I 1929 kom krakket på børskrakket i 1929, og krisen nådde Norge for alvor i 1931. De som ble uteksaminert fra folkeskolen i 1920 risikerte nærmest sammenhengende arbeidsledighet gjennom hele mellomkrigstiden. I 1932 gikk nærmere 40 % av alle statens inntekter til avdrag og renter på gjeld og lån. Enkelte bedrifter og banker ble reddet med ny, og ofte utenlandsk, kapital. Enkelte ble reddet med statsgarantier. Mellom 1918 og 1932 ble antall banker i Norge nesten halvert. Dette førte til stor arbeidsløshet og vanskelige forhold over hele Norge. Kvinner meldte seg ikke som arbeidsledige på grunn av den åpenbare kjønnsdiskrimineringen til fordel for menn. De som bodde på gård var kraftig underbeskjeftiget, men sultet ikke. Arbeidsføre eldre så ikke poenget med å melde seg som arbeidsledige, og de måtte klare seg som best de kunne, og leve på slekt og venners nåde. Den økonomiske krisen varte helt til krigsutbruddet i 1940.