Opprinnelsen til dagens erkebispedømme kan bli sporet tilbake til 1840 da Det apostolisk vikariatet for det walisiske distriktet ble etablert med utgangspunkt i Det apostoliske vikariatet Vest-distriktet. Det såkalte walisiske distriktet omfattet hele Wales og grevskapet Herefordshire i England. Pave Pius IX besluttet i 1850 å reorganisere kirken i England og Wales, og gjenopprettet det kirkelige hierarkiet i disse landene. 29. september 1850: Universalis Ecclesiae: Den katolske kirke i Wales ble delt mellom Shrewsbury bispedømme i nord, og Newport og Menevia bispedømme i sør. 4. september 1860: Belmont Abbey i Herefordshire, hovedkatedralen for Newport og Menevia bispedømme ble konsekrert. 4. juli 1895: Newport og Menevia bispedømme ble delt. Glamorgan, Monmouth og Herefordshire ble Newport bispedømme. Resten av Wales, herunder det nordlige Wales fra Shrewsbury bispedømme, ble Det apostoliske vikariatet Wales. 12. mai 1898: Det apostoliske vikariatet Wales ble Menevia bispedømme med sin hovedkatedral i Wrexham. 7. februar 1916: Newport bispedømme ble Cardiff erkebispedømme, og det ble bestemt at St. Davids kirke i Cardiff skulle ble erkebispesete og katedral. 12. mars 1920: St. Davids katedral i Cardiff ble offisielt en katedral for erkebispesetet. 12. februar 1987: Menevia bispedømme ble delt. Det nordlige område ble Wrexham bispedømme med dets katedral fortsatt i Wrexham. Det sørlige området ble Menevia bispedømme og etablerte Swansea katedral.