Ittihad holdt i tiåret etter etableringen en lav politisk profil og arbeidet mest som en religiøs og sosial reformbevegelse. Mot slutten av 1930-tallet, da Hyderabads hinduer mobiliserte for politiske rettigheter og reformer, fikk partiet en klarere politisk profil og ble talerør for tanken om en Hyderabad som uavhengig, islamsk stat. Det var motstander av politiske reformer. Partiet var lojal mot herskerdynastiet i Hyderabad og hadde nizamens sympati.