Politiets særdomstol var ikke en fast stående instans, men kunne bli opprettet , ved behov. Den ble opprettet for å skape en instans som kunne dømme politifullmektig Gunnar Eilifsen til døden, og han ble henrettet 16. august 1943 etter summarisk rettergang som var nærmest identisk med standrett. Da rikskommissar Josef Terboven ble kjent med Eilifsens ordrenekt forlagte han at Eilifsen skulle dømmes til døden umiddelbart av en norsk domstol – siden han hadde forbrutt seg mot de norske reglene og ikke mot tyskerne.