Strandstedet Brevik vokste frem på 15- og 1600-tallet og sognet til Eidanger kirke og prestegjeld, men kirkeveien var imidlertid lang og besværlig. På søknad fra oppsitterne, ble det ved kgl.res. av 30. mai 1670 gitt tillatelse til å oppføre en kirke, og med i alt 302 sitteplasser ble tatt i bruk i 1673. Kirken ble inntil 1728 betjent av sognepresten i Eidanger, men fra dette året ble Brevik betjent av en residerende kapellan bosatt i Brevik. Ved kgl.res. av 18. august 1860 ble Eidanger prestegjeld delt, ved at Brevik sogn ble utskilt som eget sognekall, gjeldende fra 1861.