Tittelen henspiller på Amitābha, «det grenseløse lysets Buddha», som er en av de fem dhyānibuddhaer innenfor Vajrayāna eller esoterisk buddhisme. Teksten utgir seg for å være talt av Buddha foran en forsamling i Jetahulen i den historiske byen Śrāvastī, hvor han henvender seg til sin disippel Śāriputra. Først beskrives det rene land Sukhāvatī i vest, som er uten lidelse, sykdom eller død. Deretter fortelles det om Amitābha som opprettet dette landet, og til slutt hvordan man blir gjenfødt der.