Forhistorien til ble utgitt som i 1978 og solgte bra, om enn uten å bli den samme salgssuksessen. Irving opprettholdt sitt skrivetempo, og i 1981 utkom det to større bokverk fra hans hånd. Den ene av dem handlet om oppstanden i Ungarn i 1956 og hadde navnet . Det hadde vært av avgjørende betydning for Irving at ungarske og sovjetiske myndigheter stilte noen av sine arkiver til rådighet for ham. Boken ble ingen salgssuksess, men vakte oppsikt på grunn av de oppfatningene av jøder som Irving avslørte her. Irving påstod at begivenhetene i Ungarn ikke var en antikommunistisk oppstand, men en antijødisk oppstand. Han begrunnet dette med at Ungarns regime frem til 1956 kunne betegnes som et jødisk diktatur. Denne tesen ble avvist av blant andre bokanmelderen Neal Ascherson, som bemerket at «Irving er jøde-besatt». Journalisten Kai Bird fulgte opp med å skrive at «jøder er tungtveiende i Irvings tanker». Flere anmeldere la ellers merke til at Irving var langt mer positiv i sine beskrivelser av regimet som sovjeterne innsatte etter deres invasjon av Ungarn, til forskjell fra menneskene bak oppstanden. Irving avviste at dette hadde vært en gest til de sovjetiske og ungarske myndighetene som takk for at disse hadde gitt ham innsyn i arkivene.