Amalie Skrams monumentale romansyklus (1887-1898) har blitt stående som et av de mest naturalistiske sentrale verker i norsk litteraturhistorie. I henhold til Edvard Beyer var hun naturalist, «ikke av teori, men av smertelig erfaring. Usentimental medlidenhet var hennes viktigste inspirasjon.» I særlig grad omhandler bøkene de tragiske skjebnene til fattigfolk og med stort fokus på sosial nød og urett, noe som karakteristisk for den norske naturalismen, som håpet å endre samfunnet gjennom litteraturen. I Christian Krohgs roman om sypiken (1884), der han viser sypikenes uavbrutte skjebne med prostitusjon og fattigdom. Var du født fattig ville du forbli fattig resten av livet.