Den informasjonen Pujol sendte til tysk etterretning var en blanding av komplett fiksjon, ekte informasjon av liten militær verdi, og ekte, verdifull militær etterretning som ble forsinket med vilje. I november 1942, like før Operasjon Torch, de alliertes landing i Nord-Afrika, rapporterte for eksempel Garbos fiktive agent ved munningen av Clyde at en konvoi av troppeskip og krigsskip hadde forlatt havnen malt i kamuflasjefarger tilpasset Middelhavet. Brevet var poststemplet før landgangen og sendt via luftpost, men ble timet til å ankomme for sent til å være virkelig nyttig. I svaret Pujol mottok fra tysk side stod det at «vi beklager at de kom for sent, men de siste rapportene var fantastiske». Pujol forega å kommunisere med tyskerne via et bud, en KLM-pilot villig til å bringe meldinger til og fra Lisboa mot kontanter. Dette betydde at leveransen av meldinger var begrenset til KLMs tidtabeller. I 1943, som et svar på en tysk forespørsel om raskere kommunikasjon, opprettet Pujol og Harris en fiktiv radiooperatør. Radiosignaler ble nå den foretrukne metode for kommunikasjon.