Walter König-Beyer, antropolog i SS, undersøkte utseende og kroppsbygning hos tsjekkerne og konkluderte overraskende med at etniske tsjekkere i gjennomsnitt hadde mer «tyske» trekk enn sudettyskerne. Disse bestred konklusjonen og hevdet at det var et spørsmål om personen var «verdig» å bli tysk (), mens tyskere fra selve Tyskland mente at rasetrekk var avgjørende. I praksis var raseklassifisering ofte basert på atferd eller holdning (). Hans von Watter, for Praha, rapporterte for eksempel i januar 1942 til Heydrich at det var tyske i hans distrikt, av disse var omkring «rikstyske» fra Tyskland eller Sudetenland, var etniske tyskere av utvilsom herkomst (), mens var innfødte med delvis innslag av tysk blod - denne siste klassifisering var baserte på at personene «følte seg tiltrukket av tsjekkisk kultur». Oberlandrat von Watter konkluderte med at personer som viste patriotisme og virilitet måtte ha arvet dette fra forfedrene og derfor hadde «tysk blod».