Rakels historie begynner i 1973, hvor hun er en idealistisk sosialhøyskolestudent med tro på egne ideer og løsninger. De to pakistanske fremmedarbeidene Asad og Khalid får jobb og bolig hos Rakels onkel Egen som driver skraphandel på østkanten i Oslo. Drikkepress, svart arbeid, dårlige boligkår og rasisme er en del av deres hverdag. En dag har Asad et uhell på arbeidsplassen, og Rakel gjør alt for å hjelpe han bli bedre. Hun blir også forelsket i mannen. Hun blir knust når hun får vite at Azad er gift, og hans kone og sønn skal få komme til Norge. Annen episode finner sted i 1978. Flere pakistanere og deres familier har nå flyttet inn i blokken til skraphandleren, og etablert seg på Grønland. Rakel jobber for at de skal få både norskopplæring og trivelige uteområder. Azad og hans familie bor også i blokken, men han blir utsatt for hverdagsrasisme, og blir økonomisk utnyttet av Khalid. Det kommer også til krangel mellom de gjenværende norske beboerne, pakistanerne og styret. Spliden mellom partene begynner å bli større, likesom ekteskapet til Azad. Det ender med at han og Rakel ligger med hverandre i et sårt øyeblikk, noe som skaper videre splid i blokken. I tredje episode skiftes fokus på Azads sønn Rahim. Uten en farsfigur i huset sliter han og moren med å komme seg gjennom hverdagen når 80-tallet begynner. Rahim viser antisosiale tendenser, og moskéen interesserer han ikke. Hans eneste ønske er å bli «norsk». Han blir medlem i en ungdomsgjeng, og bryr seg så lite om skolen at han setter fyr på vitnemålet sitt. Alt ender i en knivkamp på et utested, og Khalid truer med å sende han til Pakistan. På grunn av dette ramponerer Rahim Khalids butikk, noe han blir arrestert for.