Hans (1950) angrep, i deres forhold til vitenskap, empiriske forhold til vitenskap av mange slag, slike som Rudolf Carnap (lingvistisk analyse) og William James (pragmatisme), på «materialistiske» grunner at de skapte et skille mellom vitenskap og vitenskapelige undersøkelser fra søken for en sann forståelse av det virkelige eksisterende univers. I denne boken er det en kombinasjon av marxisme med dyp innsikt inn i de gjensidige forholdene mellom ulike vitenskapsgrener og filosofisk problemer skapt av empiriske forsøk på å redusere vitenskap til utelukkende innsamling og korrelasjon av data. Begge innsiktene er basert på teorien om fysiske arbeid og redskap (således «materialisme») i utviklingene av særskilte menneskelige trekk som språk, abstrakte tanker, og sosial organisering, og den vesentlige rolle til den ytre verden i et økende kompleks utvikling av livsformer. Disse senere tanker er bemerkelsesverdig konsistente med de fleste samtidige evolusjonære tanker innenfor biologi og antropologi.