I løpet av 300-tallet f.Kr. bosatte et folk som kaltes karnere (gresk: Καρνίοι; latin: Carni) seg i området. De kom fra Øst-Alpene, og var muligvis keltisktalende. De brakte med seg avanserte teknikker i metallurgi, bearbeidelsen av jern og sølv. Ifølge den romerske geografen Strabon bosatte karnerne seg i «landet rundt Adriaterbukten og Aquileia» og både Plinius den eldre og Klaudios Ptolemaios regnet Aquileia, Concordia og Forum Julii som værende «karnernes byer» i «karnernes land». De dyrket en guddom ved navn Belenus (også Belenos, Belinus, Bel, Beli Mawr) som er bevitnet i tallrike votivinskripsjoner som er funnet i og rundt Aquileia. Flere stedsnavn har navn etter folket, blant annet Carnia, et fjellrikt område i nord.