Blant vedtakene som patriotene forkastet som , var proklamasjonen av 1763 som forbød anglo-amerikansk bosetning vest for Appalachene og Quebec-vedtaket fra 1774 som la grunnlag for å utvide Quebecs grenser til elvene Mississippi og Ohio. Sammen gjenopprettet disse balansen mellom de franske canadierne, indianerne og det britiske imperiet som eksisterte før syvårskrigen. Anglo-amerikanske bosettere, særlig de som bodde vest for Appalachene, så på disse vedtakene som et svik mot deres interesser. I Fort Stanwix-avtalen fra 1768 forsøkte britene å inngå et kompromiss ved å flytte proklamasjonens linje vestover. Bosettere under Daniel Boone og andre fortsatte å etablere seg i det som nå er Kentucky og gikk til krig mot shawneene, delawarene, huronerne og andre nasjoner. I respons til de eskalerende voldelighetene, ledet John Murray, den kongelige guvernøren i Virginia, en militsekspedisjon inn i pionéerlandet i 1774, beseiret indianerne i slaget ved Point Pleasure og tvang dem til å akseptere elva Ohio som grensen mellom seg og Virginia.