Skolens første rektor i Norge var Dag Hareide (1978–1979), men han trakk seg ut da de andre lærerne meldte inn skolen – som han kalte en kombinasjon av praktisk kommunisme og klosterbevegelse – i den danske søsterbevegelsen som skremte ham med sine totalitære trekk. Øyvind Wistrøm (1949-) var deretter i mange år rektor. Allerede det første året oppstod det betydelig misnøye med skolens virksomhet, og kritikken var i hovedsak den samme som var kjent fra Danmark tidligere. Personlige følelser og kjærlighet til naturen anses som forstyrrende elementer i den virkelighetsoppfatningen som er påbudt i skolen.