De overnevnte variasjonene i komitestruktur hadde dels med arbeidsmengden knytta til budsjettarbeidet å gjøre, men gjenspeilte også ulike syn på statens rolle og størrelse. Det var blant representantene forskjellige synspunkt på hvor store midler som skulle brukes på ulike offentlige anliggender. Samtidig var det innen gruppene uenighet om hvordan en best kunne få gjennomslag for sine meninger. For eksempel var bonderepresentantene, som gjerne tilhørte de «sparsommelige», usikre på om deres syn var best tjent med ei samla budsjettbehandling, som kunne gi god oversikt, eller ei mer oppsplitta behandling der detaljkontrollen var bedre.