Sagbruket ble anlagt langs nordbredden av Nidarø med samlelense i elveslyngen og store lagerområder for tømmer og ferdigskåret plank. Bruket ble opprinnelig oppført med dampmaskiner, men gikk over til elektrisk drift allerede i 1906. I 1911 overtok stiftelsen resten av Nidarø og benyttet gårdens bygninger som boliger for brukets ansatte. På grunn av jevnt økende priser på skogprodukter ble både sagbruket og stiftelsens øvrige skogdrift drevet med utbytte frem til 1918. Fra 1918 og frem til 1923 ble sagbruket leid bort til Trondhjems provianteringsråd, som hadde til formål å anskaffe brensel til byen i dyrtiden som følge av første verdenskrig. Ved årsskiftet 1925/1926 hadde sagbruket 28 ansatte.