I 612 ble broren Muʿawiyah drept av medlemmer av en annen stamme. Al-Khansāʾ insisterte på at broren Ṣakhr skulle ta hevn, noe han gjorde. Ṣakhr ble skadet i prosessen og døde av skadene ett år senere. Al-Khansāʾ sørget over brødrenes død i sin litteratur. Hun skrev over hundre elegier om de to, og begynte å bli kjent for sine komposisjoner, især på grunn av den kraftfulle måten hun fremførte dem på. Den arabiske poeten al-Nābighah al-Dhubyānī sa til henne at: «Du er den beste poeten blant djinner og mennesker.» (). Ifølge en annen anekdtoe skal han også ha sagt til henne at «Dersom jeg ikke allerede hadde hørt Abu Basir fremføre ville jeg beskrevet deg som den største arabiske poeten. Du er den største poeten av blant dem med bryster.» Hun svarte med, «Jeg er den største poeten også blant dem med testikler».