Arkeologer og historikere har benyttet en rekke måter for å organisere og tolke den tilgjengelige ikongrafiske og tekstmessige informasjonen. William G. Dever har jevnført «offisielle religion/statsreligion/bokreligion» til eliten med «folkereligionen» til massene. Rainer Albertz har stilt som motsats «offisiell religion» med «familiereligion», «personlig fromhet», og «indre religiøs pluralisme». Jacques Berlinerblau har analysert bevisene med utgangspunkt i begrepene «offisiell religion» og «populærreligion» i oldtidens Israel. En bok som William G. Dever som "en milepæl av studie", har Patrick D. Miller i store trekk gruppert dyrkelsen av Jahve i oldtidens Israel i tre brede kategorier: (rettroende), (annerledestenkende, kjetteri) og (religionsblanding). Miller anerkjenner at en manns ortodokse tro er en annen manns heterodokse tro og at ortodoksi ikke er en stivnet og uforanderlig virkelighet i religionen i oldtidens Israel. «Avgudsdyrkelse hos folket i Judea var ikke en avskjed fra deres tidligere monoteisme. Det var isteden den måten som folket i Judea hadde tilbedt i hundrevis av år,» slo Israel Finkelstein og Neil Asher Silberman fast i deres bok .