Vestlige mennesker slo seg først ned i Kapp i 1652, men de gjorde nesten ingen reiser inn i Karoo før 1800. Før den tiden vandret store flokker av antiloper, sebraer og annet stort vilt over gressflatene i regionen. Khoikhoiene og san–folket, de siste av det sørlige Afrikas steinalderfolkeslag, vandret langt og vidt. Der var ingen europeere eller afrikanere av bantu–bakgrunn. Området var aldri fuktig nok for kveg, og dette er antagelig hovedgrunnen til at den aldri var okkupert av bantuene. De to etniske gruppene skilte seg betydelig ut i kultur og levesett. Khoikhoiene ble beskrevet som gjetere av sauer og kveg, mens san–folket var jegere og sankere. Da europeiske nybyggere i regionen okkuperte regionen, erstattet sauer gradvis viltet, og gressdekket ble svekket på grunn av endringene i beitemønsteret og klimaet.