Opprinnelig var teksten skrevet fra ståstedet til en islandsk kvinne fra 1700- eller 1800-tallet. Denne kvinnen var i såkalt , en islandsk livegenskap-ordning som gikk ut på at alle jordløse skulle være ansatt på en gård. En person som ikke eide eller leide eiendom, måtte derfor ta arbeid på gården til en bonde. I et intervju forklarte Sigrúnardóttir at «fattige mennesker ikke egentlig hadde noen kontroll over livene sine, og ble tvunget til å jobbe for andre og leve under deres styre». Hun la også til at teksten kan relateres til mange mennesker, og i mange ulike situasjoner, «som alle ser litt håp når solen står høyere på himmelen, og dagene blir varmere».