Under al-Walid nådde kalifatet sin største geografiske uttstrekning. I vest strakk det seg helt til Maghreb, og med Tariq ibn Ziyad som hærfører ble erobringen av Det vestgotiske rike innledet i 711. I øst klarte kalifen å erobreSindh og Indus-dalen i 711, med Muhammad ibn al-Qasim som hærfører, og i 712 startet et felttog under ledelse av Qutaiba ibn Muslim som førte til at Transoxania ble innlemmet i kalifatet. Ummayadene klarte å sikre seg i Kaukasusområdene mot khasarenes angrep (711–713), og oppnådde også militære fremganger mot Det bysantinske rike. Al-Walid forberedte dessuten et felttog mot selve Konstantinopel, men det kunne ikke settes i gang før under hans etterfølger Sulaymān ibn ʿAbd al-Malik (715–717).