I debutsamlingen har Huke, som tittelen antyder, fokus på landskapets langsomme forming av elven og isbreens bevegelser, men utover i samlingen blir disse også menneskeliggjort, mennesker introduseres og paralleller trekkes mellom erosjon av landskapet og erosjon av forholdet mellom to mennesker. Huke pendler mellom faktaspråk krydret med sitater fra Just Gjessings , og et mer poetisk språk. Boka ble generelt godt mottatt, men kritisert for å være litt for forsiktig. Sammen med Øyvind Brandtsegg bearbeidet Huke diktsamlingen til et stykke for kor og computer, urfremført av Midt-Norsk korensemble høsten 2002. Boka ble i 2019 oversatt til tysk.