I et brev til Kirkedepartementet kommer det frem at Wergeland ikke ønsket å bli gravlagt på kirkegården, men snarere på privat grunn i Slottsparken. Her kan det føyes til at Wergeland i sitt testamente "Min sidste Vilje", datert 29.juni 1845, skrevet ved full bevissthet 29. juni 1845, bl.a. skriver følgende: "Jeg ønsker mig at man udsøger mig en træbeskygget Plads paa Byens Gravlund". Han ble begravet fra Vor Frelsers Kirke (i dag Oslo domkirke). Hans gode venn og samarbeidpartner gjennom flere år, pastor Biørn, forrettet. Biørns preken og Eilert Sundts tale er siden trykt og utgitt. Wergeland ble ført til "Vor Frelsers Gravlund" og stedt til hvile nær Ullevålsveien. Graven ble siden flyttet til et mer ærerikt, høytliggende sted på gravlunden i samband med avdukingen av takknemlige jøders monument over dikteren 17. juni 1849.