Det vakuum som ble etterlatt i det karolingiske øst ble til sist fylt i 919 av slekten til Henrik I av Sachsen, kjent som Henrik fuglefangeren, som var en fetter, og betydde begynnelsen på det ottonianske dynasti. Imidlertid valgte hertugene i Østfrankerriket i 911 Konrad av Franken som konge av østfrankerriket mens adelen i Lotharingia valgte Karl den enfoldige som konge av Vestfrankerriket. Det var i praksis begynnelsen på den endelige delingen av Frankerriket i det som ble de moderne statene Tyskland og Frankrike.