Blåklokke klarer seg på næringsfattig og sur grunn, ved kysten, i heier, på skrinn jord, i skogbryn og i fjellet helt opp til 2.050 moh. Den finnes i hele Norge, også på Svalbard. Den vokser over hele den nordlige halvkule, men er hjemmehørende i Russland, og Europa. Den er anses for å være innført på New Zealand og i Argentina. På Falklandsøyene er den registrert som en invasiv art. Bier og humler er trolig de viktigste pollinatorene for blåklokke. Imidlertid besøkes blomstene også av mindre insekter som samler pollen uten å bevirke pollinering eller de oppsøker blomstene for ly for regn eller som overnattingssted. Det finnes to arter solitære bier, blåklokkebie (Melitta haemorrhoidalis) og klokketrebie (Chelostoma campanularum) som er spesialisert på klokkeblomster og som også oppsøker blåklokke.