Som sønn av timuridherskeren Abu Sa’id ble prinsen Ulugh Beg guvernør i Kabul og Ghazni fra 1461 og selvstendig monark etter farens død i 1469. Ulugh Beg hadde en lang og stabil regjeringstid og han utviklet i denne tiden Kabul til et kulturelt sentrum. Oppdagelsen av et antall bøker fra hans bibliotek inkludert et eksemplar av det store eposet Shâhnâme bekrefter eksistensen av et scriptorium under hans styre. Den kunstferdige frontispisen i et av manuskriptene bekrefter at illustratører, kalligrafer og sannsynligvis malere har vært knyttet til Ulugh Begs hoff. Han hadde også en forkjærlighet for hager, noe som ble bemerket av nevøen Babur som også delte denne interessen. Navnene på noen av disse er bevart, som «Bagh-e Behesht» («Paradishagen») og «Bostan-sara» («Frukthagen»).