Spaak var kraftig imot den undertrykkelse, brutalitet og rasemessige intoleranse som ble begått av nasjonalsosialistene over hele Europa og hun valgte å melde seg som frivillig til å jobbe med motstandsbevegelsen National Movement Against Racism (MNCR). På grunn av den hun var, var Suzanne Spaaks tilbud om assistanse møtt med en viss skepsis fra de andre medlemmer av den franske motstandsbevegelsen, som lurte på hvordan denne bortskjemte og sofistikerte kvinnen ville klare seg under vanskelige og farlige operasjoner og konfrontasjoner under krigen.