De som har for vane å skue himmelen før soloppgang, merker at denne bevegelsen er mye lettere å legge merke til og mye enklere å måle enn nord-sør-forskyvningen av punktet for soloppgangen på horisonten, som definerer det tropiske år som den gregorianske kalenderen er basert på. Dette er grunnen til at mange kulturer begynte sine år på den første dagen en bestemt stjerne (Sirius for eksempel) kunne sees i øst ved soloppgang. I Hesiods verk er tidene på året for såing, innhøsting og så videre gitt med henvisning til den første tilsynekomst for stjerner.