Polarvirvlene tolkes konvensjonelt som antisykloner med nedstrømning i sentrum og oppstrømning i de kalde polarkragene. Denne typen sirkulasjon ligner de polare antisyklone virvelbevegelsene på jorden, spesielt den ene funnet over Antarktika. Observasjoner i de ulike infrarøde atmosfæriske vinduene indikerer at den antisyklone sirkulasjonen nær polene kan trenge så dypt ned som til 50 km høyde, det vil si ned til bunnen av skyene.