Marinen hadde etter 1945 et stort behov for dykkere til arbeidet med uskadeliggjøring av sjøminer og andre sprenglegemer som lå igjen fra krigen. Marinenes spesialtrente soldater i UAM-tjenesten (uskadeliggjøring av miner), opprinnelig trent i hemmelighet i Dumbarton i Skottland fra 1944, tok seg av frittflytende miner, og minesveiperne tok seg av minebeltene. Forsvarsgrenen håndterte slike farlige gjenstander på norskekysten i perioden 1945–1975. Hjelmdykkingen var den enerådende formen for dykking i Marinen frem til tidlig på 1950-tallet. Da kom dykking med selvforsynte pusteapparat.