Utbyggingen av Groruddalen på 1950- og 1960-tallet ble fremstilt som et strålende fremskritt, langt unna bykjernens mørke bakgårder og utedo. Et tiår senere ble det tydelig at særlig høyblokkene skapte «». «Stovnerrapporten» kom i 1975, da det bodde nærmere en million barn under 15 år i Norge. Rapporten fant at mange opp til 11-12-årsalderen ikke kjente ukedagenes eller årstidenes navn, eller navnet på sin tommelfinger. De var uvitende om når de var født og hadde få begreper om hvor de bodde. Mange viste liten evne til å lære å lese, skrive og regne, og måtte påregnes å bli noe bortimot analfabeter. Deres vansker virket «upåvirkelige» av behandlingsmetoder. Problemet ble satt i sammenheng med oppvekstmiljøet, der det var dårlig kontakt mellom hjemmet og lekestedet, kombinert med et ensformig utendørsareal som lå åpent for vær og vind. Det var få lekeplasser, og leken ble nedbrytende, i retning hærverk.