Ved sida av levadaene går det gjerne mer eller mindre velbygde og velholdte stier. De er anlagt for at skal kunne utføre arbeidet sitt, men var tidligere også den greieste (og ofte eneste) vegen mellom landsbyene. Etter hvert som det regulære vegnettet er utbygd og biltransport er blitt vanlig, er denne funksjonen av mindre betydning. Til gjengjeld har turistene overtatt. Levada-stiene er nå populære gangruter, der de snor seg inn og ut av skogkledte daler, gjennom landsbyer, mellom banan- og vindrue-terrasser, med flott utsikt og et rikt planteliv. Mange av levadaene har så svak helling at en kan gå i timevis og knapt merke stigning.