På 800-tallet flyttet en gruppe meget dedikerte asketiske eremittmunker opp til oldtidens tårn. De var de første menneskene som bosatte Metéora. De levde i hulrom og sprekker i fjelltårnet, en del nådde 550 meter over sletten. Den største høyden, kombinert med brattheten til klippeveggene, holdt alle unntatt de mest dedikerte besøkende unna. Innledningsvis førte eremittene et liv i ensomhet, kom kun sammen på søndagene og særskilte religiøse dager og ba sammen i et kapell som ble bygd ved foten av et berg kjent som Dhoupiani. Så tidlig som på 1000-tallet er det antatt at eremittmunker levde i hulene og sprekkene i berget.