I viktoriatiden ble Thackeray vurdert som den nestfremste samtidsforfatteren, etter Charles Dickens, men han var langt mindre lest og var kjent nesten utelukkende for . I den romanen kombinerer han satiriske skildringer av menneskelig dårskap med passasjer som appellerer til leserens sympati. Romanen har også en markant hovedfigur, den inntagende men moralsk tvilsomme Becky Sharp. I motsetning til Thackerays øvrige romaner beholdt derfor sin popularitet lenge etter at forfatteren var gått ut av tiden; den er standard pensum på universitetskurs og har gjentatte ganger blitt filmatisert for kino og fjernsyn.