En utbredt oppfatning på denne tiden var at lynsjinger ble brukt som straffereaksjon mot kriminelle svarte og i særdeleshet voldtekstforbrytere. Ida B. Wells var blant de første som drev et informert politisk arbeid mot lynsjingene av svarte. Hun dokumenterte at lynsjingene ikke handlet om å beskytte hvite kvinner fra overgrep, men som regel var økonomisk motivert.