Næss’ språkfilosofi – «den empiriske semantikk» – ble lansert i 1938 i undersøkelsen «Truth as Conceived by those who are not Professional Philosophers». Dette var et forsøk på å løse det tradisjonelle filosofiske problem om sannhet ved å undersøke hva folk oppfatter med ordet . Det språkfilosofiske hovedverk er: (1953), hvis tolknings- og presiseringslære i den populariserte utgaven i en årrekke var obligatorisk stoff for studenter ved de forberedende prøver i filosofi (senere ) ved norske universiteter. Næss' empiriske semantikk har dermed hatt stor innflytelse på det intellektuelle tankesett i norsk etterkrigstid.