I brevvekslingen med William Heinesen omtaler Jacobsen sitt tilsynelatende håpløse kjærlighetsforhold til en kvinne, som han kaller «Barbara» (i virkeligheten hans kusine Estrid Jelstrup Holm, gift Bannister Good), og sine planer om å skrive en roman, hvis handling i det ytre skal bygge på sagn og overleveringer fra 1700-tallet om den unge prestekone Beinta Broberg, som bergtok alle med sin skjønnhet og ynde. Denne historiske sorenskriverdatter voldet etter sigende sine to første ektemenns tidlige død og gjorde den tredje sinnssyk, ifølge sagnet. Det ble sagt at hun behandlet sine underordnede dårlig, og det ble spredt rykter om at hun drev med trolldom. Samtidens kilder belyser hennes liv utelukkende indirekte, og gir ikke noen holdepunkter for at hun aktivt skal ha medvirket i begivenhetene omkring hennes tre ektemenns sykdom og død.