I 306 døde Konstantius plutselig, og det oppsto raskt kaos rundt spørsmålet om hvem som skulle etterfølge ham. Galerius opphøyet straks Severus til Augustus, i tråd med retningslinjene Diokletian hadde nedsatt. Men Konstantius' legioner i Britannia valgte å anse hans sønn Konstantin som keiserens rettmessige arving, og utropte Konstantin til Augustus. Samtidig hadde Severus problemer å holde fred i sitt eget prefektur, Maxentius, sønn av Maximian, gjorde opprør og krevde en andel i sin fars arv. Maxentius ble støttet av pretorianergarden i Roma, som var redde for at byen skulle bli degradert til samme status som andre byer i keiserriket. Maxentius valgte i begynnelsen å ikke ta keisernavnet, sannsynligvis for å prøve å vinne godkjennelse fra Galerius. Forsøket virket ikke og Galerius beordret Severus til å innta Roma. De fleste av Severus' soldater var veteraner som hadde kjempet under Maximian, og de anså Maxentius som den rettmessige arving etter deres gamle leder. Resultatet var at en stor del av Severus' hær valgte å skifte side, i stor grad på grunn av bestikkelser fra Maxentius, og Severus flyktet til Ravenna. Like etter kapitulerte Severus til Maxentius, og Maxentius lovte at Severus skulle få beholde livet. Samtidig hadde Maximian kommet tilbake til Roma og gjeninnsatt seg selv som keiser, for å støtte sin sønn.