På bygdene ble fattig- og skolesaker avgjort på allmuemøter på kirkebakken og i tingsamlinger; det samme gjaldt spørsmål om kirker, veibygning, skyssvesen og skatter. Det ble ikke ført møtebøker, men en viss makt har møtene hatt, for i 1828 prøvde sognepresten i Ullensaker å få organisert en lokal fattigordning, men måtte se sitt forslag vraket av allmuen «». Det tok ti år før presten fikk gjennomslag for sitt syn.