Hans politikk orienterte seg sterkt etter erkebispedømmets og den engelske kirkes rettigheter. Han gjorde krav på kirkelig overhøyhet over Wales og Skottland og nektet å bispevie Thurstan, som var blitt valgt til erkebiskop av York, etterdom Thurstan hadde nektet å underordne seg erkebiskopen av Canterbury. Dette første til en meningsbrytning med Paven og en reise til Roma, skjønt ikke til noen samtale med pave Paschalis II, for han hadde forlatt byen.