Etter slaget på Norderhov natten til den 29. mars 1716, måtte svenskene innse at deres forsøk på å omgå det sterke forsvaret ved Gjellebekk hadde slått feil. Etter å ha sittet fast i et begrenset område mellom den uinntagelige Akershus festning og den uangripelige Gjellebekk skanse ble svenskenes forsyninger raskt oppbrukt. Det var ikke lenger mulig å sanke inn mat og fôr i kontribusjon uten å støte på betydelig motstand, og forsyningene som var på vei hadde blitt ødelagt under det første slaget om Moss. Sult og mangel på nødvendighetsartikler som klær begynte å plage svenskene i Christiania (dagens Oslo) midt i vårløsningen, som også gjorde de lange og usikre forbindelseslinjene med Sverige vanskelig å forsere med tung last. For Karl XII var tiden nå kritisk: han måtte ta seg ut av situasjonen ved å gå til angrep, men var ikke sterk nok til å angripe Gjellebekk skanse. Han manglet også beleiringsartilleri til bruk mot Akershus festning, og et nytt forsøk på å omgå forsvaret gjennom Hakadal og Hadeland var ikke mulig. Generalløytnant Lützow hadde beordret to kompanier til Bjørgeseter der de la opp sterke forsvarstillinger.