Ivar Mortensson-Egnund er mest kjent for sine oversettelser/omdiktninger av (1905) og (1908), men han ga også ut to samlinger med egne dikt. Han var en god venn av og samarbeidspartner med Arne Garborg. Begge kjempet utrettelig for landsmålssaken og fungerte som riksmålsmannen Bjørnstjerne Bjørnsons språkpolitiske motpoler. De støttet Johan Sverdrups parlamentarisme og partiet Venstre, men skuffet over den politiske utviklingen i 1880/90-årene utviklet de anarkistiske sympatier. Senere orienterte Mortensson-Egnund seg mer i en teosofisk og antroposofisk retning. Til tross for sine skiftende overbevisninger beholdt han en kristentro hele livet, og virket i årene 1909–1918 som prest i den norske kirke.