På begynnelsen av 1400-tallet var imidlertid Newgate-fengselet i en elendig forfatning. Fengselsreformatorer avdekket at kvinnene som satt fengslet hadde det enda trangere enn de mannlige fangene, og at kvinnene ikke en gang hadde egne latriner – de måtte gå gjennom mannsavdelingen for å komme til latrinen. Reformatorene øvde derfor et så stort press mot myndighetene til å utbedre forholdene, at nytt tårnbygg med en ny avdeling for kvinner stod ferdig i 1406. Noen av Londons borgere testamenterte midler til å reparere fengselet. Bygningen holdt på å falle sammen, og mange av fangene var i ferd med å dø på grunn av overbefolkede celler, galopperende sykdommer og elendige sanitærforhold. I løpet av ett år døde 22 fanger fra det som ble kalt for «fengselsfeber», og som i realiteten var tyfus. Situasjonen i Newgate var så ille i 1419 at byens myndigheter midlertidig stengte fengselet.