Den 1. februar 1997 begynte så den egentlige TIPH-observasjonstjeneste. Koordineringen ble et norsk ansvar; i avtalen stod det at sjefen skulle være norsk. Danmark hadde i mellomtiden trukket seg. Oppdraget ble forlenget hver sjette måned. Observatørenes rapporter, gjerne med fotografier av situasjoner, gikk til observatørenes herkomstland, til Israel. og til Den palestinske selvstyremyndigheten. De ble ikke offentliggjort. Utvalgt for oppdraget var egnede personer - ofte politifolk - fra de sendende land, og man ønsket også arabisk- eller hebraisk-talende akademikere med Midtøsten som spesialfelt. Deres oppgave er «å vise en synlig tilstedeværelse». Det gjør de ved å patruljere i byens gater, spesielt i potensielle uro-områder som Qurtubaskolen, Tel Rumeida og Hebrons gamleby. Styrken bestod av omlag 60 menn og kvinner. Den hadde frivillig/selvpålagt valgt å være en ubevæpnet misjon.