Albany Congress (19. juni - 11. juli 1754) var første gangen kolonienes utsendinger var samlet, etablerte tanken om koloniene som en enhet og dannet utgangspunktet for senere kongresser som ledet til Den amerikanske revolusjon. Syv av koloniene (Maryland, Pennsylvania, New York, Connecticut, Massachussets, Rhode Island og New Hampshire) hadde utsendinger til Albany. Kongressen ble arrangert av British Board of Trade. Hensikten med kongressen i Albany var å få til en traktat med irokeserne, etter at forhandlingene mellom kolonien New York og mohawkene strandet, Franklin, som representerte Pennsylvania, utarbeidet i forbindelse med kongressen «Albany Plan» for en sammenslutning av de 13 koloniene under en felles regjering; Franklins plan var en forløper for konføderasjonsartiklene og USAs grunnlov av 1789. Franklins plan la opp til betydelig selvstyre internt i hver av koloniene. Franklin la også opp til at hver koloni kunne legge ned veto. Franklin foreslo at koloniene skulle være representert i rådet proporsjonalt med antall innbyggere eller skattebetalere.