Noen fraflyttede sudettyske landsbyer fikk ikke ny befolkning og forfalt. Deler av jordbrukslandet ble lagt brakk. Forlatte eiendommer ble til dels plyndret. Nord-Böhmen var i sterkt forfall fra omkring 1960. Det var flere avfolkede landsbyer med forlatte hus, og forfalne kirker var vanlig, dødelighet og alkoholisme var den høyeste i Tsjekkoslovakia. En hypotese har vært at fordrivelsen skapte en langvarig økonomisk og kulturell nedgang i området. I enkelte områder ble en god del etniske tyskere værende og dannet en vesentlig minoritet, blant annet fordi de var uerstattelige fagarbeidere, og derfor unntatt utvisning. For eksempel i landsbyen Mikulov ved Teplice var nær halvparten av innbyggerne etnisk tyske i 1950. Etter krigen var den tsjekkoslovakiske administrasjonen i grenseområdene særlig opptatt av å opprettholde produksjonen, og den økonomiske virksomheten, blant annet ved rask bosetting, å sikre individuelt eierskap til småbedrifter og statlig eierskap over storbedrifter.