De østerrikske Nederlandene bestod av de følgende territorier: hertugdømmet Brabant, hertugdømmet Limburg, hertugdømmet Luxemburg (), en del av hertugdømmet Geldern, fyrstegrevskapet Flandern (), fyrstegrevskapet Hennegau (), grevskapet Namur, herskapet Mecheln (), herskapet Dornick (). Det var den regjerende østerrikske erkehertug(inn)en som til enhver tid var monark over disse områdene. Forvaltningen var i praksis overlatt til en stattholder.