Det ble gjort flere forsøk på å bestige Stetinden i siste halvdel av 1800-tallet. Sommeren 1888 forsøkte tyske Paul Grussfeldt og norske Martin Ekroll seg uten å lykkes. Året etter, i 1889, gjorde dansken Carl Hall og den norske fjellføreren Mathias Soggemoen et nytt forsøk. Heller ikke de lyktes, men Carl Hall bygget en varde på fortoppen som befinner seg ca. 500 m sørøst for Stetinden. Denne toppen ble oppkalt etter ham, Halls fortopp (1 314 moh.) Etter århundreskiftet forsøkte William Slingsby seg, også han uten å lykkes. Stetinden ble første gang besteget 30. juli 1910 av Ferdinand Schjelderup, Carl Wilhelm Rubenson og Alf Bonnevie Bryn. Den første vinterbestigningen ble foretatt av Arne Næss, Ralph Høibakk og Kjell Friis-Baastad i 1963 opp østveggen. Arne Næss og fire andre ble i 1966 de første til å bestige toppen via vestveggen.