Den japanske sjøkrigstaktikken, i motsetning til den koreanske, var først og fremst innstilt på entringstaktiske prinsipper, det vil si å angripe over relingen med medbrakte kontingenter av soldater for å entre og kapre fiendeskipet i blodig nærkamp mann mot mann. De japanske krigsfartøyene på 1500-tallet hadde stort sett bare én mast som kunne tas ned før kamp, og var generelt slanke fartøyer med et V-formet skrog som sluttet mot en smal, men flatt bunnseksjon. Men disse var under kamp mer rofartøyer fremfor seilfartøyer, og deres taktiske forståelse under sjøstrid gikk ut på å desimere motstanderne ombord på fiendeskipet før man gikk til angrep, med svermer av piler og senere kuleregn fra musketter. Dermed fikk krigsskipene i Japan et spesielt utseende som minnet om langstrakte bokser av massiv tre med et stort antall skyteskår for skyttere.