Den klassisistiske stilen var knyttet til den estetiske bevegelsen, ideen om «kunst for kunstens egen del», fremmet av Swinburne, James McNeill Whistler, og Walter Pater. Solomons estetikk vendte seg mot avbildning av dekadente eller vakre ynglinger som erosfigurene (1866) og (1871), noe som var et opplagt og modig, om enn dumdristig, forsøk på å undersøke sin egen homoseksuelle identitet i en viktoriansk tid hvor kjærlighet mellom menn var en kriminell lovovertredelse i England. Slike tema kunne bare bli malt i et kodet billedspråk, men han hadde også tidligere beveget seg inn på dette betente området i bildene (1865), unge religiøse gutter i (1863) og det før nevnte .