Han var den første fra Snåsa som tok lærerutdanning. Han gikk på Klæbu seminar 1849–1851, og arbeidet som lærer ved fastskolen i Snåsa fra 1854. Han overtok som klokker etter faren fra 1867. Det sies om ham at «hans begavelse var stor, og det paastaaes at han, hvis han hadde levet længere, ville blitt en av amtets mest fremragende mænd», og at han «viste som gutt helt usedvanlige evner.» Han kom raskt inn i verv og ombud i bygda, og var med på å stifte Snaasen Brandassuranceforening i 1860, ble den første formann i Snaasen Landboforening i 1864 og ble ordfører i sin første periode i formannskapet i 1866. Han døde imidlertid ung, etter en «smertefull og lang sygdom».