Flere ganger uttalte Naggum at dumhet – eller rettere sagt, den manglende viljen hos enkeltpersoner til å tilegne seg kunnskap om et emne, argument eller til å lese andres argumenter med et åpent sinn – var nærmest en kriminell handling. Han var kjent for sine polemiske utfall mot tilsynelatende forsettlig uvitende personer. Mye av det han skrev var så fullt av sarkasme og ironi at det tidvis kunne være vanskelig å forstå hva han virkelig mente, og hva som bare var overdrivelser for å understreke et poeng. Han brukte ofte bilder og metaforer på måter som andre hadde vanskelig for ikke å bli distrahert og/eller støtt av.