Oldfield lærte å spille gitar i ung alder. Han dannet en kortvarig folkeduo kalt Sallyangie sammen med søsteren Sally. Etter det var han bassist i diverse band blant annet Kevin Ayers som han var med i Abbey Road Studios over en periode på flere måneder i 1970. Den 17 år gamle Oldfield var fasinert av de mange instrumentene som var i studioene. Når gruppen til Ayers ikke hadde en opptaksøkt før utpå dagen ankom han studioet tidlig og tilbrakte timer på morgenen med å eksperimentere med de forskjellige instrumentene og lære å spille på dem. På midten av 1971 begynte Ayers i Gong og dro på en tre måneder turne med bandet. Mens han var borte lånte han Oldfield en to-spors Bang & Olufsen Beocord ¼" båndopptaker. Oldfield modifiserte opptakeren ved å blokkere slettehodet på båndopptakeren - dette tillot ham å spille inn på ett spor, flytte innspillingen på det andre sporet, spille inn et nytt instrument på det første sporet, og overdubbe dermed innspilling med ett instrument av gangen og effektivt gjøre et flersporsopptak med denne enkle båndopptakeren. I sin leilighet i Tottenham i Nord-London spilte Oldfield inn en firespors demotape med komposisjoner han hadde gått med inne i hodet de siste årene. Dette ved hjelp av båndopptaker, gitaren og basen hans, noen leketøy slaginstrumenter og et Farfisa-orgel han lånte av David Bedford. Demoene omfattet tre kortere melodier (tidlige versjoner av seksjonene som fikk titlene «Peace», «Bagpipe Guitars» og «Caveman» på 2003-versjonen av albumet), og et lengre stykke hadde han foreløpig hadde gitt tittelen «Opus One». Oldfield uttalte at han hadde blitt inspirert til å skrive et langt instrumentalt stykke etter å ha hørt sporet Septober Energy av Centipede. Han ble også påvirket av klassisk musikk og av den eksperimentelle komponisten Terry Rileys verk fra 1969, hvor Riley spilte alle instrumentene selv og brukte båndsløyfer og overdubbing for å bygge opp et langt repeterende stykke musikk.