Uttrykket skriver seg fra jobbetiden rundt første verdenskrig, der den tyske ubåttrusselen skapte svimlende fraktrater og gjorde at Norge fikk mange nyrike som slo seg opp på spekulasjon i shippingaksjer (jf. Bør Børson). Disse ville gjerne vise sin nyvunne rikdom, og bestilte gjerne hummer og dessertvin fra Kanariøyene – «kanari» blant kjennere. Salt hummer og søt dessertvin passer særdeles dårlig sammen, men det var av underordnet viktighet for datidens nyrike siden disse tingene gjerne var de dyreste valgene på henholdsvis mat- og vin-menyene til landets mest eksklusive restauranter.