DC kunne støtte seg på et katolsk subkulturelt nettverk, med kirken, katolske lekmannsorganisasjoner og fagforeninger. Siden partiet satt sammenhengende ved makten fikk det full kontroll over statsapparatet og dermed også adgang til enorme ressurser som det kunne benytte til å pleie klientrelasjoner, ikke minst i Sør-Italia.