Kapittelet fortsetter med det som blir kalt Sakarajas lovsang eller Sakarjas profeti (kjent i latinsk liturgisk ritus som ), og ender med en bemerkning om Johannes oppvekst: ''«Og gutten vokste og ble sterk i ånden. Han holdt til i ødemarken, helt til den dagen han skulle stå fram for Israel.» (Lukas 1,80).