Hun konverterte til katolisismen i 1950 og fikk sitt kirkelige tilhold i St. Hallvard katolske menighet i Oslo. De sosiale problemer var særlig synlige i strøket omkring kirken, som den gang lå i Urtegata på Grønland. Offentlig hjemmehjelpsordning fantes ikke, og ressurser ut over vanlig menighetsarbeid var små. Sammen med Ingrid Arnesen og Gerta Klepper, og i samarbeid med fransiskanerne i St. Hallvard kloster, tok Brita Paus saken i egen hånd og begynte med frivillig, gratis hjelp og besøk i hjemmene.