Dagens databaserte kryptering er meget sikker, i alle fall for det private kommersielle markedet. Det er ikke kjent at noen kriminell organisasjon har knekt nøkler på 112 bits (trippel DES) eller andre kraftigere systemer. I en verden hvor informasjon og kommunikasjon spiller en større rolle, blir sikringen av informasjonen viktigere. I Norge og Europa har vi prinsipielt fri tilgang til kryptering, dette i motsetning til mange andre land. Det er ikke sikkert det fortsetter å være slik. Politiets viktigste metoder for å bekjempe kriminalitet og terrorisme er avlytting. Dessverre er kryptering et toegget sverd, det kan beskytte, men samtidig også misbrukes. Et engelsk forslag som stadig dukker opp, er "key escrow". Et system hvor en tredje part oppbevarer nøkler, og hvor myndighetene må ha rettens kjennelse for å få nøkkelen. For å få lov til å benytte sterk kryptering må man til gjengjeld gi en kopi til denne tredje parten. Likevel innser de fleste at man ikke kan hindre utbredelsen av kryptering, hverken i form av lovverk eller ved å hindre eksport. Samtidig er kryptering en nødvendighet i dagens moderne samfunn. En betingelse for all e-handel, men kanskje en nødvendighet for å bevare frihet og demokrati.