Den tapte komedien («Hebes ekteskap») av Epikharmos av Kos, skildret bryllupsfesten til Hebe og Herakles. I , en poetisk hyllest til den hellenistiske herskeren i Egypt, av Theokrit fra Syrakus forestiller forfatteren at spiser Herakles med Ptolemaios I Soter og Aleksander den store på en fest på Olympos, og etter at han har blitt mett av nektar, gir han sin bue og piler og kølle til dem og drar til sin kones kammer. Her presenteres paret som et av paradigmene for ekteskap mellom Ptolemaios II Filadelfos og Arsinoe med Herakles som trekker seg tilbake til Hebes kamre i en scene som minner om et bryllup. Den romerske dikteren Catullus i dikt 68 refererer positivt til det lovlige ekteskap til Herakles med den jomfruelige gudinnen Hebe som en kontrast til dikterens hemmelige forhold til en gift kvinne. En annen romersk dikter, Propertius, refererer også til Herakles som følte en brennende kjærlighet til Hebe ved hans død ved Oetafjellet, og endret den tradisjonelle myten der Herakles gifter seg med Hebe etter å ha steget opp til guddommelighet.