Det norske statsbudsjettet har både politiske, administrative og konstitusjonelle (demokratiske) funksjoner. Ulik politisk teori gjør det mulig å identifisere minst seks hovedfunksjoner for statsbudsjettet: Fastslå prinsipper og retningslinjer for statens ressursbruk, herunder folketrygden. Foreta overføring til kommunesektoren, med både øremerkede og frie midler. Fastslå satsene for et års forutsigbar innkreving av skatter og avgifter. Fungere som instrument i finanspolitikken, det vil si økonomisk styring gjennom offentlige utgifter, overføringer og skatter. Fungere som formell fullmakt for staten og dens virksomheter til å foreta drift, investeringer, overføringer, ansettelser og resultatoppfølging. Sikre demokratisk behandling av, og innsikt i statens virksomhet.