I 1925 var Geoffrey de Havilland på jakt etter en rimelig og pålitelig motor til bruk i hans lette sportsfly. Mer spesifikt var han ute etter noe i likhet med hans favoritt fra første verdenskrig en 240 H/k Renault V8-motor, men med bare halve vekten og halve kraften. Halford bygget et veivhus til en fire-sylindret motor og koblet det sammen med den ene sylinderblokken fra Renaults V-motor. Flere andre Renault-komponenter ble brukt, samt standarddeler fra bilmotorer. Resultatet ble en motor for mindre fly, overlegen alle andre i markedet, og ikke minst viktig, det var en , bygget i en tid da konkurrentene ofte måtte tilpasse en motorsykkelmotor til sine fly. Motoren sikret de Havilland Aircraft en betydelig markedsledelse med sin D.H.60 Cirrus motorer og som bidro sterkt til sportsflyvningens utvikling i Storbritannia.