I de tidlige år var det opprør fra både høyre- og venstregrupperinger, og hyperinflasjonen satte for alvor inn i 1923. De følgende år ble forholdene bedre, etter som Tysklands forbindelser med tidligere fiender forbedret seg og trykket fra krigserstatningene minsket. Vellykkete koalisjonsregjeringer gjenskapte ro og orden inntil den store økonomiske krisen i 1930. Den nye økonomiske tilbakegangen, kombinert med minnet om forholdene i 1923 og en nasjonalistisk opposisjon mot Versaillestraktaten, undergravde Weimarrepublikken. Adolf Hitler og hans Nasjonalsosialistiske tyske arbeiderparti (NSDAP) utnyttet denne stemningen og den økende arbeidsledigheten.