Etter denne sekvensen på 11 vers kommer en ny historie, Rimgjerdmål om Helge og Atle som hadde drept jotnen Hate og blir konfrontert med Hates datter, gygren Rimgjerd. De skjeller hverandre ut i grove ordelag og tvetydige uanstendigheter helt til diktet avsluttes i samme stil som gudediktet Allvismål med at jotunkvinnens oppmerksomhet avledes av Atle og Helge helt til sola rinner og Rimgjerd blir til stein i solskinnet. Finnur Jónsson hevder at denne sekvensen, vers 12 til 30, er et separat dikt. Dette framgår både av innholdet og av at diktet er skrevet i et annet versemål enn resten (ljoðaháttr).