Før i tiden giftet man seg etter puberteten eller konfirmasjonen. Blant kongelige og overklassen var det vanlig å bli bortgiftet av strategiske årsaker som at gårder kunne slås sammen eller politiske årsaker. Norske konger giftet seg unge som for eksempel Magnus Lagabøte som giftet seg med Ingeborg Eriksdatter i 1261, da han var 14 år gammel og hun var 13 år gammel. Håkon V Magnusson som giftet seg med Eufemia av Rügen i 1299, da han var 15 år gammel og hun var 12 år gammel. Magnus Eriksson som giftet seg med Blanche av Namur i 1335, da han var 17 år gammel og hun var 13 år gammel . Olav IV Håkonsson som giftet seg med Margrete I av Danmark i 1363, da han var 12 år gammel og hun var 10 år gammel. Christian II som giftet seg med Isabella av Burgund i 1515, da han var 14 år gammel og hun var 16 år gammel. Den siste Norske (Svenske) kongen som giftet seg med en jente under 18 år var Oscar I som i 1823 giftet seg med 16 år gamle Josefina av Leuchtenberg. Også andre enn kongelige og overklassen giftet seg unge i Norge, man måtte ut i arbeidslivet i ung alder så voksenlivet startet tidlig, og derfor var det også vanlig å gifte seg unge. Barneekteskap har foregått i Norge også på 2000-tallet, da først å fremst i forbindelse med tvangsekteskap og andre kulturer.