Selv når båtene kom fram til destinasjonene, betydde det ikke at flyktningene var trygge. FNs høykommissær for flyktninger hadde opprinnelig fått satt opp flyktningleirer i Malaysia, Thailand, Filippinene, Hongkong og Indonesia, men etter hvert som antallet på vietnamesiske flyktninger i disse landene økte, ble det stadig vanskeligere for vertsnasjonene å ivareta flyktningene i de stadig mer overfylte flyktningleirene. Ingen av disse landene kunne aksepterte så store mengder vietnameserne på permanent basis, og de gav uttrykk for at de ikke ønsket å ta inn flere flyktninger. Enkelte land lot etter hvert ikke lenger båtflyktningene få midlertidig opphold. Singapore nektet å avlaste båter med flyktninger som ikke hadde garanti for et annet sted å bo innen 90 dager, og Thailand og Malaysia hadde som rutine å taue båtene som kom mot deres kyst, ut på havet igjen, der mange døde som en konsekvens.