Radulf ble en titulærbiskop, det vil si i navnet alene, og ble en av underbiskopene til erkebiskopen av York foruten også å være en assistent til erkebiskopen og biskopen i Durham. En engelsk krønikeskribent skrev at Radulf fant seg i denne posisjonen ettersom han ikke var akseptabel for folket, presteskapet og jarlen av Orknøyene. En berømt tale som manet engelskmennene til å gå til kamp mot en skotsk hær ved fanenes slag i 1138 har blitt tilskrevet ham av en del engelske krøniker.