Etter cand.real. fra Universitetet i Oslo 1954 på et arbeide om wolfram fra Ørsdalen, mottok han dr.philos. samme sted i 1960 etter feltstudier på Langøya (Vesterålen) og laboratoriearbeid ved Oxford University. Han var så to år ved Rice University i Houston før han fikk (men avviste) et stipend til Australian National University i Canberra. I Oslo ble han i 1968 professor ved mineralogisk-geologisk museum (senere Naturhistorisk museum (UiO)). Heier ledet i 1969–73 et samarbeide med NASA om månesteiner, en del av Apollo-programmet, de første kom i 1970 og var samlet inn av Apollo 12. Studiene ble gjort sammen med Institutt for atomenergi på Kjeller nordom Oslo, de var seks forskere, blant andre Bjørn Sundvoll og den siste astronaut som gikk på månen, Harrison Schmitt. De bestemte førti ulike element med teknikken . Heier steg ned fra professoratet i 1974, det ble i 1980 overtatt av William L. Griffin som satt til 1988.