De svebere som nevnes i Julius Cæsars («Kommentarer til gallerkrigen» eller bare «Gallerkrigen»), levde i 100 distrikter med dyrket mark, hvor hvert område var selvstendig, med gårder utstykket for leie i opp til ett år. Folk gikk kledd i dyreskinn, badet i elver og drakk ikke vin. De tillot bare handel for å bli kvitt krigsbytte og hadde ellers ingenting å handle med. De sto til militær disposisjon, innkalte årlig tusen mann fra hvert distrikt for ett års militærtjeneste. Med disse troppene herjet de ofte i Gallia på den andre siden av Rhinen. Gallias erobrer Julius Cæsar involverte seg i dette. Uten en sentralregjering eller respekt for autoriteter støttet sveberne seg på krigshøvdinger som i folkevandringstiden ble svebernes konger.