En er en faktor som brukes i termodynamikk for å redegjøre for avvik fra den ideelle oppførselen i en blanding av kjemiske stoffer. I en ideell blanding er de mikroskopiske interaksjonene mellom hvert par kjemiske specier de samme (eller makroskopisk ekvivalent, entalpiendringen av løsningen og volumvariasjonen i blanding er null), og som et resultat kan blandingenes egenskaper uttrykkes direkte i uttrykk for enkle konsentrasjoner eller partialtrykk av de tilstedeværende stoffene, f.eks. Raoults lov. Avvik fra idealitet imøtekommes ved å endre konsentrasjonen med en aktivitetskoeffisient. Analogt kan uttrykk som involverer gasser justeres for ikke-idealitet ved å skalere delvis trykk med en utvidelsesevne-koeffisient.