På den tiden anerkjente den britiske regjeringen suvereniteten til maorifolket, representert i Declaration of Independence of New Zealand av oktober 1835, som hadde blitt organisert av Busby. Hobson ble utnevnt til viseguvernør under guvernør i New South Wales, Sir George Gipps (ratifisert 30. juli 1839) og den britiske konsul til New Zealand (bekreftet 13. august 1839). Han ble utstedt med detaljerte instruksjoner via Lord Normanby 14. august 1839, som ga grunner for intervensjon i New Zealand og informasjon for kjøp av land ved «rettferdige og likeverdige kontrakter». Landområdene ble senere solgt videre til nybyggere med fortjeneste for å dekke videre drift.