Som beskrevet ovenfor er forskjeller i ters og septim avgjørende for akkordens kvalitet; men også de andre trinnene kan endres, dette ved hjelp av fortegn. Kvint, non, samt ellevte og trettende trinn kan forstørres og forminskes. Dette kalles for alterasjon.I klassisk musikk er slike endringer ofte bygget på en dominantseptimakkord, mens det spesielt i jazz, men også i rock brukes alterasjoner på grunnlag av alle septimakkorder. Den mest kjente altererte akkorden i klassisk musikk er den såkalte Tristan akkorden som Richard Wagner brukte i sin opera Tristan og Isolde. Akkorden er en dominantseptimakkord med nedsatt kvint (F istf. F) i bass og en tilføyd stor sekst (G) i toppen. Grunntonen i akkorden er H.