En av de viktigste kildene til motstand mot Ghulam Ahmad, både i hans levetid og i etterkant, skyldes hans bruk av begrepene (profet) og (budbringer) når han refererer til seg selv. De fleste ikke-ahmadimuslimer anser Muhammad for å være den siste i profetrekken, og mener at Ghulam Ahmad sin bruk av disse begrepene er et brudd på begrepet . Hans etterfølgere deler seg i to deler i denne sammenheng. Ahmadiyya muslimsk trossamfunn, som de aller fleste ahmadiyyamuslimer hører til, mener at Ghulam Ahmad sin status av å være en underordnet profet til Muhammad ikke på noen bryter Dette fordi Ghulam Ahmad sin profetiske status er både underordnet og uskillelig fra Muhammad sin profet status, samtidig som den er i samsvar med skriftlige profetier om Messias' komme i islam. Denne gruppen ledes for tiden av den femte kalif etter Ghulam Ahmad som bærer tittelen , en institusjon som skal ha blitt etablert like etter hans død. Lahore Ahmadiyya-bevegelsen utgjør en liten brøkdel av ahmadiyyamuslimer og har en allegorisk forståelse av disse begrepene i tilknytning til Ghulam Ahmad. Denne gruppen ble dannet i 1914 da en rekke fremtredende ahmadimuslimer skilte seg fra trossamfunnet kort tid etter valget av Mirza Mahmud Ahmad som andre kalif. Denne gruppen administreres av en gruppe mennesker kalt ("bevegelsen for forkynnelse av islam"), ledet av en emir.