Den liturgiske festen for den hellige Nikolas, som lenge hadde vært feiret stort i den østlige kristenhet, ble ikke innført i Vestkirken før på 1200-tallet, men slo da meget raskt igjennom. Feiringen ble innarbeidet i Nederlandene i middelalderen; man kjenner til at man i Utrecht på denne dag la pengestykker i skoene til fattige barn. Også andre nederlandske byer tok etter dette, eller utviklet egne måter å gjøre noe for de fattige på denne kirkelige festdagen. Etter det nederlandske opprøret mot Filipp II forsøkte man i forskjellige reformerte kirkekretser å avskaffe festen fordi den hadde så mange hedenske elementer i seg. Noen mente til og med å se spor etter Odin og Sleipner (som red gjennom luften) i Sinterklaas og hans hest. Men festen var forlengst blitt så populær i befolkningen, også i den protestantiske befolkningsdel, at disse bestrebelsene ikke nådde særlig fram.