Selv om Frans I av Frankrike hadde eldre krav på dette landet gjennom Giovanni da Verrazano og det skulle bli kalt , valgte franskmennene å bosette landene som ble sett av John Cabot. Den første bosetningen var på Roanoke-øya, selv om dens navn var . En kontrakt for bosetning på kysten ble opprinnelig gitt til London Company og Plymouth Company (de to grenene av Virginia Company) i 1606. De første bosetningen i henhold til denne kontrakten var Jamestown-bosetningen i 1607 og Popham-kolonien. Av de to var det bare Jamestown-bosetningen som slo rot. I 1609, da Plymouth Company oppgav sin bosetning, ble Virginia-kontrakten justert til å inkludere territoriet nord for den 34. og sør for den 39. breddegraden, med den opprinnelige kysttildelingen utvidet til «fra sjø til sjø». I 1620 ble delen av Virginia nord for den 34. breddegraden kjent som New England. Etterfølgende kontrakter for Maryland-kolonien i 1632 og Carolina-kolonien i 1665 reduserte Virginia-kolonien ytterligere til kystgrensene den holdt til den amerikanske revolusjonen.