Han ble sendt til Dunkerque for å støtte katolske flyktninger fra det engelske samveldet, og samtidig utga han flere bøker. I 1665 eller 1666 vendte han tilbake til Paris og utga i 1671 , som ble trykket opp igjen fire ganger i Paris, to ganger i Grenoble, og deretter i Lyon, Brussel, Amsterdam, Leiden og i andre byer. Verket besto av seks oppbyggende samtaler mellom to omgjengelig venner. Emnene, lærde, men ikke pedantiske, er havet, betraktet som et objekt for kontemplasjon; det franske språk; hemmeligheter; sann vitt («Le Bel Esprit»); det uutsigelig («Le Je ne sais quoi»); og valgspråk («Devises»). Alle uttrykt i plettfritt formspråk og uanstrengte hentydninger til klassikerne eller Torquato Tasso. Populariteten til Bouhours' kåserende strakte seg til Polen hvor adelsmannen og forfatteren Stanisław Lubomirski etterlignet ham i .