I 1922 besøkte Jiang Taiyuan i Shanxi tre ganger for å overbevise den lokale makthaver Yan Xishan om behovet for politiske, sosiale og økonomiske reformer i Shanxi. Selv om Jiang mislykkes i å få krigsherren Yan til å slå inn på denne reformpolitikken, gjorde de et dypt og varig inntrykk på ham. Over de neste to tiårene gjennomførte han tiltak som kunne minne sterkt om Jiangs forslag. Blant tankene han satte ut i livet var forherligelsen av landsbylivet, mistillit til pengeøkonomi, en overbevisning om at staten måtte overta en rekke oppgaver som tidligere var familienes anliggender, og et hat mot samfunnets «parasitter» (jordeiere, pengeutlånere og slike), og overbevisningen om at «praksis» (det vil si kroppsarbeid) var en ufravikelig komponent i utdannelsen.