I sakprosa-historieverket (1998) er Sommerfelt omtalt som en overgangsfigur innenfor norsk botanikk, ved at han kombinerte omfattende topografiske beskrivelser med en vitenskapelig fremstilling. Han var blant de siste botanikere i landet som behersket både lavere og høyere artssystematikk. Utover på 1800-tallet ble spesialiseringen blant botanikere mer utpreget.