Fortellingene om , som Norton skrev fire bøker om fra 1952 til 1961 og en femte bok i 1982, bygget ut en moderne myte om små menneskelignende vesen som lever i sprekkene i huset. De baserer sin tilværelse på å små ting som blir borte for menneskene. Slike ting som er små for menneskene, kan være store for Lånerne. De tre lånerne i Familien Clock er far Pod, mor Homily og datteren Arietty. Bøkene er beskrevet som en blanding av realisme, humor og fantasy, som «typiske eksempler på 1950-ernes engelske underfundige børnelitteratur.» Bøkenes suksess forklares både med sjarmen ved lilleputtverdenen, og med de gjenkjennelige pubertetsfrustrasjonene som Arrietty gjennomgår.