Han ble utnevnt til guvernør i Britannia av keiser Commodus og slo ned et opprør der mellom 181 og 184. Dio Cassius forteller at stammene i nord brøt gjennom Hadrians mur og drepte en general, Caerellius Priscus, som muligens var Marcellus' forgjenger som guvernør. Han omtalte dette som den mest alvorlige krigen i Commodus' regjeringstid, og skrev at den ikke var endelig over før omkring 184. En serie mynter ble slått til minne om en seier det året, og Commodus tok tittelen , «britenes overmann». Det ble også slått mynter med referanser til nye seire i 185, 186 og 187, hvilket tyder på at romerne fortsatt ikke hadde full kontroll ved grensen mot nord.