I stykkets prolog kommer guden Apollon ut av Admetos' hus i Ferai (dagens by Velestino i Magnesia), kledd i hvitt og bærer sin gylne bue, med den hensikt å forsøke å bli merket av den umiddelbare døden til Alkestis som ble trøstet innenfor. Han gir en redegjørelse av hendelsene som har ført fram til dette øyeblikket. Han hilser ankomsten til Thanatos (Døden) da han kommer, kledd i svart og bærende på et sverd. Han er der i rollen som psykopomp for å frakte Alkestis til underverden. Thanatos utfordret Apollons åpenbare forsvar av Alkestis og anklaget ham for «vridende lureri» da han hjalp Admetos å bedra døden i første omgang. Apollon beroliget ham og i et avsnitt med raske og godmodig utveksling, , foreslår han å utsette Admetos' død, noe som blir sarkastisk avvist. «For en gangs skyld,» konkluderer Thanatos, «kan du ikke få hva som ikke er ditt.» beseiret forlater Apollon scenen rasende, men spår at en mann (Herakles) vil bryte Alkestis ut av Dødens klør. Alene med publikum advarer Thanatos at «dette var en gud av mange ord; men ord er ikke nok» før han dytter døren opp med spissen av sverdet og går langsomt inn i Admetos' palass.