Ved begynnelsen av 1900-tallet var den lutherske såkalte sterk, dens fremste talsmann var biskop Gottfrid Billing i Lund. På 1930-tallet vokste en ny høykirkelighet frem, som skulle kritisere den partipolitisk influerte folkekirkeligheten. Alternativ til riksdagspartienes engasjement i kirkepolitikken ble de upolitiske nomineringsgruppene i kyrkomötet, blant dem , forkortet POSK, samt Öppen kyrka, Frimodig kyrka, Gabriel med flere. En lang rekke andre slike valgkorporasjoner oppstod på bispedømmenivå. Mange av dem er ikke kritiske til folkekirkelighetens teologi, men avviser dens partipolitiske metoder.