Det dominerende trekket med luftfartøykonstruksjonen som med S.55 var den store monoplanvingen med tykk profil som i midtpartiet var blitt så tykk at en trang passasje mellom tvillingsskrogene bak cockpiten i forkanten på vingeprofilen, var mulig. Før var passasjen kun gjennom cockpiten på S.55P. Oppbyggingen av S.66-vingen var det samme; tre hovedbjelker av grantre og kryssfiner, og et stort antall spant, alle i finer og tresorter som delte vingen inn i 54 vanntette seksjoner. Vingekonstruksjonen bygges i ett stykke etter å ha blitt sammensatt av tre seksjoner, med toplansvinkel på de ytre seksjonene og noe slett vinkel på den indre seksjonen mellom tvillingsskrogene. Ikke bare hadde man den lukkede cockpiten og passasjen, det var også en maskinistplass i den indre seksjonen.