I motsetning til jordens atmosfære er det flere antisykloner enn sykloner på Jupiter. Mer enn 90 % av virvelbevegelsene som er større enn  km i diameter er antisykloner. Antisyklonene er begrenset til soner, hvor vindene øker i hastighet i retninger fra ekvator mot polene. De er vanligvis svært lyse og opptrer som hvite ovaler. De kan bevege seg i lengdegrader, men forblir på omtrent samme breddegrad ettersom de er for ustabile til kunne unnslippe fra grensene til sin sone. Vindhastighetene i deres periferi er omkring 100 m/s. Antisykloner i samme sone har en tendens til å slå seg sammen når de nærmer seg hverandre. De blir vanligvis dannet ved forening av mindre strukturer, deriblant konvektive stormer.