Den lovgivende forsamlingen eksisterte som et tokammerparlament fra 1840 til 1864. Med forfatningen av 1864 ble forsamlingen midlertidig forent i et ettkammerparlament. Forfatningen innførte også krav til at forsamlingens medlemmer og velgerne måtte besitte eiendommer til en verdi av minst $ 500 samt at de måtte være lese- og skrivekyndige. Disse kravene ble senere avskaffet av den lovgivende forsamlingen i 1874 under kong Lunalilos regjeringstid. Den påfølgende forfatningen av 1887 (kjent som «Bajonett-konstitusjonen») gjeninnførte de to kamrene i et tokammerparlament. Den stadfestet også at medlemmene av De adeliges hus skulle bli valgt til en mandatperiode på seks år samt at de og deres velgere skulle besitte skattbare eiendommer til en verdi av minst $ 3.000.