Den 30. juli startet med «Please Mister Postman», som brukte wall-of-sound-teknikk. Dette betydde at sangen ble langt mer dominerende enn originalen, noe MacDonald betegner som å kjøre over dem med en dampveivals («their version steamrollers the song, turning it into a wall of sound that quickly weighs on the ear»). Lennon er vokalist. Før den siste coversangen ble spilt inn, spilte bandet inn sin første originalsang skrevet for albumet, «It Won't Be Long». Selv om sangen «She Loves You» ikke var sluppet på det daværende tidspunktet, regnet de med at «yeah yeah» kom til å slå an, og «It Won't Be Long» inneholdt både dette og spørsmål-svar-tematikken de også brukte i tidligere singler. Den andre låten som ble spilt inn den 30. juli var «Roll Over Beethoven», en klassiker fra Chuck Berry. Berry var den artisten og låtskriveren The Beatles covret oftest i sine live-fremtredener (Elvis ble covret oftere, men han skrev ikke sine egne låter), men dette var bare en av to som ble spilt inn. Harrison var på vokal. Fra da av var det bare originaler igjen, og den neste var «All My Loving». Sangen, en typisk brev-sang («P.S. I Love You» fra forrige album og «Please Mister Postman» fra dette er andre eksempler på sanger med brev som tema) var skrevet og fremført av McCartney med Lennon som bakgrunnsvokalist. Basslinjen er en markant walking-bass, Lennons rytmegitar med trioer er inspirert av The Crystals og Harrisonsgitarsolo av Carl Perkins. Dettte var den siste sangen som ble spilt inn den 30. juli.