Det eneste eksemplaret som er bevart er en del av , ett av seks arbeider som finnes i dette manuskriptet. Alle verkene i dette manuskriptet er skrevet av samme gruppe skriftlærde. Papiret i manuskriptet har vannmerker som indikerer at det ble laget mellom 1440 og 1450, og Peter Schreiner har datert manuskriptet til dette tiåret på grunnlag av dette. Man har trodd at manuskriptet kom til Biblioteca Marciana direkte fra Bessarions private bibliotek, men Peter Schreiners undersøkelser har vist at det hadde vært i eie hos Johannes Zacharias på 1400-tallet, mens Bessarion ennå levde. På et tidspunkt på 1700-tallet kom manuskriptet til Giambattisti Recantis private samling, og hans samling ble overlevert til Biblioteca den 12. november 1734. Manuskriptet ble først publisert i 1832, men da bare på originalspråket uten kommentarer eller oversettelse. Fallmerayer publiserte en utgave med tysk oversettelse og kommentarer i 1844. Den første vitenskapelige, kritiske teksten til krøniken ble utført av Spyrindon P. Lambros, en gresk lærer, i 1907. Den nyeste utgaven ble utgitt av Odysseus Lampsides i 1958.