Fra 1918 til 1921 var han sekretær ved konsulatet i Genova, etterfulgt av ett år som attaché ved legasjonen i Roma 1921. Han var ansatt ved legasjonen i Madrid i perioden 1921–1923, og ved legasjonen i Lisboa 1923–1924. Fra 1924 til 1927 jobbet han i Oslo som sekretær i Utenriksdepartementet, i perioden 1925–1928 privatsekretær for utenriksministeren, og i 1926 og 1927 sekretær for den norske utsending til Folkeforbundet sine møter. Han arbeidet ved legasjonen i London ett års tid, før han i 1931 var han tilbake i Oslo, som leder for kontoret som håndterte Folkeforbundet. Han fikk opprykk til byråsjef i 1934, og var deretter gjennom en treårsperiode sakkyndig rådgiver for og varamann (suppleant) til flere norske delegasjoner til Folkeforbundets møter. I 1937 fikk han permisjon fra UD for å tiltre som direktør i Folkeforbundets sekretariats minoritetsavdeling, som hadde sitt hovedkvarter i Genève. Etter den andre verdenskrigs utbrudd ble han også direktør for Folkeforbundets avdelinger for flyktninger, internasjonale byråer og intellektuelt samarbeid.