Handelsaktivitetene ga store pengesummer, og den årlige eksporten lå på til tonn. Varene ble handlet i kinesiske mynter, kèpèng og pitis, som var den lokale valutaen på Bali og Lombok. Øyene hadde ingen egen myntenhet og var derfor avhengige av gangbar mynt til den interne handelen. Lange hadde monopol i Kotta på den utbytterike handelen med den kinesiske valutaen og kom til å dominere valutamarkedet på Bali. I 1840-årene kunne Lange kjøpe 1 400 kèpèng for en dollar og selge dem videre for to dollar, altså en gevinst på 100 %. Han ble derfor hjemme også kalt bankier.