Hun tar farvel med foreldrene sine om morgenen og drar til det Svarte Fjellet, leirer seg ved Den Gule Elven om kvelden. Der kan hun ikke høre foreldrenes rop på grunn av de brusende vannene; bare lyden av barbariske ryttere i Yan-fjellene. Hun går frem til kamp som om hun flyr forbi fjellene. Lyden av vaktpostenes gong gjennomsyrer den kalde natteluften, og månen skinner i rustningen hennes. Hundre slag utkjempes, og generaler dør.