for .44-40-patronen.