I sitt filosofiske testamente (1825), som inneholdt hans religiøse program, forkyntes en ny kristendom: religionens hovedoppgave er å heve underklassen fysisk og moralsk således at de enkelte individers naturlige anlegg kan komme til utfoldelse. Arbeiderne står hjelpeløse og forlatte, da den besittende, organiserte middelklasse kun kjemper mot føydalvesenet for en politisk frihet som ikke har interesse for arbeiderne. Disse forlanger en omorganisasjon av samfunnet, som kan forbedre deres levevilkår således at enhver kan arbeide etter sin evne og få lønn etter det ytte arbeid. En slik utvikling er etter Saint-Simon ikke bare ønskelig, men den er etter de gitte økonomiske og sosiale forhold en historisk nødvendighet. Saint-Simon, som ellers henregnes til de utopiske sosialister, har her som den første forklart sosialismen som en nødvendighet etter den gitte historiske utvikling.