Siden 2013 har det kommet til beviser for to arter til, om enn fortsatt ikke akseptert av alle. Dette gjelder østtreklippegrevling (), som mange mener skiller seg så mye fra de andre at den bør regnes som en selvstendig art (noe blant annet IUCN gjør), og det nyeste tilskuddet på stammen, benintreklippegrevling (), som først ble beskrevet i 2022 og ikke er offisielt navngitt på norsk enda. Bearder et al. (2015) var imidlertid på sporet av denne treklippegrevlingen i først halvdel av 2010-årene og ga den tilnavnet «benintreklippegrevling», med grunnlag i den geografiske utbredelsen.