I slutten av oktober 1844 utga Stirner sitt hovedverk . Boken vakte umiddelbart oppsikt. Forlaget var forberedt på beslagleggelse og sørget for å spre boken hurtig til flest mulig bokhandlere før den tyske sensuren fikk tid til å vurdere dens innhold. Trolig som et trekk for å forvirre sensuren ytterligere, ble 1845 oppgitt som utgivelsesåret. Da sensuren bestemte seg for beslagleggelse, fikk myndighetene i Leipzig kun tak i 250 eksemplarer. Noen dager senere ble vedtaket om beslagleggelse opphevet, angivelig fordi myndighetene fant boken for absurd til å kunne være farlig. Senere ble boken blant annet forbudt i Preussen. Dette forbudet ble ikke opphevet.