På Giacomellis tid var sangerne en nøkkelfaktor for å sikre at en opera fikk suksess, og han var dyktig til å tilpasse roller og verk til de sangerne han hadde for hånden. Melodiene hans er stort sett flytende og spontane, de er svært sangbare og tilpasset tidas smak for vokaliser og koloraturer. Harmonikken er enkel, til gjengjeld lives musikken opp av hyppige modulasjoner.