Faren ble tidlig oppmerksom på datterens evner, og underviste henne i klassiske språk som latin og gresk – muligens også i hebraisk. I 1704 var kong Frederik 4. i Bergen, og Knud søkte da om stilling som oversetter, «til autores at fordanske». Her nevner han at han begynte på en oversettelse fra gresk «som hans ti år gamle datter hadde fullført». Cille skrev også vers på latin, og fikk etter hvert utgitt flere bøker med oversettelser, blant annet som hun hadde oversatt til gresk og latin. Særlig innbringende var oversetteryrket ikke, men det som kastet Cille ut i virkelig fattigdom, var bybrannen i 1702 da både oversettelsen og flere av hennes andre arbeider gikk tapt, og faren hennes ble ruinert. Han hadde også giftet seg igjen og fått flere barn. Nå bodde han i Gravdal som den gangen lå utenfor Bergen. Der arbeidet han som kontorist for verkseieren. Cille stod uten noen sjanse til noen gang å reise til København, sine lengslers mål.