Strømlinjeformet tenking har gjentatte ganger blitt beskyldt for å være en form for turboladet taylorisme, en forkynnelse av produktivitetspress som er skadelig for ansattes helse og autonomi på jobben. Dessverre har noen selskapsprogrammer som kaller seg "strømlinjeformet" faktisk hatt en alvorlig negativ effekt på forretnings- og arbeidsforholdene. Forsvarere av strømlinjeformet tenking hevder at dette problemet oppstår når de øvre lederne i bedriften ikke faktisk søke rå ta i bruk strømlinjeformet tenking, men i stedet delegerer innføringen av "strømlinjeformede prosesser" til eksterne konsulenter eller et internt spesialistteam. Teorien om strømlinjeformet tenking sier veldig tydelig at den søker kostnads (å finne opphavet til unødvendige kostnader og eliminere årsaken), men altså ikke kostnads (å tvinge folk til å jobbe innenfor reduserte budsjett og under dårligere forhold for å oppnå lavere kostnader på alle felter). Det er ingen tvil om at en del ledere kan synes at det siste alternativet langt mer hensiktsmessig enn det første, og det kan være lett å feilaktig kalle ethvert kostnadsbesparende program for "strømlinjeformet". Derfor bør ikke tilnærminger som ikke har til mål å utvikle strømlinjeformet tenking hos alle de ansatte anses som "strømlinjeformet".