Skrevet i en enkel, lettlest latin, ble boken lest i sin tid for dens fortellinger. Boken er betraktet som det nærmeste til en encyclopedi over middelalderens helgener som har blitt bevart til i dag. Som sådan er den verdifull for kunsthistorikere og historikere med middelalderen som spesiale for å søke informasjon om helgener avbildet i kunsten ved deres gjerninger og attributter. Dens stadige gjentagelser er forklart ved at Jacobus da Varagine mente å skrive en håndbok eller en oversikt av kunnskap om helgener for hjelp i prekener og religiøse seremonier, ikke et verk for populær underholdning.