Mellom 1919 og 1939 fikk SDAP stadig flere plasser i parlamentet, men ble holdt borte fra regjeringen av det religiøse flertallet. Partiet ble imidlertid i løpet av 30-tallet stadig mer moderat. Partiet kom med flere reformforslag under den økonomiske krisen, blant annet om nasjonalisering av vital industri og arbeidsledighetstrygd. Regjeringen ga etter hvert etter for noen av kravene og devaluerte guilderen og lot den nasjonale gjelden for å kunne sette i gang tiltak for å bekjempe arbeidsledigheten.