I 1697 skrev han et forsvar for toleranse og individets frihet, men ville ikke strekke det så langt at retten gjaldt for ateister. I boka (1706) betrakter Tindal Bibelen som et naturreligiøst dokument og framholder at staten har overherredømme over kirka. De geistlige gikk til frontalangrep på både boka og forfatterens karakter, og det gikk så langt at Underhuset i 1710 vedtok offentlig brenning av boka.