Det er tråder i hans tanker om politikk som er gjennomgående. Fra de tidligste verker er han antiautoritær, og lar sine personer trosse myndighetenes ordrer. Revolusjon mot stivnede myndigheter som bare vil beholde makten i kan tolkes som en lignelse på hva som skjer generelt med makt som har vært etablert for lenge. Religion innbakt i eller makten bak en regjering, får sitt pass påskrevet i flere varianter, som i og (1940). Militærvesenet som sådant fremstilles dels som idealistisk og dels som kynisk, avhengig av makten bak. Best ser han seg tjent med frivillighet for å forsvare et fritt samfunn.