Ulikt Petrarca som alltid var utilfreds, åndsfraværende, bekymret over livet, forstyrret av skuffelser, er Boccaccio rolig, uforstyrret, tilfreds med seg selv og sine omgivelser. På tross av disse ulikhetene var de to forfatterne gamle og gode venner, men deres hengivenhet for Dante var ikke lik. Petrarca som sa at han så en gang i barndommen opprettholdt ikke et godt minne av ham og var sannsynligvis sjalu på Dantes berømmelse. ble tilsendt ham av Boccaccio da han var en gammel mann, og han tilsto da at han aldri hadde lest det. Boccaccio på den annen side var begeistret for Dante og skrev en biografi over ham som dog ikke er betraktet som spesielt nøyaktig. Han ga også forelesninger over Dantes dikt i Santa Maria del Fiore i Firenze.