Deres språk er generelt en rekke variasjoner over et begrenset antall klisjer som benyttes i enhver sammenheng, hvilket som regel er løsrevet fra enhver sammenheng. De klisjer som de benyttes mishandles i tillegg til nær ukjennelighet ved å bytte om på bokstaver og omvendte ordstillinger. For dem selv synes det som om deres forsøk på kansellispråk den høyeste form for veltalenhet.