Asbjørnsen visste hvor han skulle. Han får lese et brev som Krag, prest i Vågå, hadde skrevet til assistentarkivar Bernt Moe ved Riksarkivet, og gjort ham oppmerksom på det rike fortellermiljøet i norddalen og nevner ”et par skoleholdere”, som må ha vært Hans Hansen Pillarviken (1798 – 1863) og Ola H. Skjedsvold. Moe viser brevet til Asbjørnsen. I 1835 etablerer Krag fastskoleordning og regelmessige lærerseminarer for prostiets lærere, og gir den begavete skolemesteren i Sel opplæring eksklusivt. I 1836 starter Pillarviken fastskole i Sel. I 1842 møtte Asbjørnsen en rik og levende fortellertradisjon i Sel. For det meste takket være Pillarviken, pedagogisk pioner for bygda, fremragende lærer og skolemester, ivrig samler av eventyr og myter. Lørdagskveldene holdt Pillarviken ”uppsetu” på skolen, for store og små. Folk kunne komme langveis fra for å høre på. Her hentet han frem og videreforedlet den gamle fortellerkulturen i dalen ved fortellinger, foredrag og opplesing. Pillarviken hadde ”et nesten uuttømmelig forråd av sagn og eventyr som han kunne fortelle på en mesterlig, ja genial måte.” Tilsetningen ble siden styrket av de talentfulle yndlingselevene Engebret Hougen (1826–1891) og Paul Botten Hansen.