Tiende var en form for skattlegging som har bibelske røtter. I praksis ble den gjerne håndhevet slik at man måtte betale en tiendedel av verdien på visse landbruksprodukter – og tienden gikk til driften av Den anglikanske kirken. Denne praksisen ble etablert da ble innført i Irland i det 17. århundre, selv om det store flertallet av befolkningen var katolikker. Tienden førte også til ytterligere utarming av befolkningen på landsbygda, som allerede levde på eller under eksistensminimum. Til tross for at katolsk emansipasjon ble oppnådd i 1829, gjennom Daniel O'Connells kampanje, fortsatte innkrevingen av tiende. Normalt ble den samlet inn i naturalia, spesielt kveg, ettersom de færreste på landsbygda hadde penger.