Den formelle organiseringen av det interkommunale samarbeidet begynte allerede i 1952 da Samarbeidsnemnda for Hallingdal ble dannet. Den bestod av ordførerne i de seks kommunene. Hallingdal hadde dessuten Regionalplanråd 1967 – 1984, som ble dannet som en følge av bygningsloven fra 1965. Hallingdal var den første regionen i landet som fikk en regionplan (vedtatt av Miljøverndepartementet i 1973). I 1984 ble Regionplanrådet og Samarbeidsnemnda erstattet av et regionråd med to representanter fra hver kommune der den ene var ordføreren. I forbindelse med kommunevalget i 1999 vedtok medlemskommunene endringer i organiseringa av Regionrådet: Hallingtinget er det øverste formelle organet i Regionrådet, med 5 representanter fra hver kommune, der den ene er ordføreren. De andre representantene er leder av hovedutvalg/sektorutvalg og/eller medlemmer av formannskapet. Ordførerne utgjer Regionrådet for Hallingdal. Rådmennene i kommunene har møterett på Hallingtinget med tale- og forslagsrett Den nåværende ordningen (per 21. mars 2018) kom til i 1999.