De overstående vers som Snorre siterer i , er det som er bevart av det en gang berømte kvadet. Innholdet er videreformidlet i Saxo Grammaticus’ overpyntete latinske parafrase, formet som en dialog mellom Bodvar Bjarke og hans yngre følgesvenn Hjalte. Hjalte trygler igjen og igjen Bodvar Bjarke om å våkne og slåss for Rolf Krake i den siste kampen som de er dømt til å tape. Bodvar Bjarke var da i transe mens hans fylgje, i en diger bjørns skikkelse, kjempet for Rolf Krake med langt større styrke enn han kunne i menneskeskikkelse.