Ljoren ga godt lys ovenfra, og sammen med døren ga den effektiv ventilasjon av rommet. Ifølge Eilert Sundt var årestuer vanlig øst i landet og røykstuer vest i landet. Åren krever mer ved enn røykovnen. Røykovnen lignet på en peis uten skorstein og var et oppmuret steinmassiv ofte med leire som bindemiddel. Den store steinmassen kunne magasinere varmen en hel dag, så det ikke trengtes å fyre mer enn to ganger i døgnet. Ljoren ble vanligvis stengt når fyringen var ferdig og ovnen oppvarmet. Røykovnen sparte plass fordi den sto i et hjørne i stedet for midt på gulvet som åren gjorde.