Pergamentmanuskriptet ble gjenoppdaget den 29. juni 1755 i slottsbiblioteket til grevene av Hohenems av sveitseren Jacob Hermann Obereit. I 1757 publiserte han sammen med sveitseren Johann Jakob Bodmer flere utdrag av teksten. I 1769 ble det såkalte manuskript B oppdaget, og i 1779 ble manuskript A funnet. Den sveitsiske gymnasprofessoren Christoph Heinrich Myller publiserte deretter i 1782 for første gang en fullstendig utgave av alle tre tekstene.