Hans tredje album i 1972 var et overgangsalbum som kombinerte Stewarts skriftestol-sanger med tidlige eksempler på hans sanger med historiske emner som kom til utvikle videre senere. En av de mest interessante sangene på albumet var , blant på grunn av Rick Wakemans eminente pianosolo som hevet sangen til høyder den ellers ikke ville ha nådd.