Steibelt begynte å dele sin tid mellom Paris og London, hvor hans pianospilling tiltrakk stor oppmerksomhet. I 1797 spilte han i en konsert av J. P. Salamon. I 1798 komponerte Steibelt sin solokonsert nr. 3 i Ess som inneholder en preget av utstrakt tremoloer, som ble meget populær. I det påfølgende året startet Steibelt på en profesjonell turne i Tyskland; og, etter å ha spilt med en viss suksess i Hamburg, Dresden, Praha og Berlin, ankom han Wien i mai 1800 hvor han utfordret Beethoven til en ferdighetskonkurranse hos greve von Fries. Beretninger om konkurransen tilsier at den var det en katastrofe for Steibelt; Beethoven vant angivelig overlegent ved å improvisere i stor stil over et tema hentet fra cello-dele av et nytt Steibelt-stykke som var plassert opp ned på musikkstativet. Etter denne offentlige ydmykelsen avsluttet Steibelt sin turne. Han reiste igjen til Paris, hvor han organisert den første oppførselen av Joseph Haydns oratorium , som fant sted 24. desember 1800 på operahuset. På sin vei til det unnslapp førstekonsul Bonaparte såvidt et bombeangrep. Steibelt hadde akkurat utgitt en av sine mest talentfulle sonater, som han hadde tilegnet Bonapartes hustru, Josephine. Etter et nytt opphold i England (sommeren 1802-høsten 1805), kom Steibelt tilbake til Paris. Han feiret Napoleons triumf ved Austerlitz med en med navnet , hvor Napoleon personlig var tilstede ved premieren (4. februar 1806).