Renessansesmykker bar preg av den kreative utfoldelsen, inspirasjon fra antikken, symboler og bruk av smykkestener. Det viktigste smykket fra renessansen var anhenget. Øreringene gjorde sitt comeback etter å ha forsvunnet en stund. Ringer på alle fem fingrene var fortsatt mye brukt, til og med på mer enn en på hver finger. Skjulte i et rom i ringen kunne man ha duftmaterialer, dårlig hygiene førte til dårlige lukten og når stanken ble for uutholdelig kunne man føre ringen opp til nesen. I Europa hadde reisevirksomheten øket og handelsreisende tok med seg smykkestener samt kunnskap om håndverksteknikker fra andre kulturer. Under Napoleonstiden ble matchende smykker i samme design for halskjeder, øredobber, armbånd, ringer, søljer og tiaraer populært. Også portrett-medaljonger og kamé var mye brukt, og egrett kom på moten.