Sea Venom var en marinetilpasset versjon av Venom NF.2 toseters nattjager, og ble brukt som en et allværs avskjæringsfly av Fleet Air Arm (FAA). De nødvendige modifiseringer for bruk på Royal Navys hangarskip består av foldbare vinger, en bremsekrok (som kunne trekkes inn i en karakteristisk "leppe" over eksosrøret) og forsterket understell. Kuppelen over førerkabinen ble modifisert for å kunne skytes av under vann. Den første prototype gjorde sin første flyvning i 1951, og begynte prøver fra hangarskip samme år. Ytterligere to prototyper ble bygget. Den første produksjonsmodellen av Sea Venom fikk betegnelsen (Fighter, All-Weather). Den ble drevet av en enkel de Havilland Ghost 103 turbojet motor og bevæpningen var den samme som RAFs versjon. Neste variant var , som hadde samme endringer som ble introdusert med Venom NF.2A og NF.3. Noen av disse modifiseringer omfattet Ghost 104 motor, en klar kuppel og amerikansk radar. Den siste Royal Navy-varianten var drevet av en Ghost 105 motor. Til sammen 39 av denne typen ble bygget i 1957–58. Noen ble senere utstyrt med de Havilland Firestreak luft-til-luft missil.