ERSP boikottet de delvis frie valgene til Det øverste sovjet i Den estiske sosialistiske sovjetrepublikk i 1989. Til gjengjeld var de like store som Folkefronten i grasrotparlamentet Den estiske kongressen, der russere som hadde kommet etter 1940, ikke hadde stemmerett. Kongressen utfordret sovjetstatens legitimitet. I 1991 ble Estland uavhengig. Ved de første frie parlamentsvalgene i 1992 fikk ERSP åtte mandater og dannet grunnlag for Mart Laars første regjering sammen med det konservative-kristendemokratiske valgforbundet «Fedreland» og sentrumsgrupperingen «De moderate».