Under den store nordiske krig var den senere generalløytnant og fortifikasjonssjef i Danmark, Norge og hertugdømmene, Hans Heinrich v. Scheel (1668–1738) , generalkvartermester for den danske invasjonsarmeen i Skåne 1709–1710, og han «deltog i hele den store nordiske krig som generalkvartermester, generalsstabschef ved felthæren; han anvendtes jævnlig som avantgardefører, ledede belejringen og indtagelsen af Tønning 1713–1714, Stralsund 1715, Wismar 1716 og planlagde den ikke udførte overgang til Skåne 1716» ifølge militærhistoriker K. C. Rockstroh i Dansk biografisk Leksikon XXI, s. 57. Og nettopp beleiringen av Stralsund, som Scheel planla, kunne nå skyte fart da de allierte hærer nærmet seg den sterkt befestede byen og begynte å rette sine kanoner mot den. Flere utfall fra Stralsund under den aggressive Karl XII ble slått tilbake mens de allierte systematisk tok ut det ene forsvarsverket etter det andre. Den 22. desember 1715 rodde en robåt ut til en lastegaliot som så navigerte seg gjennom sundet og ut til det vestre innløpet mellom isflak der briggen ventet på den viktige lasten. Så satte briggen seil og seilte ut på Østersjøen. Da hadde kommandanten i Stralsund, den senere feltmarskalk og greve, Carl Gustav Dücker (1663 eller 22. april 1671 i Meyris, Livland—3. juli 1732 i Stockholm), tatt kontakt med de allierte om kapitulasjonsforhandlinger.