De andre delene av datamaskinarkitekturen påvirker designet av et nytt instruksjonssett. Før i tiden var minne dyrt og det var derfor viktig at programmene kunne være så små som mulig. Dette kan oppnås ved å ha variabel lengde på instruksjonene, hvor ofte brukte instruksjoner er korte, mens de mindre brukte og mer spesialiserte blir kodet med et lengre format. I tillegg vil det være en fordel å slå sammen flere relaterte operasjoner til én instruksjon. Et typisk eksempel vil være å la én instruksjon lese data fra minnet, utføre en operasjon på dataene og så skrive dem tilbake, fremfor å måtte bruke én instruksjon for hver av disse tre operasjonene. Datamaskiner med slike instruksjonssett kalles CISC (, som betyr datamaskin med komplekst instruksjonssett). Mange og omfattende instruksjoner betyr flere logiske kretser, som igjen betyr større, dyrere og mer kompliserte prosessorer.