Siden var det et langt opphold, før dagen ble markert 7. oktober 2004 med et eget mannstog i Oslo sentrum med under 100 deltagere. Arrangør var Forum for Menn og Omsorg, som ledes av Ole Texmo. Mannsdagen ble av arrangørene presentert som en kampdag for menns rettigheter, og de hevdet at menn ble diskriminert gjennom anklager om vold og overgrep. Texmo hevdet i forbindelse med arrangementet at «omfanget av menn/fedres angivelige vold mot kvinner og barn tidvis antar et massivt kritikkløst propagandapreg». Hovedtemaet for Mannsdagen var ifølge arrangørene «fedres rettigheter ved samlivsbrudd», herunder krav om at alle barn skulle få delt omsorg ved samlivsbrudd. Noen av deltagerne hadde batmankostymer etter mønster fra fedrerettighetsgrupper i andre land, for å protestere mot barnevernet eller at de var fratatt omsorgen for barna. Toget endte ved Stortingsbygningen, der deltagerne overrakte et opprop til Sonja Sjøli med sine krav. Arrangementet ble sterkt kritisert i flere medier, deriblant Aftenposten og tidsskriftet , der Gunnar Thorenfeldt mente mannstoget bestod av en tvilsom forsamling som ved grundigere ettersyn viste seg å være en gruppe menn som hadde gjort kampen mot kvinner og likestilling samt mot barnevernet til hovedinnhold i livet. Mannsdagen ble også kritisert av Likestillingsombudet for å ha kampen mot kvinner og likestilling som mål og for å bagatellisere vold og overgrep. Mannsdagen i 2004 førte ifølge arrangørene ikke til noe varig arrangement, noe som skyldtes en negativ mottagelse og lav oppslutning. Daværende likestillingsdirektør Long Litt Woon deltok i Mannstoget i 2004, noe hun fikk kritikk for i media. Hun kalte senere deltagelsen i Mannsdagen for «et feilgrep» og innrømmet at hun «burde sjekket nøyere hva slags organisasjon hun lånte ut navnet sitt til».