Da mongolene invaderte Kiev-riket var Moskva en uviktig handelspost i fyrstedømmet Vladimir-Suzdal. Selv om mongolene brente ned Moskva i 1238 og plyndret byen i 1293 var stedet til en viss grad vernet av de store skogene og den avsidesliggende plasseringen. Enda viktigere for Moskvas vekst var at byen ble styrt av en rekke ambisiøse, besluttsome og, ikke minst, heldige fyrster. Den første herskeren av fyrstedømmet Moskva, Daniel av Moskva (d. 1303), sikret at fyrstestaten ble et arverike innenfor Rurik-dynastiet. Sønnen hans, Ivan I, (regjerte 1325-1340), kjent som Ivan Kalita (Ivan Pengesekk), fikk tittelen storfyrste av Vladimir, av de mongolske herskerne. Han samarbeidet tett med mongolene og samlet inn skatter fra de andre russiske fyrstedømmene på mongolenes vegne. Dette gjorde at Ivan fikk kontrollen over hovedrivalen til Moskva, den nordlige byen Tver. I 1327 flyttet Den russisk-ortodokse kirke hovedkvarteret sitt fra Vladimir til Moskva, noe som ytterligere styrket Moskvas posisjon.