Alexander Hamilton hevdet at valgmannskollegiet utelukket en partidrevet lovgivende forsamling. Han ville heller ikke ha et permanent organ som kunne bli påvirket av utenlandske interesser før hvert valg. Hamilton mente videre at valget skulle finne sted i alle delstater, slik at korrupsjon i en delstat ikke kunne besudle «folkets store organ» gjennom valg. Avgjørelsen skulle tas av et flertall av valgmannskollegiet, da majoritetsregelen var avgjørende for et republikansk styresett. Hamilton argumenterte med at valgmenn som møttes i delstatshovedstedene kunne ha informasjon som ikke var tilgjengelig for befolkningen for øvrig. Avgjørelsen kunne dessuten bli tatt uten «tumulter og forstyrrelse».