En eldre bruk av begrepet er dokumentert av Hans Ross i: «Tillæg til Norsk Ordbog af Ivar Aasen» fra 1895. Her er begrepet knyttet til bryllupsskikker, og det er kjent fra enkelte distrikt i Norge, og på Færøyene fra 1700- og 1800-tallet. Det var gjerne brudgommen som – etter bryllupet – opererte som «bustemann» (buste=bosted) og gikk til folk i bygda for å «be buste». Han innledet gjerne besøket med å fremføre formularet: «Det står til Gud og godtfolk om de vil hjelpa ein bureising». Dersom bustemannen da ble invitert til bords, vanket det gaver fra husets folk til de nyetablerte.