Jung forsto det kollektivt ubevisste som en struktur som var knyttet til "arkaiske rester" – mentale former og innhold som ikke kan forklares ut fra individets eget liv, og som synes å være opprinnelige, medfødte og arvede strukturer i menneskesinnet. Gjennom arketyper som "moren," "helten," og "den vise gamle" trodde Jung at det kollektivt ubevisste spiller en grunnleggende rolle i å forme våre opplevelser og forståelser av verden. Disse arketypiske strukturene kan manifesteres i drømmer, myter, kunst og religiøse symboler, og gir dermed et rammeverk som forbinder individets psyke med menneskehetens kollektive erfaringer.