Den anglikanske kirke ga ham ingen prekestol, slik at Whitefield begynte å holde sine prekener i parker og på markene på egen hånd, og nådde således ut til folk som vanligvis ikke gikk i kirken. Som Jonathan Edwards utviklet han stil som lokket fram emosjonelle reaksjoner fra sitt publikum. Men Whitefield hadde karisma og hans stemme var kraftig til tross for at hans figur var liten, og for at han var skjeløyd. Det sistnevnte var det en del som oppfattet som merket av guddommelig gunst. Til sammen ble dette virkemidler som gjorde ham til en av de første berømtheter i de amerikanske koloniene.