Antonescu var vaktsom som landets leder. Han tilstrebet stabilitet og hadde stor tillit til den rumenske hærens kapasitet. Han fjernet Jerngarden fra ledende stillinger i regjeringen og innsatte i stedet sine offiserskollegaer i regjeringen. Han innskrenket forsamlingsfriheten og ytringsfriheten i landet, og pleide et nært forhold til Tyskland. Antonescus dristigste beslutning var å slutte seg til Tysklands angrep på Sovjetunionen i juni 1941: Motivet var blant annet å gjenvinne Bessarabia og Bukovina samt en seier over bolsjevikene. Angrepet førte til gjenerobring av Bessarabia samt Transnistria, som aldri hadde vært en del av Romania. Med sin store hær, beliggenhet og oljefelter var Romania en viktig alliert for Tyskland, kanskje viktigere enn Italia. Antonescu hadde 10 møter med Hitler fra september 1940 til han ble styrtet. Antonsecu skal i denne forbindelse ha satt seg i respekt hos Hitler og forhandlet hardt om Romanias territorielle interesser.