Froude turde rallerede å ha blitt slått av Thomas Carlyles skrifter. Etter at han i 1849 hadde gjort dennes personlige bekjentskap, oppstod etterhvert et varmt vennskap mellom dem. Carlyle overlot sine litterære etterlatenskaper i Froudes hender men uten å gi klare direktiv hvordan han skulle gå frem med dem. Froude anså seg å følge Carlyles eget ønske da han utgav dennes og . Dette, likesom den utilslørte fremstilling av fremstilningen av Carlyles ekteskap og hjemmeliv i den biografi over Carlyle som Froude samtidig utgav, pådro seg meget klander for bristende diskresjon og pietet mot vennens minne, likesom også beskyldninger for uvarlig bruk av kildene.