I forlengelsen av sine militære karriere fikk han også politisk makt og ble utnevnt til riksråd i 1660 og assessor (medlem av høyesterett). Han støttet Frederik IIIs innføring av eneveldet. I 1660 ble han president for admiralitetet, og i 1662 ble han udnevnt til riksadmiral, samt medlem av statskollegiet og høyesterett. Han var en lojal venn av Leonora Christina og Corfitz Ulfeldt, noe som muligens svekket hans stilling. I den skånske krig førte han ingen kommando, men holdt en administrativ funksjon i København.