Aase markerte seg som en del av den mer liberale fløyen i KrF og hadde på slutten av 1980-årene kommet i tvil om KrFs abortstrategi var den rette for å få ned aborttallene. Hun gikk i 1989 inn for obligatorisk rådgivning for abortsøkende kvinner, men at kvinnen selv skulle avgjøre om det skulle utføres abort. Den 12. februar 1989 vedtok KrFs arbeidsutvalg en uttalelse der det ble tatt skarpt avstand fra Aases standpunkt og videre gjort klart at det ikke var aktuelt å foreslå henne til sentrale verv i partiet på landsmøtet. Uttalelsen ble støttet av blant annet partiformann Kjell Magne Bondevik.