Da Holberg besøkte Paris i 1714, fantes ingen fast italiensk teatertrupp i byen. Men på markedsplassene kunne fremdeles oppleves, og teaterformen gjenkjennes også i Molières komedier. Komediesamlingen utgitt av Harlekin-utøveren Evariste Gherardi i 1694-97, inspirerte Holberg da han skrev for teateret i Lille Grønnegade i København. I stykket (1724) er Henrik en typisk Harlekin, en tjener som spinner sine intriger for å lure herskapet og hjelpe det unge paret, Leander og Leonora. «» sier rollefiguren Jeronimus om sin tjener Henrik. I (1724) blir Harlekin kalt Chilian. At Holberg anser Chilian for en Harlekin-figur, fremkommer i Chilians direkte henvendelse til publikum på slutten, der han sier: «» I kaller Holberg selv Chilian for Harlekin. I (1723) møter vi Harlekin som Leander, leder for en teatertrupp. I hans hus er en Harlekin malt på veggen. Leander mistenkes for å være en trollmann og fristes av økonomiske grunner til å leve opp til sitt rykte. Holberg refererer direkte til Gherardis komediesamling i , hvor Leanders tjener Henrik foreslår for truppen å spille komedien om dr. Baloardo fra «». Handlingen i er lagt til Thisted, hvor en djevlebesettelse angivelig fant sted i 1696-98,<ref>[http://www.arkivthy.dk/images/jyskhistorie/Christensen,%20Chr.%20Villads%20%27Bes%C3%A6ttelsen%20i%20Thisted%27.pdf Chr. Villads Christensen: De usynlige'' er Harlekin og Columbine hovedpersoner.