For å kunne gjennomføre transportene trengtes penger. De av flyktningene som var i stand til det, ble bedt om å betale 150 kroner hver, eller mer om de hadde råd. Men Carl Fredriksens Transport sørget for at de som ikke hadde greid å få tak i penger før de måtte flykte, fikk utlevert mellom 100 og 150 kroner før de gikk inn i Sverige, for at de skulle ha en viss startkapital i det nye landet. I tillegg måtte transportens ledere betale bensin og leie for lastebilene, så det gikk ikke mange uker før det var alvorlig fare for at flyktningeruten måtte innstilles på grunn av manglende betalingsevne. Da fikk gruppen kontakt med Sverre Lie, som var eksportsjef i Sivorg. Han gjorde undersøkelser for å forsikre seg om at Carl Fredriksens Transport var til å stole på, deretter skaffet han tilveie de midlene som trengtes.