Dør et barn, så oppkalles det påfølgende barn av likedant kjønn etter sitt avdøde søsken. Dør morfaren eller farmoren før henholdsvis farfaren eller mormoren, så er det vanlig først å oppkalle etter den avdøde. Det forekommer at avdøde onkler eller barnløse tanter får et barn oppkalt etter seg. Når en manns kvinne dør, og han gifter seg på ny og får barn, så oppkalles den førstefødte datter etter den avdøde. Tilsvarende når en kvinnes mann dør. I det gamle bondesamfunn var det vanlig at hvis mannen overtok sin kones farsgård, så ble den førstefødte sønn oppkalt etter sin morfar istedenfor sin farfar. Dette var fordi overtakelse av en gård ble regnet som stort og gjevt. Reddet en lege, en jordmor e.a. et udøpt barns liv, så forekom det at barnet i takknemlighet ble oppkalt etter vedkommende.