Regjeringstiden til keiser Tri Rabalchen (806–841), sønnen til Mutik Tsenpo, var en periode da en mengde indiske oversettere arbeidet med de tibetanske oversettelsene. De reviderte mange tekster og et stort antall revisjonsedikter ble utstedt. Teksten ble redigert på nytt av den indiske panditen Surendrabodhi og de tibetanske oversetterne Gawa Baldseg og Jogro Lui Gyaltsen. De skapte en fjerde oversettelse i seks bind (ifølge Rongtönpa) og i 16 bind (ifølge katalogen fra Narthang, Tendar og Kongtrül). De kalte den for «den lange keiserlige oversettelse» (བླ་འགྱུར་ཆེན་མོ, ). Rongtönpa kaller denne versjonen for «de hundre tusen vers i en bag av rådyrskinn» (i stedet for den forutgående).