I februar 1448 døde Kristoffer av Bayern. Sigurd Jonsson trådte da inn igjen i sin gamle stilling, denne gangen under tittelen "riksforstander", og fra 1449 "rikets høvedsmann i kongens fravær". Det verserte også tanker om å ta Sigurd til norsk konge. Han var av velbåren ætt og var dattersønn av Håkon Vs dattersønn gjennom morfaren Sigurd Havtoresson. Dermed kunne han hevde en viss rett til krona i det norske arvekongedømmet, men dette ble likevel aldri lansert som noe realistisk forslag. Kampen om krona kom heller til å stå mellom den svenske Karl Knutsson Bonde og den danske Kristian I av Oldenburg. Karls tap overfor Kristian illustrerte også at Sigurd aldri ville hatt noen reell mulighet til å vinne krona i den nordiske maktkampen. Da det norske riksrådet var splittet i valget mellom Kristian av Oldenburg og Karl Knutsson Bonde i åra 1449-1450, stod Sigurd på Kristians side. En kjenner ikke til at Kristian I opphevde Sigurds embete da førstnevnte ble kront til norsk konge i 1450, og Sigurd forble nok «rikets høvedsmann i kongens fravær» livet ut.