Elven Aire tømmer seg i elven Ouse ved Airmyn. Siste ledd i Airmyn er angelsaksiske for «elvemunning». Det er spekulert i om navnet Aire er avledet fra brytonsk i betydningen «sterk elv». Det er kan også vært avledet fra angelsaksiske , sammensatt av de angelsaksiske elementene eller , «strid, kamp» og , «grunt vann, vadested». En tredje forklaring er at det faktisk er Went ( på angelsaksisk), eller Cock Beck (se Slaget ved Winwæd i 655). Det har ikke kommet til en klar konsensus om navnet.