Den voksende middelklassen og sterke evangeliske bevegelsen la stor vekt på en respektabel og moralsk kodeks oppførsel. Dette omfattet funksjoner som veldedighet, personlig ansvar, kontrollerte vaner som å unngå alkohol og spill, disiplin av barn og selvkritikk. I tillegg til personlig forbedring ble det lagt vekt på sosial reformer. Utilitarisme var en annen filosofi som forsto seg selv som basert på vitenskap framfor som moral, men som også la vekt på sosial framgang. Det ble dannet en allianse mellom disse to ideologiske standpunktene. Reformatorene la vekt på årsaker som å forbedre forholdene for kvinner og barn, for å forhindre kriminalitet gi prioritet til reformer av politiet framfor vektlegging av strenge straffer, religiøs likestilling og politisk reform for å etablere et demokrati. Den politiske arven fra reformbevegelsen var å koble nonkonformistene (en del av den evangeliske bevegelsen) i England og Wales med Det liberale partiet. Dette fortsatte fram til første verdenskrig. Presbyterianerne spilte en lignende rolle som en religiøs stemme for reformer i Skottland.