De to første norske verdensarvstedene var Urnes stavkirke (nr. 58) og Bryggen i Bergen (nr. 59), som ble ført opp på lista i 1979. Samme året hadde Norge også nominert Røros bergstad (nr. 55), Heidal (nr. 56), Kjerringøy (nr. 57), Eidsvollsbygningen (nr. 60), Vingen (nr. 61) og Mølen (nr. 62). Etter anbefaling fra ICOMOS utsatte man vurderinga av disse stedene på grunn manglende dokumentasjon. Det ble også påpekt at Eidsvollsbygningen utvilsomt var av nasjonal betydning, men at den universelle verdien måtte utdypes. I 1980 avgjorde Verdensarvkomiteen at Røros bergstad skulle bli oppført på verdensarvlista, mens søknadene for å oppføre Heidal (nr. 56), Kjerringøy handelssted (nr. 57), Eidsvollsbygningen (nr. 60) ble avslått..