Samtidig bestemte han seg for at han de neste to år ikke skulle skrive vers, men heller fortsette sin åndsutdannelse gjennom lesing. Han viet sin oppmerksomhet til franske klassikerne – i særdeleshet Pierre Corneille –, Friedrich Gottlieb Klopstock (som han kjente personlig), Romas diktere samt tyske oversettelser av Shakespeare og Ossian.