Turister ble fra begynnelsen fraktet med hest og vogn mellom fjorden, Djupvatnet og Grotli, Geiranger skysslag hadde opp til 100 hester i arbeid. Da jernbanen ble forlenget til Otta i 1896 ble dette et nytt utgangspunkt og biler ble etterhvert introdusert. Hotelleierne i Geiranger fikk Opel til å bygg en egen bilmodell spesielt tilpasset den smale og svingete veien. Da jernbane ble anlagt til Otta i 1896 etablerte Simen Iversen seg der og trafikkerte også strekningene over Strynefjellet og over Geirangervegen. Iversen hadde 80-100 hester i arbeid og det tok 2-3 dager å tilbakelegge disse strekningene som alle var over 160 km. Fra 1913 dominerte biler turistkjøringen over fjellet mellom Geiranger, Otta og Stryn. I 1920 ble det etablert et eget interkommunalt billag Ottadalen-Geiranger-Stryn i stedet for private biler: Frem til andre verdenskrig hadde laget 30 motorkjøretøy inkludert 7 busser med plass til 24 passasjerer. På en god dag kunne man kjøre to turer med hest til Djupvatnet, men liten samlet kapasitet gjorde at det ble leid inn hester og folk fra Eidsdal. I mellomkrigstiden gikk etterhvert også skysslaget over til motorkjøretøy.