Krystalldetektoren besto av et krystallinsk mineral (karborundum, blyglans) og en fin metallspiss. Kontakten mellom spissen og krystallen virket som en likeretter. Med dagens teknikk kan germaniumdioder brukes. Silisiumdioder egner seg ikke for små signaler. Telefonene kan ha en impedans på omkring 2000 ohm. En meget enkel krystallmottaker kan bestå av bare en germaniumdiode mellom antenne og jord. Øretelefonene kobles over dioden.