Rumi fant en sjelevenn da han møtte dervisjen Shamsod-din Tabrizi den 29. november 1244. Vennskapet forløste Rumis lyriske forfatterskap, og han skrev en rekke kjærlighetsdikt i ghazal-sjangeren. Vennskapet vakte uro og sjalusi blant Rumi og Shams følgere, og Shams forlot Konya i 1246 og på ny i 1248, da han antagelig ble drept. Rumis første samling med dikt, , er tilegnet vennen.