Politisk var Hoetzsch konservativ og nasjonalist. Fra 1910 til 1918 var han medlem av det tysk-konservative partiet (). Under Weimar-republikken sluttet han seg til det tysk-nasjonale fedrelandspartiet (DNVP), og var riksdagsrepresentant for partiet fra Leipzig fra 1920 til 1930. Hoetzsch forsvarte republikken, som han anså for det eneste realistiske alternativet for Tyskland, og gikk inn for forsoning med de østeuropeiske statene. Han hadde et utstrakt kontaktnett og samarbeidet med alle som interesserte seg for Øst-Europa, på universitetene, i politikken, industrien og militæret. Etter oktoberrevolusjonen opprettholdt han kontakten med både russiske emigranter og sovjetiske borgere. Han ble derfor betegnet som «kulturbolsjevist» av nazistene og avsatt fra professorstillingen.