England regnes normalt som progrockens kjerneområde, og King Crimsons album fra 1969 regnes ofte som det første rene progrock-albumet. Men allerede i 1967 kom Moody Blues med sitt album hvor de blandet symfoniorkester og rock-elementer, albumet var en sped begynnelse for prog/symfonisk rock. Samme år ga Procol Harum ut sitt første album som hadde forløpere til deres pompøse verk og de benyttet piano som et viktig instrument, noe som heller ikke var vanlig i rock. Jethro Tull ga ut sitt første album hvor Ian Andersons tverrfløyte var et viktig instrument året etter og i 1969 kom Yes med strykeorkester på sitt første album, senere var det keyboard baserte album og Jon Anderson sin særpregede vokal som kjennetegnet gruppen. Også Pink Floyd var med fra starten av progrocken, deres to første album, med Syd Barrett som frontfigur, fra 1967 og 1968, og er eksperimentelle og typisk tidlig prog. I Øst-Europa var det også en gryende interesse for prog, som Ungarske Omega. Også uten Barrett kom det klassiske album fra Pink Floyd som i 1970 og i 1971 , begge med spor som gikk over en hel albumside. Van der Graaf Generator ga også ut klassiske album i 1970 – 71, og .