I 1988 lager Tingleff fatet «Mot Deg», som har en tydelig kvinnelig stemme. Karakteristisk for mange av verkene hennes er ofte ord som sanselig og sensuelt. De bærer preg av en sensualitet som er forankret i den kvinnelige kroppen. Ifølge kunsthistoriker Jorunn Veiteberg utfordrer hun det tradisjonelle tankegodset i vestlig kunst og filosofi ved at verk som «Mot Deg» har et kroppslig nærvær som utfordrer splittingen mellom kropp og sjel, fornuft og følelser. Fatet har en svulmende og bølgete kant som er dekket av pastose og rosa malingsstrøk. Formen er rund og dyp, og bunnen er dominert av grønne spermliknende figurer som beveger seg mot et samlingspunkt i midten. De er holdt innenfor en større, lysegrønn figur som har blitt tolket som en sommerfugl, et klassisk symbol både for sjelen og det udødelige, men også for «den store mor». Grønnfargen er ofte symbol for naturen, livet og håpet. Det kjønna i fatet handler ikke bare om å uttrykke subjektive følelser og erfaringer, men har også en ironisk undertone i form av de stereotypiske forestillingene om hva som er kvinnelig.