Flere arter i denne underfamilien trives utmerket i og ved hus, og er blitt spredt rundt omkring i verden med mennesker. Mest kjent er argentinamauren som i dag finnes i varmere områder over det meste av verden. Arbeiderne er bare ca. 3 mm lange og kommer lett gjennom 1 mm store åpninger, så de kommer inn nesten over alt. Enkeltkoloniene av denne mauren er gjerne ganske små og trenger lite plass, men et spesielt trekk er at utenfor sitt naturlige utbredelsesområde rundt Paraná i nordlige Argentina, Paraguay og sørlige Brasil er disse maurene veldig genetisk like, og det utvikler seg ikke noe fiendskap mellom ulike kolonier, slik det gjerne ellers blir mellom maur. Dette øker deres evne til å kolinisere nye områder. Argentinamaurene fortrenger ofte alle lokale maurarter der de kommer inn, og lager med dette store forstyrrelser i lokale økosystemer. Dessuten kan det være et problem at maurene verner om skadedyr som bladlus og skjoldlus, og slik bidrar til å øke bestandene av disse. I tillegg oppleves disse små maurene, som kan komme inn nesten over alt, gjerne som ganske plagsomme i hus. Argentinamaur er registrert én gang i Oslo i 2012.