Kong Christian støttet den politiske høyresiden, og visste at det knappe flertallet i Folketinget kunne ryke om det ble utskrevet nyvalg. Han kalte derfor inn statsminister Carl Theodor Zahle for å kreve dette, men dette ønsket ikke statsministeren. Da kongen så bad Zahle gå av, nektet han med henvisning til parlamentarismen – regjeringen hadde flertall i Folketinget, og da måtte den bli sittende. Christian svarte med å avskjedige statsministeren på stedet, på tross av det tvilsomme juridiske grunnlaget for dette.