I moderne tid ligger opphavet til den omfattende analytiske vendingen i moderne filosofi i et opprør mot metafysikken samt filosofiske strøminger som fenomenologi og eksistensialisme, slik de eksisterte i filosofiske kretser på det europeiske kontinent. Disse strømingene ble av flere filosofer oppfattet som en antivitenskapelige, særlig hos filosofer i Wienerkretsen og Uppsalaskolen. Disse ønsket å ta filosofien i en mer håndfast og vitenskapelig retning. Senere tok britiske filosofiske miljøer, særlig filosofer med interesse i semantikk og matematikk slik som Ludwig Wittgenstein, Bertrand Russel, G. E. Moore og Frank P. Ramsey, opp disse ideene, og utviklet fundamentet for moderne språkanalyse, logikk, og metamatematikk. Wienerkrets-medlemmet Rudolf Carnaps utvandring til USA ved hjelp av W. V. Quine bidro til at den analytiske tenkningen ble bragt til amerikanske fagmiljøer.