Hount fremtrådte som politiker etter krigen med Sverige 1808–09 med en artikkel i om «Norges retfærdige og billige Ønsker». Her la han frem ønsket om en egen norsk bank. I 1814 ble han valgt til medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll hvor han stemte med selvstendighetspartiet. Hount var blant de få som gikk mot jødenes utelukkelse fra riket. Han støttet Diderich Hegermann sitt forslag om allmenn verneplikt. Hount var god venn av slottsprest Claus Pavels og blir en viktig kilde til Pavels dagbok fra 1814.