Den svenske nullvisjonen foreslår fartsgrenser basert på blant annet infrastruktur og kjøretøydesign, og grenser for mennesker og biler. For eksempel er den menneskelige toleransen for en fotgjenger som blir påkjørt av en godt designet bil ansett å være omtrent . Ønskes høyere hastighet i byområder bør for eksempel fotgjengeroverganger skilles fra trafikken. Ellers må vegen være designet for å ikke kunne kjøres fortere enn 30 km/t. På samme måte antas det at passasjerer i veldesignede biler kan forventes å overleve frontkollisjoner med maksimalt 70 km/t (19 m/s) og sidekollisjoner med maksimalt 50 km/t (14 m/s). Hastigheter over 100 km/t (28 m/s) kan tolereres dersom infrastrukturen er utformet for å hindre front- eller sidekollisjoner.