Kannelyre var veldig vanlig i formell gresk arkitektur i antikken, og obligatorisk i den greske dorisk søyleorden. Det var valgfritt for de joniske og korintiske ordenene. Doriske søyler har som regel 20 ganske grunne kannelyrer uten mellomrom, mens joniske og korintiske har dypere kannelyrer og en smal rand mellom uthulingene. I romersk arkitektur ble det brukt en god del mindre, og forsvant effektivt i europeisk arkitektur i middelalderen. Det ble gjenopplivet i renessansearkitekturen, uten å bli vanlig, men i klassisistisk arkitektur ble det igjen svært vanlig i større bygninger.