Fredsavtalen reflekterte den militære situasjonen. Det osmanske riket tapte til Østerrike følgende områder: Banat og sørøstlige Srem (Syrmia), den sentrale delen av dagens Serbia (fra Beograd til sør for Kruševac), en tynn stripe av nordlige Bosnia og Oltenia (Vesle-Valakia). Venezia måtte avgi Peloponnes (kjent som Morea på denne tiden) som var blitt oppnådd via freden i Karlowitz, foruten også dets siste gjenværende utposter på Kreta, og fikk kun De joniske øyer (med osmanskokkuperte Kythira som den del av disse øyene) og byene Preveza og Arta på fastlandet i Epirus. I Dalmatia, langs kysten av Adriaterhavet, gjorde Venezia en del framgang og fikk områdene Sinj, Imotski og Vrgorac i innlandet.