Den eldste forløperinstitusjonen, Kontoret for katastrofepsykiatri, har røtter i den forskningen Leo Eitinger stod i spissen for ved Universitetet i Oslo fra 1950-årene, særlig om psykiske stressreaksjoner hos soldater, flyktninger og konsentrasjonsleiroverlevende. Eitingers arbeid bidro vesentlig til etableringen av Forsvarets psykologisk-psykiatriske tjeneste. Fra 1960-årene ble forskning innen militærpsykiatri videreført i et samarbeid mellom Universitetet i Oslo og Forsvarets sanitet. Militærpsykiateren Arne Sund ble ansatt i den nye stillingen som sjefpsykiater i Forsvaret og leder for Forsvarets Kontor for psykiatri i 1965. Sjefen for Forsvarets sanitet, lege og general Torstein Dale, spilte en avgjørende rolle i oppbyggingen av Forsvarets innsats innen militærpsykiatri. Med støtte fra Dale bygget Arne Sund opp norsk militærpsykiatri til å bli ledende innen NATO og bidro til etableringen av fagområdet katastrofepsykiatri internasjonalt, med relevans for blant annet terror, naturkatastrofer og store ulykker. Allerede fra 1960-årene var det planlagt opprettelsen av et forskningsinstitutt innen katastrofe- og militærpsykiatri knyttet til både Universitetet i Oslo og Forsvarets sanitet. I 1978 ble Kontoret for katastrofepsykiatri etablert som en formell enhet under Det medisinske fakultet og Forsvarets sanitet, plassert på Gaustad sykehus, og med Sund som leder og professor i katastrofepsykiatri. Samtidig ble fokusområdet utvidet fra militærpsykiatri til også å omfatte «dagliglivets kriser, ulykker, vold, ungdomsårenes suicidologi og alkohol- og narkotikaproblemer». Gjennom Sunds innsats ble Norge «et foregangsland innen forskning på virkninger av massedød, krig, katastrofer, ulykker og alle slag vold».