Douwes Dekker ble født i Amsterdam i 1820, og dro atten år gammel, i 1838 til de nederlandske kolonier, og trådte inn i administrasjonen. Allerede tidlig i karrieren var han engasjert i problemene til den innfødte befolkningen. Han forsøkte å uttrykke dette litterært, i form av dikt, en novelle og et drama. Tidlig i 1856 ble han utnevnt til «assistent-resident» i et av fyrstedømmene på Java. Kort tid etter tiltredelsen fikk hans embetsmessige løpebane en brå avslutning, etter at han hadde anklaget regenten for å ha latt den fattige bondebefolkningen gjøre pliktarbeid i sin slottshage, og for å ha konfiskert bøflene deres for å skaffe mat til sine selskaper. Disse hendelsene fikk stor betydning for Douwes Dekkers gjennombrudd som forfatter fire år senere.