I parlamentsvalget i Sør-Korea 1948 fikk partiet 12,7 % av stemmene, og ble nest største parti med 29 mandater. En uavhengighetsbevegelse ble størst med 55 mandater, mens 85 mandater ble vunnet av uavhengige kandidater. Yun Bo-seon, Lee See-young og Kim Seoug-soo ble blant lederne i Koreas demokratiske parti, som i begynnelsen støttet president Syngman Rhee, men som ble med i opposisjonen etter at Rhee ikke utnevnte noen fra partiet til regjeringsmedlemmer. I 1949 slo partiet seg sammen med andre opposisjonspartier og dannet Det demokratiske nasjonalistparti, og ble således en forløper for senere liberale partier i landet.