I han ble professor ved École des langues orientales i 1864, som etterfølger av Philippe-Édouard Foucaux på lærestolen i tibetologi. Han var også assisterende konservator ved maunskriptavdelingen i Bibliothèque nationale de France. Han var også rådsmedlem i , og publiserte en rekke bøker og dessuten en rekke artikler i forskjellige fagtidsskrifter. Han var spesialist i sanskrit, og kunne også tibetansk, mongolsk og pâli, Han oversatte en rekke gamle tekster.