Tidsskriftet ble et viktig talerør for anti-parlamentarisme, nasjonalisme og kritikk av såkalte dekadente institusjoner og kultur i den tredje republikken. Det knyttet seg til tidens fascistiske bevegelser, både i Frankrike og utlandet. Fra oktober 1932 støttet det fullt ut Benito Mussolini, da italiensk politikk ble dekket med et spesialnummer. holdt med den spanske Falangen, den rumenske Jerngarden, den belgiske Rex-bevegelsen til Léon Degrelle, samt Oswald Mosley og hans lille British Union of Fascists. Fra 1936 var det også åpent for nazismen og Adolf Hitler.