I denne boken argumenterte Ridley for menneskenes anlegg og kapasitet for endringer og sosial progresjon som noe som er undervurdert. Han kritiserte samtidig hva han mente var et altfor pessimistisk syn på global klimaendring og den vestlige nedgang i fødselsraten. Av alle Ridleys bøker har denne skapt mest debatt, blant annet kritisert for å oppgi gale, meningsløse eller ingen referanser for påstandene som fremmes, og hvor den politiske miljøaktivisten George Monbiot gikk sterkest ut og anklaget Ridleys «rasjonelle optimisme» for å fortelle de rike nøyaktige det som de ønsket å høre. Ridleys politiske liberalisme ble kritisert, særlig i å fremme at samfunnet trenger mindre framfor mer statlig regulering, og etter Ridleys delaktighet i Northern Rock-skandalen, ble denne kritikken forsterket. Ridley har siden tilbakevist at han politisk kan identifiseres med høyrefløyen, og hevdet at i hans syn går «markedsliberalisme og sosial liberalisme hånd i hånd».