Den internasjonal manien for tartan og for idealiseringen av det romantisert Høylandet var blant annet satt i gang med en sterk drivkraft i publiseringen av diktsyklusen som den skotske dikteren James Macpherson (1736–1796) hevdet å ha oversatt fra gamle kilder på skotsk gælisk språk. Framfor å være den som hadde oppdaget en autentisk gælisk skald og som Macpherson «oversatte», var han selv dikteren. Diktene vakte enorm entusiasme over hele Europa, og bidro til å vekke interesse for folkediktningen, men også for romantiseringen av det skotske Høylandet: «Det skotske landskapet med fjell og daler, tåke og sønderrevne skyer beskrev Macpherson med romantisk innlevelse og lyrisk kraft.» betydde mye for tyske førromantiske diktere og Goethe var overbegeistret, som vist i hans (1774). Macphersons fall ble desto tyngre da en rekke kritikere, blant annet Samuel Johnson, kunne slå fast at ikke var annet «frekke forfalskninger».