I eldre forskning var det enighet om at liudolfingene hadde en ledende pososjon i Sachsen i andre halvdel av det 9. århundre. I 866 ble Liudolf omtalt som «stammehertug» («Stammehertzog»), en posisjon hans sønner Brun og Otto videreførte. I nyere forskning er det stilt spørsmål ved dette.