Skriftspråket endret seg til en viss grad for å speile endringene i talespråket, men hang gjerne etter. Man finner typisk en rekke ulike grammatiske former og stavemåter i tekster fra denne tiden. Det var i den mellomfranske perioden den første franske grammatikkboken ble utgitt. I 1539 kom Robert Estiennes fransk-latinske ordbok ut, og latin ble forbudt ved domstolene. Fransk fikk et større domene da det også ble tatt i bruk innen vitenskapelige arbeid og som litterært språk. Språket fikk nytt ordtilfang gjennom lånord og nyord fra latin, italiensk og en del andre språk, som engelsk, spansk og tysk. Også rettskrivningen generelt ble noe latinisert.