Amir Kabir viste en vennlig holdning overfor Irans ikke-muslimske minoriteter, drevet av en strategisk visjon for å styrke staten. Ved å lære av europeisk innblanding i osmanske anliggender, ønsket han å eliminere mulige misnøye som kunne invitere til utenlandsk innblanding. Han fritok prester fra skatt, støttet kristne skoler og fremmet et positivt forhold til zoroastriske samfunn.