Millerand vant tidlig anseelse som advokat, blant annet for sitt energiske forsvar av noen streikeledere i 1883. I 1883–88 var han medarbeider i Georges Clemenceaus avis og ble i 1884 medlem av Paris' byråd og i 1885 av Frankrikes deputertkammer. Der sluttet han seg til ytterste venstre. I kammeret, samt i sin avis, , som han etablerte i 1889, bekjempet Millerand energisk boulangismen. Som deputert gjorde han seg særlig bemerket for sine innlegg i sosiale spørsmål.