I oktober 1171 gikk kong Henrik i land med en stor hær for å hevde kontroll over både anglo-normannerne og irene. Denne intervensjonen ble støttet av den romersk-katolske kirke, som så den som et middel til å sikre irsk religiøs reform, og en kilde til inntekter ved religiøse skatter. På den tiden var irske ekteskapslover i konflikt med de fra den bredere kirken, og den gregorianske reformen fra 1000-tallet var ikke fullstendig implementert i Irland. Henrik ga Strongbow Leinster som et len, erklærte de norrønt-irske byene for å være krongods, og arrangerte synoden i Cashel for å reformere den irske kirken. Mange irske konger underkastet seg også, sannsynligvis i håp om at han ville dempe normannisk ekspansjon, men Henrik ga det uerobrede kongeriket Mide (Meath) til Hugh de Lacy. Etter Henrik forlot Irland i 1172 fortsatte kampene mellom normannerne og irene.