POPer har ofte en relativ lav akutt giftighet, noe som kamuflerer mulige skadevirkninger. Imidlertid, på lengre sikt og selv i relativt lave konsentrasjoner, har POPer et potensial til å skade dyr og mennesker. På grunn av POPenes mulige skadelige egenskaper er mange de mest persistente organiske forurensningene blitt forfulgt i henhold Stockholmskonvensjonen av 2001. Stockholmkonvensjon trådte i kraft i 2004 og er FNs avtale om forbud mot tungt nedbrytbare organiske miljøgifter. Konvensjonen består av et regelverk som er utformet for å forsøke å begrense anvendelsen og spredningen av de tolv farligste forurensningene, de såkalte «dirty dozen», som blant annet innbefatter DDT, polyklorerete bifenyler og dioksiner.