Dersom det ikke er et ansettelsesforhold mellom den som betaler og den som gjør arbeidet, brukes betegnelser som «oppdragsgiver», kjøper o.l. I spesielle kontraktsforhold kan den som betaler være betegnet som kunde, klient, byggherre m.fl. I forholdet mellom profesjonelle tjenesteytere og privatfolk, betegnes den private parten som forbruker, for eksempel i loven om håndverkertjenester for forbrukere og bustadoppføringslova.