Han ble værende ved universitetet som foreleser og seniorforskningsassistent mellom 1964 og 1982. Han tok doktorgraden i 1971. Avhandlingen hans var, igjen, resolutt ikke-politisk: den omfattet en semantisk analyse av det moderne engelske verbprefikset , da sammenlignet med relaterte prefikser på engelsk og tysk (up). Ti år senere kunne hans habilitering, mottatt i 1981, ha åpnet veien for en livslang universitetskarriere, hvis begivenhetene ikke hadde grepet inn. Han ble tildelt fremmedspråkseksjonen mellom 1973 og 1977, og ble visedirektør for utdanning og opplæring. Mellom 1978 og 1990 ledet han seksjonen for intensiv språkopplæring ved universitetet. Han hadde også en utnevnelse som professor i anvendt lingvistikk fra 1985 til 1990.