Endringen i rettsrådsmonopolet var begrunnet med ønsket om å fremme innovasjon, samarbeid med andre profesjoner og nye teknologiske løsninger (bruk av legal tech), og lovforarbeidene nevner særlig mulitidisiplinære foretak der juridisk bistand kan ytes fra foretak som i utgangspunktet driver annen virksomhet slik som revisjonsvirksomhet, banker eller forsikringsselskaper. Samtidig skulle forslaget muliggjøre økt konkurranse blant jurister ved at det ble lettere for andre jurister enn advokater å tilby rettslig bistand utenfor rettergang, og lovutvalget så for seg fremvekst av en ny bransje med jurister som tilbyr rettslig bistand. Endringen innebærer at den tidligere tittelen rettshjelper bortfaller og erstattes av den beskyttede tittelen jurist som tittel for jurister som yter rettslig bistand uten å være advokater. Adgangen for ikke-jurister til å yte rettslig bistand knytter seg til rettslige råd utenfor rettergang, f.eks. slik at en revisor vil kunne gi rettslige råd på det regnskaps- og revisjonsfaglige området. I praksis stiller loven som før krav om at man normalt må være jurist for å opptre som forsvarer eller prosessfullmektig ved domstolene.