Nagarjuna inntok heller ikke det motsatte av det han hadde motbevist som eget standpunkt; han viste bare til at begge disse standpunktene i seg selv kan anses som absurde og at dette viser relativiteten i filosofiene/begrepene. Det vil si: noe absolutt standpunkt finnes ikke, heller ikke Nagarjunas eget standpunkt, mente han. På denne måten kunne han si seg fri fra en hver doktrine eller filosofi som ville binde ham.