Gudsagerens kulturhistoriske verdi forholder seg samlet sett til kirkegården som en fysisk manifestasjon av det velorganiserte Herrnhutsamfunnets arbeidsomme, fellesskapsmessige og ydmyke livsholdning. Det er altså en nær sammenheng mellom denne reformerte frikirkens religiøse overbevisning og egalitære samfunnssyn, som var basert på dyktighet, flid og dyd, og kirkegårdens utforming med rettvinklede alléer, feltdelte områder og inndeling i brødre og søstre. Brødrenes åndelige og sosiale ideer om fellesskap og likeverd sees i den strenge strukturen, fraværet av familiegraver, den uttalte ensartetheten til gravsteinene.