De protestantiske bibeloversettelsene skulle også benytte erkebiskop Langtons bok- og kapittelinndeling, slik at den i dag er i bruk nesten universelt. Den enhetlige underinndeling i vers er, i det minste i Det gamle testamente, mye eldre; den var allerede fiksert av masoretene med en spesiell aksent (Sof pasuk) fastsatt skriftlig. av versene ble derimot først etablert i løpet av 1500-tallet; den var spesielt nyttig for å sammenligne bibelutgaver på forskjellige språk. Dagens sitatstandard kombinerer dermed Langtons latinske kapittelnummerering med den tradisjonelle hebraiske versinndelingen. Inndelingen av vers i Det nye testamente går derimot bare tilbake til Robert Estienne i 1551.