Han gav ved 24 års alder avkall på hofflivets ståkende fornøyelser for å underkaste seg munkelivets forsakelser. Kraftfull, besluttsom og særdeles streng i sin oppfyllelse av alle det opprinnelige klosterlivets krav, viet han hele sitt gjenstående liv til en reformasjon av klostervesenet i en mer streng asketisk ånd. Den gamle benediktinerregelen tjente som hans mønster. Munkenes for verdsliggjorte levemåte skulle vike for et liv preget av botsøvelser og praktiske sysler. Samtidig ville han også innføre større enhet og samhold mellom de forskjellige klostrene, som tidligere hadde dannet sine egne autonome samfunn.