Matisse-elevene var kulturelt knyttet til Lysaker-kretsen, med Erik Werenskiold i spissen, mens «ny-impresjonistene» (eller «munchianerne») Bernhard Folkestad, Ludvig Karsten, Henrik Lund, Søren Onsager m.fl. var knyttet til kretsen omkring Christian Krohg. Stridstemaet om det maleriske kontra det lineære ble ytterligere tilspisset av striden om det nasjonale og det internasjonale i kunsten. Matisse-elevene hadde en modernistisk, internasjonal bakgrunn, men sluttet seg like fullt til de nasjonalidentitetsbyggende strømningene, mens «ny-impresjonistene» hadde individets absolutte autonomi som prinsipp. Denne striden førte til at syv Matisse-elever - Sørensen, Heiberg, Revold, Sandberg, Deberitz, Thygesen og Grande - og malerne Erik Werenskiold, Oluf Wold-Torne, Thorvald Erichsen, Wilhelm Wetlesen, Kristen Holbø, Lars Jorde og Dagfin Werenskiold dannet foreningen «De 14», som presenterte seg i en separat paviljong, betalt av egen lomme, under Norges 100-årsjubileumsutstilling på Frogner i 1914. «Ny-impresjonistene» deltok i den offisielle presentasjonen, med Christian Krohg som sjefskurator. At «De 14» markerte seg som noe separat og adskilt fra jubileet og arven etter I.C. Dahl, kan ha medvirket til deres gjennombrudd på den tiden.