Han var kritisk innstilt til Karl Marx' tese om den historiske materialisme, en historisk forklaringsmodell som var gått inn som en bærebjelke i partiet SPDs teoretiske grunnlag. Hans tenkning var sterkt påvirket av filosofen Friedrich Nietzsches verker. Han var på linje med Nietzsche i hans likhetstenkning. Men på samme tid tok han avstand fra meget annet ved Nietzsche, og anså ham som monstrøs og dyster. Ettersom Eisner var pasifist og sosialist, avviste han Nietzsches dyrkelse av det sterke.