Lovutkastet ble forelagt Stortinget i 1839. Stortinget endret så lite som mulig i utkastet, i frykt for at loven ikke ville få kongelig sanksjon. Spørsmålet om trykkefrihet vakte likevel politisk uenighet. Lovutkastet foreslo at boktrykkeren skulle kunne dras til ansvar for et utgitt skrift dersom forfatteren ikke kunne finnes. Dette kunne ikke bondeopposisjonen på Stortinget godta. Sammen med 9 embetsmenn som stemte med opposisjonen sørget de for at bestemmelsen ble endret og senere strøket. Ellers var det først og fremst de juridiske embetsmennene sammen med kaptein Foss og Ludvig Kristensen Daa som deltok i stortingsdebatten om loven. Men Ole Gabriel Uelands innlegg fra debatten i 1842 viser at bondeopposisjonens fører var tilhenger av strenge straffer og gjerne skulle sett enda strengere straffer for religionskrenkelser.