De mest kjente jaintekstene kommer fra svetambarajainismen, som kaller sin kanon av hellige tekster for eller . Kanon består av 45 tekster, fordelt i følgende grupper: 12 angaer, 12 upangaer, 7 cheda sutraer, 4 mula sutraer, 10 prakirnakaer og to culika sutraer. Summen er 47, men det er likevel 45 som er den angitte antallet. Inntrykket av kanondannelsen er i vesten preget av den versjonen som den tyske indologen (1837-98) presenterte på 1800-tallet og som hans kollega publiserte i 1883-85. Det er mulig at tekstkanon er mindre stabil gjennom historien enn Bühler og Weber kan gi inntrykk av.