Senere i 484 gjorde samaritanene opprør. Opprørerne angrep Sikem, brente fem kirker bygd på samaritanenes hellige steder og kappet en finger av biskop Terebinthus som ledet pinsesereminien. De valgte en mann ved navn Justa (eller Justasa/Justasus) som sin konge, og som kristne kilder kaller for en «banditthøvding». Samaritanene fortsatte mot Cæsarea ved kysten hvor det var et samaritansk samfunn. Her ble mange kristne drept og kirken til sankt Procopius. I henhold til Johannes Malalas, ble Justa beseiret av Asclepiades, , og hans hode ble sendt til keiseren. I henhold til den bysantinske historikeren Prokopios dro Terebinthus til Zenon for å be om hevn. Keiseren dro personlig til Samaria for å slå ned opprøret.