I 1863, etter hjemkomsten, fullførte han , et drama i fem akter som er blitt karakterisert som et utpreget renessansedrama. I sentrum for handlingen står dronning Maria Stuart. Hun er omgitt av menn som både er forelsket i henne, og som vil utnytte henne for egne, ærgjerrige formål, og som hun derfor aldri kan være helt trygg på. Bjørnson har tatt inntrykk av både William Shakespeare og Schillers drama , men handlingen er lagt lengre tilbake i Marias liv enn det som er tilfelle i Schillers drama.