I 1905 omfattet det norske utenriksdepartementet, etter at landet nylig hadde sagt farvel til unionen med Sverige, en håndfull kvinnelige nyansatte som arbeidet som skrivemaskindamer. Første gang en kvinne var representert i utenriksdepartementets årskalender, var i 1918. Hun arbeidet som arkivar. I 1960 var 417 av de fast ansatte departementet kvinner. Imidlertid var bare én av disse diplomat, det vil si en fast ansatt embetsmann i utenrikstjenesten med flytteplikt, altså til å akseptere enhver stilling, hjemme eller ute, han (ikke hun) ble beordret til. Frem til i dag har det ikke oppstått noen dramatiske forskjeller i fordelingen av menn og kvinner totalt, og de er fortsatt forholdsvis ujevnt fordelt rundt om i organisasjonen. Blant kontorsekretærene er det kvinner som dominerer, mens man finner flest menn som utfører manuelt arbeid. Rundt en tredjedel av diplomatene er kvinner.