Hartmann vokste opp i Kongsberg og tok examen artium i Kristiania i 1896, før han startet med jusstudier og ble cand. jur. i 1901. Etter noen år som sakfører ble han sekretær i Kirkedepartementet i perioden 1906 til 1909. Han arbeidet deretter i flere ulike kommunale stillinger til han ble utnevnt til rådmann for lønns– og personalsaker i 1923. I 1925 ble Hartmann utnevnt til første sysselmann på Svalbard, men han takket nei da han ikke fikk innvilget permisjon fra sin rådmannsstilling. Mellom 1926 til 1928 var Hartmann økonomidirektør for Vinmonopolet, før han på høsten sistnevnte år ble utnevnt til borgermester (finansrådmann) i Oslo. Denne stillingen holdt han helt til sommeren 1941 da han meldte avskjed på grunn av samarbeidsproblemer med NS.