Den 23. september 1998 signerte begge regjeringene en avtale der de erkjente prinsippet om å bygge et miljø for fred og sikkerhet og løse alle bilaterale konflikter, og denne avtalen dannet grunnlaget for Lahore-erklæringen. Den 19. februar 1999 la den indiske statsministeren Atal Bihari Vajpayee ut på et historisk besøk til Pakistan, og han reiste på den første avgangen av en ny bussrute som forbandt den indiske hovedstaden New Delhi med den store pakistanske byen Lahore. Med denne bussavgangen opprettet han en viktig transportforbindelse for folkene i begge landene. Med på den første bussturen var også mange indiske kjendiser og myndighetspersoner, blant annet Dev Anand, Satish Gujral, Javed Akhtar, Kuldip Nayar, Kapil Dev, Shatrughan Sinha og Mallika Sarabhai. Han ble mottatt blant stor fanfare og mediaoppmerksomhet på den pakistanske grenseposten i Wagah av sin pakistanske motpart Nawaz Sharif, som han hadde vært i tottene på ett år tidligere som følge av kontroversen om prøvesprengningene. Toppmøtet ble hyllet over hele verden som et stort gjennombrudd og milepæl i bilaterale forbindelser, og et historisk skritt mot å stoppe konflikten og endre den spente situasjonen i regionen.