Det har vært kirke på Hareid siden middelalderen. Den første kjente kirken er nevnt i Aslakbolts jordbok 1432 og Trondhjems reformats 1589. Den ble kalt Hadareids kirkja i Hadareids sokn. Det var en stavkirke i «halv» korsform ved at den hadde tverrarm bare til ene siden. Tverrarmen var trolig oppført samtidig med kirken. Kirken var 32 alen lang, 13 alen bred, koret 9x11 alen, tverrarmen var 10 alen lang og 12 alen bred. Hans Strøm omtalte den i 1762 som en temmelig stor stavkirke. Omkring 1700 ble tårnet og en del av kirken ellers skadet av lynet. Ved reparasjonen skulle blant annet jord graves vekk fra svillene og et steinlag legges under syllstokkene og stavene. Middelalderkirken sto til 25. februar 1806 da den brant ned etter et lynnedslag.