Sofokles’ versjon av Elektra-fortellingen ble skrevet en gang rundt 410 f.Kr. mens Aiskhylos’ dramatrilogi ble uroppført i 458 f.Kr. og hvor den midterste delen gjenforteller de samme hendelser. Da Aiskhylos fortalte historien la han vekt på de etiske spørsmålene knyttet til blodhevn. Sofokles var opptatt av karakter, hvilken kvinne var det som kunne drepe sin egen mor. Evripides fokuserte på lignende vis på spørsmålet om karakter, mens Sofokles’ triumferer og seirer, blir Evripides’ til sist ødelagt av sin situasjon. Evripides var til sammenligning med sine forgjengere en rasjonell, eksperimenterende problemdramatiker som også tok opp psykologiske og sosiale spørsmål i sin diktning.