Noen arbeiderstrøk fantes på vestkanten: Balkeby ved Hegdehaugen var et filantropisk arbeiderboligprosjekt bygget i 1860-årene, men mistet særpreget etter en storbrann i 1879. Briskeby vokste fram etter byutvidelsen i 1859, utenfor den nye bygrensen som fulgte Briskebyveien. Et par trehus fra denne forstaden har overlevd byfornyelsen i 1970-årene. Ruseløkkbakken, med tilnavnet «Røverstatene» eller , ble revet i 1880-årene for å gi plass til leiegårdskomplekset Victoria terrasse og basarene ved Ruseløkkveien. Pipervika sto inntil 1930-årene, da de trange gatene med tett trehusbebyggelse og leiegårder måtte vike for Oslo rådhus og nye forretningsgårder. Vestre Vika holdt lenger, inntil 1950- og 1960-årene, da også dette arbeiderstrøket ble erstattet med forretningsgårder. Langs Pilestredet var det på slutten av 1800-tallet bygget boliger for arbeiderne ved industribedriftene opp til Bislett.