Mekaniske enheter for masse M, lengde L og tid T kan også benyttes ved måling av elektriske og magnetiske krefter. Dette ble første gang vist av Carl Friedrich Gauss og videreutviklet av hans kollega Wilhelm Eduard Weber på 1830-tallet i forbindelse med deres undersøkelser av Jordens magnetfelt. Fremgangsmåten kan beskrives ved å ta utgangspunkt i Ampères lov for den magnetiske kraften mellom to parallelle, strømførende ledninger med gjensidig avstand mye mindre enn deres lengder. Betegnes de to strømmene som henholdsvis og π The Meaning of Relativity'' som ble publisert i 1922. I dag blir de ofte gjort bruk av i teoretisk fysikk og spesielt innen klassisk elektrodynamikk.