Året 1914 er ifølge vitnenes lære et årstall med stor betydning. De har helt fra begynnelsen vært opptatt med kronologiske utregninger basert på Bibelens til dels detaljerte tidsangivelser, og forsøkt å knytte de forskjellige profetiene opp mot faktiske hendelser i tiden, for å se «Guds Ord gå i oppfyllelse». Der vitenskapelige kretser basert på andre kilder har kommet fram til visse årstall for bibelske begivenheter, for eksempel tidspunktet for Jesu fødsel og for jødenes fangenskap i Babylon, foretrekker Jehovas vitner sin forståelse av Bibelens kronologi. De fremholder blant annet at Jerusalem lå øde i 70 år mellom 607 og 538/7 f.Kr., og de har regnet seg frem til at den verdensomfattende vannflommen fant sted i 2370–2369 f.Kr., og at Adam ble skapt i år 4026 f.Kr. De tidfester Jesu fødsel til år 2 f.Kr. og hans dåp til år 29. De tolker profetien i Daniels bok, kapittel 4, som at det skulle gå sju symbolske «tider» fra babylonerne ødela Jerusalem til Guds rike skulle bli opprettet i himmelen. Vitnene mener at Jesus snakket om denne perioden når han brukte uttrykket «hedningenes tider» eller «nasjonenes fastsatte tider» (Lukas 21,24). Ut fra det syn at en «tid» er et år, at et bibelsk år er på 360 dager, og at én dag i profetisk betydning kan stå for ett år, kommer vitnene fram til den tolkning at det skulle gå (7 x 360 =) 2 520 år fra babylonerne ødela Jerusalem til Gud opprettet sitt himmelske rike. Den vanlig aksepterte dateringen av Jerusalems fall er 586 eller 587 f.Kr., men vitnene følger en kronologi hvor ødeleggelsen skyves 20 år bakover i tid, til år 607 f.Kr. Dermed konkluderer de med at «hedningenes tider» utløp i 1914. Da skal Jehova ha utnevnt Jesus som himmelsk konge i Riket, og «endetiden» begynte. Jehovas vitner mener at alle Bibelens endetidstegn (krig, pest osv.) har vist seg siden 1914.