Fra 1628 arbeidet han med den unge astronom Maarten van den Hove (Martinus Hortensius) som assistent. I 1628 kom annenutgaven av hans bok av 1619, en håndbok om bruken av astronomiske instrumenter (astrolabium, kvadrant) og en populær fremstilling av den kopernikanske lære på nederlandsk og latin (, 1630). Dette gjorde kopernikanismen mer kjent i vide kretser i Nederlandene, men førte også til konflikt med skeptikere som matematikeren Jean-Baptiste Morin (også tilhengere av kopernikanismen, som Ismael Boulliau, var kritiske - mot Lansberges argumentasjon). Etter hans død var det sønnen Jacob som videreførte diskusjonene.