I den nye nasjonalforsamlingens grunnlovsutvalg gikk hun inn for kravet fra SPD og USPD, om å vedta et grunnlovsforbud mot dødsstraff, men mislyktes. Hun klarte heller ikke å få vedtatt en generell likestillingsbestemmelse. Likestilling var hennes fremste politiske sak i flere sammenhenger. Hun kjempet for like betingelser for jenter og gutter fra arbeiderklassen i utdannelsessystemet, like rettigheter for barn født utenfor ekteskap og for deres mødre, og like rettigheter for kvinnelige offentlige ansatte. Sammen med representantene Marie Baum fra DDP og Clara Mende fra DVP fremsatte hun i 1919 et lovforslag om å oppheve det såkalte «lærerinnesølibatet», som gikk ut på at kun ugifte kvinner fikk arbeide som lærere. I sitt eget parti SPD markerte hun seg imidlertid som negativ til særlige kvinneorganisasjoner og til kjønnskvotering.