Fra 1935 fullførte han fiolinsonate med klaver nr 1 (i d-moll) og for klaver og orkester (begge uroppført 1937) samt fiolinsonate nr 2 i d-dur (oppført 1940). Hans store symfoni nr 2 i e-moll (komponert 1944-1945) ble uroppført i 1948. Den første fiolinsonaten ble påbegynt i 1916 mens den symfoniske konserten ble påbegynt i 1920. Symfoni nr 1 dateres vanligvis til 1937–1940, men ble påbegynt i 1905 og han arbeidet på den jevnlig i mellomtiden. Etter at symfonien var offisielt ferdig i 1940 ble den bearbeidet videre til rundt 1947. Han arbeidet på symfonien i 42 år, noe som tyder på ubesluttsomhet. Fremføringene av hans tidlige verker fikk stort sett dårlige, til dels drepende, kritikker. Dette skjedde blant annet med symfoni i d-moll (1903) og i 1910. De neste 25 årene fullførte han ikke noen egne komposisjoner, og han var nervøs for å fremføre egne verk offentlig. Etter at nazistene kom til makten ble Furtwänglers foretrukne musikkstil offisielt på moten. Fiolinsonaten urfremført i 1937 fikk gode kritikker. Den symfoniske konserten har ikke vært god nok til å komme på orkestrenes standardrepertoar.