Etter utbruddet av den russisk-japanske krigen i 1904 rykket japanske hærer inn på det kinesiske innlandet i Mandsjuria fra den koreanske halvøya hvor de konfronterte den russiske armeen. I skyggen av sammenstøtene startet det japanske militæret et omfattende logistisk apparat basert på jernbane, enten ved å legge ut krigsjernbane (, feltbane på tysk) etter tysk mønster eller overta erobrede jernbanetraseer. Den japanske armeen avansert så raskt at man var nødt til å følge etter i voksende tempo, og en jernbane var anlagt mellom Antung (Dandong i dag) og Fenghuangshang med samlet lengde på over 30 engelsk mil (48-50 kilometer). I mangel på lokomotiver som ikke kunne fraktes framover lik raskt, ble lokale menn enten hyret eller tvunget til å dytte og trekke forsyningstogene. Soldater var også utkommandert for å slutte seg til kuliene. Russerne hadde latt merke til at japanerne benyttet smal sporvidde på enten 600mm eller 1067mm og dermed arrogant trodde man bare trengte å ødelegge eller evakuere lokomotiver på sin jernbane som hadde bred sporvidde på 1520 mm.