På 1950-tallet ledet hun igjen ultrahemmelige paramilitære operasjoner i Frankrike som en modell for å sette opp motstandsgrupper i flere europeiske land i tilfelle et sovjetisk angrep. Hun ble en «hellig» tilstedeværelse og den første kvinnelige operasjonsoffiseren i hele den skjulte aksjonsarmen til CIA, og et verdsatt medlem av Special Activities Division som støttet hemmelige-aktiviteter for å forhindre spredning av kommunisme i Europa. Hun mottok en dårlig resultatrapport fra en overordnet som aldri hadde overvåket arbeidet hennes. I 1966 trakk hun seg, ved den obligatoriske pensjonsalderen på 60.