Oppvekstromaner dreier seg om utvikling fra barndom til ungdom og videre til voksen. En livshistorie veves uvilkårlig inn i den store fortellingen om samfunnet. Oppvekstromaner er ikke et nytt fenomen. Hjemløshet eller fremmedfølelse har vært tema i kunsten siden modernismens begynnelse. En enkeltperson står ofte i sentrum, men miljøskildringene er likevel det viktigste og forfatteren griper fatt i erfaringer og holdninger, skikker og omgangsformer, moter og interesser, sjargong og tone som er "typisk" for tiden i det skildrede miljø.