I 1917 dro Matos i eksil til Storbritannia etter flere uenigheter og uoverenkomenster med den nye portugisiske republikken. Han dro senere som en del av den portugisiske delegasjonen til Fredskonferansen i Paris i 1919, som blant annet førte til Versaillestraktaten. Senere vendte han tilbake til Angola som høykommissær for Republikken Portugal. Deretter ble han gjort til den portugisiske ambassadøren i Storbritannia mellom 1923 og 1926. I 1929 ble han valgt inn som en Grand Master av frimurerlosjen i Portugal.