Etter ulykken arvet han farens formue, noe som muliggjorde et behagelig liv og at han kunne vie meget tid til filosofiske studier. I takt med at han ble stadig mer berømt, begynte folk å overtale ham til å gå inn i politikken. Han ble valgt til minister for offentlig utdannelse, og kom senere over til det italienske senat; dette ble en livslang sysselsetting.