Kodeksen med Judasevangeliet ligner både av innhold og utseende mye på skriftene fra Nag Hammadi som trolig ble skjult i ørkenen for å unngå ødeleggelse. Kodeksen består av i alt fire tekster, hvorav tre er nokså komplette, mens én bare er et fragment. Språket er koptisk, som ble avledet av gammelegyptisk, men skrevet med det greske alfabetet. Den foreliggende, koptiske kopien av Judasevangeliet kan med karbondatering tidfestes til mellom 220 og 340. Noen formuleringer tolkes dithen at manuskriptet er en koptisk oversettelse av en gresk original. Biskop Ireneus av Lyon kunne gresk, som vant utbredelse som følge av Aleksander den stores erobringer, og på Ireneus’ tid var kirkespråk. (Latin begynte først å bli kirkespråk i løpet av 200-tallet.) Men av den greske originalen er det aldri blitt funnet så mye som et fragment. Også Thomasevangeliet foreligger kun i koptisk oversettelse, men der finnes det lengre fragmenter av den greske originalen. Av Judasevangeliet finnes det ikke en gang senere fragmenter på koptisk. Dette er helt uvanlig, men kan forklares med at kirken har gjort seg særlig umak med å finne og ødelegge alle eksemplarer av teksten.