Kabudan har et kupert terreng, hvor den høyeste toppen har en høyde på meter over havet, og en steppevegetasjon med spredte eike- og pistasjtrær med nesten femti ulike plantearter. Øya er tilholdssted for en rekke fuglearter samt for de truede artene iransk dåhjort og armensk villsau, som ble utplassert der i 1895 og 1905. Plante- og dyrelivet på Kabudan er sterkt truet som følge av den pågående uttørkingen av Urmiasjøen. Øya er en del av et ramsarområde, en nasjonalpark og et biosfærereservat som omfatter hele Urmiasjøen.