Teksten fikk enorm betydning i Kina. Den preget «de fire avhandlingers skole» (四論宗, ) eller østasiatisk madhyamaka. Den var sentral i dannelsen av kinesisk Ch'an-buddhisme og japansk Zen. Den var en av hovedtekstene til Tiāntái (og Tendai i Japan), og ble også studert innenfor Huāyán zōng (og Kegon i Japan). Den hadde høy status i kinesisk buddhisme og representerte en innsikt som manglet i Tibet og India.