Duellering var forbudt, og Armand von Ardenne ble derfor dømt til to års fengsel. Han fikk imidlertid selv anledning til å velge fengsel og bestemte seg for Magdeburg Zitadell, hvor han kjente kommandanten. Her sonet han sammen med ytterligere to duellanter og en skogforvalter som hadde drept en krypskytter og gjorde tilværelsen så behagelig som mulig. Fra fengselet skrev han at de kokte karpe, høne, biffer, schnitzler, saltet kjøtt med sauerkraut og erter, supper, eggerøre og poteter, og om de innsatte: «Vi drapsmenn er egentlig svært harmløse mennesker». Etter bare 18 dager ble han benådet av keiser Wilhelm I og kort tid etter forfremmet til major. miniatyr|Elisabeth von Plothos grav i gravlunden Südwestkirchhof Stahnsdorf. Elisabeth og Armand von Ardenne ble likevel skilt 15. mars 1887 og parets to barn ble boende hos faren. Elisabeth dro til Eckwälden og utdannet seg som sykepleier. Armand giftet seg ett år senere med en tidligere sangerinne, og ryktene gikk ut på at de hadde stått i forbindelse med hverandre allerede før duellen. Elisabeth var lenge atskilt fra sine barn. I 1904 tok Elisabeths datter Margot som det første av barna første gang kontakt med henne. Sønnen Egmont besøkte henne i 1909. Armand von Ardenne døde syttien år gammel i 1919, som pensjonert generalløytnant og divisjonskommandant i Berlin. Elisabeth von Ardenne døde 98 år gammel i 1952 i ved Lindau ved Bodensjøen. Hun fikk en æresgrav på Südwestkirchhof Stahnsdorf.