Ved av 31. mars 1719 ble det stilt krav til en nøyaktig grensebeskrivelse og grenseriss ved tvister om eiendomsgrenser. Forordningen gjaldt både i byer og kjøpsteder og på landet. Dette arbeidet skulle utføres av «kyndige og upartiske Folk», og forretningen skulle skje «i alle de stridende Parters Overværelse». Denne forordningen la grunnlaget for opprettelsen av amtskonduktørstillinger ut over i landet. Amtskonduktøren var imidlertid ikke en offentlig tjenestemann, og hans inntekter kom utelukkende fra de arbeider som han kunne fakturere i forbindelse med grensetvistsaker.