Alt i 1924 hadde overrettssakfører Gran Bøgh tatt til orde for en reiselivsutstilling for å bevare Bergens rolle som «Vestlandets hovedstad», men først i 1927 kom man til enighet om at utstillingen skulle ligge rundt Lille Lungegårdsvann, og gikk i gang med byggingen. Hovedarkitekt Peter Andersen måtte sørge for å få revet forretningsbrakkene som var satt opp etter bybrannen i 1916. Først en uke før utstillingen åpnet i mai 1928 fikk han stengt av kloakken som rant rett ut i vannet. 1.403 utstillere var på plass, og rundt ti tusen bunadskledde deltakere stilte på bygdestevner. Fornøyelsesparken på 14.000 kvadratmeter kunne skilte med 23 attraksjoner, deriblant pariserhjulet, og rundt ti tusen teddybjørner skiftet eiere, ofte fotografert av K. Knudsen som tok bilder av de besøkende. Samer var hentet sørover for å posere i en «lappeleir» arrangert av Bergen turistforening i Kanadaskogen på Laksevåg, og det ble spilt ymse typer musikk, også jazz, som fikk en leser til å skrive i at de besøkende «føler seg frastøtt av negerdansen. La folk faa en ærlig svingom til hardangerfelens toner».