Navnet opptrer første gang i Geoffrey av Monmouths (ca 1136 på latin) som , noe som antyder en uttale med en hard «g» lyd som i det moderne engelske ordet «girl». Men i Layamons (manuskript , 482), skrevet på tidlig mellomengelsk, er navnet gjengitt som . Denne stavingen antyder en myk konsonant som i moderne engelsk «j»; den andre delen av navnet vil bli uttalt tilnærmelsesvis som - være på moderne fransk.