Etter sterk kritikk mot Chen Duxiu for å ha «sviktet den første revolusjonære bølge», og dessuten for «venstreavvik» og ekstremistisk trotskisme, blir han erstattet som generalsekretær av Xiang Zhongfa, som tilhører samme partifraksjon som Li Lisan som fremstår som Partiets reelle leder. Trass i sitt fravær velges Mao til sentrale verv, og det gis tilsluting til Maos geriljakrigslinje. For første gang innvelges Zhou Enlai i Sentralkomiteen.