Feynman-propagatoren kommer frem ved å la integrasjonsveien gå litt over den positive polen i det første tilfellet og litt under i det motsatte tilfellet. På den måten går de positive løsningene fremover i tid, mens de negative går bakover i tid. Dette spesielle valget tilsvarer å integrere langs -aksen samtidig som og senere i svaret la denne lille størrelsen bli null. Andre integrasjonsveier ville gitt Green-funksjoner med andre egenskaper enn ønsket for en fysisk propagator.