I 1729 ble Richard Wilson innrullert som studerende ved en kunstskole i London. Omkring 1735 virket han som portrettmaler. Fra 1746 fikk han et voksende interesse for landskapsmaleri; han kom i høy grad å egne seg til dette i Italia på 1750-tallet. Han var først i Venezia og siden i Roma, hvor han bodde til 1757. Utenom store landskap malte han også et stort antall romerske plasser og bygninger, malerier som han benyttet for samlingsverket etter tilbakekomsten til England. Som hans fornemste verke regnes en serie tegninger fra 1754. Etter hjemkomsten livnærte han seg som lærere og ble i 1776 bibliotekar for et nyopprettet kunstakademiet, en ansettelse han antok for å komme seg unna den vanskelig fattigdommen.