På samme måte betraktet Tiāntái sūtraen om meditasjon på Samantabhadra som en epilog til kapittel 28 av Kumārājīvas oversettelse. De tre tekstene ble gruppert sammen som «den trefoldige lotussūtraen», en tradisjon som også ble overtatt av Nichiren i Japan. Nichiren kalte lotussūtraen for – «lotussūtraen, en bok, 8 bind, 28 kapitler». Og disse tre tekstene kalte han – «ti bind av lotussūtraen».