Etter at den polske arvefølgekrigen brøt ut høsten 1733, og meldingene om at de Bourbon-allierte Frankrike og Spania planla operasjoner mot kongedømmet Napoli og Sicilia, startet de militære og politiske lederne i Habsburgmonarkiet å planlegge forsvaret av Napoli mot den ventede invasjonen. De led av manglende ressurser og av at marskalk Otto Ferdinand von Abenspberg und Traun og greven av Caraffa var uenige om det beste forsvaret for Napoli. Caraffa ville redusere garnisonen i festningene i landet og konsentrere de østerrikske styrkene i en enkelt armé som enten kunne unngå eller tvinge frem en konfrontasjon med spanjolene, mens Traun, som fikk viljen sin, ønsket å forsterke garnisonene og tvinge spanjolene til beleire dem.