Etter oppholdet i København ble Schneider kontaktet av Asbjørnsen som ville ha ham til å illustrere eventyr og sagn. Tegningene utviklet han dels i brevveksling med eventyrfortelleren selv, dels gjennom sommerens og høstens studietur til Setesdal, hvor han drev folkelivsstudier og samlet muntlig tradisjon. Det var nå han fikk høre «Soga om Kvitebjørn kong Valemon» som han sendte Asbjørnsen for gjengivelse i (1871). Gjennom sine studier av byggeskikk og norske bønder var det han som skapte den nasjonale form som de senere eventyrillustratørene Erik Werenskiold, Otto Sinding og Theodor Kittelsen bygde videre på.