I 1953 døde Stalin, og USAs nye president, Dwight D. Eisenhower, utnyttet anledningen til å avslutte Koreakrigen, men fortsatte kald krig-politikken. Hans utenriksminister, John Foster Dulles, ble en sentral skikkelse i amerikansk utenrikspolitikk på 1950-tallet. Han forkastet Trumans «oppdemningspolitikk» og støttet et mer aktivt «frigjøringsprogram» med mål om å frigjøre de undertrykte fra kommunismen. Den viktigste doktrinen fra denne perioden var «massiv gjengjeldelse», som Dulles lanserte i 1954. Denne politikken la bort den kostbare bruken av bakkestyrker til fordel for å utnytte USAs enorme atomvåpenarsenal og hemmelige etterretning. Dulles beskrev denne tilnærmingen som «brinkmanship» – kunsten å presse situasjonen til randen av krig uten å utløse en konflikt.