Generasjonstida er satt til 10 år, dvs. en vurderingsperiode på 30 år. Oppdalssildre, her oppfattet i snever betydning, er kjent fra seks fjell på østsida av Drivdalen/Vinstradalen i Oppdal, fra Leirtjønnkollen i sør til Sissihø i nord. Den er mest trolig oppstått fra en hybrid mellom knoppsildre og bekkesildre S. cernua × S. rivularis (Steen et al. 2000). Det finnes andre hybridtaxa av samme opprinnelse, spesielt svalbardsildre som er nokså hyppig på Svalbard, men som skiller seg konsistent fra oppdalssildre i mange trekk (forekomst av utløpere, ulike blad og yngleknopper, helt ulike blomster, ulik økologi). Noen hybrider som kan ha samme foreldrebakgrunn, kanskje klonale, er også kjent fra No Hattfjelldal og Hamarøy (begge på serpentin), angitt fra mange steder ellers i Nordland, men uten dokumentasjon som foreløpig kan kontrolleres, og fra Gaissa-fjella i Fi Tana/Karasjok. Alle disse formerer seg vesentlig med yngleknopper, men frøformering er påvist. Oppdalssildre i vår betydning er bare kjent fra Dovrefjell. Den er dermed en norsk ansvarsart globalt.