I Norge er det liten bekymring for norsk matvaresikkerhet og mattilgang blant folk flest. Sist det var hungersnød i Norge var før 1814, og det er i dag en generell oppfatning av at Norge har god og sikker tilgang på mat gjennom internasjonal handel, samarbeid og allianser. Norge hadde i 2013 en forsyningsgrad på 43 %. Dette er et tall som svinger litt hvert år på grunn av klimatiske forhold som påvirker norskprodusert matkorn, men den har vært fallende de siste årene. Når man korrigerer for importert fôr er den norske forsyningsgraden under 40 %. Selvforsyning må ikke forveksles med selvberging, hvor selvforsyning inkluderer produksjon som ikke nødvendigvis er livsnødvendig. Under en krisesituasjon vil Norge være i stand til å produsere en større andel av maten selv. Nærings- og handelsdepartementet (NHD) har koordineringsansvaret for matvareberedskap i Norge og har ansvaret for Råde for matvareberedskap. I dette rådet sitter de fire største grossistene (NorgesGruppen, REMA 1000, Coop Norge og ICA Norge) og landbrukets ferskvaredistribusjon. Sammen koordinerer og samarbeider de om hvordan man skal reagere i en krisesituasjon. På kort sikt vil enkelte varer i butikkene kunne gå tomme etter 1-2 dager, hvor infrastruktur og strømbrudd er nøkkelfaktorer, og hvor lagerholdet er spesielt følsomt for hamstring. Lange kriser er mindre sannsynlige, men hvor stor avhengighet av import vil være uheldig. Konsernsjef i NorgesGruppen, den største av de fire grossistene har uttalt at de antar at matvarebeholdningene deres holder i 30 dager i en slik situasjon, så vil butikkene være tomme for mat. I tillegg har Norge matvarelagre rundt om i landet med kjeks, frysetørret mat og hermetikk på hemmelige plasser i tilfelle krise. Norge har ikke hatt et nasjonalt kornlager som en del av et nasjonalt beredskapshensyn siden 2003.