Den 7. mars var de to gruppene sammen på rundt 1700 m og alle avanserte mot toppen. Dagen etter ble hele gruppen hindret av en snøstorm, men tidlig 9. mars fortsatte klatringen; senere den dagen ble toppen av det lavereliggende hovedkrateret nådd. På dette tidspunktet var Brocklehursts føtter så frostskadet at han ikke kunne fortsette. Han ble værende igjen mens de andre fortsatte mot det aktive krateret, som de nådde etter fire timer. Flere meteorologiske eksperimenter ble utført og mange steinprøver ble samlet inn, før de foretok en rask nedstigning hovedsakelig ved å skli ned snøbakkene. Ifølge Eric Marshall var gruppen «nærmest død» da den nådde hytten ved Kapp Royds den 11. mars.