Forestillingene om Slaraffenland oppstod i middelalderen, antakelig på bakgrunn av oldtidas myter om det tapte paradis og den sorgløse Gullalderen, den tidligste av de fire verdensaldrene. Begrepet Slaraffenland er imidlertid første gang kjent fra 1494, der det blir brukt som en parodi på paradiset i et verk av Sebastian Brant, seinere også i et dikt av Hans Sachs. I 1694 utgav satirikeren Johann Andreas Schnebelin boka («Forklaring til de forunderlige kartene over Utopia»), der han blant annet beskrev Slaraffenland og også gjenga et detaljert fantasikart over landet. Allerede samme år kopierte kartografen Johann Baptist Homann kartet fra og gjenga det i sin kartbok over virkelige land og riker. Kartet kom også med i seinere utgaver fram til 1750. Slaraffenland beskrives siden blant annet i fra samlingen Brødrene Grimms eventyr, som kom ut første gang i 1812.