Reguleringen skjer alltid ved hjelp av tilbakekopling. Fordi tilbakekoplede systemer lett kan bli ustabile, eller oscillatoriske, settes det for det meste avkoplingskondensatorer på både inngangssiden og utgangssiden, så nær regulatoren som mulig. Som en indre del av regulatoren dannes det en referansespenning som er svært stabil, også for temperaturvariasjoner. Det er denne spenningen som regulatoren forholder seg til i reguleringsprosessen, derav navnet referansespenning. Utgangsspenningen blir internt redusert med en spenningsdeler bestående av to motstander. Den neddelte spenningen er den som blir sammenlignet med referansen. Slik kan en serie regulatorer med forskjellige faste utgangsspenninger fremstilles, der deleforholdet er det eneste som skiller kretsene fra hverandre. Likeledes kan en fjerde pinne brukes slik at designeren fastsetter utgangsspenningen selv med en enkelt motstand, fast eller variabel.