Over 1,5 millioner tsjekkere og slovaker flyttet til Sudetenland etter fordrivelsene. En del etniske ungarere, roma og etniske tsjekkere fra Wien ble tvunget eller oppfordret til å flytte til områdene tømt for etniske tyskere. Denne omfattende interne migrasjon skapte uro i Tsjekkoslovakia. Fra ukrainsk Volhynia kom det tsjekkisktalende, og fra Slovakia ble etniske ungarer tvangsflyttet til Sudetenland i 1946. Da de første tilflytterne kom til Sudetenland i 1945 bodde det fortsatt etniske tyskere i mange av husene, og nasjonaliserte bedrifter i området var fortsatt ledet av tyskere. Noen tilflyttere slo seg ned, og ventet tålmodig på at tyskerne skulle forsvinne, andre presset på for at sudettyskerne skulle fjernes. De største voldsepisodene sommeren 1945 skjedde i byer med knapphet på boliger, blant annet Brno og Ústí nad Labem. Lokale myndigheter tvangsflyttet eller fordrev i mange tilfeller etniske tyskere for å lette boligmangelen. Tilflytterne hadde ofte økonomiske motiver for å slå seg ned i Sudetenland, og medvirke til den ville fordrivelsen i 1945. Beneš' regjering opprettet 17. juli 1945 en egen bosettingsadministrasjon for å forvalte tilstrømmingen av fra andre deler av landet. Mange tilflyttere var på jakt etter verdier tilhørende eller etterlatt av fordrevne tyskere, og reiste fra sted til sted og plyndret eiendeler. I noen byer og landsbyer oppsto det boligmangel, og en del tsjekkere endte opp med å dele bolig med etniske tyskere. Kommunistpartiet hadde ansvar for den interne forflyttingen for å gjenbefolke områder, noe som bidra til at kommunispartiet fikk stor oppslutning ved parlamentsvalget i 1946.