Misforholdet mellom hans store streben og skuespillerevne medførte at han ikke følte seg lykkelig i arbeidet sitt og forsøkte flere ganger å slutte som skuespiller. Når han likevel fikk en anerkjent posisjon som skuespiller skyldtes det hans store viten og litterære forståelse, samt Michael Rosings tiltagende sykdom. Rollene som Rosing pleide å spille ble overtatt av Foersom. Det dreide seg om elsker- og helteroller som Balder i ; Gyldenstjerne i ; Vandby i ; Grev Gert i ; Carl Moor i ; tittelrollen i og Charles i . Også i Oehlenschlägers nordiske tragedier fikk Foersom en rekke hovedroller. Han ble blant annet den første som fremstilte Olaf i , Axel i , Angantyr i og Hagbarth i . Han hadde i alt ca. 200 roller i sin ganske korte karriere.