Kazantzakis var åndelig hvileløs fra ungdommen av. Plaget av metafysiske og eksistensielle bekymringer fant han avlastning i kunnskap, reiser, kontakt med mennesker, og alle slags erfaringer. Friedrich Nietzsches innflytelse på hans verk er tydelig, spesielt Nietzsches ateisme og sympati for konseptet om overmenneske. Han var imidlertid også plaget av åndelige bekymringer, og gikk i kloster et halvt år i et forsøk på å finne Gud.