Karin Rehnqvists musikkhistoriske betydning består i at hun, uten å teknisk eller kunstnerisk gi avkall på den moderne kunstmusikken, har lyktes i å gjenskape og samtidig radikalt fornye forbindelsen mellom den svenske kunstmusikken og folkemusikken, en forbindelse som var svært levende i den svenske senromantikken med navn som Hugo Alfvén og Kurt Atterberg, men som mellomgenerasjonene fra 1940-tallet og framover bevisst helt hadde brutt med.