Selv om huleboerne levde isolert for omverdenen fikk mange av dem tidlig kontakt med hverandre. De dro lange strekninger i mørket for å holde forbindelsen, høre nyheter og hjelpe hverandre. Noen møttes jevnlig til kortspill; en huleboer forteller at de sleit ut 2 kortstokker den vinteren. Denne forbindelsen var nok viktig for å kunne overleve både fysisk og psykisk, huleboertiden var ellers preget av uvisshet, usikkerhet og isolasjon. miniatyr|AB Aerotransports fly «Vikingaland» (et Junkers Ju 52) blir lastet med proviantkasser for å unnsette innesnødde norske flyktninger. Stockholm 24. januar 1945.