Den yngre A-versjonen er fra tidlig 1300-tall og ble utlånt til Tormod Torfæus, som ble ansatt ved hoffet i 1660 som oversetter av sagatekster til latin. Det var en vakker bok, så han ga den navnet , «det fagre skinnet». Han lot sin slektning og skriver Åsgeir Jonsson (ca 1657-1707) gjøre tre avskrifter av A-versjonen, som de hadde fått låne med seg til Karmøy. Den eldre B-versjonen var tilbake i København, men også den ble det laget tre kopier av. At det ble foretatt så mange avskrifter, var delvis for å ha noe å tilby, om man ønsket å bytte til seg andre håndskrifter - delvis for å sikre at teksten ble nøyaktig gjengitt - og delvis for å ha lett tilgang til den, uten å måtte hente frem originalen som lå godt sikret i Torfæus' kjeller på gården. Begge originalene - både A- og B-versjonen - gikk tapt ved Københavns brann i 1728. I dag finnes teksten kun bevart i de kopiene Torfæus sørget for å få utført.