Øylivet var veldig tøft og for mange var det tiltrekkende å utvandre, slik de hadde hørt at andre fattige irlendere hadde gjort, og ble til slutt dødsstøtet for øya. Under andre verdenskrig førte mangel på sukker, såpe, te, parafin, tobakk og mel/brød til at enda flere ønsket å dra. Noen tok den korte 5 km turen over sundet og slo seg ned i Dunquin, Ballydavid eller Muiríoch. Andre så vestover og tok den lange reisen over til Amerika.<ref name="Emigration">«Emigration», Blasket.ieMachnamh SeanamhnáAn Old Woman's ReflectionsFiche Peig Sayers Bliain Ag FásTwenty Years A-GrowingAn tOileánachThe Islandmande facto'' nasjonalpark.