Denne metoden benytter seg av muligheten magnetfelt har for å polarisere lyset som slippes ut (eller absorberes) i spektrallinjer dannet i stjernens atmosfære (se Zeemaneffekten). De periodiske moduleringene av Zeeman-signaturene i løpet av en stjernes rotasjon er laget for å gjøre en iterativ rekonstruksjon av de vektoriale magnetfeltene ved stjerneoverflaten.