Blant beslektede ord på norsk finnes verbet å smi (fra norrønt ) og adjektivet smidig (gjennom middellavtysk ). I Norge er familienavn etter yrke eller håndverk sjeldne; norske etternavn er for det meste patronymikon eller navn hentet fra gårder. I andre land i Europa har langt de fleste slekter tatt navn etter en stamfars håndverk, og navnet «Smed» i forskjellige former er det vanligste slektsnavnet. Som engelske er attestert som etternavn fra rundt 975. På italiensk finnes , arabisk , ungarsk (et slavisk lånord), polsk , spansk , russisk , og moderne irsk (fra gammelirsk , «smedens sønn»). Det finnes også på finsk/kvensk (Seppälä).