Béla Kun dro i eksil til Wien i Østerrike, som da også var styrt av sosialdemokrater, og vendte senere tilbake til Russland. Kun ble der leder for den regionale revolusjonære komité på Krimhalvøya, som var heftig omkjempet under den russiske borgerkrig og i en tid var et tilholdssted for den antibolsjevikiske hvite armé. Det var på Krim at Den hvite armé anført av general Wrangel førte sin siste forsvarskamp mot Den røde armé i 1920. Kun henrettet der med Lenins tilslutning om lag 50 000 «hvite» krigsfanger og sivilister. De hadde overgitt seg mot løfter om amnesti. Mens han styrte på Krim gjennomførte han massearrestasjoner, henrettelser og andre overgrep, såkalt «rød terror». Dette kostet mellom 60 000 og 70 000 av Krims innbyggere livet ved skyting.