John Stuart Mill hadde akseptert å skrive en stor og dekkende historieverk om den franske revolusjon som hadde fascinert og skremt det engelske samfunnet siden begynnelsen av århundret, men Mill oppdaget etter hvert at på grunn av hans andre prosjekter ville han ikke greie å fullføre boken innenfor forlagets frister. Han overtalte da sin kompis Thomas Carlyle (1795–1881) til å overta. Carlyle var en skotsk essayist og satiriker, filosof og historiker. i tre bind ble først utgitt 1837, deretter revidert i 1857, og sikret Carlyle hans berømmelse. Det til tross for at han måtte skrive først bind på nytt etter at John Stuart Mills hushjelp ved en misforståelse brente først utkast. Det resulterende verket var fylt med både direkte intensitet og hyppig bruk av presens, nesten som en roman, og ble da også inspirasjonen for Charles Dickens’ (, 1859) som har den berømte innledningen: «Det var de beste av tider, det var de verste av tider».