I 1817 var Marquess Wellesley på randen av konkurs, og hans yngre bror Arthur, nylig adlet til Duke of Wellington, kjøpte huset. Wellington utvidet Apsley House for å kunne underholde sosieteten på en måte som var passende for hans nye status. Arkitekt Benjamin Dean Wyatt ble engasjert for å gjennomføre endringene. Wyatt utvidet huset i to faser. En utvidelse i nordøst på tre etasjer ble gjort i 1819-1820, mens en ny trapp og Waterloo Gallery ble bygget på vestsiden i 1828. To år senere kjøpte Wellington tomten som huset sto på av monarken. De totale utgiftene til utvidelsene og ombyggingen ble over 61 000 pund, noe som opprørte Duke of Wellington. Som en følge av de høye kostnadene gjorde Duke of Wellington ikke flere endringer på huset så lenge han levde. Apsley House hadde nå et 28 meter langt galleri hvor hertugen kunne underholde sine gjester og vise fram sin viktige samling malerier. I 1853, et år etter Duke of Wellingtons død, besluttet hans sønn å åpne Apsley House for publikum. Som en del av dette ble sølv- og porselensgjenstander utstilt i et nybygd utstillingsrom. Det ble svært populært å besøke Apsley House. Wellingtons sønn gjorde også enkelte endringer i Waterloo Gallery, i tillegg til endringer i inngangspartiet og bakenforliggende rom.