Kun kapitlene 1–3 inneholder materiale fra profeten Mika fra slutten av 700-tallet f.Kr. Det seneste materialet kommer fra perioden etter det babylonske fangenskap og etter at tempelet i Jerusalem ble gjenoppbygget i 515 f.Kr., og derfor synes tidlig på 400-tallet f.Kr. å være den periode da boken ble fullført. Det første stadiet var samlingen og arrangeringen av en del talte utsagn av den historiske Mika (materialet i kapitlene 1–3) hvor profeten angrep de som bygger eiendommer gjennom undertrykkelsen og framstiller den assyriske invasjonen av Judea som Jahves straffedom av kongedømmets korrupte ledere, inkludert en profeti om at tempelet ville bli ødelagt. Denne spådommen ble ikke virkelighet mens Mika ennå levde, men rundt hundre år senere da Judea møtte en lignende krise med Babylonia ble Mikas spådommer omarbeidet og utvidet til å reflektere den nye situasjonen. Ennå senere, etter at Jerusalem falt for babylonerne, ble boken revidert og ekspandert ytterligere for å reflektere omstendighetene det jødiske samfunnet i sent i fangenskapet og etter fangenskapet.