Makedonia, som etter Berlin-konferansen var tilbakeført til osmansk styre, var åsted for stadige opprør fra slavisk-talende innbyggere som enten ønsket autonomi eller forening med Bulgaria. Geriljabevegelsen i grensetraktene bekymret Russland, som tvang Bulgaria til å avvikle støtten til opprørerne. I 1903 ble alle makedonske organisasjoner forbudt. Et nytt opprør i Makedonia samme år ble brutalt knust, og førte til at mange flyktet over grensen eller utvandret. Men Bulgaria kunne ikke gripe inn på grunn av press fra Russland, og fordi osmanenes seier over Hellas i 1897 viste at riket fortsatt var en militærmakt å regne med.