Brukket flertallsformer, som er tallrike i litterært arabisk, ble redusert til et minimum, og de som ble beholdt var de som var velkjente for alle. De rene ortografiske tegn, slik som i tredje person flertall, ble generelt utelatt. Reglene i syntaksen var langt mer avslappet, og den stilen som kan bli konvensjonelt karakterisert som «jødearabisk» var ofte preget av de samme trekk av uorden og forvirring som eksisterte i hebraisk morsmålslitteratur i middelalderen.