Da hun ble valgt til leder i 1982 var det få kvinner i ledelsen i det kvinnedominerte forbundet. For å få en større kvinnedominans i ledelsen stilte hun opp for kvinnene. Allerede året etter hun virkelig overtok som leder barket hun sammen med statsminister Gro Harlem Brundtland. Liv S. Nilsson mente at regjeringen hadde håndtert lønnsoppgjøret i offentlig sektor en svært klønete måte. Oppgjøret med statsministeren viste at hun var en uredd leder, noe hun også var innad i fagbevegelsen.