Sætre debuterte som sakprosaforfatter i 2004 med , inspirert av bøker som Eric Schlossers og Naomi Kleins . I 2006 ga han ut om en rusmisbrukers hverdag i Oslo, og i 2010 om hva oljerikdommen gjør med Norge. I (2013) forsøker han å tegne et bilde av bloggeren Fjordman, og hans radikaliseringsprosess. I boka (2017) forteller han historien til tolken Qais Wahidi, som jobbet for Forsvaret i Afghanistan og oppdaget at en av kollegene spionerte for Taliban.