Navnet swahili oppsto som et eksonym for språket avledet fra arabisk: سواحل, romanisert: , bokstavelig betydning «kyster». Swahili-folk snakker swahili. Swahili-folkets endonym for seg selv er Waungwana, som betyr «de siviliserte». Moderne standardisert swahilispråk er avledet fra kiunguja-dialekten på Zanzibar. Som mange andre verdensspråk har swahili lånt et stort antall ord fra fremmedspråk, spesielt administrative termer fra arabisk, men også ord fra portugisisk, hindi og tysk. Andre, eldre dialekter som kimrima og kitumbatu har langt færre arabiske lånord, noe som indikerer språkets grunnleggende vesen er bantu. Kiswahili fungerte som Øst-Afrikakystens (fellesspråk) og handelsspråk fra 800-tallet og framover. Zanzibariske handelsfolks intensive press inn i det afrikanske indre fra slutten av 1700-tallet førte til at swahili ble tatt i bruk som et felles språk i store deler av Øst-Afrika. Derfor er kiswahili det mest talte afrikanske språket, brukt av langt flere enn bare waswahiliene selv.