På slutten av 1800-tallet var det utviklet mange forskjellige typer råoljemotorer, som glødehodemotorer, gløderørmotorer (som begge benyttet overflatetenning) og i en periode Hesselmanmotorer (som benyttet elektrisk tenning). Mange tyske og franske bedrifter produserte både en bensin- og en råoljeversjon av motorene sin . Men det var glødehodemotoren som viste seg å være den enkleste og mest driftssikre typen og som derfor etter hvert utkonkurrerte de andre tungoljemotortypene. Det ble produsert glødehodebåtmotorer til langt inn på 1960-tallet.