Et fellestrekk for de brasilianske bilfergene i Amazonasvassdraget er at de er gruntgående pramfartøyer i rektangulær form som er i stand til å landsette passasjerer og kjøretøyer på primitive fergesteder som ofte kunne bare bestå av preparert jord mot strandlinjen. På de mindre måtte slisker settes ut for sikker avkjøring, på større måtte flyttbare ramper bygd i tre benyttes. På bedre utbygde regioner mot øst er faste ramper i asfalt eller som del av bilveg vanlig. De fleste fergestrekningene har pramferger med en ferjelem forankret til to faste bommer, som senkes ned så snart skroget fikk landkjenning. Ettersom godstransport er så viktig, har disse pramfergene meget stor kjøretøyshøyde mellom et shelterdekk med passasjerfasiliteter og bildekket, på de største opptil 5,5 meter. Frakt av passasjerene er også viktig, så et stort antall sitteplasser finnes i passasjerrommene hvor man kan få ly mot værelementene.