På grunn av disse indre konfliktene gikk Bolívar fra stillingen som kommandør under De forente provinser 8. mai 1815, etter ha hadde mislykkes i å kue Cartagena i mars, som hadde nektet å gi ham våpen og soldater. Bolívar vendte seg mot Jamaica og senere Haiti, en liten republikk som hadde frigjort seg fra fransk styre gjennom et slaveopprør noen år tidligere, hvor han og andre ledere fikk en vennlig mottagelse. Det voksende eksilsamfunnet kom også til å motta våpen, frivillige og penger fra den haitiske presidenten Alexandre Pétion, og dermed kunne de fortsette frihetskampen i de fjerne strøkene i både Ny-Granada og Venezuela, hvor de opprettet lokale, irregulære soldatgrupperinger. Dette utgjorde et tidlig grunnlag for en selvstendig base hvor kampen for å opprette nye republikker i de spanske koloniene kunne spres fra.