Med byggingen av Meråkerbanen og koplingen til det svenske jernbanenettet 1880-åra, ble Hommelvik enda mer interessant for investorer, bl.a. som utskipningshavn for svensk tømmer. Veksten i industrivirksomheten var drevet fram av både innenbygds og utenbygds entreprenører. Utskipingsanlegget ble drevet av Edvard Bratt fra Trondheim (Brattkaia). Det samme gjorde drammenseren S. Hougen. L.P. Johansen fra Bergen drev treforedling i Jämtlandsbruket og utskiping fra Meråkerkaia. Skotten Lewis Miller etablerte «Miller-bruket» for foredling og utskiping av svensk tømmer, og svenske kapitaleiere etablerte Os-Hommelvikens kopparvärk. Industrialiseringen medførte en betydelig befolkningsvekst som følge av tilflytting, bl.a. fra Sverige. I 1890 var mer enn 1/3 av den yrkesaktive befolkningen ansatt direkte i industrien. Til sammenligning var andelen ansatte i industrien i hele Norge 9 % på samme tid. Industrivirksomheten ga også betydelige ringvirkninger i form av håndverkstjenester, transporttjenester, varehandel og bevertning (skjenkesteder).