De fleste av de hvite marmorskulpturene ble etter tidens mønster plassert ut i den nye engelske parken på en måte som gjorde at, som Gustav III uttrykte det, , det vil si at de utgjorde perspektiviske blikkpunkter eller tjente som overraskende blikkfang ved promenader i parken. De står oftest en og en i den nyere delen av parken, men ble plassert som fondskulptur på toppen av Munckens kolle i enden av hovedaksen gjennom barokkhagen, med i skråningen nedenfor, og ble plassert i løvteateret sydvest i barokkdelen.