De amorittiske babylonere fikk overherredømme over sørlige Mesopotamia i løpet av midten av 1700-tallet f.Kr. I løpet av den gamlebabylonske tid ble de sumeriske og akkadiske språkene fortsatt brukt i den religiøse praksis. Steintavler viser at det ble produsert ordbøker med oversettelser til de gamle språkene. Det meste av den sumeriske mytologiske litteraturen som vi kjenner i dag kommer fra den gammelbabylonske tiden, enten i form av avskrifter av sumeriske tekster (mest kjent er den babylonske versjonen av Gilgamesj-eposet) eller i form av sumerisk og akkadisk påvirkninger innenfor den babyloniske mytologiske litteraturen (mest kjent er mytesamlingen Enûma Eliš).