Felter er ofte klassifisert etter sin oppførsel etter transformasjoner i rom og tid. Begrepene som brukes i denne klassifiseringen er: Skalarfelter, for eksempel temperatur, hvis verdier er gitt ved en enkelt variabel på hvert punkt i rommet. Denne verdien endres ikke under transformasjoner av rommet. Vektorfelteter, slik som størrelsen og retningen av krefter på et hvert punkt i et magnetfelt, som er spesifisert ved å sette en vektor til hvert punkt av rommet. Komponentene i denne vektoren omformer seg selv mellom kontravarians under rotasjoner i rommet. På samme måte festes et dobbelt (eller ko-) vektorfelt til en dobbel vektor for hvert punkt i rommet, og komponentene i hver dobbelvektor omformer kontravarierende. Tensorfelter, for eksempel spenningstensoren i et krystall, som er angitt av en tensor på hvert punkt i rommet. Under rotasjoner i rommet, vil komponentene til tensoren transformeres i en mer generell måte som avhenger av antallet av kovariante- og kontravariante indekser. Spinorfelter, som for eksempel Dirac-spinoren, som brukes i kvantefeltteori for å beskrive partikler med spinn som omformes til vektorer med unntak av én av deres komponenter. Altså når et vektorfelt roterer 360° rundt en bestemt akse, blir vektorfeltet til seg selv, imidlertid blir spinorer i noen tilfeller til sine egne negativer.