Etter krigen reiste han fra det britiske eksil til Vest-Tyskland. I 1949 ble han SPDs sentrale flyktningetalsmann. Fra 1950 til 1953 ledet han Hessens kontor for fordrevne, flyktninger og evakuerte. Han ledet også den såkalte eller , det sosialdemokratiske motstykket til den katolsk-konservative , fra 1951. Jaksch var innvalgt i det tyske parlamentet fra 1953 til sin død. Ved de føderale valgene i 1961 tilhørte han SPDs skyggekabinett, og var påtenkt som føderal minister for fordrevne, og fra 1964 til sin død var Jaksch president for Bund der Vertriebenen. Ved siden av Reinhold Rehs, som senere gikk over til CDU, var han den eneste sosialdemokrat i denne stillingen. Han var også visepresident for Sudetendeutsche Landsmannschaft fra 1961 og president for Deutsche Stiftung für Europäische Friedensfragen. Hele hans politiske virke i Vest-Tyskland var preget av hans engasjement for de fordrevne. Den 27. november 1966 døde han i en trafikkulykke.