Den moderne, matematiske formulerte, fysiske forståelsen av væsker begynner på 1600-tallet med Blaise Pascal, som viste hvordan væskenivået avhenger av trykk. Dette er prinsippet bak et barometer. Beskrivelsen av de dynamiske egenskapene til væsker bygger først og fremst på Isaac Newtons mekanikk, og den første generelle beskrivelse for væskers bevegelse er Eulerligningene, som gjelder for ikke-viskøse (lettflytende), ikke-kompressible, væsker, slik som vann (uten turbulens). Den komplette forståelsen av klassiske væsker kom med Navier-Stokes-ligningene på begynnelsen av 1800-tallet. Disse ligningene beskriver alle egenskapene til klassiske væsker og alle andre ligninger er spesialtilfeller av disse. Navier-Stokes-ligningene er dog vanskelige å løse, og ennå er ikke alle typer løsninger funnet. Først og fremst gjelder dette turbulent flyt. Utover klassiske væsker finnes det fire andre moderne væsketeorier: Relativistiske væsker. Mikroskopisk beskrivelse av væsker. Denne er fortsatt mangelfull. Kvantevæsker, som oppstår nær det absolutte nullpunkt. Væskeligende tilstander, f.eks. strøm av sand i et timeglass.