Den politiske demokratiseringen av den britiske kolonien Ceylon skapte den nåværende staten i dag, men også større spenninger mellom de største gruppene i staten. Den etniske identiteten som hadde begynte med tamilene, spredt seg også til singaleserne som fikk deres første felles representant i Solomon Bandaranaike i 1937 etter han hadde grunnlagt partiet Sinhala Maha Sabha (SMS) ut av CNC-kongressen, også som en reaksjon mot G.G. Ponnambalam fra All Ceylon Tamil Congress (ACTC)s krav om «femti-femti» representasjon. Dette kunne ikke aksepteres av singaleserne og de andre gruppene. Den tamilske elitens krav blir blankt avslått også av den britiske kolonimakten som nedsatte den såkalte i 1944 for å vurdere en ny konstitusjon for Ceylons forekommende selvstendighet. Lord Soulbury som ledet komiteen støttet på så sterk motstand fra den tamilske eliten at det bare skapte enda flere friksjoner med den singalesiske bevisstheten, Bandaranaike fordømte Ponnambalams forsøk på å sabotere landets progressive utvikling mot politisk selvstendighet på det sterkeste. Tamilene på sin side uttrykket stor misnøye med Soulbury-komiteens konklusjonene om å gi Ceylon selvstendighet med en ny konstitusjon.