Lydlover fins det alt hos den tyske språkforskeren Franz Bopp (1791 – 1867), men han tillot mange unntak og brukte disse lovene heller som tendenser enn som strenge lover. Senere forskere, særlig de som tilhørte den «ung-grammatiske» retningen innenfor den historisk-sammenliknende språkvitenskapen, tilpasset disse lydlovene strengere og tillot færre unntak. De prøvde å eliminere så mange unntak som mulig. Disse forskerne trodde nemlig at alt for mange unntak i beskrivingen av lydendringene ødela den seriøse og vitenskapelige karakteren til språkvitenskapen.