Ringerikes mangfoldig topografi består av koller og åser dekket av store skogsstrekninger. Høyfjellene på Vestlandet begynner også i dette området, med snaufjell som Ådalsfjellene og Norefjell (Krødsherad). I de lavereliggende strøkene mot sør ligger Nord-Europas største løssmasseavsetninger fra istiden. Avsetningene fra da Norge var dekket av is. Disse ble vasket ut i havet og lar seg spore fra Eggemoens morenegrus til Steinsslettas leiravsetninger. Løsmassene som ble tilbake danner jordbruksarealene i Ringerike. Sperillen og Tyrifjorden er blant de største innsjøene i landet. Storelva, en av Norges mest vannrike elvestrekninger, har gjennom årtusener byttet løp, der den snor seg gjennom landskapet ned mot Tyrifjorden. Gamle elvesvinger ligger i dag som kroksjøer og er nå internasjonalt viktige våtmarksområder. Karakteristisk og unikt for Ringerike er brekkåslandskapet i og rundt Tyrifjorden. De består av kalkstein, som er dannet av rester etter sjødyr som levde i havet under kambrosilur. Brekkåsene har gjerne en trekantet form. De er langstrakte, men smale og gjerne relativt høye.