Funn av boplasser og spor etter jakt og fangst på kysten, inne i fjordene, i innlandet og på fjellet, i tillegg til offerplasser og gravplasser tyder på at samene tok i bruk mange næringsveier og opphold seg i mange forskjellige landskaper. Dette tyder igjen på at samer og norrøne folk mange steder levde nokså nært hverandre, men først mot slutten av jernalderen, altså i vikingtiden, ble kontakten mer hyppig. Fra store deler av jernalderen er det få spor etter samisk egenart i de arkeologiske funnene, noe som tyder på at de ikke føler behov for å marker kulturelle forskjeller. Sosialantropologer hevder at det er når etnisk forskjellige grupper lever nært hverandre, at behovet for å markere egenart oppstår. Derimot kommer de samiske kulturuttrykkene sterkere frem, både i mengde og nye former, i det arkeologiske materialet fra vikingtiden av.