På 1100-tallet f.Kr. infiltrerte arameere Babylonia, og de sentrale myndighet forsvant en stund. Byene ble selvstendige igjen. Det er noe få indikasjoner som tyder på at landet ikke var i stand til å betale for skriftlærde. Dette er ikke ulikt situasjonen i Assyria, som led av tilbakegang etter myndigheten til Tiglat-Pileser I (1114-1076 f.Kr.) da Assyria den ledende statsmakten i vestlige Asia, eller de mer vestlige delene av den antikke verden, hvor århundrene mellom 1100 og 800 f.Kr. ofte kalles «det mørke tidsalder», som følge av bronsealderens sammenbrudd. Babylonia fikk snart å lide av ytterligere gjentatte inngrep fra vestsemittiske nomadiske folk som migrerte fra Levanten under bronsealderens kollaps, og i løpet av 1000-tallet f.Kr. ble store deler av den babylonske landsbygda tilegnet og okkupert av disse nyankomne arameerne og suteerne. Arameere bosatte seg store deler av landsbygda i det østlige og sentrale Babylonia og suteerne i de vestlige ørkenene, mens de svake babylonske kongene ikke var i stand til å stoppe disse migrasjonene.