I 1927 foreslo han den inerte pareffekten som beskriver stabiliteten til tyngre p-blokkatomer i en oksidasjonstilstand to mindre enn maksimumet. I 1940 korrelerte hans Bakerian-forelesning med Herbert Marcus Powell molekylær geometri med antall valenselektroner på et sentralt atom. Disse ideene ble senere utviklet til VSEPR-teorien av Gillespie og Nyholm.