Nok en gang ble predikanter sendt over hele Europa for å få støtte til et nytt korstog, denne gangen ledet av Fredrik. Til tross for klargjøring av transportskip, så situasjonen ikke bra ut for å nå den avgjørende datoen for avreise. Hermann av Salza og Raoul av Mérencourt ble sendt til paven for å informere ham om situasjonen. Det kom til å bli patriarkens siste offisielle handlinger, da han døde på slutten av 1224. Han ble etterfulgt av biskopen av Valence, Gérold av Lausanne. Honorius III sendte kardinalbiskop Konrad av Urach som pavelig legat til Tyskland, og oppfordret presteskapet der til å fortsette å forfølge korstoget. Paven oppfordret også Ludvig VIII av Frankrike til å slutte seg til Fredrik, og til å løse sin krangel med Raymond VII av Toulouse. Ingen av disse anstrengelsene var fruktbare, og alle var overbevist om at timeplanen satt på Ferentino var uoppnåelig. Mens paven var i Rieti gikk han med på en forsinkelse den 18. juli 1225, bare dager før fristen og hele ti år etter at Fredrik opprinnelig hadde forpliktet seg til et korstog.