Skipstypen ble ofte benyttet av mindre land, som for eksempel Norge da seilskutetiden var forbi. Fordelene med den nye og revolusjonerende skipstypen var umiddelbart sett ved at man kunne forsvare egne havner og skipsleder i lukket farvann langs kysten selv mot de sterkeste, havgående krigsskipene. Utilstrekkelig motorkraft fra små dampmaskiner som måtte plasseres under værdekket i et lite dypgående underskrog, førte til lav hastighet og dårlig manøvreringsevne. De raskeste monitorene klarte rundt ti knops fart. Allikevel var monitorene ansett som et velegnet våpen for de mindre landene. Skipstypen var relativt billig, i forhold til større, havgående panserskip, og kunne likevel bite godt fra seg.