H II-regioner er oppkalt etter de store mengdene ionisert atomisk hydrogen som de inneholder, henvist til som H II, uttalt H-to av astronomer (en H I-region er nøytralt atomisk hydrogen, og H er molekylært hydrogen. Denne typen regioner er svært varierende i form, fordi fordelingen av stjerer og gass inne i regionene er irregulær. De fremstår ofte som klumpete og filamentære, og enkelte fremviser underlige former – som for eksempel Hestehodetåken. H II-regioner kan gi opphav til tusenvis av stjerner over en periode på flere millioner år. Mot slutten av levetiden vil supernovaeksplosjoner og sterke stjernevinder fra de mest massive stjernene i den resulterende stjernehopen føre til at gassen i H II-regionen spres, og en klynge av nyfødte stjerner – slik som i Pleiadene – blir igjen.