Erkebiskop de Beaumont var en direkte og kraftig røst til forsvar av Kirkens myndighet, og opponent mot ethvert han betraktet som å kunne undergrave den. Dette bragte ham ofte i motsetning mot både statsmenn og tenkere. Han var sterk motstander av Diderots, D’Alemberts og andres prosjekt om å utgi deres , og han utnevnte sensorer som krevde endringer i eller strykning av artikler som synes å stride mot kirkens lære. Etter de Beaumonts anmodning ble bind 2 av forbudt i 1752 fordi det inneholdt materiale som ble funnet å være heretisk. Han var så sterk i sin motstand mot Madame de Pompadour at han sa at han godt kunne sett henne bli brent, og han nektet hanne tillatelse til å motta sakramentene i hennes eget kapell.