Siden det første slaget ved Basra i 1982 var det sørlige frontavsnittet vendt mot Basra i rimelig ro fordi de iranske befalhaverne hadde lært om de irakiske fortifikasjonenes formidable styrke. Mindre trefninger og taktiske sammenstøt skjedde på frontlinjene langs Shatt al-Arab mellom de forreste enhetene fra begge sider i tre år framover, de største offensivene var rettet mot Hawizeh-sumpene i det sentrale frontavsnittet. Den iranske staben sammen med den politiske ledelsen i Teheran kom til den uunngåelige konklusjonen at hvis de ikke kan gå utenom de sterke forsvarsverkene foran Basra gjennom Hawizeh-myrene som ville skåret Irak i to, måtte de gå til angrep på Basra på nytt. Allerede i 1985 startet de langsomme, men metodiske forberedelsene man forsøkte etter beste evne å skjule for irakerne som ble holdt i uvitenhet om hvor forberedelsene var bygget opp langs det sørlige frontavsnittet.