Da Stortinget ble samlet i oktober ble det raskt klart at representantene nektet å velge Karl XIII til norsk konge straks, først ville Stortinget vedta en ny grunnlov, og deretter ta stilling til kongevalget («Konstitution först, konung sedan»). Det kom i november til kompromiss: «Norge skulle, såsom ett självständigt rike, under vissa villkor förenas med Sverige under en konung», og videre at «Konungavalet icke skulle företagas, innan man blivit enig om de förändringar, som rikets Grundlag skulle undergå». Svenskene måtte motvillig gå med på å utsette kongevalget til etter vedtakelsen av Novembergrunnloven, men ifølge tilhengerne av lydrikelæren innebar dette på ingen måte noen tilsidesettelse av Kieltraktaten. Alin-skolen mente at Kongen gjennom Mossekonvensjonen bemyndiget Stortinget til å sanksjonere de bestemmelser om kongevalg som Kieltraktaten slo fast, gjennom Novembergrunnloven. Først med den svenske kongens bifall av Novembergrunnloven mente Alin-skolen at grunnloven ble gyldig, og unionen ble etablert i tråd med Kieltraktaten.