En annen stor del av Strömgrens arbeid var viet til teoretiske og beregningsorienterte studier av generelt og spesielt av trelegemeproblemet. Han tok opp og gjennomførte i dette området av forskningen systematiske tilnærminger, som allerede i 1890-årene, laget av hans forgjengere i København Thorwald Nicolai Thiele og hans disippel Carl Burrau. Under samspill med et stort antall medarbeidere utførte Strömgren ved å bruke numeriske integrasjonsmetoder en betydelig og svært omfattende innsats for å søke frem og å tydeliggjøre de ulike former for bevegelse, som kan oppstå når de tre kroppene bevege seg under påvirkning av gjensidig tiltrekning. I tillegg til en rekke spesialoppgaver ble gitt resultater i konsentrert form i (1923) og (1925).