Cæsar navnga 28 oppida. Ved 2011 var kun 21 av disse blitt konkret blitt identifisert av historikere og arkeologer: enten det var sporbare likheter mellom de latinske og moderne navnene i lokaliteten, eksempelvis som med Orléans–Cenabum, eller at utgravninger hadde gitt nødvendig bevis, eksempelvis som ved Alesia. De fleste steder som Cæsar kalte for oppida var befestede bosetninger på størrelse med en by. Imidlertid ble Genève referert til som oppidum, men ingen befestninger datert til denne perioden har hittil blitt konstatert. Cæsar refererer også til 20 oppida tilhørende den keltiske stammen biturigere i sørvestlige Gallia (dagens Aquitaine), og 12 tilhørende helvetikere, en keltiske stamme på det sveitsiske platå, det visl si det antallet med befestede bosetninger fra disse gruppene som er identifisert og kjent i dag. Det antyder at Cæsar sannsynligvis telte med en del ubefestede bosetninger som oppida. En lignende tvetydighet kan leses ut av skriftene til den romerske historikeren Titus Livius som også benyttet ordet for både befestede som ubefestede bosetninger.