Gjennom historia har Nepal helt opp til moderne tid vært et i hovedsak veiløst land. Akkurat som Norge fikk sin økonomi, kultur og politikk bestemt av at den farbare veien var kysten, er Nepals økonomi, kultur og politikk avgjørende prega av at de ville elvedalene fortsatt hindrer kommunikasjon fra øst til vest, og at åser og fjell i mesteparten av landet gjør hvert dalføre til noe for seg sjøl. Dette bidrar til å opprettholde et stort antall nasjonale minoriteter, hindre utviklinga av et nasjonalt marked og bevare lokal naturalhusholdning, og skaper et ekstremt regionalisert og lokalt politisk liv der det er vanskelig for ei regjering i Kathmandu å sikre seg effektiv kontroll overalt. I mange distrikter og flere soner i åsene og oppe i Himalaya fins det fortsatt praktisk talt ikke veier, og landtransporten er avhengig av husdyr og at folk går på beina langs stier og over fjellpass.