Ved å endre religion, eller heller underkaste seg statskirken, var alltid et valg for enhver undersått av kongen av Irland i form av kongen av England. Mange gammelenglendere som Edmund Burke som var nykonverterte anglikanere som likevel behold en viss sympati og forståelse for den vanskelige posisjon som katolikker hadde, noe Bruke viste i hans karriere som parlamentsmedlem. Andre i lavadelen som vicomte Dillon og lord Dunsany tilhørte gammelengelske familier som opprinnelig hadde gjennomgått en religiøs konvertering fra Roma til Canterbury for å beholde sine titler og jordeiendommer. En del medlemmer av de gammelengelske hadde således fått medlemskap i den irske herredømmet selv de forble tilhengere av irsk uavhengighet. Mens de gammelengelske FitzGerald-familiene, hertuger av Leinster, holdt statsministertittelen i det irske overhuset, selv da det ble avskaffet i 1800, var en avlegger av den samme adelige familien, den irske republikaneren lord Edward Fitzgerald, var en bror av den andre hertug.