Feuerbach var lite verdsatt og forstått av sin samtid. Hans retning stod i skarp og uforsonlig motsats til de herskende strømningene, som omfattet den historiske realismen, representert av Karl von Piloty og dennes skole, og til Hans Makarts kolorisme, som ga Wienmaleriet dets karakter. Hans syn på antikken var ulik de kjente klassisistenes, han søkte antikkens stillhet og balanse uten å etterlikne deres former. Man kritiserte ham for hans maleriers udramatiske innhold, og man savnet den germanske karakteren, som man på denne tid ville se, også i antikke motiver.