En tredje ting som kan leses ut fra numerushierarkiet, er de ulike kategorienes grad av markerthet, vanligvis hvor mange morfemer som brukes til å markere kategorien. En kategori høyt oppe på skalaen vil alltid være mindre markert enn en som befinner seg lenger ned på skalaen. For eksempel vil flertall aldri markeres på en enklere måte enn entall i noe språk. Det vanligste er at et substantiv i entall ikke markeres med noe morfem, et såkalt nullmorfem. I norsk markeres et substantiv i entall med et nullmorfem (f.eks. «gutt»), mens flertall vanligvis markeres med suffikset (f.eks. «gutt-er»), noe som er et tydelig eksempel på at markertheten følger hierarkiet. I chumash markeres verb i entall med prefikset , verb i flertall med prefiksa og verb i totall med prefiksa . At markertheten følger numerushierarkiet, gjenspeiles også i kasusbøying. I gammelgresk skiller entallsformene av substantiv mellom fem kasus, flertallsformene mellom fire kasus, mens totallsformene av substantiv bare skiller mellom to kasus.