Attilio startet sin rally-karriere i familiens mørke Fiat 128 Coupé i 1972 og 1973, og vinner Triveneto-mesterskapet. I årene 1974-1976 konkurrerte han med Opel Kadett, noe som ga han verdifull erfaring i et sunt og profesjonelt racing-miljø på nasjonale stier. Muligheten for å markere seg kom ved en sammenlagt-seier (vant 5 av 14 løp) i Trofeo Autobianchi A112 i 1977 i tandem med sin kone Isabella (noen ganger med Albertoni). Her er et modellbilde av bilen de brukte. Disse resultatene medførte at han kom i kontakt med Cesare Fiorio, Lancia's rally team's leder. 1.-premien i Trofeo Autobianchi A112 viste seg å være en Lancia Stratos HF og en startplass i Rally Valle d'Aosta hvor han tok en god 2.-plass bak fabrikk-sjåføren fra Lancia Sandro Munari. Rally Valle d'Aosta viste seg å være et Rally som Attilio ville gjøre det meget bra resultatmessig i, tre seire og to 2.-plasser på 5 år. 1979 var også meget bra resultatmessig med 12 starter, 11 fullførte løp(motortrøbbel i Rally Monte-Carlo) og 9 ganger på pallen. Så i Rally Korsika i 1982 fikk han brukket begge beina i en ulykke, og var ikke tilbake i rally-setet igjen før neste sesong på samme sted. I WRC-sirkuset kjørte Attilio Lancia Stratos, Fiat Ritmo 75, Fiat 131 Abarth og Lancia Rally 037 i sine 26 starter i WRC-sirkuset perioden fra 1978 - 1985. Attilio's mest brukte kartleser var Maurizio Perissinot, (ITA) (17 ganger) som også satt i bilen den 2. mai 1985, men kom fra det med helsa og livet i behold. Maurizio la opp som kartleser og 2.-fører i rally-sporten etter ulykken og døde i desember 2004. Markku Alen (FIN) og Massimo «Miki» Biasion (ITA) som kjørte samme type bil under Rally Korsika 1985 trakk seg fra videre konkurranse etter dødsfallet. Andre kartlesere i WRC for Attilio var Arnaldo Bernacchini (ITA) (5 ganger), Sergio Cresta (USA) (1), Mario Mannucci (ITA) (1), Gianni Vacchetto (ITA) (1) og Isabella Torghele (ITA) (1).