Grev Rantzau har ærlige hensikter og frir til Jenny. Når han forlanger at hun skal legge scenekarrieren på hylla, avslår hun hans frieri med tungt hjerte. Heller ikke i Roma kommer Andersen over tapet av sin store kjærlighet og henfaller mer og mer i depresjoner. Når han får vite at Jenny valgte sin lidenskap - sangen - framfor greven, blir han som forvandlet. Han beslutter seg for å vende tilbake til København og forsøke med Jenny på ny. Den euforien som de to elskende opplever i begynnelsen viker raskt når de begge innser at Jennys sanne kall er sangen og de store operascenene. Også Andersen må innse at han ikke må skuffe verdens barn og at eventyrskrivingen ikke må vike plass for hans personlige lykke. Så skilles de begge for godt.