Klubben hadde den gang ingen skrevne lover, og eldstemann var Formann. Av muntlige overleveringer vet vi at alle nye kavalerioffiserer var selvskrevne medlemmer, med mindre disse frasa seg medlemskap. Historien sier også at: «rekruttofficerene blev overordentlig vel mottatt, bespist og bedrukket og innprentet sætningen: Den der engang er kommet inn her kommer aldri ut igjen». Historien forteller at av og til, spesielt på vinterføre, red medlemmene til et sted i byens omegn og hadde fest der. Fra Rideskolen og Skoleeskadronen (senere Befalsskolen for Kavaleriet) ble det kjørt ut lass med hestepassere,dekkener og havre. Når festdeltagerne på hjemveien kom «feiende» til bygrensen, ble det utlevert brennende fakler, «hvorpå fulgte et flott inntog gjennom byens gater». På hjørnet utenfor stallbygningen ble faklene kastet i bål, som til slutt ble brukt som «lydighetshinder».