Politikerne var ikke opptatt av å formalisere rollen staten hadde innenfor energiforsyningen. Det ble ikke fremlagt noen klare strategiske mål for dette engasjementet. Derimot hadde NVE selv klare synspunkter på sin rolle som utbygger og forvalter av kraftstasjoner og linjer. Fredrik Vogt var den som sammen med Lars Evensen sterkest påvirket statens engasjement. I NVEs interne fagblad , oppgav han tre punkter for hva statens rolle var: Nemlig å legge til rette for storindustrien, optimal teknisk-økonomisk utbygging av kraftsystemet og hjelpe distriktene som selv ikke maktet å etablere elektrisitetsforsyning. Ut fra dette vil staten måtte ha hovedansvaret for utbygging av sentralnettet. Utbyggingen av elektrisitetsforsyningen i distriktene skulle skje ved statlige støtteordninger, ved kraftutbygging og linjebygging. Altså de oppgavene NVE hadde hatt i mellomkrigstiden. Vogt mente at en statlig overtagelse av ansvar for kraftforsyningen ikke var fornuftig, til det var avstandene for store og befolkningstettheten for liten. Det lokale initiativet ville derfor fortsatt være det naturlige.