Wolfgang Pintzka vokste opp i Zwickau i Sachsen, og var sønn av Otto Pintzka og Olga Johanna Förster. Faren jobbet på bilfabrikken Horch. I 1939, da han var elleve år, fortalte faren ham for første gang at farfaren hadde jødiske røtter; siden nevnte faren det aldri igjen. Han ble oppdratt protestantisk, i likhet med faren. Hans tre øvrige besteforeldre var protestanter. Pintzka fikk en tidstypisk tysk oppdragelse og var medlem i Hitlerjugend, der medlemskap var obligatorisk siden 1936. I 1945 ble han og resten av skoleklassen hans utskrevet til å delta i Folkestormen, som det var meningen at skulle fungere som en motstandsbevegelse mot russerne og som i stor grad bestod av ungdommer. I 1945 ble han angitt til russerne og sendt til en Gulagleir i Sibir, der han var i fem år. I leiren møtte han den tyske kommunisten Max Emendörfer, som satt ni år i Gulag frem til 1956 og som ble som en slags farsfigur og veileder for ham. Da Pintzka slapp fri i 1950 var moren død og faren gift på nytt. Etter 1950 fullførte han Abitur og studerte ved .