Et sterkt samfunnsengasjement førte henne inn i organisasjonslivet og politikken. Hun var opptatt av Finlands kamp for selvstendighet, og hadde to brødre som også var engasjert i selvstendighetskampen. Fra 1901 til 1908 var hun nestleder i kvinnesaksforbundet Unionen, og deretter leder samme sted til 1913. Fra 1907 til sin død var hun leder av Svenska kvinnoförbundet. Hun representerte Nylands län valgdistrikt i landdagen i 1914 og riksdagen i periodene 1917–18, 1918–22 og 1927–29. Hun tilhørte Svenska folkpartiets sentralstyre fra 1913 til 1919 og 1924 til 1930.