Regjeringer i Belgia er nesten alltid koalisjoner. Siden 1919 har det bare vært ettpartiregjering av betydning, i åra 1950-1954, da kristeligdemokratene satt med flertallet aleine. Ofte har det blitt danna overtallige regjeringer, altså med flere regjeringspartnere enn det som trengs for å oppnå flertall i parlamentet. Dette har sin bakgrunn i den sterke splittelsen mellom ulike samfunnsgrupper i det belgiske samfunnet. Opprinnelig var religiøse og ideologiske skillelinjer viktigst. Det var en katolsk, en sosialistisk og en liberalistisk eller . Etterhvert har imidlertid språkkonflikten splitta disse "søylene". Forhandlinger mellom de partipolitiske elitene preger systemet, tidligere hovedsakelig innenfor en konsosiert struktur, i dag også med utgangspunkt i de føderale politiske institusjonene.