Selv om skriftspråkspolitikken ble lagt om fra kyrillisk til latinsk, og selv om lånord ble importert fra russisk i stor skala (på samme måten som norsk får lånord fra engelsk i dag) lå hovedtrekkene i den sovjetiske språkpolitikken fast fram til ca. 1960, dvs. frem til Khrustsjov. Minoritetene fikk skoleopplæring på morsmålet sitt. Unntakene var de deporterte nasjonalitetene, elever som bodde utenfor de nasjonale områdene «sine», visse folk i grenseområdene mot vest, som kildinsamene, og minoriteter med færre enn ca. 1000-2000 talere.