Den «orientalske» stilen fra 600-tallet stadfester de etruskiske byenes posisjon som del av en kulturkrets som hadde sitt sentrum i Assyria, den daværende dominerende makten i Midtøsten. Innflytelsen fra denne verden ble spredt av grekerne, men også av fønikerne som var sjøfarende handelsfolk og som etablerte kolonier i den vestlige delen av Middelhavet. Etruskerne som selv var en sjøfarende nasjon var i tett kontakt med både fønikerne, og med Kartago på nordkysten av Afrika.