I et forsøk på å fikse skadene blir flere av mannskapet utsatt for høy stråling i lengre perioder. Ved et uhell slippes det også løs damp som inneholder radioaktive fisjonsprodukter, og dette blir trukket inn i skipets ventilasjonssystem og sprer seg til andre deler av ubåten. De seilte videre til de møter et russisk skip, og mannskapet evakueres. En epilog viser en gammel kaptein Vostrikov i 1989, som tar på seg militæruniform og møter Polenin. Det er nøyaktig 28 år siden ulykken, og Berlinmuren har falt. Polenin nevner at dette er årsdagen for den dagen de ble reddet fra ubåten. Kommandantene besøker en kirkegård hvor flere overlevende fra K-19 er samlet. Dette er første gang alle de overlevende fra K.-19 har møtt hverandre siden hendelsen. Vostrikov blir synlig beveget, og han informerer mennene om at han nominerte de som døde av stråleforgiftning (28 totalt) for utmerkelsen Helt av Sovjetunionen, men at dette ble avslått fordi de ikke døde i kamp, men som følge av en ulykke.