Tre ruter ble tildelt evakueringsfartøyene. Den korteste var «Rute Z», en distanse på 39 nautiske mil (72 km), men den innebar å seilte langs den franske kysten og dermed ble skip som brukte den utsatt for bombardement fra landbatterier, spesielt i dagslys. «Rute X», selv om den er den var mest sikker fra landbatterier, seilte gjennom en spesielt tungt minelagt del av kanalen. Skip på denne ruten seilte 55 nautiske mil (102 km) nordover fra Dunkerque, fortsatte gjennom Ruytingen-passet, og satte kursen mot North Goodwin Lightship før de dro sørover rundt Goodwin Sands til Dover. Ruten var tryggest fra overflateangrep, men de nærliggende minefeltene og sandbankene gjorde at den ikke kunne brukes om natten. Den lengste av de tre var «Rute Y», en avstand på 87 nautiske mil (161 km); ved å bruke denne ruten økte seilingstiden til fire timer, dobbelt så lang tid som kreves for «Rute Z». Denne ruten fulgte den franske kysten så langt som til Bray-Dunes, og svingte deretter nordøstover til Kwinte-bøyen. Her, etter å ha gjort en rundt 135-graders sving, seilte skipene vestover til North Goodwin Lightship og dro sørover rundt Goodwin Sands til Dover. Skip på «Rute Y» var de mest sannsynlige for å bli angrepet av tyske overflatefartøyer, ubåter og Luftwaffe.