Fra 2010-årene har Mühleisens arbeid tatt en selvbiografisk og skjønnlitterær vending, og hun har i økende grad tematisert sin egen biografi, virke som kunstner og fortiden i Friedrichshof-kollektivet i 1970- og 1980-årene. I 2011 utgav hun boken , som handler om hennes mors død og reflekterer over morens liv og hvordan hun tar vare på moren under morens dødsleie. I 2015 kom boken som tematiserer hennes tid i Friedrichshof-kollektivet og også undersøker farens bakgrunn og livsløp. Mühleisen skriver blant annet om farens bakgrunn i Jugoslavia, hans tjeneste i Den finske fortsettelseskrigen på finsk–tysk side, og hans senere erklært rasistiske meninger overfor en afrikansk svigersønn. Utgangspunktet for boken var et brev faren skrev til henne i 1980-årene, der han antydet at det var likhetstrekk mellom dem i avvisningen av det vanlige samfunnet. I 2017 utgav hun brevromanen .