En enkekasse for enker etter professorer ved Københavns Universitet ble opprettet i 1767 ved en frivillig overenskomst mellom de daværende , og vedtektene for samme oppnådde 5. juni samme år kongelig stadfestelse. De geistlige enkekasser har hatt stor betydning for prestestanden. Ved vedtekt 13. januar 1736 ble det opprettet en geistlig og verdslig enkekasse for Nørrejylland, som imidlertid atter ble hevet ved lov 11. mars 1851, og den ene halvdel av dens overskydende midler ble fordelt mellom de for hvert av Nørrejyllands fire stifter opprettede geistlige enkekasser, således at det hver kasse tilfallende beløp ble bevart som en særskilt kapital, hvis rente årlig av stiftets generalforsamling ble utdelt som pensjonstillegg til de mest verdige og trengende enker etter geistlige i stiftet. Innenfor de enkelte stifter – også på øyene – bestod der dernest enkekasser, hvis inntekter bestod av de innskudd til hvilke stiftets prester var forpliktet, og de milde gaver som ble tillagt dem, samt visse bøter som administrativt kunne pålegges prestene. Hver enkekasse hadde sin kongelig stadfestede vedtekt med tildels avvikende regler om forpliktelsen til å inntre i samme, innskuddenes størrelse, kassenes styresmåte med videre. Av overskuddet av Lolland-Falsters Stifts enkekasse kunne det gis understøttelser til fattige, faderløse prestedøtre. I Århus Stift kunne det likeledes av enkekassen ydes understøttelser til fattige, foreldreløse prestebørn i stiftet.