Kongedømmet var delvis et valgmonarki og delvis gjennom arv. Da kongedømmet var ved sitt høydepunkt, på midten av 1100-tallet, var det en kongelig familie med en ganske klar arverekkefølge. Uansett ble monarken valgt, i hvert fall godkjent, av den lovgivende forsamlingen Haute Cour. Kongen ble ansett som en primus inter pares («den første blant likemenn»).