Leif Arnold Dunfjeld avla embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1972 og praktiserte som advokat fram til slutten av 1980-tallet. I denne perioden representerte han blant annet Norske Reindriftssamers Landsforbund, ulike reinbeitedistrikter og Masi Bygdelag i rettssakene mot staten om gyldigheten av den kongelige resolusjon av 15.6.1979 om utbygging av Alta-vassdraget. Han arbeidet i en periode også som forsker, seksjonsleder og styremedlem for Nordisk Samisk Institutt, og ble på slutten av 1980-tallet også delaktig i etableringen av Rettshjelpkontoret for Indre Finnmark Dunfjeld var leder for rettshjelpkontoret i perioden 1987-1989. Fra midten av 1980-tallet arbeidet Dunfjeld som representant for World Council of Indigenous Peoples med revisjon av ILO-konvensjonen om urfolks rettigheter. Senere arbeidet han også som rådgiver for Nordisk Sameråd og var sentral i forhandlingene i ILO om ILO-konvensjonen om urfolks rettigheter.