Sanskritordet (इच्छति), av roten (इष्), betyr «å ønske», «å søke» eller «å lengte etter». Ordet har samme mening i det middelindoariske språket pāḷi, som lå tett opp til det språket som Siddharta Gautama talte. I enkelte av pāḷiskriftene til skolen theravāda brukes ordet i betydningen «å holde fast ved», «å hevde» eller «å påstå». En i denne sammenheng, er derfor «en som er påståelig», stivnakket og som holder fast ved illusjoner. På kinesisk omtales slike personer som (斷善根者), «de som er ukorrigerbare». De omtales også som (焦種) eller «en som har brent frøene til mulighetene for opplysning».