I middelalderen lå grensen mellom tyskspråklige og slaviske folkeslag langs Elben. I de neste århundrer var de tyske folkegruppene aktive med hensyn til folkevandring østover, kanskje ikke ulikt landnåmstiden som norske vikinger bedrev noen århundrer før. Dette var en folkevandring inn i nye områder og ingen militær invasjon, hvor den stedegne befolkning beholdt sine gårdsbruk, men etterhvert ble asimilert i den tyske befolkningen.