Smak oppfattes av spesialiserte reseptorer på sensoriske nevroner lokalisert i smaksløkene på tungen og andre deler i munnen og halsen. Disse sensoriske nevronene er ansvarlige for å oppdage forskjellige smakskvaliteter, som søtt, surt, salt, bittert og det som ofte refereres til som unami. Når du spiser eller drikker noe, samhandler kjemikalier i maten eller væsken med reseptorer på disse sensoriske nevronene, og utløser nervesignaler som sendes til hjernen. Hjernen behandler deretter disse signalene og tolker dem som spesifikke smaksopplevelser, slik at du kan oppfatte smaken av maten du spiser. Når reseptorer på de sensoriske smaksceller stimuleres av bindingen i disse kjemiske forbindelsene, kan det føre til endringer i ioneflyten, slik som natrium- (Na+), kalsium- (Ca2+) og kalium- (K+) ioner over cellemembranen. Som respons på disse kjemiske forbindelsene kan reseptorene påvirke ionekanaler på cellemembran på de sensoriske smakscellene til å åpnes eller lukkes. Dette kan føre til depolarisering av cellemembranen, og skaper et aksjonspotensial.