Radikalfeminismens sentrale teori er at alle menn undertrykker kvinner gjennom «patriarkatet», og retningen ønsker en radikal omveltning av samfunnet for å nedkjempe «patriarkatet». Da radikalfeminismen oppstod stod retningen i motsetning til både den sosialistiske/marxistiske kvinnebevegelsen og til den borgerlige kvinnebevegelsen, og radikalfeminister oppfatter begge disse som en del av et undertrykkende «patriarkat» eller mannssamfunn. Fra 1980- og 1990-årene har radikalfeminismen stått i sterk motsetning til nyere feministiske retninger som queerfeminisme generelt og transfeminisme spesielt.