Fraktur var en videreutviklet, mykere og åpnere variant av tekstur (textura quadrata), som boktrykkeren Johann Gutenberg også anvendte i sin 42-linjers bibel fra 1450. Den gitterpregede og sammentrykte, gotiske skriften hadde sitt opphav i bredpennkalligrafi fra 1300-tallet. Fraktur og andre gotiske skrifttyper vokste fram av en gradvis vertikal komprimering av den karolingiske minuskel, som til slutt også bar preg av det samme kantete og himmelstrebende som datidens arkitektur. Fraktur ble lenge ansett som tysk «nasjonalskrift» og forbindes fremdeles med tysk kultur og boktrykkertradisjon. Skrifttypen er i dag, som bokskrift, erstattet av antikva, grotesk og kursiv.