Etter hvert som trafikken økte, var det blitt åpenbart at kapasiteten måtte utvides. Bygging av nye ferjeleie med flere kjørefelt på fergebroene var dermed nødvendig sammen med nye oppstillingsfelt for bilene og bussene, og innløpene ble utvidet for å ta imot større fergefartøyer. Mens arbeidet pågikk fram til åpningen i 1973, hadde biltrafikken økt så meget, slik at en ny fergedesign måtte utvikles for å frakte flere biler uten å bryte med konseptet bak Askøyfergen, løsningen ble å bygge i høyden. Dette tvunget seg fram fordi passasjerfrakten hadde ikke falt markant i forholdet til bilfrakten, slik at man må ha et helt dekk avdelt for passasjersalongene og gangvegene, med enda flere sitteplasser enn før. Rutelaget A-B utarbeidet tegningene for den første som del av en avtale med A/S Løland Motorverksted fra mai 1969. Den prosjekterte storfergen vil ha biler på to dekk og to kjørefelt for om bord- og ilandkjøring. Løsningen var å flytte salongene til dekket under hoveddekket med sideportene. Men takhøyden i hoveddekket vil bare tillate personbiler.