Charles Stuarts jakobittiske hær bestod i all hovedsak av skotske høylendere, og noen lavlandsskotter og en liten utbrytergruppe av engelske soldater fra Manchester Regiment. Jakobittene ble støttet og forsynt av Kongedømmet Frankrike, fra irske og skotske enheter i fransk tjeneste. En sammensatt infanteribataljon («Irish Picquets») bestående av avdelinger fra hvert av regimentene i den irske brigade, samt en eskadron av irsk kavaleri i den franske hæren, deltok i slaget ved siden av et regiment av Royal Scots (Royal Ecossais), som var bygget opp året før å støtte Stuarts krav. De britiske regjeringsstyrkene (hannoverianske lojalister) bestod hovedsakelig av engelskmenn, sammen med et betydelig antall av lavlands- og høylandsskotter, en bataljon fra Ulster og noen Hessianere fra Tyskland og østerrikere. Slaget på Culloden Moor var kortvarig, men blodig, det fant sted i løpet av en time. Etter et mislykket angrep av høylenderne mot regjeringstyrkenes linjer, ble jakobittene kjempet ned og drevet vekk fra slagfeltet.