Det legitime kravet var fra Henrik Tudors hustru, Elizabeth av York, som datter til Edvard IV, og etterkommer av Lionel, hertug av Clarence, som var den andre sønnen til Edvard III, og også hans fjerde sønn, Edmund, hertug av York. Ettersom hun ikke hadde noen gjenlevende brødre, hadde Elizabeth det sterkeste kravet på kronen, men mens hun ble dronningekonsort, regjerte hun ikke som dronningregnant; for det siste forsøket en kvinne gjorde på å regjere i sin egen rett hadde resultert i katastrofe da mor til Henrik II av England, keiserinne Maud (også omtalt som Matilda), og onkel av Henrik II, kong Stefan av England, utkjempet en bitter borgerkrig om den engelske tronen på 1100-tallet.