Han ble først ført til Spandau-fengselet. Behandlingen Litten fikk ble senere beskrevet for moren av et øyenvitne. Veldig tidlig ble han slått så hardt at nazistene til og med skal ha nektet hans medfanger å se ham. Han ble torturert og tvunget til hardt arbeid. Han forsøkte å begå selvmord i 1933 for å unngå å sette sine tidligere klienter i fare, men han ble gjenopplivet av nazistene slik at de kunne avhøre ham videre. Littens selvmordsforsøk kom i Spandau fengsel, etter at han brøt sammen under tortur og avslørte informasjon om Felsenecke-rettssaken. Etter å ha avslørt noe informasjon, ble han umiddelbart anklaget i pressen som medskyldig til drapet på en SA-mann. Litten skrev deretter et brev til Gestapo og sa at bevis oppnådd på en slik måte ikke var gyldig og bedyret sin uskyld. Da han visste hva som ventet ham, forsøkte han å ta livet sitt. Littens mor skrev om at skadene han ble påført under torturen skadet ham for livet. Ett øye og ett ben ble kronisk skadd, kjevebenet hans ble brukket, et indre øre skadet, og mange tenner slått ut.