Hovedformålet med angrepene deres var å fange slaver for slavehandelen på Barbareskkysten. Slaver i Barbareskkysten utgjorde mange etnisiteter, og av ulike religioner, som kristne, jødiske eller unntaksvis også muslimske. Deres plyndring strakte seg over hele Middelhavet, sørover langs Vest-Afrikas atlantiske kyst og inn i Nord-Atlanteren, langs kysten av Vest-Europa, i farvannene i Den engelske kanal og så langt nord som til Færøyene og Island. I tillegg til å beslaglegge handelsskip, drev de på med i angrep og plyndring av europeiske kystbyer og landsbyer, hovedsakelig i Italia, Frankrike, Spania og Portugal, men også på De britiske øyer, Nederland og Island, men den vestlige delen av Middelhavet var særlig utsatt. Pirataktiviteten varte fra 1500-tallet til begynnelsen av 1800-tallet, og både europeiske fartøyer og kyststeder ble angrepet. Hensikten med angrepene var å skaffe slaver til de nordafrikanske statene. De mest kjente av barbareskpiratene var salépiratene, som opererte ut fra kystbyen Salé i Marokko.