Det finnes mange forskjellige design av kardesk. Felles for alle er at de består av en sylindrisk beholder (av tøy, tre, blikk, jern eller lignende) med mindre, ofte skarpe fragmenter på innsiden, særlig av bly, sten eller jern. Kardesker kunne være produsert sentralt ved arsenalene, eller improviseres i felt ved at vanlige blykuler ble sydd inn i en egnet beholder av tøy, med en forladning i bunnen. Det norske ordet navnet på slike ladninger kommer fra italiensk via tysk, og henviser til blikkhylsteret som var vanlig å pakke slike ladninger i. Det engelske navnet («drueskudd») henviser til at ferdigpakkede ladninger i tøyhylster liknet på en drueklase. Det fantes også kombinerte kardesker, der en serie bly- eller jernkuler var kombinert med en større, massiv jernkule. Slike kombinasjonskuler ble særlig brukt mot fransk kavaleri ved Waterloo.