Einsatzgruppene sendte jevnlig meldinger til (sjefen for sikkerhetspolitiet og sikkerhetstjenesten) i Berlin, den såkalte med detaljer om antall drepte etter etnisitet, sted og dato. Meldingene inneholdt ofte en slags begrunnelse eller rettferdiggjøring for henrettelsene, for eksempel medvirkning i sabotasje eller gjengjeldelse. Meldingene ble sendt over radio, telelinje eller med kurer, og ble behandlet i gruppe IV A 1 i RSHA. Heinrich Müller i Gestapo hadde personlig kontroll med ordlyd og fremstilling i sammenstilte rapporter som ble distribuert til en utvalgt liste med høyere tjenestemenn i SS og utenfor. De bevarte meldingene var rapportering fra Einsatzgruppene til Berlin, og det gikk ikke meldinger med direktiver fra Berlin til Einsatzgruppene.