I mange absurdestykker opptrer rollefigurene i tett sammenknytta par. Becketforskerne kaller dette for «pseudoparet». Vladimir og Estragon i «Mens vi venter på Godot» er ett eksempel. Mens Vladimir og Estragon holder ut med hverandre, ja til og med kan kalles kompiser, har andre, som Pozzo og Lucky i samme stykke, noe som mer likner et herre-slave-forhold. Figurene plager og torturerer hverandre.