Mortimer har også forsket på den tidlige moderne medisinens sosiale historie, og for essayet ble han tildelt Alexanderprisen av Royal Historical Society i 2004. I essayet beskriver han hvordan syke og skadde mennesker som var nær ved å dø, i løpet av årene 1615-'70 gikk fra å sette sin lit til en fysisk helbredelse sett i et religiøst perspektiv (helbredelse fra Gud eller Kristus), til et hovedsakelig menneskerettet fokus (leger og kirurger). Han hevdet at denne vekslingen var en av de mest dyptgående forandringene som den vestlige verden har erfart noensinne.