De ti generalene var blant de rundt hundre embetsmennene som ble valgt under demokratiet, og blant disse var de de fremste. Tendensen under demokratiet var å velge embetsmenn ved loddtrekning, men generaler måtte både være erfarne i krig og i stand til å fungere i forhandlinger mellom stater, noe som i den greske verden generelt var forbeholdt aristokratiet. Det er sannsynlig at generalembetet var åpent for enhver borger, men i praksis var det bare prominente borgere fra de øvre klassene som ble valgt. Generalene ble betalt, men fikk kun lønn mens de var i felttog. Det kunne derimot være et svært lukrativt embete, siden de kunne få en del av krigsbyttet i tillegg til at diplomati mellom stater kunne involvere ekstravagante gaver, legitime eller på annet vis.