Før dette albumet ble innspilt måtte Doug Ferguson dra fra gruppen på grunn av musikalske uenigheter, og han ble erstattet av Richard Sinclair, en av grunnleggerne fra bandet Caravan. Han bidro ytterligere til at albumet fikk et jazz/fusion–preg sammen med Mel Collins på saksofon. Dette radikale preget fikk variert mottagelse blant fansen, men det er ingen tvil om at de musikalske egenskapene til de nye medlemmene var med på å fremheve det musikalske aspektet på utgivelsen. Det har mange likheter med det forrige albumet , men har sanger med roligere flyt og et mer pop– og jazzpreget lydbilde. På grunn av det blandede innholdet i albumet, har det likheter med mange andre grupper som Marillion, Steve Hackett, Tangerine Dream og Pendragon.