I løpet av 1962 ble konkurransen det internasjonale stålmarkedet sterk med jevnt fallende stålpriser. For enkelte stålprodukter var prisfallet 40–50 %. Problemet var at produksjonskapasiteten hadde blitt bygget ut raskere enn forbruksøkningen. I Tyskland var stålindustrien blitt bygget opp og modernisert etter andre verdenskrig, mens i USA gikk stålverkene for halv maskin. Med to nye råjernovner besluttet i fjerde utbyggingstrinn så en for seg at kapasiteten i Jernverket ville bli for stor og at en ikke ville kunne grei å få avsetning på produktene.