Under sin tjeneste på det afrikanske kontinentet var prelaten opptatt av både å foreslå de lokale biskopene å gjøre en ekstraordinær innsats for evangelisering og tjeneste, som kunne nå alle mennesker, og til interreligiøs dialog, med appeller om ikke å bruke religiøs identitet som et politisk instrument. Han appellerte til trossamfunn om å bli et bolverk mot kjønnsundertrykkende vold, og når det gjaldt situasjonen i bispedømmene, innrømmet han at det ble gjort for lite for å forhindre overgrep, spesielt i landlige områder og små bispedømmer, som har begrensede økonomiske midler og de mangler opplæring og personell. Han talte også for å bekrefte likestilling, og berømmet det faktum at Den sørafrikanske bispekonferanse er en av få bispekonferanser som har hatt en kvinne som generalsekretær. I to intervensjoner la han opp prinsipper for synodeprosessen, med tanke på synoden om synodalitet i 2023, og sa at synoden ikke må forvandle seg til et parlament, men må være et lyttested der lekfolk og religiøse mennesker må også være involvert.