Narcissus var gjenstand for flere alvorlige beskyldninger fra medlemmer av den kristne menighet, men disse viste seg å være falske. Anklagene kom fra tre innbitte syndere, utilfredse over biskopens strenge moral og strenghet. De anklaget ham falskt for forferdelige forbrytelser og, for å gi mer kraft sine til ord, sa at måtte de ikke tale sant så skulle den ene omkomme av ild, den andre bli spist opp av spedalskhet, og den tredje bli blind. Ingen tok hensyn til deres baktalelser. Men biskop Narcissus, som var svært preget av dem, valgte å forsvinne. Han dro for å gjemme seg i ørkenen for å leve som en «filosof», slik han lenge hadde hatt et hemmelig ønske om å gjøre. Han tilgav sine anklagere. Nabobiskopene, som ikke visste hva som hadde blitt av ham, vurderte å erstatte ham. De innsatte først en viss Dios som ikke varte lenge, deretter Germanion som døde i sin tur, til slutt Gordios.