Hovedtyngden av artens forekomst de siste 50 år har vært med store delpopulasjoner i kystnær eng- og heivegetasjon på Helgeland og litt i Salten, nord til Steigen, særlig ute på de mindre øyene. Disse delbestandene utgjør trolig fortsatt mye mer enn 50% av samlet norsk populasjon, og forekomstene ligger tett og med muligheter for innbyrdes rekruttering. Den nasjonale utbredelsen er derfor foreløpig ikke kraftig fragmentert. Men også her fører opphør av utmarkbeite og gjengroing til reduksjon. Arten er utsatt for gjengroing, oppdyrking og inngrep i strandsonen.