Storparten av Danmark var pantsatt til tyske og danske stormenn. Håndfestningen Kristoffer hadde signert, begrenset i stor grad hans mulighet for å innkreve skatter. Regjeringen ble anført av marsk Ludvig Albrektsen av Eberstein som ville ha garanti for at Kristoffer respekterte alle krav i håndfestningen, der han hadde lovet å lette skattene, at borgerne skulle få handle «uden told og tynge», og danehoffet innkalles hvert eneste år. Stormennenes krigsplikt ble nedsatt, og kongen forpliktet seg til å rive ned kongelige festninger, hvorav mange var bygd under Erik Menved. De tre gamle slottene i Kolding, Ribe og Skanderborg var unntatt. Men dette løftet ble, som de fleste andre, i liten grad innfridd.