Irène Némirovsky skrev også i og , to tidsskrifter kjent for antisemittiske tendenser. I et intervju med 5. juli 1935 erklærte hun sin stolthet over å være jødisk, og forsvarte sin skildring i med at den ikke handlet om «franske israelitter, som har vært etablert i landet i generasjoner, og som rasespørsmålet ikke har noen mening for; men de forholdsvis kosmopolittiske jøder, der kjærligheten til penger har overtatt alle andre følelsers plass.» En ny biografi hevder at Irène Némirovsky var motivert, ikke av egen antisemittisme, men av sin avsky for den avvisende moren, og komplekse følelser rundt sin jødisk-russiske bakgrunn, shtetl-jødedommen.