Musikken inkluderer noen av komponistens mest spektakulære og vanskelige arier. Osmins akt 3 arie inkluderer karakteristisk 1700-talls koloraturpassasjer, og går to ganger ned til en lav D (D), en av de laveste notene som kreves i operaen. Den kanskje mest berømte arien i operaen er den lange og forseggjorte ("pinsler av alle slag") for Konstanze, en enestående utfordring for sopraner. Konstanze synger i en slags sinfonia concertante med fire solospillere fra orkesteret; den slående lange orkesterintroduksjonen, uten handling på scenen, gir også sceneregissører problemer.