Han utmerket seg som en fremtredende orator til det punkt at han i 1720 ble kalt til å tale for Francesco Barbarigo; talen ble deretter ble utgitt i Brescia med tittelen . I 1721 dro han atter til Roma hvor han var i stand til å gjenoppta gamle vennskap som det med den adelige lærde Domenico Giorgi, som han alltid skulle opprettholde en nær korrespondanse med, om historiske og lærde emner.