Maitrāyaṇīya upaniṣad viser tegn fra to ulike tidsperioder. Lingvistisk kan den knyttes til den femte og siste fasen av Vedisk sanskrit, men samtidig bærer den spor av tiden etter kong Ashoka den store og viser tegn på buddhistisk påvirkning. Maitrāyaṇīya upaniṣad inneholder også den eldste litterære dokumentasjon på bruken av sanskrit-ordet .