Fra tidligere år var de franske kunstneres situasjon blitt vanskeligere. De som ikke var støttet av det offisielle akademiet for maleri og skulptur hadde i realiteten ingen muligheter. Listen over kandidater til å stille i den årlige Parisersalongen var økende. Det samme gjaldt listen over avviste. Ingen offisielle myndigheter fant noen løsning. Kunstnerne ventet i årevis på offentlig støtte, inntil de laget sin egen organisasjon i 1884. Gruppen fikk lov av kunstministeriet til å arrangere en utstilling, og byen Paris lånte ut lokaler. Fra 15. mai til 15. juli det året ble den første utstillingen av «samtidskunst» vist, med over 400 kunstnere og flere enn 5000 verker.