I årene mellom og (), hans neste kinofilm, regisserte Leigh totalt ni TV-filmer. En av disse, (1983), gikk også en kort periode på kino. Leigh oppmuntret skuespillerne til å gå forbi det naturalistiske, depressive i rollene sine, og rollefigurenes desperate situasjoner får derfor ofte et preg av svart humor i Leighs filmer. Han er særlig kjent for sin arbeidsmetode både innen teater og film hvor både karakterer og scener improviseres frem sammen med skuespillerne, gjerne ved at skuespillerne skal gå inn i skikkelser de kjenner og handle og agere slik de vil tro at vedkommende ville gjøre.