Den første verdenskrig markerte et dypt brudd i Harrisons liv. Hun besøkte aldri Italia eller Hellas på nytt etter krigen; hun skrev hovedsakelig revisjoner eller oversikter av tidligere utgivelser, og pasifistiske holdninger isolerte henne. Hun skaffet seg et nytt vennskap med forfatteren Hope Mirlees som hun refererte til som sin «åndelige datter». Harrison trakk seg tilbake fra Newnham i 1922 og flyttet til Paris for å bo sammen med Mirrlees. Både hun og Mirrlees flyttet tilbake til London i 1925 hvor hun ble i stand til å utgi sine memoarer via Leonard og Virginia Woolfs forlag, The Hogarth Press. Hennes helse hadde gått tilbake i tiden i London. Hun døde tre år senere i sitt hjem i Bloomsbury, et område i London, og er gravlagt i St Marylebones gravlund, East Finchley. Harrison var en ateist.