Geokjemisk kartlegging fra bane impliserer at skorpen til månen hovedsakelig er anortosittisk i sammensetning, noe som samsvarer med hypotesen om magmahavene. Med tanke på grunnstoffer, består måneskorpen primært av oksygen, silisium, magnesium, jern, kalsium og aluminium, men viktige spormengder av titanium, uranium, thorium, kalium og hydrogen finnes også. Basert på geofysiske teknikker er skorpen estimert til å være ca. 50 km tykk i gjennomsnitt.