Som vitenskapsmann var Corning virkelighetsklar og kritisk, og på vakt mot all mystikk og mytologi. Hans støtte til William Harveys lære om blodets kretsløp i verket (1643) bidro til at læren vant fotfeste i Tyskland. Etter at han avviste alkymien og Paracelsus' lære i skriftet (1648) ble han angrepet av Ole Borch, men forsvarte seg i , som igjen fremkalte Borchs skrift (1674). I 1664 ble Conring utnevnt til livlege hos fyrstinnen av Øst-Friesland.