I de første århundrene f.Kr. ble det skrevet en del om germanerne i latinske kilder, og det fortsatt om en relativ enhetlig folkegruppe e.Kr., men i senantikken langt mindre. Ordet gikk stort sett ut av bruk omtrentlig samtidig som Vestromerriket brøt sammen på 400-tallet. Det synes som om ingen «germanere» identifiserte eller tenkte på seg selv som germanere. Isteden begynte kildene differensiere mellom ulike germanske grupper, som eksempelvis frankere og gotere, som etterhvert flyttet ganske langt fra hverandre, og det var knapt mulig å se noen kulturell eller politisk samhørighet mellom dem.