For piano skrev han to komplekse og teknisk krevende skalaøvelser, en sonate i Ess-moll (1901) og Variations, Interlude et Finale sur un thème de Rameau (Variasjoner, mellomspill og finale over et tema av Rameau). Operaen Ariane et Barbe-Bleue (Ariane og Blåskjegg), som han arbeidet med fra 1899 til 1907, blir ofte sammenlignet med Debussys , delvis på grunn av musikalske likheter og dels fordi begge er basert på en libretto av Maurice Maeterlinck. Den storartede balletten (1912) var Dukas sitt siste større verk.