Ditlev Monrad var nestyngst av familiens seks barn, hvorav tre døde som små. Moren måtte oppløse hjemmet og flyttet til sin søster i Holstein. Monrad fikk et godt hjem i Prestø, hvor tantens ektefelle arbeidet som kjøpmann. Monrad ville gjerne overta forretningen da han ble voksen. Men han hadde evner for skole og det ble samlet inn penger i menigheten slik at han kunne gå på latinskolen i Vordingborg. Atten år gammel fikk han et psykisk sammenbrudd som varte i flere måneder og ble beskrevet som «alvorlig nervefeber». Muligens var dette utløst av morens dødsfall. Han kom seg imidlertid og begynte å studere ved universitetet. Han ble cand. theol. fra Københavns Universitet med utmerkelse i 1831.