Rowleys første koordinerte aksjon ble satt i gang ved at returnerte med sine priser. I ly av havnekanonene i Saint-Paul, ble et gunstig mål for ekspedisjonsstyrken fra Rodrigues som hadde som mål å invadere hele øya. 21. september landet en styrke med over 600 soldater og Royal Marines under ledelse av Keating og Willoughby på Île Bonaparte og marsjerte rundt byens kystfort, og stormet dem fra baksiden da dagen grydde. De ble erobret ett og ett, og samtidig med at de bekjempet motstanden fra den franske militsen, sikret styrken kanonbatteriene i havnen, noe som tillot at Rowley kunne seile sin eskadre rett inn i havnen og bombardere skipene som hadde ankret opp der. De franske marineoffiserene, i mindretall og uten støtte, kjørte sine skip på land og forlot dem, dermed kunne britene eliminere , de to erobrede ostindiafarerne og et antall mindre skip. Franske forsøk på å gjenerobre byen ble ødelagt ved at øyas kommandant, general Nicolas Des Bruslys gjorde den feilen at han inngikk forhandlinger med britene. Des Bruslys begikk deretter selvmord. Garnisonen var nå uten leder og den inngikk derfor en våpenhvile med britene som sikret dem fem dagers kontroll over byen. I løpet av denne tiden klarte de å fjerne alle offentlige forsyninger og rive byens offentlige bygninger. Rowley og hans styrke reiste til slutt fra Saint-Paul den 28. september. Som belønning for sin tjeneste ble Willoughby utpekt til å kommandør av og Corbet ble sendt tilbake til Storbritannia i , som ble omdøpt til HMS .