Thyvold vektlegger også det språkpolitiske fellesskapet mellom Ole Paus og hans mye eldre mentorer som viktig, og Erik Bye som en veldig viktig døråpner. Thyvold sa at «Erik Bye, også gammel riksmålsmann, tok Ole Paus under sine vinger, og hver eneste sending var det en låt med Ole Paus. Samtidig holdt Ole hoff i en leilighet på Frogner – etter disse Erik Bye-sendingene var det fullt av alle kjendiser som hadde vært på det, på nachspiel – og Erik Bye var veldig opptatt av hva Ole mente, hva han drev med. Både Erik Bye, André Bjerke, Alf Prøysen og Jens Bjørneboe så altså på Ole som en arvtager, og de så på det som viktig – altså hvordan vi skulle bringe tradisjonen med å skrive norske, gode visetekster videre, og de var alle enige om at Ole var det store, hvite håpet».