Etter hertug Johann III av Sachsen-Weimars død den 31. oktober 1605 overtok Christian II formynderskapet over hans åtte mindreårige sønner (se achtbrüdertaler, den mynt som ble slått for denne periode). Christian var en mann av kraftig kroppslig fremtoning og gjaldt som godmodig av karakter. Men han var intellektuelt knapt i stand til å føre statsgeskjeftene og således helt avhengig av sine rådgivere. Det kom også til uttrykk ved mynten som ble preget på denne tid, som skulle bli kalt (Dreibrüdertaler). Christians to brødre var også avbildet, enn til hans dødsdag.