Sett historisk har interetniske relasjoner i den sørlige delen av landet blitt tilrettelagt av enkel mobilitet på Niger-elven, og på tvers av landets store savanner. Hver enkelt etnisk gruppe har tradisjonelle bånd til spesifikke yrker, hvor alle innenfor en fruppe jobbet i nærheten av hverandre, selv om skillene ofte ble noe uklare med tiden. Bambaraene, mandinkaene, soninkene, dogonene og songhaiene er bønder, fulaniene, maurerne og tuaregene er tradisjonelt gjetere, mens bozoerne er fiskere. I de siste årene har begrensingene for hva de ulike grupperingene driver med, stadig vært i endring, da de etniske gruppene gjerne ønsker flere og mer varierte kilder til inntekt.