En av Eislers første oppgaver i DDR var å lage en nasjonalsang for Øst-Tyskland. Valget falt på fra 1949, men Eisler hadde også et alternativ, en tonesetting av Brechts . Ellers er han kjent for revolusjonære arbeidersanger og teatermusikk til Brechts fra 1947 og fra 1957. Han skrev også et rekviem for Lenin. Hele livet kjempet han mot «dumheten i musikken» og hevdet at «musikken er et ludder som har stilt seg til rådighet for alt som er godt og dårlig i samfunnet».