En latinsk oversettelse av Ibn Tufails verk, kalt for , ble først utgitt i 1671, forberedt av Edward Pococke den yngre, som hadde fullført oversettelse allerede før 1660. Romanen inspirerte konseptet («ren tavle»), utviklet i det boklange (1690), skrevet John Locke, en elev av Pococke, og som refererte til sin oversettelse som en «nyhet». inspirerte også Robert Boyle, en annen kjenning av Pococke, til å skrive sin egen filosofiske roman med setting på en øde øy, .