Fiskeriene i Nord-Trøndelag var basert på fiskerbondens vekselbruk mellom jordbruk og kystnære fiskerier. Kystfiskerne har fremdeles base i Nordøyan, selv om driftsformene og antall båter er redusert siden rorbutida. Rorbutilværelsen var preget av trangboddhet og dårlig hygiene. Omkring 1910 ble kvinnelige rorbukokker introdusert i Viknaværene, og dette bedret antagelig leveforholdene. Fiskarheimen, drevet av Den Indre Sjømannsmisjon, ble bygget i 1909.