I 2002 var krisen enda dypere, og kunder ble urolige for Ericssons finansielle stabilitet. Dette var særlig kritisk ettersom telekommunikasjonsutstyr er en langsiktig investering som krever en aktiv leverandør som kan bistå med service og oppgraderinger over lang tid. Ericsson gjennomførte ulike spareprogram som omfattet ca. 50 milliarder SEK, og en ny emisjon garantert av Investor og Industrivärden på ca. 30 milliarder SEK for å gjenreise økonomien. Den nye emisjonen mer enn doblet antall aksjer til omtrent 16 milliarder SEK og reduserte verdien av Ericsson-aksjen kraftig. Fra tid til annen ble det spekulert i pressen om at Ericssons økonomi var så dårlig at selskapet risikerte å gå konkurs.