Isokrates skrev en samling av ti kjente orasjoner, hvorav tre var rettet til herskerne i Salamis på Kypros. I «Til Nikokles» foreslår Isokrates først hvordan den nye kongen kan styre best. I resten av talen gir Isokrates råd til Nikokles om ulike måter å forbedre hans vesen på, for eksempel bruk av utdanning og å studere de beste dikterne og vismennene. Isokrates avsluttet med forestillingen om at når man finner den lykkelige middelveien, er det bedre å komme til kort enn å gå til overmål. Hans andre tale om Nikokles var knyttet til herskerne i Salamis på Kypros; dette ble skrevet for kongen og hans undersåtter. Isokrates understreket igjen at det sikreste tegnet på god forståelse er utdanning og evnen til å snakke godt. Kongen brukte denne talen til å kommunisere til folket hva han forventer av dem. Isokrates gjorde et poeng av å si at mot og kløkt ikke alltid er bra, men måtehold og rettferdighet er det. Den tredje talen om Kypros er et (lovprisning av en person eller ting) til Evagoras I som er faren til Nikokles. Isokrates applauderer ukritisk Evagoras for å ha inntatt tronen til Salamis med tvang, og framstilte ham som en mønsterhersker, og som fortsatte å styre Salamis fram til hans attentat i 374 f.Kr.