De to hovedfigurene heter både i prosateksten og i versedramaet «Svanhild» og «Falk». Dikteren Falk ønsker at Svanhild gjennom sin kjærlighet skal være hans inspirasjon og muse for en sommers erotikk og diktning. Falk gir ikke Svanhild andre utsikter når høsten setter inn, enn hva han gjorde med stæren da den hadde diktet ham en sang og sluttet å synge. Falk kastet en stein mot fuglen og drepte den. Dette er det bærende motiv som forekommer i begge versjoner; forelskelsen inspirerer til diktning, mens ekteskapet legger øde all kreativitet og skapertrang.