Etter examen artium 1882, ble han cand. min. (bergkandidat) i 1888. I 1887 hadde han begynt å jobbe som amanuensis, altså en som foreleser, ved det metallurgiske laboratorium ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Etter ett år ved Røros Kobberverk i 1890 jobbet han fra 1891 til 1914 ved Kongsberg Sølvverk, først som aspirant, i 1899 som , som er en som måler opp (kartlegger) nye malmforekomster. Han ble i 1900 konstituert som , altså en embetsmann som sjekker at myntene holdt ønsket kvalitet. Fra 1904 var han konstituert hyttemester (fast fra 1907), den med det øverste ansvar for en smeltehytte. Riiber innførte utlutningsmetode med cyankalium, et svært giftig hvitt pulver som løser opp sølvet, som igjen synker til bunns og kan suges ut i en renere form. Han ble i 1915 bergmester i Nordlandske distrikt 1915 med bopel i Bodø, i Østenfjeldske distrikt fra 1919 til 1932.