Omtrent samtidig søkte britiske Paul Voigt patent på en liknende konstruksjon. Han ble slått på målstreken, etter at søknadsbehandlingen trakk ut i tid. Likevel fortsatte han sitt arbeid, og kun fire år senere hadde han klart å foredle designet til å bli en såkalt fullfrekvenshøyttaler, ett enkelt høyttalerelement som kunne gjengi toner over en stor del av menneskets hørselsspekter. Senere ble det vanlig å kombinere spesielt tilpassede høyttalerenheter til et sammensatt system, hvor et lite høyttalerelement gjengav de høyeste frekvensene, mens et langt større element gjengav de dypere tonene. På denne måten kunne man dekke et enda bredere tonespekter med forbedret lydkvalitet. Metoden ble først gjort kjent av Bell Labs med deres to-veis høyttalersystem i 1931, og allerede to år senere viste de fram det første tre-veis systemet.