I 1799 ble han overlærer ved Katedralskolen i Oslo, og i 1803 ble han overlærer i København. Han ble professor i gresk ved Københavns universitet fra 1805, og ved det nyopprettede Universitetet i Oslo fra 1813, og professor i filosofi 1831–41. Etter at han flyttet til Norge publiserte han ikke noen vitenskapelig arbeider av betydning. Ved universitetet var han tilhenger av klassisk dannelse for eliten og med vekt på latin og gresk også i lavere skoleslag. Blant annet på grunn av dette synet var han ofte i strid med Niels Treschow.