Isabellas ektemann Edvard, som hertug av Aquitaine, skyldte å gi sin hyllest (homagium) til kongen av Frankrike og akseptere ham som sin overherre for sine besittelser i Gascogne. Isabellas tre brødre hadde alle kortvarig styre etter deres fars død, og Edvard hadde med hell unngått å vise hyllest til Ludvig X, og hadde kun vist hyllest til Filip V under stort press. Straks Karl IV tok tronen hadde Edvard forsøkt å unngå å gjøre det igjen, noe som førte til økte spenninger mellom de to. Et av stridsemnene var grenseprovinsen Agenais, en del av Gascogne og igjen en del av Aquitaine. Spenningene hadde økt i november 1323 etter konstruksjonen av «bastide», en befestet by, i Saint-Sardos, en del av Agenais, av en fransk vasall. Styrker fra Gascogne ødela festningverkene, og deretter angrep Karl IV den engelskholdte Montpezat, skjønt angrepet feilet, men i den påfølgende kortvarige Saint-Sardos-krigen klarte Isabellas onkel, Karl av Valois, å erobre Aquitaine fra engelske hender. Ved 1324 erklærte Karl IV at Edvards besittelser var gått tapt og okkuperte hele Aquitaine, med unntak av områder ved kysten.