I hans bok , utgitt i 1998, fremmer Oppenheimer hypotesen om at eurasiere har opprinnelse i Sør-Asia, siterer bevis fra en rekke disipliner for å fremme sin sak: geologi, arkeologi, genetikk, lingvistikk og folkeminne. Ved å benytte geologisk bevis skriver han om økningen av havnivået som fulgte den avtakende istiden, så mye som opp til 150 meter, i løpet av tidsepoken 14 000 til 7 000 år siden, og forteller at dette senket kontinentalsokkelen utenfor kysten av sørøstlige Asia. Han, og andre, kaller dette tapte kontinentet for Sundaland og siterer arkeologiske bevis for en opprinnelig kultur i dette området. Økningen av havnivået førte til at denne kulturen ble spredt til alle kanter og Oppenheimer støtter denne tanken med de ovennevnte bevis fra genetikk, lingvistikk og folkeminne. Han merker seg, for eksempel, at disse kulturene i regioner hvor geologi har ført til nedsenket kontinentalsokkel også har myter om syndflod mens det er ingen myter om syndflod i Afrika ettersom landet ble relativt uberørt av økningen i havnivået.