I 1840 gjennomgikk huset en større renovering hvor blant annet vinduer og døråpninger ble murt om i nygotisk stil med jernsprosser. Andre etasje, som inneholdt loftsrom, fikk nye små glugger. Disse endringene gjorde at husets alder senere på 1800-tallet ble dratt i tvil, men arkitekten H.B. Storck kunne via grundige undersøkelser av murverket påvise at det opprinnelig hadde vært en senmiddelaldersk bygning. I 1890-årene brakte han den tilbake til det utseendet, med nymurte vinduer og gavler. De gamle granittsøylene ble frigjort fra mursteinskappene, men på de seks sydlige måtte skaftene skiftes ut med nye kopier. Hvelvingene i den sydlige del måtte også mures om.