Det var i 1960 at Beuys formulerte sine sentrale teoretiske begreper om sosiale, kulturelle og politiske funksjoner og kunstens muligheter. Med inspirasjon fra romantiske forfattere som Novalis og Schiller ble Beuys motivert av en utopisk tro på kreativitet. Han var sikker på kunstens muligheter til å skape revolusjonære forandringer. Disse ideene ble grunnlagt i antroposofien og arbeidet til Rudolf Steiner, som Beuys var en energisk talsmann for. Beuys formulerte begrepet sosial skulptur, der samfunnet som helhet ble ansett som et stort kunstverk, der hver enkelt person kan bidra kreativt.