Newmans malerier fikk betegnelsen («fargefeltsmaleri»), og han ble av kritikeren Clement Greenberg karakterisert som en foregangsfigur for det Greenberg kalte i amerikansk kunst på 1950-tallet. Newmans bilder er gjerne store lerreter bestående av flate fargefelt, ofte atskilt av en eller flere vertikale linjer, og med metafysiske og gåtefulle titler som , og . De har blitt omtalt både som filosofiske setninger og som rent maleri uten et subjekt.