Forut for Xinhairevolusjonen i 1911 var det mulig for en kinesisk allerede gift mann å finne seg en konkubine i den hensikt å få en sønn med henne. Noen familier hadde bare døtre, og en annen hustru var da påkrevet for å føre familienavnet videre. En mannlig arving var viktig også av den grunn at det innen konfucianismen var viktig at den eldste sønn foretok rituelle offer som et uttrykk for familiens barnlige pietet overfor foreldre og forfedre.Dette var en skikk som kunne holdes i hevd også uten den første hustrus samtykke. Ektemannens handling her var lovbeskyttet. Den ble ikke regnet som utroskap så lenge det var et tiltak for å føre familienavnet videre – noe som etter kinesisk skikk bare skjer gjennom den mannlige linje. Det vanlige var å forvente at hustru og annenhustru kom overens med hverandre i samme hushold.Det var stedvis nokså utbredt at mannen valgte seg konkubinen/annenhustruen blant syngende geji. Yiji sang sanger for å tiltrekke seg menns oppmerksomhet i den hensikt å bli utvalgt til annenhustruer.Fra og med 1860 erstattet "changsan(長三)"-prostituerte(Sing-song girl) gradvis geji or yiji.