Kort tid etter at ekspedisjonen kom til Rossøya i mars 1902, ble Hare med på en sledetur med mål om å undersøke den 80 km lange øya, og å nå frem til den andre enden ved Cape Crozier. Hare forsvant på denne isete reisen og var strandet i felten uten utstyr til leir eller gjøre opp ild i førtiåtte timer. Hare tilstod senere at han i denne ensomme og motløse situasjonen hadde satt seg ned i snøen for å dø, og at han hadde blitt reddet av en trekkhund, , som han hadde behandlet som et slags kjæledyr. Selv om denne typen kontakt mellom mennesker og sledehunder ikke var anbefalt, gjorde det at ble hengiven med mennesker, og fikk liv i Hare ved å slikke ham i ansiktet. Til slutt klarte han, på egen hånd, å returnere til basen.