Fra 1921 og frem til den andre verdenskrig fikk landstedet en ny blomstringsperiode, takket være den berlinske Catalina von Pannwitz-Roth. Hun eide en stor samling av gammel kunst, og den tyske, landflyktige, keiseren Vilhelm II besøkte Hartekamp flere ganger mens han bodde på Huis Doorn i Doorn i Utrecht. En mindre velsett gjest var den tyske kunstsamler og riksmarskalk Hermann Göring. Takket være at hun solgte noen verdifulle kunstverk til ham fikk hun fritt leide til Sveits og dessuten løfte på at tyskerne aldri ville innta Hartekamp. Etter at Nederland ble befridd, ble en del av kunstverkene plassert i Rijksmuseum. Resten av kunstverkene ble dels solgt på auksjon i New York etter krigen, og dels flyttet til Salesbury i England. I England befant von Pannwitz-Roths eneste datter Ursula som hadde blitt gift med greve John Chichester. I 1953 ble landstedet lagt ut til salg, og ble det kjøpt av en nederlandsk gren av tredjeordensfransiskanerbrødrenes botskongregasjon (ned: ) fra Boekel. Disse gjorde landstedet om til en institusjon for psykisk handikappede gutter. Først i hovedbygningen, og senere i nybygde paviljonger. Hagen er åpen for besøk.