Det felles formatet består av en blå stripe på venstre side av kjennemerket. Den blå stripen inneholder det europeiske flagget (tolv gule stjerner), sammen med landskoden til medlemsstaten der kjøretøyet er registrert. Alle EU-land utsteder nå kjennemerket i dette formatet, selv om det er valgfritt for medlemsstatene. Bare EU-land som har underskrevet Wienkonvensjonen om vegtrafikk er bundet til å gjenkjenne EU-formatet. Dette er på grunn av måten forskriften er utformet, ved å referere til godkjenning av utenlandske kjennemerker i henhold til Wienkonvensjonen om veitrafikk. EU-skilt er enten hvite eller gule, er er bredere enn de er høyden. Gule registreringsskilt er brukt både foran og bak i Luxembourg og Nederland. I Kypros er gule registreringsskilt brukt bak og hvite foran. Danmark og Ungarn bruke gule skilter for kjøretøy som er registrert på kommersielle kjøretøy. Danmark innførte EU-formatet på frivillig basis i 2009. Danske skilter har en holografisk stripe til høyre for det blå feltet. I Hellas, Latvia, Litauen og Sverige er gule skilter brukt for taxier. Belgia bruker røde tegn og er det eneste landet som ikke bruker standard svart-på-hvitt eller svart på gult. I november 2011 ble det introdusert EU-skilt med en litt mørkere nyanse av rød enn tidligere (RAL 3003) for å bedre leseligheten. De fleste europeiske land bruker skilt av metall, men Frankrike og Irland bruker en blanding av plast- og metallskilt. Kjennemerker produsert av plast har tidligere også vært brukt i Sverige og Norge.