Han er kjent som grunnlegger av fransiskanerordenen (, O.F.M.). Hans ettermæle er ut over dette todelt: dels huskes han som ekstatisk mystiker, som var den første kjente helgen som mottok stigmata; dels huskes han som de fattiges og sykes venn, og som en forkjemper for et konsekvent fattigdomsideal for sin orden. Hans eget forfatterskap er beskjedent, og består i hovedsak av forordninger for ordenslivet. Den mest kjente teksten er som han skrev i klosterhaven i San Damiano i 1224, og denne er regnet som det første betydningsfulle dikt på italiensk. Diktet ble senere endret til en salme, i norsk versjon kalt .