En nærmere bestemmelse angående ekstraskatten på landet i Norge ble gitt den . Her presiseres det at skatten fortsatt skal være den samme for allmuen og bondestanden på landet. Det ble imidlertid klaget over at det var store restanser i innbetalingen av skatten, og det ble derfor bestemt at etter 10. oktober 1767 skulle også denne skatten hefte på jorden eller grunnen, liksom de andre skattene. Videre ble personer utenfor bondestanden og bønder som «dertil have Evne» pålagt å betale en forhøyelsesskatt etter vilkår og tilstand, ikke mindre enn 2 rdlr. (dobbelt så mye som vanlig ekstraskatt) eller mer enn 20 rdlr. i året. Denne skulle fastsettes av amtmannen og to fornuftige og redelige menn bosatt i amtet. Sogneprestene ble pålagt å utarbeide en fortegnelse over personer utenfor bondestanden med opplysninger om deres næring og sende denne til amtmannen, samt følge opp denne listen med til- og avgang. Etter ansetningen av forhøyelses ekstraskatt i amtet, skulle fogden få fortegnelsen over personene som skulle betale den og så stå for inndrivelsen av skatten.