Det som sannsynligvis var det mest betydningsfulle aspektet ved den voksende apokryfiske tekstene, er at den med Thynnes utgaver inkluderte middelaldertekster som fikk Chaucer til å framtre som en protestant før reformasjonen, spesielt og (). Ettersom disse chaucerianske tekstene ikke ble betraktet som apokryfiske før på slutten av 1800-tallet, fikk disse middelaldertekstene et fornyet liv og hvor engelske protestanter videreførte lollardismen ved å lese eksisterende tekster og forfattere som de tolket som støttende for deres sak. De offisielle Chaucers verker av de første trykte utgavene var konstruert som før-protestantiske, slik det også ble gjort med William Langland og Piers Plowman.