Lingvistisk-baserte fremstillinger gir termen en sentral plass. Denne termen er dannet analogisk med termen fonem, og refererer til det elementet som har selvstendig mening innenfor et skriftsystem. På samme måten som for fonem, kan individuelle grafemer bli representert på mange ulike måter, der hver variasjon er visuelt distinkt på en eller annen måte, men alle representerer det «samme» grafemet. Disse individuelle variasjonene blir kalt av samme grafem (jf. termen allofon i fonologien). Et kjent eksempel er liten , som har meget ulik form i ulike typesnitt, f.eks. i Helvetica (runding med krok fra nederste høyre hjørne og ned mot venstre) og Times (to rundinger oppå hverandre, med høyrevendt bue de i mellom i høyre kant, og en utstikker i øverste høyre hjørne). Disse to er allografer av grafemet . I tillegg kommer så ulike former for kursiv, som også kan bli sett på som allografer. Merk at innenfor ulike skriftsystemer kan inndelingen av allografer i grafemer variere. F.eks. har typesnitt som Times, to meget ulike allografer for etter om de er kursivert eller ikke, nemlig og det som ser ut som en opp-ned . I IPA, derimot, er disse to ulike grafemer.