Ettersom velstanden i Norge økte dukket det opp nye trusler mot folkehelsen. Dødeligheten av tuberkulosen gikk fra 1910 til 1950 ned fra 238 til 29 per , men samtidig økte dødeligheten som følge av hjerte- og karsykdommer fra 147 til 309 per . Dette sammenfalt med at Nasjonalforeningen for folkehelsen etter andre verdenskrig besluttet å jobbe for den generelle folkehelsen, med et særlig fokus på eldres helse og velferd. Hjerte- og karsykdommene pekte seg raskt ut som den største trusselen knyttet til moderne livsstil, og dette ble organisasjonens nye store sak fra 1950-årene og fremover.