Jernproduksjon ble i løpet av hundreårene en nasjonal industri og da denne virksomheten opphørte oppstod et prestisjetap, så vel som et teknisk og forretningsmessig brudd. Norsk jern var noe en var stolte av og som Henrik Wergeland sa da han holdt tale ved avdukingen av Krohgstøtten: «La oss være norske i malm og norske i støpning som denne støtten.» I 1870-årene hadde landet en kraftig voksende stål-, maskin- og verkstedindustri, og noen begynte å diskutere mulighetene for moderne jernproduksjon. Spesielt var det en krets av ingeniører og teknisk- og samfunnsinteresserte personer tilknyttet Polyteknisk forening i Oslo som var opptatt av spørsmålet. Den som først la frem konkrete planer for et nytt norsk jernverk var professor i geologi Johan Herman Lie Vogt. Han hold et foredrag i 1900 med tittelen . Vogt foreslo å etabler en ny norsk jernindustri i tilknytning til de store jernforekomstene en hadde nordpå. Han foreslo dessuten import av kull fra Storbritannia fremfor bruk av trekull. Temaet om jernproduksjon i Norge ble kjent som .