Noen år etterpå startet bandet opp igjen som Manna: forskjellen nå var at jamaicansk patois var byttet ut med ramsalt nordnorsk, og at rockeelementene fra Irie Darlings var erstattet med 100% blytung roots rock reggae. Dette er reggae på gamlemåten. I tekstene sine legger Manna ingen fingre i mellom, og synger om Rastafari, udugelige politikere og forbrukssamfunnet babylons fall.