Det britiske utenriksdepartementet konkluderte i februar 1942 med at tvungen forflytning var gjennomførbart som metode for å håndtere minoritetsspørsmål. Utenriksminister Anthony Eden konkluderte med at en forflytning ville være uunngåelig, og advarte det britiske kabinettet om at dette måtte gjøres på en ordnet og fredelig måte for å unngå at polakkene og tsjekkerne tok saken i egne hender. Eden informerte 5. august 1942 Underhuset og Tsjekkoslovakias eksilregjering om at Münchenavtalen ikke lenger gjaldt ifølge den britiske regjeringen. Regjeringens endring i synet på Münchenavtalen skyldtes særlig okkupasjonsmaktens brutale hevn etter drapet på Heydrich. Charles de Gaulle, som leder av den franske nasjonalkomite, erklærte 29. september 1942 at Münchenavtalen ble ansett som ugyldig og annullert. Beneš og hans regjering la etter dette opp til stadig hardere håndtering av de etniske tyskerne etter krigen.