Popper aksepterte fullt ut Heisenbergs uskarphetsrelasjon (usikkerhetsprinsippet), men den annerledes enn relasjonens oppdager – nemlig som en statistisk naturlov, ikke som et utsagn om menneskelig kunnskap. Eksperimentet var altså ikke ment som en test av eller av , men av deres . Popper så på eksperimentet som en , som vil si at et testresultat i tråd med Poppers forutsigelse ville innebære falsifikasjonen («motbeviset») av kvantemekanikkens København-tolkning.