Ingen i steinkløverslekten vokser naturlig i Norge. Legesteinkløver har en moderat evne til å konkurrere ut andre stedegne planter, og den sprer seg mye. Den har derfor fått status SE (svært høy risiko) på «Listen over fremmede arter», som Artsdatabanken har utarbeidet. Mens hvitsteinkløver har spredd seg veldig mye og er funnet nord til det tidligere fylket Troms. Men den ser ikke ut til å ha stabile forekomster på Vestlandet, noe den har mye av på Østlandet. Det virker som om den har nådd sitt spredningspotensiale, og den har utvist moderat evne til å konkurrere ut lokale arter, så den har fått status SE (svært høy risko). I Sørlige deler av landet dominerer denne nå mange veikanter. Og strandsteinkløver har status LO (lav risiko) da den også sprer seg moderat mye og har en lav evne til å konkurrere ut lokale arter. De to førstnevnte artene er derfor høyrisikoarter på Fremmedartslista.