Som i mange andre germanske språk, er det i svensk en kort og lang variant av samtlige vokaler. Generelt markeres trykksterke stavelser gjennom påfølgende dobbel konsonant ved kort vokal, og enkel konsonant ved lang vokal, ettersom trykksterke stavelser i svensk alltid er lange (kort vokal + lang konsonant eller motsatt). I trykksvake stavelser er både vokal og konsonant korte. For eksempel «glas»/«glass», «tak»/«tack» og «möt»/«mött».