Oppdagelsen av at sanskrit var i slekt med språk i Europa, var tonegivende for utviklingen av den komparative lingvistikken. Engelskmannen William Jones hadde lært seg sanskrit i løpet av sin tid som dommer i Calcutta, og postulerte i 1786 som første person at sanskrit var i slekt med gresk, latin, gotisk og keltiske språk. På dette grunnlaget grunnla den tyske språkforskeren Franz Bopp (1791–1867) den komparative indoeuropeiske språkforskninga. At de moderne indoariske språkene var i slekt med sanskrit, kom man på først senere, men man skjøt da også over mål og sa at også de dravidiske språkene stammet fra sanskrit. Først i 1856 fastslo Robert Caldwell at de dravidiske språkene utgjør en selvstendig språkfamilie.