Det første som ble endret fra middelalderen var innstillingen til den menneskelige individualitet. Som Jakob Burckhardt uttrykte det, mennesket ble forandret til et individ. Som en konsekvens begynte ideen og begjæret etter berømmelse og omtale å stige. En kultivert klasse vokste fram, og ideen om at en manns verdi hvilte på hans fortjenester, og ikke utelukkende på hans fødsel. Poggio erklærer i at han er helt enig med sine samtalepartnere Niccolo Niccoli og Lorenzo de Medici i at det er ingen annen adel enn den med egne fortjenester. Livet ble mer foredlet for de midterste og øverste klasser, menneskets plass i samfunnet ble bedret, regler for sivilisert liv ble formet, og det ble et øket behov for kunstnerisk underholdning. Middelalderens tanke for eksistens ble snudd oppned: mennesket hadde tidligere vendt sine tanker utelukkende mot himmelen, men begynte nå å tenke på å forskjønne sin jordiske eksistens, og fikk nå en overbevisning om sine menneskelige rettigheter.