Etter den muslimske erobringen av Egypt ble regionen dominert av arabisk kultur og islamsk astronomi. Astronomen Ibn Yunus (ca 950–1009) observerte solens posisjon over mange år ved å benytte en stor astrolabium, og hans observasjoner av solformørkelsene var i bruk flere århundrer etterpå. I år 1006 observerte Ali ibn Ridwan supernovaen SN 1006, og ga en detaljert beskrivelse av den. På 1300-tallet skrev Najm al-Din al-Misri en avhandling om mer enn 100 forskjellige typer av vitenskapelige og astronomiske instrumenter, hvorav mange var oppfunnet av ham selv. På 1900-tallet arbeidet Farouk El-Baz for NASA, og var involvert i de første månelandingene med Apollo-programmet, hvor han assisterte i planleggingen av den vitenskapelige utforskningen av Månen.