Eichmann var ikke spesielt antisemittisk da han gikk inn i nazipartiet. Radikalisering kan ha vært en konsekvens av arbeid for partiet noe som er kjent fra psykologisk forskning. Eichmanns karriere viser at han en stolt nazist, som var ivrig, praktisk og kreativ med stadig nye måter å gjennomføre deportasjonsprosjektene. Da Heinrich Himmler sommeren 1944 ville stanse deportasjonene fra Ungarn ble Eichmann oppbragt og motsatte seg åpent toppsjefen. Ifølge Cesarani var det Eichmanns strategi under rettssaken å fremstå som en ydmyk og ubetydelig kontorist. Det er uklart hvorfor Eichmann var så besatt av å fullføre deportasjonen av jødene fra Ungarn mens den røde arme nærmet seg østfra. Cesarani antok at Eichmann på dette tidspunktet var «fordervet».