Hans-Olav Thyvold sa at Paus «ble, , den beste norske tekstforfatteren» og «den fremste representanten for visebølgen. Det kommer ikke noensinne til å komme noen som er større innen den sjangeren. Vi får ikke noen større singer-songwriter». Ifølge Thyvold var Paus «en kunstner som stod alene. Han kan i grunnen ikke sammenlignes med noen». Thyvold sa at Paus samtidig, i likhet med Wergeland, var «en norsk kunstner som ble holdt tilbake av å være norsk, og hadde han, en mann med det talentet, vært født inn i den franske eller engelske språktradisjonen, ville Ole Paus vært et verdensnavn på linje med Leonard Cohen, Nick Cave, Bob Dylan». Thyvold sa også at Paus' betydning for norskspråklig musikk ikke kan overvurderes, og at han skapte det rommet som «de fire store» rockebandene som DumDum Boys, Jokke & Valentinerne, deLillos og Raga Rockers virket i: «Ole Paus utfordrer deg til å gjøre det på ditt eget språk, men samtidig legger han listen veldig, veldig høyt». I denne norskspråklige tradisjonen som står i gjeld til Ole Paus finner vi også rapmusikere som Ravi og til og med reggaeartisten Admiral P. Thyvold sa at Paus' evner som tekstforfatter i en viss grad har skygget for at han også er en stor melodiker, og at sangene hans har en universell appell også utenfor Norge. Mot slutten av livet ble Ole Paus involvert i samarbeid om gjendiktning av verkene til andre språk.