I det første århundre e.Kr. ble det latinske ord (en 'kidnapper') brukt først av denn romerske dikter Martialis i en overført betydning om det å to kopiere en annens kreative arbeide. Martialis beklaget seg over at en annen dikter hadde . , et derivat fra , ble introdusert til engelsk i 1601 av dramatikeren Ben Jonson for å beskrive en som hadde gjort seg skyldig i litterært tyveri. Den avledede formen ble introdusert til det engelske omkring år 1620. De latinske ordene (=kidnapper) og (=kidnapping) har samme rot ('snare', 'nett'), som er basert fra den proto-indoeuropeiske roten (å veve).