Albert Johanneson kom til England første gang sjøveien, siden han var sjømann. Han ble anbefalt til Don Revie, som nettopp hadde blitt manager for Leeds United, av en sørafrikansk skolelærer, som tidligere hadde sett den svært talentfulle venstrevingen Albert Johanneson spille skolefotball i hjemlandet. I 1961 fikk Johanneson profesjonell kontrakt med 2.-divisjonslaget Leeds United. Johanneson var en svært hurtig og naturlig venstrebent vingspiller og det ble knyttet store forventninger til ham etter hans første kamper for Leeds United. Dessverre var formen hans svært variabel. Hans tidvise brillianse på venstrevingen kunne ikke holde ham på Leeds Uniteds førstelag, og Johanneson måtte snart avfinne seg med å spille på reservelaget. Introduksjonen av den unge skotten Eddie Gray som en klassisk venstreving på Leeds United i 1965 gjorde at sørafrikanerens førstelagsopptredener deretter ble svært begrenset, samtidig som Johanneson gikk gjennom mange skadeopphold (slik tilfellet ofte er med spillere som er så hurtig som Johanneson var). Likevel fortsatte Johanneson å være trofast mot Leeds United helt til 1970, da han meldte overgang til York City. Totalt spilte Johanneson 197 kamper for Leeds United og scoret 67 mål, inkludert et hat-trick mot DWS Amsterdam i Inter Cities Fairs Cup (forløperen til UEFA-cupen) i 1966/1967-sesongen, og et nytt hat-trick i samme turnering året etter mot Spora Luxembourg. I York City spilte han bare 26 kamper (tre mål) mellom 1970 og 1972, før han la opp som profesjonell fotballspiller. Det var svært synd at Johanneson ikke kunne være mer konsistent i sitt spill, og det er mange som mener at litt mer selvtillit ville ha forvandlet ham fra å være en stor fotballspiller til å bli en virkelig fantastisk spiller.