Den største forskjellen mellom DR og 26. juli-bevegelsen (M-26-7) var at DR mente at revolusjonen best kunne utføres ved å «slå til mot toppen» som Faure Chomón skal ha uttrykt det. Det vil si å drepe Batista og hans nærmeste medspillere, og innsette nye politikere i henhold til grunnloven av 1940. I motsetning til dette stod 26. juli-bevegelsen for en linje der revolusjonen måtte vokse fram gjennom bred folkelig motstand, ikke minst fordi historien på Cuba hadde vist at politikere – uansett politisk avskyggning – ikke var til å stole på. Denne populistiske holdningen synes å ha vært framtredende i 26. juli-bevegelsen i årene 1954–1956, men blir senere sterkt påvirket av Che Guevaras sosialistiske visjon. Den innebar at samfunnet måtte styres av politikere, men av politikere med høy moralsk integritet og som forpliktet seg til å ivareta interessene til flertallet i befolkningen. Politikere som arbeidet for særinteressene til små (og allerede økonomisk sterke) grupper i samfunnet, tilhørte ikke den gruppen av politikere som skulle styre Cuba i framtiden.