Humidor, det vil si fukteboks eller fukteskap, var det ekstraluksuriøse for pipetobakk og sigarer. De fleste nøyde seg med å oppbevare slike ting i lintøyskapet, hvor luftfuktigheten holdt seg noenlunde jevn. Røykebord. Dette var gjerne utstyrt med hull, hyller og skuffer til alt en trengte. Kom også i «sett sammen selv-sett» som ga opphav til småpussige betraktninger og essays. Pipestativet eller pipeholderen kom i mange modeller med og uten holder for piperensere og fyrstikker som tillegg. Pipekniven har blad som er avrundet i enden. En spiss kniv kan lett stikke for langt ned i bunnen av hodet. Den kommer ofte som kombinasjon med sigarkutter. Pipehodefreser eller -rasp: Fingertuppformet instrument til å vri rundt nede i pipehodet for å fjerne koks. Måtte være nøyaktig tilpasset for ikke å bli til mer skade enn nytte. Tobakkspungen var regnet for uunnværlig for å slippe å ha store blikkdåser i lommen. Fyrstikker. De er fortsatt regnet for best både til pipe og sigar. Før brukte man å ha et tent stearinlys som en kunne tenne en (vridd papirstrimmel) på, for å unngå smak av voks eller stearin.