Som et langue d'oïl hadde anglo-normannisk utviklet seg parallelt med sentrale gallisk-romanske dialekter som etter hvert ble til parisisk fransk i henhold til grammatikk, uttale og ordforråd – det er også viktig å huske at før signeringen av Bestemmelsen av Villers-Cotterêts i 1539, hadde fransk ikke blitt standardisert som et offisielt administrativt språk i kongedømmet Frankrike.