I Göteborg var regulær trafikk i gang med vevslupper med dalkullor som besetning på linjen fra Stora Bommen til Nya Varvet i vest. Denne trafikken pågikk fra 1843 fram til 1858 da den raskere dampbåten «Oberon» overtok. De første to båtene var bygd i Dalarna og sendt til Gøteborg, men etter kort tid ble dalkullorene dels erstattet med hyrede roere fra skjærgården, disse hadde gule sjømannshatter med blå og gule hattesbånd som kjennetegn. De to siste vevsluppene i året 1858 het «Cassander» og «Ormen Långe». Marinemaleren C.F. Sörensen malte et maleri i 1852 hvor en av disse vevsluppene er synlig for ettertiden. Vevsluppene er også sagt å ha sett benyttelse i Karlskrona, Söderhamn, Uppsala og Linköping. Norrköping hadde en kjent vevslupp, «Emilie», som var eide av fartøykonstruktør og verfteieren Olof Hammarsten i årene 1823 til 1825, en vevslupp var nevnt i den samme byen i 1841, deretter vevsluppen «Augusta» i 1851. Linköping hadde en vevslupp med navnet «Thetis» i sommeren 1826. I Östergötlands største innsjø Roxen var det en vevslupp med navnet «Enigheten» i slutten på 1840-tallet for utflukttur med «». Mellom Karlskrona og Lyckeby i Bleksinge var det en vevslupp i 1850-51, med dallkullorer som besetning.