I motsetning til arbeidere kunne funksjonærer forpliktes til å bosette seg i ansettelseskommunen. I april 1907 påpekte Bestillingsmændenes Landsforbund hvordan innkreving av skatt i bostedskommunen førte til at en del kommuner påla sine tjenestemenn å bosette seg i kommunen, slik at retten til fritt å velge sitt bosted ble fraveket. I etterkrigstiden førte boligmangelen til en strøm av søknader om dispensasjon med ett års gyldighet. Bergen kommune innvilget rutinemessig søknader om «tillatelse til å bo utenbys», der folk hadde fått bolig på steder som Flaktveit og Midttun, adresser som nå er godt innenfor bygrensen.