Selv om Dargomyzjskijs er relativt konvensjonell rent form- og stilmessig, er den kjent som det første russiske verket som tar i bruk «melodisk resitativ». Denne typen resitativ karakteriseres av lyriske utbrudd som kontinuerlig endrer seg i henhold til den dramatiske situasjonen, liksom også orkesterakkompagnementet endrer seg. Dargomyzjskij anvendte denne teknikken i mindre skala i sine sanger og i en større skala i sin siste, ufullstendige opera, .