Disse to forbundene drev sin virksomhet parallelt i noen år, og forholdet mellom dem ble til tider ganske konkurransepreget, noe som ikke alltid var av det gode. Dette ble innsett av ledelsen i begge forbund, og bestrebelser ble gjort for å finne frem til et organisasjonsmønster som kunne danne grunnlag for sammenslåing. Disse forhandlingene ble til slutt brakt vel i havn av Torgrim Andersen, Erling Sættem og Torodd Hustad. I 1951 var Norges Hundekjørerforbund (NHF) en realitet, og ble tatt opp som likeverdig medlem i Norges Idrettsforbund i 1956.