Ved sesongslutt i 1932 var det uavgjort mellom Chicago Bears og Portsmouth Spartans (). På den tiden ble alle lagene rangert på én tabell, og laget med høyest vinnprosent (ikke inkludert uavgjort) ved slutten av sesongen ble erklært mesteren; dersom det var uavgjort og de to lagene som spilte uavgjort hadde to kamper mot hverandre den sesongen ville resultate av den andre kampen avgjøre hvem som vant mesterskapstittelen (dette var årsaken for kontroversen i 1921). Denne metoden hadde vært i bruk siden ligaen ble stiftet, men situasjonen hadde aldri oppstått før. Ligaen bestemte at det skulle spilles en sluttspillkamp mellom de to lagene for å avgjøre vinneren. Lagene skulle egentlig spille kampen, som ville telle som en seriespillkamp og påvirke tabellen, i Wrigley Stadium i Chicago, men en kombinasjon av snø og ekstrem kulde flyttet kampen innendørs til Chicago Stadium, som ikke hadde en fotballbane med riktig størrelse. Med alternative regler vant Bears kampen 9-0, og dermed også mesterskapstittelen. Det var såpass høy interesse for mesterskapskampen at NFL bestemte seg for at ved begynnelsen av sesongen i 1933 skulle ligaen splittes inn i to divisjoner med en mesterskapskamp på slutten mellom divisjonsvinnerne. 1934-sesongen var også den første av tolv sesonger hvor det ikke var noen afroamerikanske spillere i ligaen. I 1946 ble forbudet løftet, etter press fra offentligheten samt at Major League Baseball løftet et lignende forbud samme år.