Digrafer kan utvikle seg til ligaturer, men dette er et distinkt konsept: en ligatur innebærer en grafisk kombinasjon av to tegn, som når a og e er smeltet sammen til , og som når o og e er smeltet sammen til œ. Disse to ligaturene brukes fortsatt på noen språk. Æ brukes vanligvis på skandinaviske språk, særskilt norsk, dansk og islandsk. Svensk pleide å ha bokstaven Æ, men denne bokstaven er endret til Ä. Œ brukes vanligvis på fransk, men skrives vanligvis med to tastetrykk (OE/oe), i stedet for en spesialtast på det franske tastaturet eller ved å bruke AltGr-tasten. I Canada er tastaturoppsettet modifisert slik at det kan bruke høyre Ctrl-tast for å få flere tegn, inkludert œ og andre fremmedtegn, noen ganger en død tast for å skrive inn noen få typer diakritiske tegn på noen bokstaver til skriv inn språket som bruker den aktuelle diakritikken. Digrafen ĳ er et spesialtilfelle, spesielt på nederlandsk, ettersom når den er håndskrevet, blir den store versjonen (Ĳ) veldig lik om den ikke kan skilles fra den kursive bokstaven Y, men hvis den er skrevet i den vanlige versjonen med små bokstaver, vil se ut som en Y med en hiatus/omlyd (ÿ).