Typisk for hans romaner er den reportasjepregede behandlingen av dokumentarisk og aktuelt samtidsstoff, slik han for eksempel behandler legestanden i (1924; norsk overs. 1940), amerikanernes møte med Europa i (1929; norsk overs. 1934), amerikansk straffelovgivning i (1933; norsk overs. s.å.) og det totalitære system som truer demokratiene i (1935; norsk overs. 1936). I (1947; norsk overs. , 1949) skrev han om rasefordommer. (1952) og (1953) er samlinger av brev og essayer.