I denne samlingen konsentrerer Wergeland seg mer om de jødiske kvinnene og deres offer. Noen av stykkene er små skuespill, og et par av dem har vært yndede framføringsnumre i regi av suttung-grupper for barn og unge, spesielt «Sjelekamp og Seier» og «Blodet». Det første, en enakter, handler om en jødisk mor som får sønnen sin drept på guttens fødselsdag, og som velger å beskytte og oppdra sønnens morder, en forsømt gutt fra gata. Det andre stykket forteller om to jenter, den ene jødisk, den andre kristen, som beviser for hverandre at de begge har det samme blodet av samme farge, etter at den jødiske jenta er blitt mobbet for «verre blod» av en lekekamerat. Med barn og unge er det bare første del, Barnet, som er satt opp.