De fleste boligområdene i distriktet ble opprettet av Londons grevskapsforvaltning i mellomkrigstiden. Mange flyttet fra slumtilstander i Londons East End, spesielt da nye fabrikker sprang opp i distriktet. Industrien hadde nedgangstider i 1980-årene, og dette førte til at servicenæringer ble en viktigere del av økonomien. Pr. 2006 hadde Barking og Dagenham de laveste boligprisene i Stor-London. Kommunen har også blitt karakterisert som et det minst ulykkelige sted å bo i med færrest nye forretningsselskaper.