Utkastelsen og forvisningen var særskilt beryktet som et resultat av brutaliteten i de mange utkastelsene som skjedde på kort varsel. Husmenn på ettårskontrakter hadde nær ingen beskyttelse under skotsk lov. Noen ble kastet ut av voldelige gjenger og husmennene fikk ikke med seg mer enn de sto og gikk i, andre fikk penger av høvdingen til å komme seg til Amerika. De juridiske grunnlaget for utkastelsen er uklart fordi jorden kan ha vært en kollektiv eiendom (allmenning) for klanen i uminnelige tider. Lignende omlegginger av jordbruket hadde skjedd andre steder, men i høylandet kom denne prosessen sent. Den var også påfallende bråere og mer brutal enn andre steder. Hele landsbyer ble brent ned av godseierne, og beboerne fikk liten tid til å berge folk og eiendeler. Mange omkom i forbindelse med den brutale brenningen og rivingen av hus, og flere barn og gamle døde av sult og kulde etter at hjem og forråd var ødelagt. Prosessene har blitt sammenlignet med etnisk rensing. Resultatet av utrenskningen var et konsentrert landeierskap der omkring 400 personer eide halve Skottland.