Romanifolk-sinti (sigøynerne) kom tidlig til Skandinavia – de ble først registrert i Danmark i 1505, og deretter i Sverige i 1512. Den første skriftlige omtalen i Skandinavia er fra 1505 fra den danske konge Hans' hoff; de ble omtalt som egyptere. I 1511 ble en gruppe omtalt i Sverige og trolig slo noen seg ned i Sverige og Norge rundt 1512. I 1536 krevde kong Christian III at alle skulle forlate landet inne 3 måneder. Christian Vs norske lov av 1687 la opp til taterne skulle fordrives. Ved folketellinger i 1845 og 1855 ble antall tater i Norge angitt til 1145 og 738, de fleste var håndtverkere særlig blikkenslagere av yrke. Folketellingen i 1865 har ikke egne tall for tatere og omstreifere.