Etymologien til ordet «mormaer» er omdiskutert, men har blitt ledet til tittelen «Great Stewart», fra , gammelengelsk for opprinnelig en tjener, men i overført betydning for en som tar seg av en annens eiendom, og som har blitt tatt opp i seg skotsk gælisk og/eller piktisk latin. Eller det kan bety «sjøherre» i henhold til romerske skribenter som rapporterte at pikterne hadde flåter, eller fra senere tid som forsvar mot vikinger. Man har bemerket ordet mormaer kun synes å finnes fra tiden den piktiske perioden, men det kan vanskelig bevises ut ifra det sparsommelige tekstmaterialet som er bevart fra pikterne. Det har også vært diskutert om begrepet mormaer er ganske enkelt en kystvariant av (gælisk eller ). Fra den tidligste perioden er det usikkerhet mellom forskjellen på en mormaer og toisech. De tidligste skotske latinske kildene benytter ordet (= thane) for tittelen toisech. Denne tittelen ble adoptert fra angelsaksiske områder i sør. Det er mulig at både og , og mormaer og toisech alle opprinnelig hadde samme betydning, eller i det minste ikke var del av den samme lagdelte hierarkiet som vi har kommet til å tenke senere.