Giants' hovedtrener Bill Parcells hadde bygget opp laget i henhold til sine krav for «power football»: et forsvar og et angrep med fokus på lange drives. Giants' forsvar var nummer to i ligaen for færrest yards tillatt totalt (4 392) og nummer en i ligaen for færrest poeng tillatt, og hadde tre Pro Bowlere: defensive tackle Erik Howard, og linebackerne Pepper Johnson og Lawrence Taylor. Giants' secondary var ledet av defensive back Everson Walls plukket opp fra Dallas Cowboys i offseason, med seks interceptions og safety Greg Jackson med fem interceptions og fire sacks. Giants' angrep var ikke særlig spektakulært; de var rangert som #17 i ligaen i yards og #13 i poeng. Til tross for det slet de ut motspillernes forsvar med ekstremt lange drives, og hindret dermed motspillernes angrep å komme seg på banen for å score. Giants satte også en NFL-rekord med å kun gi opp 14 turnovers i et seriespill på 16 kamper. En viktig årsak for lagets suksess på angrep kom fra blokkeringer fra linemen Bart Oates og William Roberts, de eneste to Pro Bowlerne på angrepet. Ottis Anderson ledet laget på løp med 784 yards og 11 touchdowns, og tok også imot 18 pasninger for 139 yards. Kick returner Dave Meggett ledet NFL i punt return yards (467), og hadde også 492 yards på kickoff returns, 164 yards på løp og 410 yards fra 39 mottakelser.