Ved frigjøringen våren 1945 ble Tsjekkoslovakias opprinnelige administrative system erstattet av «nasjonale komiteer» med myndighet innenfor et distrikt. Disse komiteene eller rådene var i prinsippet folkevalgte og styrte sikkerhetsstyrkene innenfor sitt distrikt. Komiteen delte blant annet ut våpenløyver, bostedsløyver og attester på «nasjonal pålitelighet». Komiteen avgjorde også hvem som fikk beholde statsborgerskap og hvem som skulle utvises. I 1945-1946 var det tautrekking mellom de sentrale myndighetene ved innenriksdepartementet og distriktskomiteene. Komiteene var dominert av personer fra kommunistpartiet som gikk inn for en streng håndhevelse av dekretene blant annet når det gjaldt blandingsekteskap. Iverksettingen involverte også konflikt om jord ved at tsjekkiske tilflyttere til Sudetenland ønsket tilgang til jord etter fordrevne, mens etniske tsjekkere i Sudetenland ofte hadde slekts- eller vennskapsforhold til etniske tyskere. I byer og områder med en vesentlig tsjekkisk befolkning ble komiteen og den lokal administrasjon dominert av disse, i områder med lite eller ingen etnisk tsjekkisk befolkning utpekte innenriksdepartementet administrative kommisjoner som virket til tallet på tilflyttere var stort nok til å gjennomføre valg.