Populariten til Louis Vuitton vokste raskt, og snart kjøpte virksomheten et større fabrikklokale utenfor Paris. Louis Vuitton var et av de få merkene som klarte å holde produksjonen og salget gående under andre verdenskrig. Louis Vuitton hadde så en nedgangstid i salg og produksjon helt frem til 1980-tallet. Men i 1977 tok Henry Racamier over selskapet. Racamier var inngift i Vuitton-familien og hadde ingen erfaring med å drive et motemerke. Etter å ha studert markedet og sett at de fleste høyprofilerte merkene på den tiden tjente penger på «franchising», bestemte Racamier for å gå i helt motsatt retning. Han kuttet ut mellomledd og åpnet «Vuitton»-eide og -drevne butikker. Dette var en revolusjon innen luksusmarkedet, og Louis Vuitton fikk en profittmargin på over 40% Louis Vuitton ekspanderte med nye produkter, og nye butikker åpnet rundt omkring i verden. Dette var også året Louis Vuitton ble tatt til børsen og gjort til et allmennaksjeselskap. De hadde fått en interesse for den nye forretningsmannen Bernard Arnault, og ville prøve å involvere ham i konsernet. Arnault hadde kommet inn i motebransjen med fokus på å tjene penger. Han hadde allerede sikret seg rettighetene til flere store merker. Etter mange måneders uoverensstemmelser måtte Racamier trekke seg, og Bernard Arnault fikk nå kontroll over selskapet.