Marie Hamsun som bodde hos eldstesønnen Tore Hamsun da ble utgitt - forstøtt av sin mann pga sin forklaring om ham i samtale med nettopp professor Langfeldt, der Langfeldt i strid med sitt løfte til Marie lot Hamsun se hva hun hadde forklart om samlivet - leste boken som en fortsettelse av gjennombruddsromanen . Dikterens ytre forhold fremstår uendret, i fattigdom og motgang. I raser jeg-personen mot Gud, og sverger å aldri bøye seg for motgang; seksti år senere er dikteren den samme ubøyelige.