Friedman publiserte etter 1945 studier av de såkalte jøderådene i blant annet Łódź og Vilnius. Friedman konkluderte med at rådslederne overvurderte sin rolle og trodde at de ville klare å redde deler av det jødiske samfunnet, noe som førte dem ut på i største moralske svikt. På samme måte som Hilberg mente Friedman at tyskerne opprettet jøderådene som ledd i iverksetting av sine planer. Friedman mente samtidig at jøderådene måtte studeres med utgangspunkt i det indre liv i gettoene. Friedman anså i hovedsak ikke jøderådene som representative.