Mange spor etter tidlig bosetning er funnet nær der Jernaldergården ligger i dag: hustufter, rydningsrøyser og en gravhaug. Her har vært bosetning i folkevandringstid, en gang mellom år 350 og 550, og Jernaldergården er et forsøk på å rekonstruere bosetningen. Antagelig ble gården forlatt en gang midt på 500-tallet, etter en brann. På gårdsanlegget er det funnet et fiskesøkke i gneis (12 cm langt), et vevlodd av tørket leire (11 cm) og en flintdolk. De to første funnene er fra folkevandringstiden, dolken i fra yngre steinalder. Også dolken kan ha blitt benyttet i den senere tidsperioden, og den er blitt tolket som en tordenkil. Dette var i folketroen en stein som var blitt skapt ved et lynnedslag. Ved å grave en slik stein ned i gulvet kunne en beskytte huset, siden lynet aldri slo ned to ganger på samme sted.