Alle Zamans filmer er fiksjonsfilmer, men de er inspirert av virkelige hendelser, historier og personligheter. Handlingen i bygger tildels på hans egne erfaringer som barn på flukt, og han har uttalt at filmene gir ham muligheten til å bearbeide vonde minner han bærer på fra tiden som flyktning. Deler av handlingen i er inspirert av historier han hørte fra menneskesmuglere som han møtte mens han arbeidet med filmen. Han har jevnlig dratt tilbake til Kurdistan, og i tillegg besøkt flyktninger i Oslo for å samle historier. Filmene hans beveger seg i et grenseland mellom dokumentar og fiksjon.