Visens forfatter Hans Povelsson Paus var sogneprest i Kviteseid, og var sønnesønn av Peder Povelsson Paus som kom fra Oslo til Øvre Telemark som prest rundt 1618. I nærmere to århundrer var familien Øvre Telemarks ledende embetsmannsslekt, og Hans Paus tilhørte en generasjon som til tross for sin tilhørighet i embetsmannseliten var født i Øvre Telemark og godt kjent med bondekulturen der. Visen er den første som ble skrevet på telemål (dialekt i Telemark). Hans Paus var gift med Anne Clausdatters kusine Susanne og var selv Annes firmenning; både Anne og Susanne var barnebarn av Borgestads første private eiere Christen Andersen og Anne Gundersdatter, mens både Hans, Anne og Susanne stammet fra Jørgen von Ansbach. Anne gav Hans en landeiendom, øya Bukkøy på 400 mål i Kviteseidvannet like utenfor prestegården Kviteseid gård, i «bragelønn». Hans Paus var selv en energisk forretningsmann som kombinerte embedet med utstrakt tømmerhandel, særlig gjennom en rovdrift på prestegårdens skoger fra 1690-årene, og kjøpte en rekke eiendommer. Det kan godt tenkes at han selv solgte tømmer til Anne Clausdatter, og at han skrev visen en gang rundt 1700 for å hylle en viktig forretningsforbindelse som han også var i familie med.