Ikke bare utga Johnson mesteparten av Priestleys teologiske verker, men han utga også hans vitenskapelige arbeid som (, 1774–1777) hvor Priestley annonserte at han hadde oppdaget oksygen eller surstoff. Verkene av Carl Wilhelm Scheele og Antoine Lavoisier ble også utgitt av Johnson, og disse hevdet også å ha oppdaget oksygen. Da Lavoisier begynte å utgi sine verker om «den nye kjemi» som han hadde utviklet (som inkluderte blant annet dagens moderne forestilling om element og sammensetning) fikk Johnson disse øyeblikkelig oversatt og trykt, til tross for hans nære tilknytning til Priestley som på sin side argumenterte utrettelig mot Lavoisiers nye system. Johnson var den første som utga en engelsk oversettelse av Lavoisiers tidligste skrifter om kjemi og han fulgte med i den pågående debatten. Disse verkene gjorde det bra for Johnson og økte hans synbarhet i den vitenskapelige verden.