Etter å ha blitt astet ut som president i Patriots i 1974 (til tross for at han eide 20% av stemmene på styret) prøvde Sullivan å få kontrollen tilbake. Innen 1975 hadde han kjøpt opp 100% av stemmene, og etter at han var i kontroll igjen fjernet han alle direktørene som han ikke likte. For å betale tilbae lånene han hadde brukt på å kjøpe opp aksjene (mer enn $5,3 millioner) inngik Sullivan en avtale med lånegiverne om å registrere alle intektert fra bedriften til bankene. For å gjøre dette måtte han derimot eliminere alle offentlige aksjonærer. Sullivan klarte å forhandle en avtale som gav han muligheten til å jøpe aksjene for $15 per; dette ble godkjent av aksjonærene. Én aksjonær som ikke var enig (som hadde vært en tilhenger av Patriots over lengre tid) nektet å gi fra seg sine aksjer, og saksøkte Sullivan. Høyesterettsdomstolen i Massachusetts fant etter hvert at elimineringen av aksjonærene var ulovlig og var til Sullivans personlige fordel. Domstolen fant også at Sullivans handlinger var mishandling av bedriftsmidler. Han ble beordret til å betale aksjonærene aksjenes egentlige verdi, ifølge dollarverdien i 1986, da dommen falt.