Ved å ta i bruk av formler for banevariasjoner utviklet av Leverrier (som hadde brukt dem under oppdagelsen av Neptun), utviklet Croll en teori om hvordan variasjoner i jordbanen påvirket jordas klimasykluser. Ideen var at redusert sollys om vinteren førte til at breene la på seg, og koplet som den første denne idéen til et positivt isalbedo-feedback som forsterket effekten av svingninger i solaktiviteten. Han hevdet at når baneeksentrisiteten er høy, vil vintrene tendere til å være kaldere når jorda er lengst unna sola vinterstid, og at i perioder med stor baneeksentrisitet vil hver av jordas halvkuler vekselvis oppleve istider. Syklusen var på 22 000 års, dvs. at en av jordas halvkuler vil være i en glasialtid i omkring 10 000 år før det er den andre halvkulens tur til å kjøles ned.