Resultatene av de første, vitenskapelige undersøkelsene av det geomagnetiske feltet ble samlet sammen i det store verket av den engelske naturforskeren William Gilbert i 1600. Han viste at Jorden selv er en stor magnet med den magnetiske sydpolen i nærheten av den geografiske nordpolen og omvendt for den magnetiske nordpolen. Senere arbeid av Edmond Halley, Alexander Humboldt og Carl Friedrich Gauss gjorde det klart at magnetfeltet kunne med god tilnærmelse beskrives som forårsaket av en magnetisk dipol i Jordens sentrum. Vinkelen mellom dipolens akse og Jordens rotasjonsakse er for tiden rundt 11°. Styrken av dette magnetfelt på Jordens overflate på våre breddegrader er omtrent || = 0.5 gauss som tilsvarer et magnetisk moment med størrelse || = 8×10  A·m.