Den langsomme distansering fra farens dialektale komedietradisjon og De Filippos planer om å øke andelen bearbeidelser av andres stykker i repertoaret uten å helt miste den napolitanske referanseramme slet på forholdet mellom ham og broren Peppino. Sistnevnte var for et mer radikalt brudd med farens tradisjon. Samarbeidet fortsatte likevel til 1944 da det endelige brudd mellom brødrene var et faktum. Peppino forlot teaterselskapet som byttet navn til . Fire år etter fikk selskapet en egen scene da Eduardo kjøpte Napoli-teateret Teatro San Ferdinando.