Mange av skriftene til den franske anarkisten og sanger-låtskriver Léo Ferré var inspirert av hendelsene i mai 1968. Sanger som er direkte knyttet til hendelsene er «L'Été 68», «Comme une fille» (1969), «Paris je ne t'aime plus» (1970), «La Violence et l'Ennui» (1971), «Il n'y a plus rien» (1973), «La Nostalgie» (1979). Mange andre av Ferrés sanger deler den frihetlige stemningen på denne tiden. Claude Nougaros sang «Paris Mai» (1969). Det svenske punkebandet Refuseds sang kalt «Protest Song '68» handler om hendelsene i Frankrike 1968. The Stone Roses’ sang «Bye Bye Badman» fra deres selvtitulerte album handler om opprøret. Albumets omslag har og sitroner på forsiden. Sitroner ble benyttet for utligne effekten av tåregass. Musikkvideoen for David Holmes’ sang «I Heard Wonders» er basert direkte på hendelsene i mai 1968 og har antydninger til situasjonistene i bevegelsen. The Rolling Stones skrev sangteksten til sangen «Street Fighting Man» (satt til musikken av en uinnspilt sang de allerede hadde skrevet med annen tekst) i referanse til mai 1968 i Paris, sett fra deres perspektiv som boende i sovende by, «sleepy London town». Melodien skal ha vært inspirert av franske politisirener. Vangelis utga et album i Frankrike og Hellas titulert («Må du gjøre dine drømmer lengre enn natten»), som handlet om studentopprøret i Paris 1968. Det var innspilt i 1971 og utgitt året etter. Albumet inneholder lyd fra demonstrasjonene, sanger, og en nyhetsreportasje. Vangelis ble senere kjent for sin lyd- og musikkarbeider for filmer som og . Ismael Serranos song «Papá cuéntame otra vez» («Pappa, fortell meg igjen») har referanser til hendelsene i mai 1968. Sangen handler om politi, fascister, langhårete studenter, og jenter i miniskjørt. Caetano Velosos song «É Proibido Proibir» har tatt sin tittel fra en kjent graffiti i mai 1968 og var en protestsang mot militærregimet som tok makten i Brasil i april 1964. Mange av slagord fra mai 1968 ble benyttet i Luciano Berios symfonisk verk .