Den kritiske rasjonalismen var opprinnelig en reaksjon mot wienerkretsens logiske empirisme. Ifølge denne positivistiske strømningen kunne vitenskapelige utsagn bevises ved induksjon, dvs. at man kunne f.eks. naturlover fra et endelig antall iakttagelser. Popper viste at dette ikke er mulig: Man kan aldri være sikker at ikke en senere iakttagelse motbeviser hypotesen. Vitenskapelige hypoteser kan altså bare falsifiseres (avkreftes), ikke verifiseres (bekreftes). Faktisk kan et utsagn bare kalles for vitenskapelig hvis det er falsifiserbart, dvs. hvis det kan vise seg å være uforenlig med empiriske funn om verdenen.