På begynnelsen av 1900-tallet var det klart at hver farge kunne uttrykkes ved tre primærfarger. Disse kunne være nesten hva som helst så lenge de var tilstrekkelig forskjellige og at ingen av dem kunne uttrykkes som en kombinasjon av de to andre. Ved å benytte lett tilgjengelige spektralfarger var det blitt enighet om å benytte rødt (} med en bølgelengde rundt 700 nm, grønt med en bølgelengde 546 nm og blått med 436 nm.