Rundt 1619 ble Racans hyrdespill (opprinnelig kalt ) - inspirert av Vergil, Tassos , Giambattista Guarinis , Honoré d'Urfés , og til enn viss grad av Saint François de Sales' skrifter - fremført med stor suksess. Racan hadde også framgang med (1618), sine oversettelser av gammeltestamentlige salmer - med første versjon fra 1631 og senere som i 1651 og i 1660, og sitt verk om Malherbes liv i 1651. Uten å kunne hebraisk støttet Racan seg på franske parafraser av de bibelske tekstene, som de til Clément Marot, men avvek fra bokstavelig oversettelse i poetisk øyemed. Racans tiltredelsestale for Académie française, (1635), var en tale rettet mot «regler» og affektert kunstighet, og hyllet isteden «naturligheten» (og foregrep således Jean-Jacques Rousseau).