Pr. 2015 var det ikke blitt uført noen randomiserte kliniske undersøkelser eller utarbeidet bruksråd for gjenbrukbare tøymunnbind. Det som var av forskning var fra tidlig 1900-tall, innen engangs medisinske munnbind ble de dominerende. En studie fra 2010 viste at 40–90% av partikler i spennvidden 20–1000 nm kunne penetrere en tøymaske eller lignende. Mange variabler påvirker: Utforming, tilpassing til ansiktet, materialtype, materialets finhetsgrad og lag. Per 2006 hadde den amerikanske Food and Drug Administration ikke klarert noen slike for bruk ved kirurgi. En vietnamesisk studie av helsearbeidere sammenlignet influensalignende sykdom blant dem som hadde benyttet tøymunnbind og dem som hadde benyttet medisinske munnbind. Den konkluderte at tøymunnbind var utilstrekkelige som smittebarrierer i høyrisikos kliniske sammenhenger. Men selv om de frarådes i slike kliniske situasjoner kan de ikke desto spille en vital rolle ved å redusere sykdomsspredning i almene omgivelser i henhold til en systematisk studie.