Mange oppdrettere har arbeidet trofast etter John Russells idealer, allikevel ble rasen anerkjent i The Kennel Club først i 1989. I årene før anerkjennelsen dukket det opp mange varianter av såkalte «Jack Russell-terriere». Felles for disse er at de er hvite med større eller mindre tanfargede (røde) og/eller sorte flekker. Benlengde, kroppsbygning og gemytt varierer sterkt. I de siste årene har en kortbent variant vært svært populær, særlig blant hestefolk. Disse følger imidlertid ikke den standarden Jack Russell arbeidet etter, nemlig en hund på ca. 35,5 cm (14 tommer) med en atletisk, ikke for kompakt kropp og med en benlengde som står i et harmonisk forhold til kroppen. Russell ønsket ikke hunder med dvergpreg.