I tidlig middelalder var kirken den eneste organisasjon med et administrativt apparat av romersk type, med embetsdistrikter og embetsmenn. De nye embetsmennene, biskopene, skaffet mat til befolkningen, pleiet syke og tok vare på flyktninger. Biskopene løste også konflikter mellom innbyggerne. Biskopene kunne til og med organisere forsvaret.