Han studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1927–29, der han med Jacob Tostrup Prytz som rektor, ble lærer 1939 sammen med kona Margrethe von der Lippe (1913–99). Rundt 1930 var han i lære hos Eilif Whist (1903–74) som siden 1925 hadde verksted og lærested i Kristiania for brukskeramikk. Han var så ved Grimstrup keramik i Næstved, Danmark, før han 1932–33 gikk ved i den tyske «keramikkbyen» Bolesławiec. Tilbake i hjembyen startet han i 1933 eget verksted i Prinsessealléen på Skøyen Vest, og fra 1939 sammen med kona. Jens holdt seg ved dreieskiva mens kona stod for design og dekorering; suppeterrin med høyt lokk ble dere varemerke. Paret har blitt beskrevet som «pioneren i norsk studiokeramikk, og viste vei for en kommende utvikling – moderne kunsthåndverk – der kunstneren utfører hele fremstillingsprosessen fra idé til ferdig produkt». De holdt noen av landets første rene keramikk-utstillinger på 50-tallet og var 1957–58 på studieopphold ved i italienske Faenza.