I mellomkrigstida hadde Latvia en økonomisk og kulturell vekstperiode. Befolkningen var godt utdannet og landbruks- og industriproduksjonen var stor. Politisk var det likevel turbulent bl.a. på grunn av en lav sperregrense ved valg. I 1934 tok Kārlis Ulmanis makten i landet ved et statskupp. Ulmanis opphevet kulturell frihet, nedla alle politiske partier og nasjonaliserte banker og fabrikker. Dette var lite antisemittisme i Latvia sammenlignet med Litauen og med andre østeuropeiske land i mellomkrigstiden. Et unntak var den ytterliggående nasjonalistiske bevegelsen Pērkonkrusts som hadde antisemittisme som del av sin ideologi. Pērkonkrusts hadde omkring 6000 medlemmer og ble forbudt under Ulmanis.