Karachi er den byen med mest etnisk og religiøs spredning i Pakistan. På 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet kom det mange flyktninger fra den afghansk-sovjetiske krig, noe som økte de politiske og sekteriske konfliktene mellom de punjabiske og sindhiske gruppene og indiskættede mohajirer. Ved uavhengigheten i 1947 flyttet flere millioner muslimer over delelinjen fra indisk til pakistansk side. De fleste tilflytterne fra indiske side slo seg ned i de store byene. Særlig Karachi hadde en voldsomt vekst fra under en halv million i 1947 til 3,5 millioner i 1972 og 15 millioner i 2022 (og med det en av verdens mest folkerike byer). Storbyområdet ble i 2011 anslått til 21 millioner. Karachis folkevekst fra 1947 er den raskeste som er registrert for noen storby. Det første tiåret var det muslimer som flyktet fra India slik at Karachi gikk fra å være hindudominert til å ha nesten utelukkende muslimske innbyggere; samtidig ble urdu det dominernede språket mens sindi tidligere var i flertall. Senere var det for en stor del arbeidssøkende av punjabi og pasjtunsk bakgrunn som flyttet til byen. På 1980-tallet kom en stor del pasjtunske flyktninger fra Afghanistan til Karachi.