Under eneveldet ble kongen dyrket som en gud. Etter reformasjonen var det ikke lenger tillatt å dyrke helgener, og kongen fylte tomrommet. Kongen ble alltid positivt omtalt. Aviser, tidsskrift og bøker var under streng sensur, og ingen kritikk slapp gjennom. Også prestene preket for folket om kongens godhet og rettferdighet. Kongen var hevet over enhver kritikk, og folk ble indoktrinert til å se på kongen som nærmest hellig.