Der er liten tvil om at pamfyliene og pisidiene var det samme folket, selv om den første hadde mottatt kolonier fra Hellas og andre land, og av denne grunn, kombinert med større fruktbarhet i deres territorium, hadde blitt mer siviliserte enn deres naboer i det indre av landet. Men forskjellene eller særpreget mellom de to ser ut til å ha blitt etablert tidlig. Herodot nevner ikke pisidianerne, men nevner pamfyliene blant folkene i Anatolia. På den annen side nevner Eforos dem begge, og korrekt angir det ene folket ved kysten og den andre i innlandet. Et antall forskere har adskilt fra den pamfyliske dialekt betydningsfulle isogloss med både arkadisk og kypriotisk (arkadokypriotisk gresk), noe som gjør at de kan bli studert sammen med gruppen av dialekter som tidvis refereres som akajisk ettersom landet ikke bare ble bosatt av folk fra Arkadia, men også folk fra andre gresktalende regioner, dorere og aiolere. En legende, referert til av både Herodot og Strabon, tilskriver opprinnelsen til pamfyliene til en koloni som ført til deres land av Amfilokos og Kalkhas etter den trojanske krig, men det er mange steder i antikken som lignende opphavsfortellinger, blant annet Roma.