Scheffler fant ingen begrunnelse for at ulikhet i kjønn skulle få rettslig betydning. I en berømt tale til en tysk juristkongress i 1950 gikk hun inn på hva som skulle til for å tilpasse lovverket til kravene i den tyske grunnloven, Grundgesetz, vedtatt i 1949. Grunnlovens artikkel 3 bestemmer blant annet at kvinner og menn er likestilte (). Scheffler fremholdt blant annet at «De reelle, kroppslige, åndelige og samfunnsmessige forskjeller mellom mann og kvinne, kan etter en juridisk tenkebane ikke føre til større ulikhet, enn ulikhet med hensyn til tro, opphav, etnisitet og yrke.» Scheffler arbeidet for en reform av den tyske Bürgerliches Gesetzbuch på flere områder, blant annet skatte-, familie-, foreldrerett og etterlattes stilling. Lovene på disse områdene som var formet helt tilbake til 1900, likebehandlet ikke menn og kvinner, slik grunnloven nå krevde. Hun hadde også stor påvirkning på utformingen av den første tyske likestillingsloven som kom i 1958.