Disse hendelsene demonstrerer kraften i idéene om korstoget og engasjementet til troende i de lavere samfunnsklassene i de store begivenhetene i kristenheten. Alle korstog som ikke ble forkynt offisielt var ulovlige og ikke støttet av pavelig representasjon. Men det var først i 1320 at pavedømmet kritiserte et folkelig korstog. Målene var tradisjonelle, som å gjenvinne Jerusalem eller frigjøre den fangede kong Ludvig IX av Frankrike. Seirer i korstoget i 1344 som pave Klemens VI sendte mot den islamstyrte byen Smyrna i Anatolia vakte enorm entusiasme i italienske Toscana og Lombardia. De som deltok i folkelige korstog oppfattet seg selv som ekte korsfarere, tydelig i bruken av pilegrimsreiser og korstogsemblemer, særlig korset.