Bernhards romaner og skuespill kretser rundt temaene ensomhet, sykdom og død, men har ofte også et sentralt politisk aspekt. Hans tekster har en høyst original komposisjon. Han utelot fullstendig avsnitt- og kapittelinndelinger, og benyttet seg hyppig av gjentagelser.Gjentakelsen er en av grunnsteinene i den verdenen Bernhards romanfigurer lever i. Setningene har en flytende og musikalsk form, og alt dette gjør at leseren lett blir oppslukt av teksten. Samtidig bidrar hans hang til overdrivelser til at humoren og alvoret i hans historier flettes sammen.