Antagelsen at Massinger var katolikk hviler på tre av hans skuespill: (lisensiert 1620), (lisensiert 1624) og (ca. 1621). Førstnevnte, som Dekker antagelig hadde en større andel av, er egentlig et mirakelspill som handler om martyriumet til Dorothea i tiden under keiser Diokletian, og det overnaturlige elementet er benyttet fritt. Forsiktighet må benyttes i tolkningen av dette stykket som en forklaring på Massingers meninger og syn da det ikke er hans verk alene. I er imidlertid handlingen dominert av den velgjørerende innflytelsen til en jesuittprest, Francisco, og læren til dåpen som gjenfødelse er påtvungen. I er en komplisert situasjon løst ved beslutningen til heltinnen, Camiola, ved å ta sløret og bli nonne. For dette er hun holdt opp «til alle etterkommere som et rettskaffent eksempel for edle piker å etterligne».