Virkningen av utstillingen beskrives som eksplosiv. Den tyske almenhet var vant til å se «unevnelige hendelser» med bilder av konsentrasjonsleirer og SS. Utstillingen viste 1.380 fotografier av Wehrmachts medvirkning til krigsforbrytelser. Fotografiene var oftest tatt av soldatene selv, ute på landet, langt unna konsentrasjonsleirer og SS. Historikeren Heer skrev om utstillingen: «» og «». Heer hevder at krigsforbrytelsene hadde blitt dekket over av historikere og forhenværende soldater. Bruddet på tabuet som utstillingen forårsaket førte til stor oppstandelse. Arrangørene av utstillingen oppga ikke noe tall på hvor mange soldater som var skyldige i krigsforbrytelser, men historikeren Horst Möller skrev «mange titalls tusener». Ifølge historikeren Sönke Neitzel og sosialpsykologen Harald Welzer var Wehrmachtveteranenes avvisning av at de hadde utført krigsforbrytelser basert på at de forholdt seg til datidens referanserammer.