Utjamning finner en stort sett i inntrøndersk og i jemtsk, mens tiljamning er vanlig i øvrig trøndersk, Trondheim bymål, Nord-Østerdalen og Gudbrandsdalen. Generelt kan det sies at en får mer jamning jo lenger nord en kommer: I dialektene rundt Oslofjorden finnes det ingen spor av jamning, og etter hvert som en kommer lenger nord i Oppland og Hedmark får en stadig mer jamning. Det hele kulminerer med det trønderske kjerneområdet for jamning, der en i indre mål også har utstrakt bruk av utjamning.