Det ferdige, noe uformelige produktet ble umiddelbart hamret ut til blokker, egnet for videre bearbeiding som valsing. Til dette benyttet man store vanndrevne, senere dampdrevne hammere. Erfarne bollesmeder kunne greie bollevekter på opptil 130 kilo, og siden det gjerne var akkordarbeid kunne det lønne seg med store boller. Men dette førte ofte til strid innad i arbeidslaget, da smedene ved vann- eller damphammeren ikke kunne bakse med tunge blokker.