På et bestemt sted (A1) med mye aktivitet fra de underjordiske (A2), hvor det ofte hørtes huldremusikk (A3), er det noen, gjerne bonden på nærmeste gård (B1), som ved en spesiell anledning, helst oppunder jul (B2), eller etter et veddemål (B3), helt tilfeldig (B4), eller fordi en ikke trodde på slikt, ville forsikre seg om at det ikke var sant (B5). Vedkommende rir eller går på ski til stedet, og roper om å få noe å drikke (C1), eller oppfordrer om det er noen der inne om å komme ut (C2). En underjordisk (draugen, tussen, huldrekallen, etc.) (D1) kommer ut med et drikkehorn (D2). Mottar hornet, men kaster innholdet over skulderen (D3). Der en dråpe treffer hestebaken svis hårene av (D3a), brenner det hull i skiene (D3b), eller personen stikker bare av (D4), og tar drikkerhornet med seg (D5). Heftig forfølgelse (E1) av en med tre bein (E1a), etter å ha løpt inn og fått på seg trillebroka (E1b). Rømmer med drikkehornet mot bygda (E2) og mottar råd (E3) om å redde seg ved å ride over åkeren (ri det are og ikke det harde, dvs. på jordet og ikke på veien) hvor grøden hver vår blir velsignet av presten (E4), eller blir reddet av lyden fra kirkeklokker (E5), ved legge ruten om kirkegården (E6), eller ved at sola stiger opp (E7). Forfølgeren roper en forbannelse over rømlingen som unnslipper med hornet (F1), eller kaster noe etter ham (F2). De nye eierne av drikkehornet vil oppleve en tomsing i hvert slektsledd videre gjennom sju generasjoner (G1).