Både Davis og Penck prøvde å plassere studiet av utviklingen av jordens overflate på et mer generalisert, globalt relevant grunnlag enn det hadde vært tidligere. På begynnelsen av 1800-tallet hadde forfattere – spesielt i Europa – hatt en tendens til å tilskrive landskapets form til lokalt klima, og særskilt til de spesifikke effektene av is- og periglasialiske prosesser(område som ligger i nærheten av isbre). I motsetning til dette forsøkte både Davis og Penck å understreke viktigheten av utviklingen av landskap gjennom tid og generaliteten til jordens overflateprosesser på tvers av forskjellige landskap under forskjellige forhold.