Annen dokumentasjon for involvering av PFC i eksekutivfunksjoner kommer fra elektrofysiologiske studier på enkeltceller i ikke-menneskelige primater, som makaker, som har vist at (i motsetning til celler i den bakre del av hjernen) mange PFC nevroner er sensitive for en forbindelse mellom en stimulus og en kontekst. For eksempel kan PFC-celler reagere på et grønt signal i en tilstand der dette signalet betyr at en rask øyebevegelse mot venstre bør utføres, men ikke på et grønt signal i en annen eksperimentell sammenheng. Dette er viktig, fordi optimal anvendelse av eksekutivfunksjoner alltid er kontekstavhengige. For å sitere et eksempel fra Miller og Cohen, kan en person bosatt i USA ha en overlært respons for å se til venstre når han skal krysse veien. Men når "konteksten" indikerer at han er i Storbritannia, må dette svaret undertrykkes til fordel for en annen stimulus-respons-parring (se til høyre når gata skal krysses). Dette atferdsmessige repertoaret krever helt klart et system som er i stand til å integrere stimuli (gata) med en kontekst (USA, Storbritannia) til å antyde en atferd (se til venstre, se til høyre). Nyere dokumentasjon tyder på at nerveceller i PFC ser ut til å representere nettopp denne typen informasjon.