I Wirths forsvarstale i 1833 hevdet han mer radikale posisjoner. Han krevde en fri med alminnelig stemmerett for menn og uten privilegier for byene, alt dette i en tysk enhetsstat. Senere, mellom Vormärz og revolusjonen i 1848/49, dreide hans oppfatninger seg i nasjonalistisk og delvis rasistisk retning. Den tyske folkesjel anså han overlegen den til så vel kolonier som nabostaten Frankrike. Mot slutten av livet vendte hans synspunkter seg i retning av et reelt monarki, med atskilte rådgivningsorganer hentet fra henholdsvis adel og borgerskap.