Reteatralisering betegner en bestrebelse etter et teater som verken var styrt av realistiske-naturalistiske konvensjoner eller av litterære normer: Et teater som var en fri og egen kunstart, og som utfoldet seg på teatrets egne premisser. Man var ikke nødvendigvis anti-litterær i reteatraliseringsbevegelsen, men man hevdet teatret selvstendighet og uavhengighet av litteraturen. Dramatisk litteratur var noe som ble brukt i teatret, og teaterutøvere hevdet sin frihet til å tolke og bruke tekster på teatrets betingelser.