Banneordet tilsvarer det nyere, og mer kraftfulle, (også skrevet ). På dansk (og eldre norsk) var uttrykket gjerne og liknende. Formene , og regnes som de sterkeste språklige uttrykkene på norsk. I skandinaviske språk brukes for øvrig ofte religiøse begreper som banneord, for eksempel , , og , i motsetning til i engelsk, der tabuord knyttet til kropp, særlig ekskrementer, kjønnsorganer og seksualitet, for eksempel , og , er enda litt vanligere og oppleves grovere. Mindre provoserende og anstøtelige formvarianter av som banneord i norsk er , , , ord som antakelig er dannet med det tyske diminutivsetterleddet eller (også begrepet har vært brukt i norsk). Liknende språklige varianter er , , , og . Et utbredt, litt mildere synonym til kraftuttrykket er , et ord som opprinnelig kommer fra det tyske , det vil si «byller» eller «kopper». Flere av navnene på fanden blir ofte brukt med gentivs-s i kraftuttrykk, for eksempel «faens kvinnfolk», «din fennens hurpe« (fra Gabriel Scotts roman ) og «pokkers til kar».