Allerede i (ca. 700 f. Kr.) presenterer hinduiske filosofer verden som en illusjon (maya). virkeligheten (sat) ble snarere søkt i universets uforanderlige enhetsprinsipp, hva enten dette var (tingenes orden), (den uendelige) eller (sjelen). Den materielle verden er i konstant forandring, og denne omskiftelige natur ble kalt (evig forandring eller vedvarende bevegelse).