Gresktalende fra Grekenland, Syria og Sicilia erstattet medlemmer av den mektige adel på pavestolen i denne perioden, og Roma under de greske paver utfjorde en smeltedigel for vestlige og østlige kristne tradisjoner, noe som ble reflektert i både kunst og liturgi. De mer lærde og sofistikerte teologiske interesser som de greske paver representerte gav også en ny teologisk presisjon til innsatsen for å hevde den romerske paves primatsrettigheter; de atskillige konfrontasjoner med keiseren skjerpet og fikserte dette.