I kapittel 38 av Første Mosebok er Tamar først beskrevet som den som gifter seg med Judas eldste sønn Er. Ettersom Er var ond ble han drept av Gud. Den leviratiske forening er en form for ekteskap hvor en kvinne gifter seg med sin ektemanns bror ved hans død om ekteskapet ikke har produsert barn for således å fortsette den døde ektemakens slekt. Begrepet er avledet fra latinske som betyr «ektefellens bror». Ved levirat ba Juda sin andre sønn Onan gifte seg med Tamar slik at slekten skulle kunne fortsette. Imidlertid var Onan ikke innstilt på å gjøre Tamar gravid med det som ville bli hans avdøde brors barn, og utførte ved at han «lot sæden gå til spille på jorden». Denne handlingen ble bedømt ondt av Jahve, og således døde Onan selv, som sin bror, for sine handlingers skyld. Ved dette tidspunkt er Juda framstilt slik at han anså at Tamar var forbannet, og han var derfor motvillig til henne videre til sin yngste og gjenværende sønn Sjela. Isteden ba han Tamar om vente på Sjela og at han vokste opp, men etter hvert som tiden gikk ga Juda ikke Tamar til Sjela i ekteskap.