Bygården ble oppført i den tidlige empiren, en betegnelse på sluttfasen av klassisistisk arkitektur på begynnelsen av 1800-tallet, noe man også kan se på bygget, til tross for at det har blitt modernisert i senere tid. Typisk for empirestilen i Norge var trebygg, med rette linjer og lite dekor. Det var derfor vanlig med rektangulære vinduer, plassert i streng symmetri.