Fra tiden til Gallienus og framover i mer enn et århundre, var duces uforanderlig , det vil si medlemmer av andre klasse av ridderklassen, . Som sådan ville de ha hatt høyere rang enn kommandantene av provinslegionene som vanligvis var , av tredje klasse. Duces adskilte seg fra (latin for «den som sitter foran», altså i ledelsen) som hadde øverste sivile foruten også militære autoritet innenfor deres provinser i at funksjonen til det førstnevnte var rent militært. Imidlertid var den militære autoriteten til en dux ikke nødvendigvis begrenset til en enkelt provins og de synes ikke å ha vært underlagt autoriteten til provinsguvernøren i hans område.