Avtalen var på mange vis en videreføring av Kalmarunionen inngått i 1397, mellom Norge, Danmark og Sverige, mens Norge og Danmark hadde vært i personalunion med felles overhode siden 1380. Bergenstraktaten tilsa at Norge og Danmark skulle høre sammen til evig tid. Valg av konge skulle gjøres i fellesskap, og den første valgte konge var Christian I fra 1450. Videre skulle rikene være likestilte og selvstyrte. Det siste betød at det norske riksrådet fortsatte sitt virke med å styre landet, så Norge beholdt en stor grad av selvstendighet. Det forhindret likevel ikke at Christian pantsatte Orknøyene og Shetland som betaling av medgift da hans datter Margaret i 1468 ble forlovet med Jakob III av Skottland, mot det norske riksrådets vilje.