Psykiateren Lisbeth er ansvarlig for guttens behandling på institusjonen. På bakgrunn av at han har begått et helt uforståelig dobbeltdrap, vil hun at gutten skal utvikle mer empati. Som et eksperiment gir hun ham en rødbrannet katt som han skal ta seg av. Han kaller katten for Valle. Eksperimentet utvikler seg til å bli fatalt: gutten tar livet av katten, og blir suicidal. Forskeren bak eksperimentet tilkaller da en prest. Vil presten lykkes med å nå inn til den mentalt syke gutten? Gjennom samtalen med gutten får presten ett innblikk i hans liv og tanker. Uten kontekst er voldshendelsene som han har begått meningsløse, men gradvis kommer det frem at guttens vrangforestillinger blant annet omfatter en overbevisning om at han har møtt Gud i katten og at han oppfatter bestefarens hus som himmelen. Bestefaren som var hans nærmeste omsorgsperson, er død, og de to menneskene som gutten drepte, hadde overtatt bestefarens hus. I guttens sinn begikk de en stor og ufattelig synd ved å flytte inn i huset. Samtalen gjør at presten selv ender opp med å trenge hjelp. Hvem har egentlig rett til å definere hva som er Gud? Hva skal man gjøre når man som prest får høre at Gud er en rød katt?