Forgjengerne til Benedikt var gresktalende, og valget av Benedikt er blitt sett som en indikasjon på at man i Roma begynte å få økt selvtillit i forhold til keiseren. Under pave Agatho hadde det kommet i stand en forsoning mellom keiser Konstantin IV og Den hellige stol. Benedikt ba etter innsettelsen keiseren om gå med på at framtidige paver skulle godkjennes av eksarken i Ravenna, en keiserlig embetsmann, framfor at man måtte vente til bud hadde gått fram og tilbake mellom Roma og Konstantinopel. Dette gikk keiseren med på.