Ekspresjonismen utviklet seg som en avantgardistisk stilretning før første verdenskrig fra rundt 1905 i Tyskland og Østerrike. Det forble populært under Weimarrepublikken, spesielt i Berlin. Stilen utvidet seg til et bredt spekter av kunst, herunder ekspresjonistisk arkitektur, maleri, litteratur, teater, dans, film og musikk. Paris ble et samlingssted for en gruppe ekspresjonistiske kunstnere, mange av jødisk opprinnelse, kalt Parisskolen. Etter andre verdenskrig påvirket figurativ ekspresjonisme kunstnere og stiler rundt om i verden. Begrepet antyder noen ganger angst. Edvard Munch er karakteristisk så måte ved at gjennom hele sin kunstneriske karriere fokuserte Munch på scener med død, smerte og angst i forvrengte og følelsesladede portretter, alle temaer og stiler som ble adoptert av ekspresjonistene etter århundreskiftet.