Banff nasjonalpark har mange store isbreer og store isdekkede områder, som i mange tilfeller er lett tilgjengelige fra Icefields Parkway. Mindre sirkelformede isbreer er ganske vanlige i hovedfjellkjeden, beliggende i fordypninger i fjellsidene. I likhet med majoriteten av fjellbreer i verden, trekker også isbreene i Banff seg tilbake. Fotografiske bevis alene vitner om denne tilbakegangen, og utviklingen har vært så alarmerende at breforskerne har startet med et grundigere forskningsprogram på breene i parken, og har analysert virkningen som minkingen av isbreene kan ha på vannforsyningen til bekker og elver. De største bredekte områdene inkluderer Waputik-breen og Wapta-breen, som begge ligger på grensen mellom Banff og Yoho nasjonalpark. Wapta-breen dekker et område på cirka 80 km². Brearmer fra Wapta-breen på Banff-siden av vannskillet inkluderer Peyto-breen, Bow-breen og Vulture-breen. Det er beregnet at Bow-breen trakk seg tilbake rundt 1100 m mellom årene 1850 og 1953, og etter den tid har den trukket seg tilbake ytterligere, noe som har ført til at det har dannet seg en ny innsjø ved endemorenen. Peyto-breen har trukket seg tilbake omkring 2000 m siden 1880, og det er fare for at den kan forsvinne helt i løpet av de neste 30 til 40 årene. Både Crowfoot-breen og Hector-breen er også lett å få øye på fra Icefields Parkway, men de er enkeltbreer og henger ikke sammen med større isdekkede områder.