Den dypt religiøse Marc betraktete kunstnerskapet som en vesentligst åndelig syssel. Fra og med 1910 viet han seg utelukkende til å avbilde dyr, desillusjonert av den materialisme som korrumperte menneskeheten. I dyrene så Marc noe som han anså manglet hos menneskene: iboende skjønnhet, livsglede og åndelighet. Dyrene var i balanse, anså han, og han var nysgjerrig på hvordan de oppfattet verden.