Soldatlegden var en tung bør i fredstid, men verre i krigstid. En soldat som dro i felt, skulle ha med seg niste for en måned. Hvis han falt, deserterte eller ble såret og tatt ut av tjeneste, måtte legden ruste ut en ny soldat. En langvarig krig kunne koste legden utrustning av 5-6 soldater, og kostnader så tyngende at kongen måtte nedsette sine skattekrav under store nordiske krig; for bare bønder var soldater (embetsstanden og borgere var fritatt for militærtjeneste) - og ville trekke seg fra kamp, om skattene endte med å ruinere dem. 1660-årenes skattetakster ble derfor stående til utpå 1800-tallet. Myndighetene så seg også nødt til å la soldatenker få drive småhandel for å berge seg og barna sine.