Den mest iøynefallende utelatelsen fra William Caxtons trykkeri var Bibelen og . Begge kan ha blitt unngått av politiske grunner, det vil si assosiasjoner til Wycliffe. Også språket og versemålet kan ha vært hindringer. Imidlertid, som tilfellet var med Adrian Fortescue så sent som 1532, ble det fortsatt spredd håndkopierte manuskripter av . Robert Crowleys 1550-utgaver av presenterte diktet som en sosial og evangeliserende protestantisk kritikk. Diktets utgivelse hadde sannsynligvis en resonans i tidens politisk-religiøse strømninger.