Kjerraten i Åsa var den største med 12 vannhjul og spesielt for denne var at mange kjerrater var koblet sammen over en lang strekning. Anlegget var bygget for å transportere tømmer fra Steinsfjorden opp åsen til Damtjern og Storflåtan på Krokskogen for videre fløtning ned Sørkedalsvassdraget til Bogstadvannet. Totalt hadde kjerraten en høydeforskjell på 389 meter over en totallengde på 3 900 meter. Kjerraten hadde en hastighet på omkring 1 km/t og samlet kapasitet var på ca. 240 stokker i døgnet, eller en stokk hvert sjette minutt. Vannrennene gikk over vannhjulet og på vannhjulets aksling var det et hjul med pigger (tannhjul) som trakk kjettingen. Rullebanene hadde to «etasjer», på den øvre gikk stokkene og kjettingen, på den nedre gikk kjettingen i retur. Kjettingen var laget på Bærum Verk og veide til sammen 180 tonn. Bakgrunnen for anlegget var mangel på tømmer i Nordmarka og på Krokskogen etter sterk hogst. Peder Anker ønsket å frakte tømmer fra skogeiendommene sine i Etnedal og langs Begna til sagbrukene ved Lysakerelva.