Alpinismen var i begynnelsen en fritidsbeskjeftigelse for utenomalpine turister, dvs. det var rike utlendinger (i første omgang briter) som var de første alpinistene, selv om de i stor grad baserte seg på lokale guider og bærere. Den første alpeforeningen var derfor en britisk grunnleggelse (, 1857). De fleste alpelandene fulgte kort tid etter: (ŒAV, Østerrike, grunnlagt 1862) (CAI, Italia, 1863) (SAC, Sveits, 1863) (DAV, Tyskland, 1869) (CAF, Frankrike, 1874) (PZS, Slovenia, 1893) (AVS, Syd-Tirol, 1946) (LAV, Liechtenstein, 1946) Disse alpeforeningene er organisert i en felles paraplyorganisasjon, (CAA, 1996).