Etter at Tuobaturkene hadde forenet det nordlige Kina og etablert hovedstaden for Det nordlige Wei i Datong antok keiseren buddhismen som religion. Den stod allerede sterkt blant lokalbefolkningen. Dette kan ha skjedd både av religiøse og av økonomiske og politiske grunner. Buddhistiske munker kom til å virke som politiske rådgivere og skulle også bidra til en sammensmeltning av religion og politikk ved det at de identifiserte keiseren med Tathagata Buddha. Et viktig unntak fra denne linjen var under keiser Taiwu (424-452) som var influert av konfucianisme og daoisme og anklaget de buddhistiske prestene for å konspirere mot den politiske orden. Under Taiwus styre ble flere templer, bilder og skrifter ødelagt.