Oppgaven for det tyske (fotartilleriet) hadde blitt uoppnåelig i møte med disse ringfestningene, ettersom man hadde ikke annet enn 15 cm og 20 cm skyts. Sværkalibrerte skyts måtte dermed utvikles som svar på «festningsdilemmaet». Det japanske eksemplet om hvordan man kunne transportere svære morterskyts rett fra kystartilleriet til landskapet mot de russiske forsvarsverkene rundt byen Port Arthur, gav tyskerne en eventuell løsning på dilemmaet. Den nye generalfeltmarskalken, von Moltke den yngre i 1906 informerte (artilleritestkommisjonen, APK) og generalstaben om å studere hvordan man kunne ødelegge de sterkeste belgiske og franske fortifikasjoner.