I 1984 ble han utnevnt til sekretær for Det pavelige råd for sosial kommunikasjon. I denne egenskap var han koordinator for utformingen av viktige pastorale dokumenter som «Pornography and violence in the media: a pastoral response» (1989), «Kriterier for økumenisk og interreligiøst samarbeid innen sosial kommunikasjon» fra samme år, Den pastorale instruksjon «Aetatis Novae» om sosial kommunikasjon (1992), og fem år senere, i 1997, den for sin tid svært nyskapende studie «Etikk i reklame» som analyserer reklamens evne til å overbevise og til ofte å utøve psykologisk press.