Vanlig vievann, som har blitt velsignet av en prest eller biskop. Denne typen brukes i vievannskar og ved velsignelser. Tradisjonelt tilsetter man litt salt for å bevare vannet, men dette gjøres ikke alltid i moderne tid. Dåpsvann, som er velsignet av en diakon, prest eller biskop. Ved nøddåp brukes også vann som ikke er velsignet på forhånd; dette regnes da gjerne for å ha blitt velsignet gjennom bruken. Tradisjonelt tilsatte man litt salt, samt at det kom noe hellig olje i det da presten dyppet en finger som han hadde brukt til å salve dåpskandidaten med ned i vannet. I moderne tid er det mindre vanlig å tilsette salt, og det er også vanligere at man tørker av all olje fra fingrene rett etter salvingen Gregoriansk vann, eller konsekrasjonsvann, som brukes ved kirkeviglser. Det er tradisjonelt tilsatt litt vin, salt og aske. Påskevann, dåpsvann som blir velsignet under påskevigilien. Tradisjonelt har man velsignet så mye at de troende kan ta med seg noe hjem, og man bruker dette vannet ved dåp i tiden etter påske.