Ut fra sitt korrespondanseprinsipp hadde Bohr utledet at ikke alle overganger mellom disse nye energinivåene var tillatt. Et elektron kunne fremdeles «hoppe» fra et nivå med hovedkvantetall til et vilkårlig annet nivå med mindre verdi av dette, men de linjene med minst forandring være de lyssterkeste. Derimot kan de orbital kvantetallet bare forandre seg i stepp . Dette er et eksempel på en . For eksempel, så kan derfor Lyman-alfalinjen bare fremkomme på den ene måte , mens den første Balmer-linjen H kan oppstå på de tre måtene , og . Den består derfor av tre sammenfallende linjer i denne beskrivelsen. Men dette var i konflikt med meget presise observasjoner som Albert Michelson hadde gjort allerede i 1887 og som viste at linjen i virkeligheten besto av to linjer som lå like ved siden av hverandre.