Kari Skjønsberg var aktivt engasjert i kvinnesaksbevegelsen og Arbeiderpartiet. Hun var styremedlem i Oslo Kvinnesaksforening fra 1967, sentralstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening fra 1970, redaktør for 1970–1977 og leder for Norsk Kvinnesaksforening 1972–1978 (tittelen ble endret fra til i 1974). Som leder for NKF i 1970-årene holdt hun fast på NKFs likestillingspolitikk og tradisjonelle rolle som påvirker overfor myndighetene gjennom systematisk myndighetskontakt, og arbeidet særlig for lovmessig forankring av likestillingsarbeidet gjennom likestillingsloven og for etableringen av Likestillingsombudet, som begge ble en realitet i 1978. Hun uttalte i 1973 at «jeg synes det er svært viktig at Norsk Kvinnesaksforening består som den institusjon den er» som «nyter offentlig prestisje og arbeider gjennom offisielle kanaler» for å kunne «øve press på myndighetene for å oppnå større likestilling». Hun mente derfor det ikke var NKFs oppgave å engasjere seg i grasrotaktivisme, slik den nye kvinnebevegelsen gjorde. Da hun gikk av som NKF-leder i 1978 ble hun utnevnt til medlem av det statlige Likestillingsrådet, der hun satt til 1983.