I Østromerriket varte antikken til inn på 600-tallet og innflytelsen på vestens skjebne var betydelig. Keiser Anastasios I (491-518) befridde kort tid før 500 riket for isauriernes innflytelse og etterlot på grunn av klok økonomisk politikk den største statskasse i romersk historie til sine etterfølgere. Han bekjempet med godt resultat forsøk på tronovertagelse og betonte i religionpolitikken forskjellen fra pavens posisjon. Først hans etterfølger Justinus I (518-527) avsluttet i 519 det akakianske skisma som utgjorde det første grunnleggende skille mellom kirkene (skisma) mellom den østlige og vestlige kristenheten. Det akakianske skisma hadde skilt kirkene i Konstantinopel og Roma i 30 år, men ved forsoningen skjerpet keiseren konflikten med monofysittismen.