Antall arter i slekta varierer mellom ulike oversikter fra én, , til 18 i Vassiljevs monografi fra 1961. De fleste aksepterer minst to arter, i nord og i sør. I Norge har det vært vanlig å skille mellom to arter, krekling og fjellkrekling (). Krekling i snever forstand er særbu og diploid med 2n = 26 kromosomer, mens fjellkrekling har tvekjønnede blomster og er tetraploid med 2n = 52 kromosomer. Polyploidi har oppstått ved flere anledninger, så fjellkrekling regnes ikke lenger som en gyldig art.