Andre sats heter «Jonsokkveld med Pestvarsel». Lyse dansetoner fyller midtsommerkvelden. Ungdom danser sorgløst rundt festbålet på Hellerudstranda. Men i det fjerne bryter det fram et kontrasterende musikalsk motiv. Noe uhyggelig som lyder som fugleskrik og hestetrav konkurrerer stadig sterkere med den livsbejaende dansemusikken. I diktverket svarer dette til skildringen av en mager hest som nærmer seg planløst med en død spillemann i kjerra. Mens doningen kommer stadig nærmere, møter Elise sin spillemann i dans og musikk rundt bålet. Helt nye toner bryter igjennom, toner som kan kalles spillemannens personmotiv. Men i samme øyeblikk de to unge finner sammen, er den nifse kjøredoningen framme, og med den, pestsmitten. Det går som et ras gjennom orkesteret, og snart er danseplassen tømt for folk. Men etter en stund toner de lyse dansemotivene igjen, men nå bare som et ekko.