Gjennomgangen av hele partiet av Virgin's første albumutgivelser i Sounds, utpekte Steve Peacock Tubular Bells som den beste av dem og sa at etter nøye lytting "endte han opp overbevise om at det virkelig er et bemerkelsesverdig album", og merket seg den "komplekse, sammenknyttede og nøye sammenvevd musikk som jobber seg gjennom et enormt dynamiskt og emosjonelt område ", og som sier: "Jeg kan ikke tenke meg et annet album som jeg utvilsomt vil anbefale til alle som sannsynligvis vil lese dette". En mer reservert anmeldelse kom fra Simon Frith i Let It Rock som følte at Tubular Bells var "mer enn et attraktivt tapet, mer enn et poeng i en naturfilm, på grunn av Mike Oldfields evne til å gjøre det som skjer med musikken selvfølgelig og tilfredsstillende", han stilte spørsmål ved hvorfor Peel og andre kritikere så på albumet som rockemusikk, og konkluderte med at "Oldfields uro er lyden av rock, men Tubular Bells mangler rockens essens og energi. Dette er på ingen måte kroppens musikk - ingen sex, ingen vold, ingen ekstase; ingenting ukontrollert, ingenting ukontrollerbart".