Basert på disse mikroanalysene av klientenes faktiske responser avledet han tre bærende elementer i det som vi i dag kjenner som ISTDP. For det første avledet han et algortitmebasert intervensjonsystem for å mest mulig effektivt kunne "låse opp" klientens ubevisste. For det andre avledet han en teori om at angst kanaliseres på ulike måter gjennom kroppen, og at angstkanaliseringen kan brukes som et signalsystem for å guide den terapetiske prosessen. Til sist så han et gjentagende mønster i hvilke indre konflikter og bestemte sekvenser av undertrykte følelser som ofte lå til grunn for klientenes ulike problemer. Dette mønsteret kalte han .