På 700-tallet f.Kr. ødela en flom tempelet, og avsatte over en halv meter med sand og avleiringer over det opprinnelige leirgulvet. Blant flomrester var restene av en utskåret plakett elfenben av en griff og symbolet Livets tre, tilsynelatende nordsyrisk, og noen tåreformede ravfargede dråper med elliptisk tverrsnitt. Disse var sannsynligvis en gang en del av et bilde utskåret i treverk av Fruen fra Efesos, som må ha blitt ødelagt eller gjenvunnet fra flommen. Arkeologen Anton Bammer har bemerket at selv om stedet var utsatt for flom, og hevet av siltavsetninger omtrent to meter mellom 800- og 600-tallet f.Kr., og ytterligere 2,4 m mellom det 600- og 400-tallet f.Kr., indikerer dets fortsatte bruk at identiteten til den faktiske plassering som ble opprettholdt spilte i seg selv en viktig rolle i den hellige organisasjonen.