Etter reformasjonen hensluknet den katolske kirkes liv i Finland. Tidlig på 1900-tallet ble de første institusjonelle skritt tatt for en nybegynnelse. Den 8. juni 1920 ble det opprettet et apostolisk vikariat som dekket hele det nå selvstendige landet; det var utskilt fra erkebispedømmet Mogilev (som trass i sitt navn hadde Sankt Petersburg som faktisk bispesete). Tyske Jesu Hjerte-prester fikk ansvaret for arbeidet, og i 1950 var antallet troende kommen opp i 1.789. og i presteskapet var også fire finske bispedømmeprester.