Patricia D. Sutherland ble først oppmerksom på flere mulige norrøne boplasser i 1999, da hun oppdaget to uvanlige biter av tau som hadde blitt gravd ut på Baffinøya av en annen arkeolog. Sutherland la merke til at trådene ikke var laget slik lokale jegere vridde tauverk. Tauet viste seg å være fagmessig spunnet garn, identisk i teknikk til garn produsert av norrøne kvinner som lever på Grønland på 1300-tallet. Hun undersøkte videre og fant flere tau av norrøne garn, tre telleapparatpinner for registrering av handelstransaksjoner til dusinvis av norrøne bryner i arkivene. Gjenstandene kom fra fire steder, fra nord på Baffinøya til nordlige Labrador, en avstand på 1 600 kilometer. At lokale jegere kjent som Dorsetfolket hadde slått leir ved hvert av områdene, økte muligheten for at de hadde gjort vennlig kontakt med norrøne folk.