Cæsar brakte forbindelse med en tradisjon som knyttet volkerne til den store Hercyniaskogen, skjønt de var antagelig heller lokalisert til den østlige fjellkjeden av de sentrale bøhmiske fjellene (tsjekkisk: České středohoří). Dog var volkerne på Cæsars tid bosatt i Mähren, øst for boiere. Deres tydelige bevegelse kan indikere at volkerne var nykommere i regionen. Cæsars bemerkning om rikdommen i denne regionen kan ha vært en referanse ikke bare til landbruket, men også til forekomstene av mineraler her. Sammen med boierne i den øvre delen av elven Elben i vest og Gotini, gotinere, i Slovakia i øst. Dette området av keltisk bosetning i førte til en utnyttelse av naturressursene i en storstilt skala og konsentrasjonen av dyktige håndverkere under beskyttelse av sterke og rike høvdinger. Denne kulturen blomstret fra midten av 200- til midten av 100-tallet f.Kr. inntil den bukket under fra det kombinerte presset fra germanske folk fra nord og dakere fra øst.