Tom Bramwell fra hadde lignende meninger, og beskrev spillet som uskyldig og oppløftende, men mente at det kostet for mye i forhold til lengden. Denne kritikken av prisen var ikke universell; Jason Hill fra mente at prisen på 13 australske dollar var rimelig. Kritikeren Terry Terrones fra og GameTrailers sa også at spillet heller var en opplevelse enn et spill, og mente at musikken var det beste med det. Tom Hoggins fra trodde at ville starte debatten om videospill kan være kunst igjen, siden han mente at spillet var både et spill og et kunstverk. Kevin Vanord fra sa i sin anmeldelse av PlayStation 4-versjonen at spillet inviterer en til introspeksjon og en indre ro, og at en slik spillopplevelse fortsatt var sjelden selv fire år etter at det kom ut. De positive reaksjonene fra kritikere overrasket utviklerne, siden de hadde forventet en mer blandet mottagelse.