Det regionale nivået, fylket, er det eldste av dagens administrative enheter i Norge. Både kommuner og nasjonalstaten, i moderne forstand, er yngre. (fra 'folk') som begrep er svært gammelt, og det går tilbake til jernalder og vikingtid, før Norge ble samlet til ett rike. Det var selvstendige enheter, med råderett over indre anliggender. I middelalderen ble landet delt inn i , med en lensherre som øverste administrative leder. Ved innføringen av eneveldet i Danmark-Norge i 1660 ble landet delt inn i tolv , med geografiske grenser omtrent stort sett tilsvarende de gamle lenene. Etter hvert ble det foretatt enkelte justeringer, og grensene ble etter hvert tilsvarende dagens fylkesgrenser. En spesiell ordning var inndelingen i fire stiftamt, dette var fire hovedamt med samme grenser som bispedømmene. var øverste administrative leder i hvert amt, og bindeleddet mellom statsmakten og lokalsamfunnet. Fra 1919 skjedde en navneendring fra amt til fylke. Amtmannen endret navn til fylkesmann. I 1972 ble antall fylker redusert fra 20 til 19, i 2018 til 18, i 2020 til elleve og i 2024 til 15.