Standardferjen MF «Lærdal» som var levert i sommeren 1997, var den første anbudsferje, men etter hvert som riksferjesambandene blir konkurranseutsatt ble den rigide standardiseringsreguleringen oppgitt til fordel for spesifikasjoner knyttet til drift, bruksvennlighet (felles standard på ferjekai for eksempel), kapasitet og besparing kontra effektivitet. Dermed kunne anbudsferjene være forskjellig fra samband til samband og designert av ulike designbyrå som og , som tok en viktig ledelse i utforming av teknologi, skrogutvikling og kapasitetsutnyttelse for den planlagte fergen i tråd med reguleringene lagt fram av Sjøfartsdirektoratet, som måtte tars til følge, sammen med endringer i trafikkmønsteret som et voksende antall vogntog. Den første generasjonen av gassdrevne ferjer var drevet fram av et samspill mellom rederiet, designbyrå, verft og reguleringsbyrå. En fornyelsesånd tok seg til, som dermed preger hele ferjevirksomheten fram til nå (nov. 2021) først med gassdrift, deretter strømdrift.