Noen av lederne i området søkte å unngå å bli underlagt Det osmanske rike og kongeriket Jemen. Ni områder gikk i allianse med britene. I 1886 ble en beskyttelsestraktat undertegnet med sultanen av Qishn og Sokotra. Året etter, i 1887, aksepterte sultanen av Lahej at hans stat ble britisk protektorat, mot at britene betalte en månedlig sum på 1250 Maria-Teresia-daler. Fram til 1954 undertegnet Storbritannia en rekke traktater og andre avtaler med forskjellige ledere, sultaner, emirer, sjeiker og andre i Sør-Arabia. Storbritannia lovet å beskytte herskerne det ble inngått avtale med og deres etterfølgere, mot at de på sin side ikke hadde direkte forbindelser med andre stater og heller ikke avsto territorium til noe annen makt enn Storbritannia. Det ble etablert protektorater som var samlet i det som ble kalt Aden-protektoratet, som igjen av praktiske grunner var inndelt i Vest-Aden-protektoratet (med 21 stater) og Øst-Aden-protektoratet (med seks stater).