Etter at Teoderiks kontroll over vestlige delen av Middelhavet gjennom dynastiske allianser falt sammen, var det Frankerriket som kom til å vokse til å bli det mektigste av de barbariske kongerikene etter å ha tatt kontrollen over det meste av Gallia i fraværet av romersk styre. Under Klodvig I fra 480-tallet og til 511, kom frankerne til utvikle seg til stor regional makt, erobret besittelsen Soissons i 481, beseiret alamannerne i 504 og erobret hele de vestgotiske områdene nord for Pyreneene, unntatt Septimania, i 507. I motsetningen til de fiendtlige vandalene var forholdene mellom frankerne og Østromerriket tilsynelatende positiv, og hvor keiser Anastasios I bevilget Klodvig tittelen som konsul som følge av hans seier over vestgoterne. På tiden av Frankerrikets oppløsning på 800-tallet, hadde kongeriket vart langt lengre enn andre barbariske riker i folkevandringstiden, og de adskilte frankiske etterfølgerne utviklet seg til middelalderens stater som Frankrike (fra Vestfrankerriket) og Tyskland (fra Østfrankerriket).