Kvinneperspektivet står sentralt i Karen Nilsens lyrikk. Kvinner skildres i ulike livssituasjoner, og som ofre for mannlig svik, last og dobbeltmoral. Om sinnets fremmedfølelse bruker hun selv begrepet «granens søster». Hennes forfatterskap var konsentrert om perioden 1892 – 1902, med en «attpåklatt« i form av diktsamlingen , som utkom i 1909. Ifølge Morgenpostens anmelder bar hennes vers «Bud om et fromt og prøvet Kristensind og en barnlig fortrøstningsfuld Tro».