Han begynte først en karriere som politiker og hadde flere utnevnelser under keiserne fra Huset Angelos, blant hans posisjoner var som storkansler og han var guvernør av Filippopolis i en kritisk tid. Etter at Konstantinopel ble erobret og plyndret under det fjerde korstoget i 1204 flyktet han til Nikea (i dag kalles den for Iznik) hvor han bodde ved hoffet til Keiserriket Nikea og keiser Theodor I Lascaris. Her henga han seg til litteraturen. Han døde en gang rundt 1215 eller 1216. Hans viktigste verk var hans som besto av hele 21 bind og dekket perioden 1118 til 1207.