Ikke desto mindre forble han rojalist, og, sammen med Armand Gensonné og Pierre Victurnien Vergniaud, skrev han til og med et brev til kongen og bad om privataudiens. Hva disse forhandlinger eventuelt kunne ha ført til, ble imidlertid kortsluttet at 19. august-opprøret. Guadet, som presiderte over forsamlingen under deler av opprørsdagen, posisjonerte seg selv i skarp opposisjon mot den opprørske Pariserkommunen, og det var etter hans forslag at forsamlingen den 30. august stemte for sin egen oppløsning — en beslutning som ble reversert på den påfølgende dag. I september ble Guadet gjenvalgt med stort flertall som medlem av Nasjonalkonventet.