Ordet finner man så tidlig som i 1362, og kommer fra middelengelsk fra (engelsk ), et «hane-egg». Geoffrey Chaucer bruker begrepet «cokenay» (ca. 1386) i sin fortelling , og mener med det «en gutt som er blitt veik/feminin». I 1521 er ordet belagt som nedsettende benyttet om veike byfolk. Det var Samuel Rowlands som knyttet det til enhver som født var innen hørevidde av kirken St. Mary-le-Bow. Man regner gjerne en omkrets på omkring 4,8 km fra kirken. Opprinnelig kunne man høre klokkene i City of London, Bethnal Green, Stepney, Shoreditch, Whitechapel, Finsbury og Hackney. Ifølge legenden om Dick Whittington kunne de også høres ved Highgate.