Slik kunne man i april 1940 de første visumer distribueres til flyktninger i Italia, men før Italia gikk med i verdenskrigen var det bare femti som hadde rukket å reise ut fra landet. At den brasilianske ambassade til Den hellige stol var blitt koblet inn, gjorde imidlertid at Sankt-Raphaels-Verein kunne utvide sin virksomhet til Italia. Etter at pallottinernes generalprokurator pater Franz-Xaver Hecht hadde fått midlertidige oppgaver i Roma, ble det i juli 1940 opprettet en Rafaels-filial i pallottinernes pilegrimshus i Via Pettinari ved Tiberen, og den ble ledet av pater Weber. Noen uker etter ble det også opprettet en filial i Lisboa i Portugal, som ble ledet av pater Wojciech Turowski.