Stæren er en hullruger, og fordi naturlige hulrom mangler er den en flittig bruker av reirkasser. De er takknemlige gjester å ha, i og med at de selv renser kassen for fjorårets reirmateriale før de bygger nytt reir, noe som vi ellers må gjøre for de andre artene vi bygger kasser for. Etter hekkesesongen samler stæren seg i flokker, som streifer rundt på leting etter mat i kulturlandskapet. Flokkene kan anta enorme dimensjoner og minne mer om svermer. Mange ungstær forlater Norge alt i juni–juli og trekker ned på kontinentet for å myte, mens hekkende fugler gjerne blir igjennom frukthøsten før de trekker sørover. Langs kysten kan stæren bli til ut i oktober, men når vinteren kommer trekker også de siste flokken sørover.