Akk visste du hvor mitt hjerte bløder hver gang ditt fremmede blikk meg møterditt smil er hånlig, din tale kort, si meg min pike hva skal jeg gjøre. Mot meg du ingen fortred har øvet blott meg min tillit til deg berøvetthi den som lukter av brennevin for aldri kalle seg for gutten min. Vel gikk jeg sammen med «Snapse-Søren» forleden dag gjennom salongdørenmen like god kom jeg ut som inn det så du jo, ellers var du blind. Nei ennu har jeg ei mistet synet, men foran tordnen varsler lyneti tide søker jeg derfor ly før stormen bryter den mørke sky. Og jeg som trodde det var bånd vi knyttet at kjærligheten var vel beskyttetog jeg som trodde din faders gård var din og min nei nu er du hård. Tro ei min kjærlighet er så liten men her er tale om levetidenjeg går ei hen i elskovsrus og bringer ulykken til mitt hus. Jeg trodde ei det var synd at tage et skjønnhets glass i de unge dageei heller trodde det var noen skam blant gode venner å ta en dram. Her er ei tale om synden, skammen, men valget er mellom meg og drammen.Vil du beholde ditt skjønnhetsglass da er det best du får reisepass.