Han var sterkt i mot kongens skilsmisse. Han var lenge motstander av et nytt korstog, men skulle endre mening: I 1147 oppfordret han sammen med Bernhard av Clairvaux til det annet korstog, som han selv hadde den intensjon å slutte seg til – til tross for sin svake helse. Da kong Ludvig VII brøt opp for korstoget, ble abbed Suger valgt til landets regent. Denne oppgave oppfylte han med bravur (1147-1148). Fra denne tid ble han også kalt «Fedrelandets far», ettersom han stilte alt sitt virke til den franske krones tjeneste. Tatt i betraktning kongens den gang fortsatt nokså smale maktbasis gjaldt det også å styrke kongens åndelige prestisje - som en verdslig Kristi stedfortreder.