Det langobardiske kongeriket hadde sin storhetstid i det 7. og 8. århundre. Paganisme og arianisme var de mest utbredte religiøse retningene blant langobardene, men katolisismen blei mer og mer utbredt. Etter hvert tilegna langobardene seg romersk kultur og latinsk språk og de katolske biskopene overtok gradvis mer av styringa i byene. Langobardisk lov bar preg av både germansk og romersk tradisjon. Etter Aistulfs død gikk den nye kongen, Desiderius, til et nytt angrep på Roma. I 772 erklærte pave Adrian I sin støtte til Pippins etterfølger, Karl den store, som overvant den langobardiske hær og la landområdene til sitt kongerike.