Foreningen er en videreføring av National American Woman Suffrage Association (NAWSA), som var den ledende organisasjonen innen den liberale kvinnesaks- og stemmerettsbevegelsen i USA. NAWSA hadde røtter i det organiserte kvinnesaksarbeidet Elizabeth Cady Stanton innledet gjennom organiseringen av kvinnesaksmøtet på Seneca Falls i 1848. Fra 1851 innledet Stanton et nært samarbeid med Susan B. Anthony. I 1866 organiserte Stanton og Anthony den ellevte National Women's Rights Convention, som vedtok å omdanne seg til American Equal Rights Association (AERA). Medlemmene bestod av kvinner og menn som kjempet for like rettigheter og stemmerett både for kvinner og svarte, og blant lederskikkelsene i foreningen var Lucretia Mott, Lucy Stone og Frederick Douglass. AERA brøt sammen etter en konfliktfylt kongress i 1869 på grunn av politisk uenighet, og to organisasjoner som bare arbeidet for kvinners stemmerett ble dannet i etterkant av kongressen, National Woman Suffrage Association (NWSA) og American Woman Suffrage Association (AWSA). De to organisasjonene fusjonerte i 1890. Da Carrie Chapman Catt ble president i NAWSA begynte organisasjonen å systematisk rekruttere velstående medlemmer av den borgerlige kvinneklubbevegelsen, og NAWSA ble USAs største frivillige organisasjon med to millioner medlemmer.