Flere år etter Leydens død, i 1811, ble arbeidet han hadde gjort sendt til Erskine, som og begynte på en oversettelse til engelsk. Erskine derimot brukte bare den persiske oversettelsen i sitt arbeid. Oppmuntra av Elphinstone og offiserer fra British East India Company til å fortsette arbeidet, forsøkte Erskin å sette sammen sin oversettelse fra persisk med Leydens oversetting fra den tsjagataiske teksten. Til slutt måtte han gi opp, og forkasta Leydens arbeid, selv om han gav Leyden første takk i den ferdige oversettelsen fra den persiske versjonen i 1816.