Camilla Collett har skildret livet i en norsk embetsmannsfamilie ved midten av 1800-tallet i (1854–55). Collett har dessuten gitt et bilde av sin egen oppvekst i en prestefamilie på 1830-tallet i sine dagbøker og erindringsbøker. Fra 1870-årene vant realismen frem i norsk litteratur, og et stadig tilbakevendende tema hos de realistiske forfatterne er forholdet mellom bondekulturen og embetskulturen. Den første norske forfatteren som skrev om dette emnet var Kristian Elster d.e., som stammet fra en embetsmannsslekt i Sunnfjord. I romanen (1879) representeres konflikten ved at Tora Trondal må velge mellom fullmektigen Erik Gran og den bondepregede studenten Hans Ejd. Arne Garborg tok opp emnet i (1883), om bondestudenten Daniel Braut som til slutt selv blir embetsmann. Aleksander Kielland kom fra en borgerfamilie, og var derfor også i en viss grad fremmed overfor embetsmennene. Forholdet mellom bøndene og presten deres er et av temaene i (1886). Jonas Lie kom i motsetning til Kielland fra et embetsmannsmiljø, og har i gitt en berømt skildring av en isolert embetsmannsfamilie i en avsides fjelldal på 1840-tallet.