Hun kledte seg i bukser, noe som var svært uvanlig for kvinner, og hun ble grovt spottet for det. Hun forsøkte å overtale kvinnene til å støtte revolusjonens sak, og ble for dette satt i fengsel i Freiburg fra september 1848 til april 1849. Etter løslatelsen arbeidet hun blant soldatene i garnisonen i Rastatt. For Struve var den demokratiske stat, selve målet for revolusjonen i 1848/49, uløselig knyttet til likestilling mellom kjønnene. Etter at hun sammen med sin mann dro i eksil i London i 1849, var det likevel ikke mulig for henne å etablere seg i arbeidslivet.