I 1834 utga Hallam med private midler. Sønnens død gikk sterkt inn på ham. Boken ble utgitt året etter hans sønns tragiske død. I 1852 utga han et utvalg av mindre artikler i boken . Hans bok om middelalderen er beskrevet av Hallam selv som en rekke av historiske avhandlinger, en omfattende undersøkelse av de viktigste hendelser som kan interessere en filosofisk forsker for perioden 400-tallet og fram til 1400-tallet. Verket består av ni lange kapitler, hver av dem er en komplett avhandling i seg selv. Frankrikes historie, tilsvarende for Italia, Spania og Tyskland, foruten rikene til grekere og sarasenere, skissert i raske og generelle vendinger, er emnet i fem enkeltstående kapitler. Andre omhandler de store institusjonelle trekkene ved middelalderens samfunn; utviklingen av det føydale system, kirken og det frie politiske systemet i England. Det siste kapittelet skisserte samfunnets generelle vesen; handelens framvekst, væremåte og folkeskikk, og litteraturen i middelalderen. Boken er blitt sett på som et generelt innsyn i tidlig moderne historie, forberedende for den mer detaljerte behandlingen som utført i senere historiske verker av andre forfattere.