I den mest kritiske fasen av slaget, da lommer med soldater ble avskåret fra sine kamerater på fjellsiden og hadde desperat behov for forsyninger, kom Voytek, som hele tiden hadde sett på sine kamerater som desperat lastet tunge bokser med ammunisjon, over til lastebilene, reiste seg på bakbena foran offiseren og strakte labbene mot ham. Det var som om bjørnen sa, «Jeg kan gjøre dette. La meg hjelpe deg.» Den polske offiseren ga bjørnen en tung boks med ammunisjon, og så på i beundring da Voytek løftet den uten anstrengelser inn i lastebilen.