Etter hvert begynte forestillingen om en trilogi av operaer som kulminerte med , å danne seg i Wagners sinn. Ideen var ikke en ny. I 1847 hadde han lest og blitt dypt imponert over Aiskhylos' greske trilogi i en tysk oversettelse av Johann Gustav Droysen; og i 1849, etter å flyktet fra Dresden, hadde han lest Droysens rekonstruksjon av den samme dramaturgens trilogi, , som inkluderer den velkjente tragedien . Det virket bare riktig at en lignende trilogi av tyske tragedier, skrevet av en siste dagers Aiskhylos, skulle fremføres i sitt eget dedikerte teater og som en del av en «spesielt utnevnt festival».