I jernalderen ble dreieskiven vanlig i bruk, plassert en meter over gulvet og forbundet med en lang asksel til hjulet på bakkenivå. Dette arrangementet gjorde pottemakeren i stand til å holde hjulet i gang med føttene mens begge hender var frie til å manipulere karet eller krukken han arbeidet med. Likevel, fra en fysioterpeuts synspunkt: å svinge føttene fra side til side mot den roterende aksel var heller plagsomt. En alternativ løsning var å erstatte akselen med en hendel som overførte opp-og-ned bevegelsen til rotasjon.