Han kom inn i regjeringen som finansminister i desember 1854 og var den mest betydningsfulle opphavsmannen til den forfatningen som omfattet både Danmark og hertugdømmene Slesvig, Holstein og Lauenburg og som ble vedtatt 2. oktober 1855. Mellom oktober 1856 og mai 1857 var han statsminister, samtidig som han fortsatte som finansminister. Han gikk av som finansminister i 1858 da han motsatte seg at Holstein skulle ha andre lover og rettigheter enn Danmark. Han ble av kongen utnevnt til medlem av landstinget på livstid og han kom til å beholde den plassen frem til 1892.