I Gyllenhammars tid utvidet Volvo sin virksomhet til områdene nærings- og legemidler. Dette skjedde gjennom oppkjøp av Procordia og Pharmacia. Det å skape slike konglomerater har blitt betraktet som uhensiktsmessig i svensk næringsliv og oppkjøpene har senere blitt avviklet. Av de større avbrutte operasjonene var et planlagt samarbeid med den norske stat om oljeutvinning, et tenkt samarbeid mellom Volvo og Saab, den kortvarige alliansen med Anders Walls Beijerinvest, samt støtten til Fermenta. Gyllenhammars siste plan om en storstilt forandring var en sammenslåing av Volvo med det betydelig større, statlige franske selskapet Renault. Avtalen var så godt som undertegnet, men ble stoppet av hard motstand fra de ansatte og 25 av de øverste lederne. Det var også motstand fra den påtroppende adm.dir., Sören Gyll. Under et styremøte den 2. desember 1993 i Stockholm gikk Gyllenhammar fra alle sine verv i selskapet. Som en konsekvens av dette solgte Gyllenhammar sine og familiens cirka 10 000 Volvo-aksjer dagen etterpå.