Også formreglene bygger i stor grad på de samme prinsippene i de fleste land. For norsk retts vedkommende finner man disse reglene i arveloven §§ 48-64. Testator må som hovedregel være over 18 år og for øvrig oppfylle vilkårene for å ha rettslig handleevne. Testamentet må videre være skriftlig, og det må underskrives av to vitner, som enten bevitner eller får vedkjent seg testators underskrift. Vitnene må ikke nødvendigvis vite hva som står i testamentet, men de må vite at det er et testament det er snakk om. Det bør videre stå nederst i dokumentet at vitnene bekrefter at testator var «ved sine fulle fem» da hen foretok disposisjonen, eller lignende formuleringer. For at testamentet skal være gyldig kreves videre at vitnene ikke må være inhabile. Dette innebærer at verken vitnene selv eller visse av vitnenes nærstående (se nærmere § 61) må være tilsagt noen fordel i testamentet. I likhet med det som gjelder for avtaler kan testamentet dessuten erklæres ugyldig dersom det kan bevises at det ble frembragt ved tvang, eller at testator var sinnssyk i disposisjonsøyeblikket (§§ 62-63).