I løpet av middelalderen ble Angers ble etter hvert omtalt som (500-tallet), (769 e.Kr.), (mellom 861 og 882), (i 1127) og (i 1205). Formen oppsto på 1100-tallet, og er senere korrumpert til Angers. Den endelige «-s» er en levning av den latinske ablative lokativ.