Tekster fra den tidlige skolen benyttet en buddhistisk hybrid sanskrit. I stedet for å omarbeide og oversette ordene fra pāli og andre språk til sanskrit, har forfatterne forandret de fonetiske formene til sanskrit-former, mens den underliggende prākrit-grammatikken er bevart. Et eksempel er prākrit , som er possessiv entall for , og et kognat med sanskrit , «buddhistisk munk». I stedet for å konvertere dette til den grammatisk korrekte sanskrit-formen , har forfatterne konsekvent endret dette til . Et annet eksempel er sanskrit-originalen av Lotussutraen, , som lå til grunn for Kerns oversettelse i 1884. Det tekniske begrepet , som også opptrer i śvetāśvatara upanishad 1.2, er fonetisk ekvivalent med pāli . Mange ord og begreper i Lalitavistarasutraen, såvel som i den omfattende prajñāpāramitālitteraturen, er unaturlige i henhold til sanskritgrammatikken til Pāṇini, men gir mening i en pali-kontekst.