Etter nederlaget under Slaget ved Helsingborg i mars 1710 ønsket dansk-nordmennene under deres konge Frederik IV å tilfredsstille seg med det neste beste, en nøytralisering av de svenske besittelsene i Tyskland inkludert Svenske Pommern, som fremdeles ved sin eksistens utgjorde en trussel mot Danmark fra sørøst. Da et fredsfremstøt om nøytralitet i Nord-Tyskland i mai 1710 var blitt avslått av svenskene under Karl XII fikk danskene fri vei for deres planer sammen med deres allierte Sachsen og Russland. Men fordi en pestepidemi herjet i den første halvdel av året 1711, var det ikke mulig å kunne få lansert et felles angrep før i august 1711, og dette med svekkede krefter. En gradvis erobring av de svenske provinsene ble så startet.