Bandet gjorde seg fra første stund bemerket med bisarre tekster. Gjennom karrieren har tekstene handlet om bl.a. overnaturlige fenomener, merkelige personer, UFOer, vampyrer, science fiction, astronomi og reiser i rommet, MC-kultur, marerittaktige drømmer og rendyrket galskap. Deres utradisjonelle og vidtrekkende lyriske temaer ga dem tilnavnet «den tenkende manns heavy metal-band». Plate nummer to, som kom 1973, hadde et liknende lydbilde som debuten, men med mer raffinert hardrock/heavy metal. De fortsatte nedtoningen av psykedelia- og blues-elementene på (1974) som av mange regnes som gruppens sterkeste album. På coveret til denne plata er en blyanttegning av bandet foran et Messerschmitt-fly fra andre verdenskrig, og plata har en låt («ME 262») som refererer til de siste kamper mellom tyskerne og engelskmennene i 1945, hvor jeg-personen er en tysk jetjagerpilot. Bandet ble feilaktig stemplet som nazisympatisører i kjølvannet av dette.