Fra og med denne boka forlot Duun normert landsmål, og begynte å ta i bruk dialektformer fra namdalsdialekten. Dialekten og miljøet i boka er hentet fra Overhalla, lenger inn i Namdalen. Her arbeidet Duun som slåttehjelp i 1906. Boka kom i nye opplag i 1925 og 1966, i tillegg til utgavene i Duuns samlede verker.