Om sommeren 1956 hadde Mao fattet interesse for tanken, og hadde begynt å sikre seg den ledende rolle i det som i utgangspunktet Zhou Enlais prosjekt. Den opprinnelige plan hadde vært å la de intellektuelle diskutere landets problemer for å kunne fremme nye kunstneriske uttrykk og nye kulturelle institusjoner. Men Mao så på prosjektet som en måte å fremme sosialismen på. Mao mente at sosialismen var den eneste «sanne» tenkemåte, og at det ville bli åpenbart også for ikkekommunistiske kinesere at den var kapitalismen overlegen, bare man fikk gjennomdiskutert det. I en senere tale av Mao med tittelen , (27. februar 1957) gav Mao kampanjen helhjertet støtte.