Etter at republikken falt overtok den romerske keiser forrangen og ble princeps senatus, og i løpet av prinsipatet, er det antatt at ingen annen enkeltindivid noen gang holdt posisjonen. Men i keiserens fravær er det mulig at en keiser ble gitt privilegiet å holde denne rollen midlertidig ved senatets sammenkomster. , et verk som er notorisk upålitelig, hevdet at i løpet av krisen i det tredje århundret var det en del andre som holdt posisjonen; i særdeleshet er det hevdet at den framtidige keiser Valerianus holdt posisjonen i 238 under styrene til Maximinus Thrax og Gordian I, og at han fortsatte holde den gjennom styret til Decius. Samme kilde hevdet det samme om Tacitus da senatet utropte ham til keiser i 275.