I tiden rundt århundreskiftet var den læstadianske bevegelsen preget av diskusjoner rundt lære og ledelse. Selv om Paaves forkynnelse var mindre pietistisk enn den opprinnelige læstadianske lære som de såkalte førstefødte holdt i hevd, forsøkte han å unngå konflikt og utskillelse. Helt mot slutten av hans levetid ble likevel forsamlingen i Sør-Troms skilt ut som en egen retning, og bevegelsen ble kalt for lundbergianerne etter den svenske predikanten August Lundberg som ble den nye lederen i forsamlingen etter Paave.