En regnes alminnelig som et krav en fysisk eller juridisk person (kreditor) har mot en annen (debitor). I regnskapssammenheng er en fordring typisk en faktura som er utstedt, men ikke betalt ennå. Begrepet brukes mest i betydningen pengekrav, for eksempel slik at A har en fordring på B som lyder på 10 000 kroner. Det brukes imidlertid tilsvarende for krav av annen art, for eksempel plikt til å levere et parti varer. Med Henrik Ibsens ideale fordring (Vildanden) får derimot betegnelsen en metafysisk dimensjon. Det er interessant at den vanlige oversettelsen av den ideale fordringen til engelsk er 'the ideal summoning'; hvormed betydningsflaten åpner seg mot 'påkallelse'/'invokasjon'. En fordring kan også være en unnlatelsesforpliktelse, for eksempel en plikt til å ikke starte opp konkurrerende ervervsvirksomhet. Dersom en fordring ikke blir innfridd innen forfall kan kreditor normalt få den inndrevet med hjelp av rettsapparatet. Dette skjer ved tvangsfullbyrdelse, noe som normalt krever forutgående søksmål, med mindre det foreligger et særlig tvangsgrunnlag. En fordring kan komme til uttrykk i et gjeldsbrev (omsetningsgjeldsbrev eller enkelt gjeldsbrev).