Loven bestemte at det skulle opprettes sunnhetskommisjoner (siden 1905 kalt ) i norske byer og landdistrikter. I disse kommisjonene var både eksperter, representanter fra myndighetene og menigmann representerte, og fra 1931 minst én kvinne. Loven overførte myndigheten i helsespørsmål fra politi til offentlige leger, og representerte et paradigmeskifte fra fokus på individet til samfunnsorientering.