Thomas Mann ble imidlertid upopulær i sitt tyske hjemland ved å betone den kollektivskyld han mente at alle tyskere som ikke var gått i eksil hadde, og som han ikke ville være en del av. Han var en kort stund på tale som mulig forbundspresident i den nyopprettede vesttyske forbundsrepublikk, men hans person kan ha vært litt for kontroversiell. Selv om mange i ettertid tok avstand fra nazismen, hersket det likevel i Tyskland skepsis overfor dem som dro i eksil. Mange følte at de hadde sviktet landet, og at unnveket de lidelser alle de andre hadde måttet gå igjennom, og at de dermed ikke var en del av det lidelsesfellesskap som i de første år etter krigen holdt tyskerne sammen.