I desember 1790 mente Hamilton at import-avgifter, som var myndighetenes primære inntektskilde, var hevet så høyt som mulig. Han ønsket derfor å innføre en ny særavgift på innenlandsk-produsert brennevin. Dette skulle være den første skatten som ble pålagt av den nasjonale regjeringen på et innenlandsk produkt. Men transport-kostnadene per gallon var høyere for bønder som bodde lengst unna byene, så de mente at fortjenesten per gallon ble redusert uforholdsmessig avhengig av hvor de bodde. Samtlige nye skatter og avgifter var politisk upopulære, og Hamilton mente at en slik whisky-avgiften var en luksus-skatt og ville være den minst kritikk-verdige skatten som myndighetene kunne pålegge befolkningen. Avgiften, noen ganger kjent som "Whiskey Act" ble tatt lov i mars 1791. President George Washington utnevnte blant annet veiledere og inspektører, og fastsatte lønnen deres i løpet av november 1791.