Den tsjekkiske lingvisten Bedřich Hrozný gjorde i 1925 utgravninger i Kanesj (Kültepe) og fant over 1000 kileskrifttavler, en del av disse endte opp i Praha, andre i Istanbul. Moderne arkeologisk arbeid begynte i 1948 da området ble undersøkt av et lag fra Tyrkiske historiske samfunn, og Direktoratet for oldtid og museer. Gruppen ble ledet av Tahsin Özgüç inntil han døde i 2005. Lite utgravninger har blitt gjort på disse nivåene som representerer første bosetning (Mellaart 1957). Intet skriftspråk er bevitnet, og det er antatt at begge nivåers innbyggere ikke hadde skriftspråk. (Mesopotamisk midtre kronologi i henhold til Veenhof): Håndverkere på denne tiden og dette stedet var spesialiserte i drikkekar av keramikk i form av dyr og de ble antatt benyttet i ulike religiøse formål. I løpet av denne perioden etablerte assyriske handelsmenn en handelspost eller koloni tilknyttet byen som da ble kalt for «Kaneš». Påbud fra Naram-Suen i Eshnunna har blitt funnet mot slutten av dette nivået (Ozkan 1993), som var blitt brent ned til grunnen. Etter en mellomtid hvor byen var forlatt, ble den gjenoppbygd over ruinene av den gamle og begynte på nytt å bli et blomstrende handelssentrum. Denne handelen var kontrollert av den assyriske herskeren Ishme-Dagan I (1781-1741 f.Kr.), som fikk ansvaret for å kontrollere Assur av sin far Sjamsi-Adad I, da han erobret Ekallatum og Assur. Imidlertid ble byen også denne ødelagt av brann. Byen ble igjen bosatt på nytt, men den assyrisk kolonien var ikke lenger aktiv. Kulturen var tidlig hettittisk. Byens navn på hettittisk ble «Kaneša», men ble mer vanlig nevnt i dokumenter som «Neša».