I 1860 besøkte han Irland, hvorpå han forfattet (Paris, 1862). I 1865 forsvarte han en teologisk dissertasjon ved Sorbonne, der han i 1866 ble professor i kirkehistorie og utmerket seg i sin undervisning om protestantismens historie. Han ble i 1870 utnevnt av Émile Ollivier til medlem av komiteen for høyere utdannelse.