Benson virket som erkebiskop av Canterbury ivrig for å styrke Kirkens innflytelse og gjøre den til en aktiv faktor i nasjonens liv. Han opprettholdt også nære forbindelser med kirkene i Orienten, men deltok ikke i tilnærmingen til den katolske kirke. Han ble kritisert for sin forbindelse til den såkalte «Lincoln-saken», der han hva gjaldt hovedanklagen frikjente biskop Edward King av Lincoln, beskyldt for ritualisme i strid med Book of Common Prayer. Erkebiskop Bendson hadde foregrepet den da vanlige juridiske fremgangsmåte ved å føre saken for sin egen erhebiskoppelige domstol; dette var mulig skjønt domstolen hadde vært inaktiv siden 1699 og ble rekonstituert for anledningen.