Januar gikk uten at innbyggerne i De Smet fikk noen former for matvarer og andre varer de trengte, fordi fordi jernbaneoperatørene hadde bestemt at ingen tog skulle passere vestover før vinteren var over. 2- og 3-dagers snøstormer kom tett i tett, mange ganger var det bare én dag uten de kraftige vindene. Ingalls-familien og de andre som bodde i byen levde på det som var igjen av brunt brød og poteter. En dag sa Laura: En dag i februar gikk det opp for henne hvor lite hvete de hadde igjen. Like før hadde Laura klaget på hvor lei hun var av å spise brunt brød uten noen ting på. Da så hun en pose i et hjørne på kjøkkenet hvor Ma hadde lagret hveten i og hvor tom den var. Laura spurte deretter om ikke Pa kunne kjøpe mer hvete. Da sa Ma at det ikke var mer hvete igjen i byen. Laura spurte så om familien kom til å sulte, men da sa Ma at om det var nødvendig, ville Pa slakte kua Ellen og en kvigekalv de hadde – til Lauras store fortvilelse.