I 1982 bosatte hun seg igjen i Holmestrand. Her ble hun en folkekjær billedkunstner, som opplevde at folk kom hjem til henne for å kjøpe malerier før de var ferdige. Selv om Søyland begynte som billedhugger, var det maleriet som ble hennes varemerke. Hun malte alt fra landskap og portretter til blomstermotiver. Spesielt Tjøme-naturen ble en gjenganger i maleriene hennes. Både om sommeren og vinteren dro hun dit for å male landskapsmaleriene sine. Hun eksperimenterte også med materialverk og brukte materialer som sand, tre, polyester og glass.