Jourdan lot seg ikke avskrekke og marsjerte med sine styrker mot Namur øst-nordøst for Charleroi. I stedet for å angripe Namur kommanderte han styrken vestover og kom nord for Charleroi. Etter en kort beleiring overga den 3 000 mann store østerrikske garnisonen seg den 25. juni. Den militære strategen B. H. Liddell Hart nevner Jourdans manøver som et eksempel på indirekte fremrykking (engelsk: Indirect approach), selv om det muligens var utilsiktet av den franske generalen. For sent for å redde Charleroi angrep prins Coburgs styrker på 46 000 mann Jourdans 75 000 mann den 26. juni 1794. Slaget ved Fleurus viste seg å bli en strategisk fransk seier da Coburg avblåste sitt angrep og trakk seg tilbake. Under kampene presset koalisjonsstyrkene begge de franske flankene tilbake, men Jourdan fortsatte kampen og ble reddet ved at general François Joseph Lefebvres divisjon holdt stand i senter av den franske styrken.