I 1896 gav en utflyttet kristiansander, gartner av yrke, uttrykk for forargelse over at byens politikere ikke gjorde noe med den åpne plassen der det tidligere hadde vært kirkegård. «paa et kort besøg i min fødeby, ser jeg at Hospitalets kirkegaard fremdeles henligger stemoderlig behandlet», skrev han i et brev til formannskapet. Dette utløste en rekke forslag for hva som måtte gjøres fra både innbyggerne i byen og folk utenbys. Men lite skjedde fra kommunens side.