Tynningshogst er første tradisjonelle høsting fra bestandet. Tynning foregår etter de samme produksjonsprinsipper som ungskogpleie ved at man setter igjen et tilstrekkelig antall framtidstrær av god kvalitet. Dette skjer oftest når bestandets høyde er 14 – 18 meter. Det vil si at man går inn i bestandet og fjerner en del av trærne slik at de trærne som står igjen, får bedre vilkår til å utvikle seg. I et bestand som blir stående urørt fra foryngelse til foryngelseshogst vil det skje naturlig tynning ved at mange av de svakeste og minste trærne vil dø i konkurransen med naboene. Når man tynner utnyttes derfor virke som ellers vil råtne og veksten konsentreres på trær med bedre kvalitet. Det som skjer biologisk ved tynning er at konkurransen om lys, vann og næringsstoffer mellom trærne reduseres. Det blir også økt næringsomsetning når lys og varme slippes ned til bakken. I tillegg oppnås utvalgseffekt når de gjenstående trærne som er av best kvalitet blir stående igjen. De gjenstående trærne vokser også raskere For skogeieren vil tynning i gran- og furuskog gi noe større trær ved omløpets slutt. Samtidig vil tynning gi mindre produksjon per areal og føre til redusert høstingsvolum ved hovedhogsten med 5 til 20 prosent. Med dagens tømmerpris og driftskostnader vil verdien av tynningen i liten grad kompensere verdien av volumtapet. I tillegg må økt risiko for spredning av rotråte ved tynning i gran tas med beslutningsvurderingen. Ei tynningsinntekt kan for skogeieren være betydningsfull fordi den kommer lenge før hovedinntekten ved omløpets slutt, selv om tynning også kan medføre nedgang i senere inntekt. I tillegg til driftsøkonomi er det også andre forhold som kan virker inn når beslutninger om tynning skal gjøres. For eksempel opplever ofte turgåeren at skog som er tynnet er mer åpen og innbydende enn utynnet skog. Det kommer mer lys ned til bakken og innslaget av artsmangfold kan også være større. På den annen side gir utynnet skog ofte mer skjul for viltet som er i området.