Utgivelsen av i 1973 gjorde bandet til et fullverdig progrockbasert band. Etter albumet, som solgte godt, forlot Wolfgang Stöcker bandet og ble erstattet av Luitjen Janssen (bass). Utgivelsene (1974) og (1975) økte Eloys anseelse og suksess. Det sistnevnte albumet ble innspilt med en ekstra gitarist i Detlev Schwaar, og er gruppens første konseptalbum. Til tross for suksessen brøt gruppen opp i 1975 på grunn av indre splittelser angående hvilke retninger bandet burde ta. Noen medlemmer ville fortsette med virtuøse konseptalbum innen progrock, mens andre ville ha en mer tilbakeholden tilnærmelse.