En god buhund skal være stille i sitt arbeid og bjeffer generelt ikke under utførelsen av sine oppgaver. Unntaket er når den må "si ifra" til buskap som utfordrer den, noe som er bakgrunnen for betegnelsen "bjeffende rase". Buhunden er en kroppsgjeter, hvilket betyr at den bruker sin tilstedeværelse til å drive og styre flokken. Rasen skal være selvstendig og tenkende. I motsetning til mer spesialiserte gjeterhunder som border collie, som er avlet for å arbeide under direkte kontroll av en fører, skal buhunden kunne jobbe selvstendig med buskap på flere kilometers avstand fra gjeteren. Dette gjenspeiles i Sælands uttalelser om at det kan være vanskelig å få buhunden lydig, fordi dens instinkter er å søke utover.