Mellomanglerne ble underlagt det større kongedømmet Merica, åpenbart godt for regimet til Penda (ca 626-655) som åpenbart følte seg sikker nok til å plassere sin base på deres område. Han lot sin eldste sønn Peada bli fostret hos mellomanglerne. Den angelsaksiske skribenten Beda har fortalt at mellomanglerne ble mål for kristen misjonsvirksomhet av fire menn som var akseptert av Peada, og som selv lot seg kristne, delvis for å kunne gifte seg med datteren til kong Oswiu av Northumbria. Denne misjonen kom i 653 og omfattet den senere helgenen Cedd av Northumbria. Peadas konvertering og dåp i Northumbria indikerte muligens en form for manglende enighet eller lokal differensiering innenfor Mercia. Det er ikke sannsynlig at Peada kunne ha forfulgt en såpass forskjellig kurs enn hans far innenfor Mercia uten at han lokal støtte fra mellomanglerne.