I Hans Olufssons levetid var Mariakirken først og fremst en rettslig og politisk-administrativ institusjon, og det øverste organet i norske rettsvesenet, og institusjonens religiøse rolle var av mindre betydning. Mariakirkens geistlighet ble ledet av prosten, med seks kanniker som medlemmer av det kollegiale styringsorganet, domkapitlet, fulgt av 6 vikarier og andre underordnede prester. Mariakirkens prost var også, , Norges rikes kansler, med en av kannikene som visekansler.