Etter andre verdenskrig vokste det fram en nasjonal bevegelse i Fransk Polynesia. Kravet var økt selvstyre, etterhvert også selvstendighet fra Frankrike. Bevegelsen fikk først uttrykk i Comité Pouvanaa, grunnlagt i 1947. Med seg i ledelsen hadde Pouvanaa Pierre Tixier, Jean-Baptiste Céran-Jérusalémy, Benjamin Colombani, Anthelme Buillard, Henri Auméran og Tutea Urarii. Gruppen demonstrerte mot at det ble sendt nye franske tjenestemenn til Tahiti, blokkerte skipene de kom med og nektet dem å gå i land. Pouvanaa ble arrestert, men frifunnet. I 1949 ble han valgt som deputert til Nasjonalforsamlingen i Paris. Komiteen ble omdannet til et parti med navnet Rassemblement démocratique des populations tahitiennes (RDPT). Partiet fikk flertall ved valg til territorialforsamlingen i 1953 og 1957, uten at det fikk gjennomslag for sine krav.