Marcel Marceau fikk sin interesse for scenen etter å ha sett Charlie Chaplin. I 1944 begynte han som elev hos Étienne Decroux, og da kom også filmen av Marcel Carné. Han viste snart et mimisk talent, og han kom til å spille Harlekin i et pantomimestykke med tittelen , for så vidt det som spiller på. handler om mimeren Jean-Gaspard Deburau på 1800-tallet (i romantisk utgave).