Dentale stopper ble i økende grad hørbare, slik at de i en økende tendens ble stemte dentale frikativer [ð], noe vi har sett i gāndhārī (under østiransk påvirkning). Det er det lett å forestille seg at ord som har foran en vokal (uttalt i nordvestlige dialekter som [z]), med rette og urette fikk skrivemåten [ð]. I en seglinskripsjon fra Taxila i det nåværende Punjab i Pakistan, finnes et tilfelle hvor tilsvarer ordet på sanskrit og pāli (i pālikanonen er dette navnet på en person). Her er som uttales [z] i nordvestlig dialekt, identisk med som uttales [ð] på sanskrit.