Legestanden var enig i at offentligheten skulle beroliges, da frykt ble ansett for å øke mottakelighet av sykdommen og medmenneskets vilje til å hjelpe de smittede. Det var imidlertid en rekke synspunkter om hvordan man kunne bekjempe frykten. Dr. Arnold Josefson sa at det var almenhetens frykt for myndigheter og Medicinalstyrelsens handlingslammelse som var grunnlaget for den generelle «panikken». Hans motstandere mente snarere at årsaken til panikken var pressen og legene som offentlig uttrykte kritikk av myndighetene i stedet for å presentere kritikken direkte for myndighetene.