Fru Løfwander mente det måtte være et større marked for de nordnorske lobbene. Hun så for seg en mer storstilt produksjon med 7000 par produsert hver måned. Løfwander kontaktet daværende ordfører i Nesna kommune, Einar Enga, som syntes ideen var god. Da startet prosessen med å overbevise departementfolk og lokal politikere. Det ble dannet et andelslag 15. oktober 1952 der formålet var: «industriell produksjon av “nesnalobben”, samt annen produksjon eller virksomhet som måtte høve for laget».