Rydningsrøyser har vært et karakteristisk element i jordbrukslandskapet gjennom lang tid. De eldste rydningsrøysene i Norge er datert til yngre steinalder. Fra yngre steinalder og fram til midten av 1700-tallet var rydningsrøysene som regel 2–5 m i tverrmål og kastet sammen for hånd. Ofte lå det mange små rydningsrøyser spredt i åkeren. Enkelte steder er det bevart store arealer med rydningsrøyser, for eksempel i Øverbymarka i Gjøvik der et stort antall rydningsrøyser er fordelt på ca. 1000 dekar . I tilknytning til rydningsrøyser kan det ofte dannes en punktbrink. Det er ei kappe av jord som legger seg på oversiden av rydningsrøysa. En punktbrink er resultat av massetransport nedover en dyrket flate .