Egenskapene til lemniskaten ble først undersøkt av brødrene Johann og Jakob Bernoulli. Beregning av dens omkrets viste seg å være spesielt utfordrende og ble i sin tur undersøkt av Giulio Fagnano, Leonhard Euler og Carl Friedrich Gauss. Disse arbeidene ble generalisert av Niels Henrik Abel som viste at det var mulig å dele omkretsen opp i samme antall like deler som en sirkel lar seg dele opp i. Dette resultatet tilsvarer geometrisk konstruksjon av en regulær mangekant for lemniskaten og var en liten, men elegant del av hans utforskning av egenskapene til elliptiske funksjoner.