I motsetningen til den samtidige kristendommen, var norrøn hedendom ikke sentralt organisert og hadde ikke en formell prestestand, men enkelte runefragmenter tyder på at det eksisterte særlige kultspesialister. Disse utgjorde dog ikke en profesjonelle samfunnsklasse og var kjent som goder, og de kvinnelige var goda. Disse fungerte som den religiøse og politiske leder eller høvding for sitt distrikt som ble kalt for godord (). Begrepet gode (norrønt , flertall ) betyr bokstavelig den som taler for gudene. Goden var den som ledet blotet på hovet, og hovet var knyttet til godens eget hus og eiendom.