Kirkeveien var uframkommelig store deler av året. Innbyggerne soknet til Nes hovedkirke, som etter brannen i 1854 ble flyttet fra Nes-tangen til ny tomt ved Kongsvingervegen, og dermed ble enda mer besværlig å komme til fra øst på Skauen. Størst var vanskene når kister skulle fraktes til bygds for jordfesting, især sommerstid på slep gjennom uveisomt terreng. Det ble reist krav om kirke på Øststranda, delvis grunngitt med at dette ville lette beboernes kirkevei. Men veien til nye Årnes kirke, innvigd 1878, var likevel langt fra boplassen innerst på Skauen.