Den personifiserte døden kan i bilder og skulpturer også holde en hodeskalle som et memento mori, en påminnelse om kroppens og livets forgjengelighet, og en skriftrull med navn på personene som skal hentes til dødsriket. Skikkelsen kan alternativt være en vakker dødsengel med store, fjærkledte vinger eller en «Fader Tid», gjerne tynn, skallet og med langt skjegg, som holder et timeglass som måler tid og livslengde. Ljåmannen kan, som den norske «Pesta», en utmagret, gammel kone, dessuten ha en sopelime og en rive som trekker med seg enten alle eller noen i døden.