Fra denne avgjørelsen resulterte hans sterke kritikk, ikke bare av venstreorientert politikk, men også høyreorientert sådan, selv om hans eksplisitt reaksjonære prinsipper viser noen likhetstegn med konservative synspunkt. Hans skeptisistiske antropologi ble grunnlagt på en nærstudie av Thukydid og Jacob Burckhardt, så vel som hans bekreftelse av hierarkiske strukturer i samfunn, stat og kirke. Gómez Dávila kritiserte ettertrykkelig begrepet om folkets suverenitet som en legitim guddommeliggjørelse av mennesket og en avvisning av Guds suverenitet. Han var likeledes dypt kritisk overfor Andre Vatikankonsil, som han så som en dypt problematisk tilpasning av Kirken til verden. Han avskydde især avskaffelsen av den latinske liturgien i den romersk katolske Kirken i kjølvannet av konsilet. Likt Juan Donoso Cortés mente Gómez Dávila at alle politiske feil i siste instans skyldtes teologiske feil. Det er derfor at hans tenkning kan bli beskrevet som politisk teologi.