I nyere tid, og nær bebyggelse og sagbruk, ble også sagskårne bord brukt, ofte bakhon. Innbyrdes avstand mellom skiene kunne være 8–15 cm, men ikke så stor at småfe kunne komme igjennom. Ved minst to krysningspunkter ble staurene surret sammen med vidjeband av vier, selje eller bjørk. Særlig godt egnet er av senvokst smågran fra nærmeste myr eller våtmark, skåret i sevjetiden i mai. Sveiene i lengder på rundt 120 cm må holdes fuktige til de skal brukes, slik at de holder seg myke. Hver svei kløyves i to fra topp til rot med en kniv til styring. Sveien surres i 8-tallsform rundt hvert staurpar og må vris 180 grader for hver omgang, slik at margsiden vender inn mot staurene.