Ifølge den tyske historikeren Joachim Fest lykkes Heydrich i stor grad å utmanøvrere de intellektuelle nasjonalistene og innførte sosiale tiltak til fordel for arbeiderklassen. Særlig arbeidere i rustningsindustrien fikk fordeler som mer matrasjoner, tobakk, gratis sko og betalt ferie. Heydrichs styre skal ha vært mer velordnet enn forgjengeren og han lykkes et godt stykke på vei å skape en viss politisk apati blant folk flest i riksprotektoratet. I løpet av Heydrichs tid ble matforsyningene knappere og våren 1942 var misnøyen tiltagende. Inntil juni 1941 konkluderte en britisk rapport med at i riksprotektoratet var det minst motstand av alle okkuperte områder i Europa. Våren 1942 erkjente Heydrich at motstandsbevegelsen hadde tatt seg opp igjen. For å unngå negativ omtale stanset han daglige og månedlige etterretningsrapporter fra riksprotektoratet og sørget for at i praksis ikke innholdt informasjon av betydning om riksprotektoratet. Han sendte istedet egne rapporter direkte til Martin Bormann som skulle formidle dem til Hitler. Goebbels' notater i dagboken tyder på at Heydrichs positive fremstilling ble akseptert i Berlin.