Da hun nådde sitt mål om å få drive rørleggerbedriften sin, ble hun kjent langt ut over Drammen. Aviser over hele landet skrev om at hun hadde tatt svennebrev og siden mesterbrevet i rørleggerfag. Selv opplyste hun da hun fikk svennebrevet overrakt under en seremoni på Ringerike i 1969, at hun ble «nektet å gå opp til [svenne-]prøven» i hjembyen Drammen, og at avslaget ble begrunnet med at hun ikke var «dyktig nok». Hun var derfor takknemlig for at Ringerike Håndverk- og Industriforening hadde latt henne få avlegge svenneprøven der. I 1967 vedtok formannskapet i Drammen å gi henne autorisasjon som rørlegger, etter at hun hadde bestått svenneprøven på Ringerike. Mesterbrevet tok hun i Oslo.