Etter våpenhvilen i 11. november 1918 insisterte Den interallierte militærkontrollkommisjon at de tyske tropper skulle forbli i Baltikum for å forhindre at området ble gjenokkupert av Den røde armé. Da den sovjetiske vestoffensiven i 1918-1919 nærmet seg kontaktet Latvias provisoriske regjering August Winnig, den tyske advokaten i Baltikum, og signerte en avtale med ham som godkjente organiseringen av landforsvarsstyrker den 7. desember 1918. Partene signerte enda en avtalen den 29. desember som sikret alle fremmede soldater, som deltok i kampene om Latvias frihet, fullt statsborgerskap i Latvia. Våpen, seletøy og uniformer skulle bli forsynt av Den tyske stat. Matforsyninger skulle tas vare på av Latvias provisoriske regjering.