I 1938 giftet hun seg med Kuomintanggeneralen Tang Paohuang, som ble drept i 1947 på Mandsjuriafronten under den kinesiske borgerkrig. Fra 1944 til 1948 fullførte hun sin legeutdannelse i London. Under Koreakrigen var hun lege i Hongkong. Der skrev hun i 1952 sitt mest kjente litterære verk, «A Many-Splendoured Thing», som også ble filmatisert (1955). Hun skrev ikke bare romaner, men også sakbøker. Hennes biografier om Mao Zedong og Zhou Enlai var svært rosende, noe som førte til en del kritikk mot henne. Det samme gjorde hennes positive bedømmelse av kulturrevolusjonen i Mao-biografien (1976). Året etter omtalte hun i kinesernes tiltak i Tibet som en frigjøring av tibetanerne fra livegenskap. Etter at hun fikk mer overblikk og mer avstand til særlig Mao og kulturrevolusjonen snudde hun om og ble mer kritisk.