Våren 1944 klarte to unge slovakiske jøder, Rudolf Vrba og Alfred Wetzler, deportert i 1942, å rømme fra Auschwitz og kom tilbake til hjemlandet med detaljert informasjon hva som skjedde med jødene der. Inntil da de hadde kommet seg ut fra leiren, sa de, var 1.765.000 mennesker blitt gasset i hjel. Den 22. mai sendte Burzio en lang beskrivelse av Auschwitz til Vatikanet: 29 maskinskrevne sider uten linjeavstand, på tysk. Han kommenterte den ikke, bortsett fra å si at personen som hadde overlevert det, krevde konfidensiell behandling av saken. Dette var en versjon av den berømte Auschwitzprotokollen, som bare ble delvis publisert på slutten av juni, mens hele teksten ikke ble publisert før i november av den amerikanske regjerings War Refugee Board. Teksten sendt av Burzio ble et offer for blokkeringen av brev sendt til Vatikanet etter ankomsten av de allierte til Roma, og nådde ikke frem til Statssekretariatet før slutten av oktober, da en annen mer sammenfattende versjon ble sendt av nuntien i Sveits. Burzio forklarte aldri hvem han fikk dette dokumentet fra. Han rapporterte ikke noe identifiserende om besøket som de to rømningene fra Auschwitz hatte gjort til nuntiaturet, eller deres advarsler, knyttet til skjebnen som ventet jøder deportert fra Ungarn.