I første og andre strofe kan vi se at hendelsen skjer på et hemmelig sted og at flukten skjer i det skjulte: «Opp stod jeg, stille, utsett». Gjennom språket og de lyriske beskrivelser laget av forfatteren, så forstår vi at personen er av feminin karakter; en kvinne. Kjærlighetsforholdet er veldig lidenskapelig og subjektet, denne kvinnen, føler mye lengsel etter sin elskede: «blev jeg av kjærlighetens ild betuset». Dette kjærlighetsforholdet beskriver en gledelig (lykke) flukt fra kroppen (huset) og at kroppen allerede har funnet ro og i fred (rolig) . De nevner også en "hemmelig trapp" som først, i poesi generelt, ofte er relatert til kjærlighet, men det viser også til et typisk objekt ofte brukt av personer for å forenkle flukt . Det kan også relateres som et religiøst objekt, brukt til å klatre opp stigen til himmelen, til Gud. Den første og andre strofen er viet den første fasen mot Gud; "den løndomsfulle trappe", der sjelen forlater kroppen i hemmelighet og med glede . På denne veien må personen gi opp lidenskapene og ønskene sine, litt etter litt.