Som ordfører gikk Rostad inn i striden om Værdalsbruket, som kommunen hadde kjøpt noen år i forveien. Rostad mente at «en bedrift av den art og det omfang som Værdalsbruket ikke med fordel kunne drives som et kommunalt foretagende». Han var selv styreformann i bruket fra 1911 til 1912. Sagbruk for Værdalsbrukets egne skoger ble for det meste drevet på Levanger etter Verdalsraset i 1893, da utskipningen av trelast fra Verdalsøra ble umulig. I 1912 ble Værdalsbruket solgt med fortjeneste til et konsortium som krevde at halvparten av tømmeret ble foredlet i Verdal; året etter solgte Rostad en del jord på nordsiden av Tronestangen til bruket, så det kunne anlegges et sagbruk med dypvannskai, Trones bruk.