En (sanskrit; devanāgarī: महासत्त्व; tibetansk: སེམས་དཔའ་ཆེན་པོ།, wylie: , tradisjonell kinesisk: 摩诃萨埵 eller 摩诃萨, pinyin: eller , japansk: マカサツ, ) er et teknisk begrep i mahāyānabuddhismen. Ordet betyr ordrett «stort vesen», og betegner en som har praktisert buddhismen over en svært lang periode og har oppnådd den syvende av de ti langs veien til oppvåkning ().