Kristne mener at deler av Moseloven, bestemmelsene om helligdomstjenesten og ofringene i særdeleshet, pekte fram mot at «den salvede», Jesus, skulle være «offerlam» på alle menneskers vegne. Mange kristne mener derfor at Jesus opphevet loven da han døde på korset slik at menneskene ikke lenger var bundet til å følge den. De følger dermed for eksempel ikke påbudet om omskjæring av menn eller andre ting som forbys i Moseloven. Andre kristne mener at Jesus ikke kom for å oppheve loven, men at han oppfylte det loven pekte frem mot og de prinsipper den representerte gjennom det livet han levde og døden han led for menneskene. Dette kommer frem i Matteusevangeliet kapittel 5, vers 17: Syvendedagsadventister mener derfor at De ti bud, inkludert budet om å holde sabbat på lørdag, fortsatt er gjeldende da De ti bud omhandler generelle og evige bestemmelser om rett og galt som aldri går ut på dato. Resten av Moseloven er også fortsatt gjeldende, selv om enkelte deler ikke er aktuelle og overholde i dag. Eksempler på dette er lover som pekte frem mot Jesus (helligdomstjenesten), lover som gjaldt et teokratisk samfunn (steining ved lovbrudd), lover som ble opphevet fordi premissene ble endret i Det nye testamentet (troen på Jesus erstattet omskjærelsen) og lover hvis prinsipper fortsatt er gjeldende, men anvendelse forandres etter tid og kultur (hygiene med mer). Jødedommen på sin side legger fortsatt stor vekt på både Moseloven og De ti bud.