Ingeborg Refling Hagen satte senere denne fortellingen inn i som er tredje bindet av . Som vanlig i har hun foretatt en lett omarbeidelse. Hun har modernisert språket litt, og lar Elsbet og en annen ungjente gjøre seg noen refleksjoner som ikke var med da fortellingen kom ut første gang i 1922. Bøkene i har en rammefortelling der en kan følge forfatterens alter ego, den unge Ingrids, vekst som menneske og dikter. I rammefortellingen utdyper hun temaet, ja hun har mot slutten av boka lagt inn en fiktiv dialog mellom Ingrid og Elsbet, der den siste blir sett i sammenheng med beslektede kvinneskjebner i verdenslitteraturen.