Av sine medbrødre ble han ansett som deres ledende kjenner av kinesisk litteratur. Sammen med noen av sine medbrødre i jesuittordenen, patrene Joachim Bouvet, Jean-François Foucquet og Joseph Henri de Prémare ble han en eksponent for den såkalte figurismen, som så spor etter judeokristen åpenbaring i tidlig kinesisk visdomslitteratur. I november 1713 ble han og pater Prémare kalt til Beijing for å hjelpe pater Bouvet med oversettelsen av europeiske bøker til kinesisk. Men de fikk ikke innpass ved hoffet, og pater Gollet dro derfor tilbake til Ningbo der han arbeidet i sjelesorgen. Fra 1721 arbeidet han i Jiujiang (Jiangxi). Under Yongzheng-keiserens kristenforfølgelser måtte han ta tilflukt i Guangzhou (Kanton), og ble etter en stund nødt til å søke seg til Macao, som var et enda sikrere sted.