Begrepet «planlagt foreldelse» ble først benyttet uttrykkelig i en offentlig utstedelse i 1932 da USA var rammet av den store depresjonen og den økonomiske veksten i landet stoppet opp. Megleren Bernhard London skrev essayet «Ending the depression through planned obsolescense» der han kritiserte forbrukerne for å bruke gamle biler, radioer og klær alt for lenge. Ifølge London medførte dette en produktvarighet som overgikk det statistikerne hadde forutsett og planlagt. Forbruket var ikke på høyde med produksjonsfrekvensen til de nye fabrikkene, teknikkene (for eksempel samlebånd) og maskinene. Resultatet var at produksjonen stoppet opp og folk ble permittert, og at kjøpekraften til befolkningen dermed sank som følge av dette.