Sneglehuset fungerer som en frekvensanalysator, og det utfører en slags biologisk fourieranalyse. Lydbølgen er ofte en kompleks bølgeform, men kan ved hjelp av sneglehusets struktur splittes i flere smalere frekvensbånd. Dette skjer ved at basilarmembranen inne i sneglehuset i utstrakt grad er bredere og tynnere i den ene enden, og blir suksessivt stivere, samt smalere i bredden. Den delen av membranen som er nærmest inngangen (det ovale vindu), er i resonans med de høyeste lydfrekvensene (cirka 20 000 Hz) og vil da vibrere slik at nervecellene der stimuleres og sender signal mot hjernen. Dess lavere frekvensen er, dess lengre inn i sneglehuset skjer resonansen og stimuleringen.