Den ble etterfulgt av . Tittelen på denne boken refererer til Boethius' , hvor filosofien opptrer som en allegorisk person for å tilby Boethius trøst før hans forestående henrettelse. I , forsøker de Botton å vise hvordan lærdommen til filosofer som Epikuros, Montaigne, Nietzsche, Schopenhauer, Seneca, og Sokrates kan benyttes på det moderne livets hverdagssorger, som for eksempel at man kjenner seg mislikt, følelsen av utilstrekkelighet, finansielle bekymringer, brustent hjerte, og andre generelle problemer som fremkaller lidelse. Grunntanken er at filosofien kan ha en funksjon bare om den kan forandre, eller snarere forbedre, menneskenes tilværelse. Boken har blitt både hyllet og kritisert for sin terapeutiske syn på filosofi.