En iøynefallende forskjell mellom Kim Il-sung og Kim Jong-ils lederskap var førstnevntes karisma og formende rolle som landsfader, noe sønnen alltid levde i skyggen av. Til tross for utallige offentlige tilstelninger og besøk, ble Kim Jong-ils stemme kringkastet svært sjeldent. Den eneste gangen på nordkoreansk fjernsyn var under feiringen av Den koreanske folkearmés 60-årsjubileum på Kim Il-sung-plassen i 1992. Da ropte han til folkemassen via høyttaleranlegget: «All ære til de heroiske soldater i Den koreanske folkearmé,» og fikk hyllesten (, «lenge leve») ropt tre ganger tilbake.