Endekonsonanten ble stum allerede i mellomnorsk tid, omtrent 1370–1525, men lever videre i skriftspråket av historiske grunner og for å unngå homografer. Bestemt form intetkjønn entall har tonelag 1, for eksempel , mens tilsvarende verb har tonelag 2, . Artikkelen og pronomenet har også en stum . Dialektene i sørlige Østfold har bevart i disse ordene, som i götamål sør for grensen.