Noen senere folklorister reiste dit og hevdet at kulten var ennå i livet. A. Vingtrinier besøkte området i 1902 og bekreftet at kulten var ennå i live, selv om det var ikke noen kapell eller alter der. A. Callet i 1903 bekreftet også kultens eksistens. I 1921 henviste folkloristen G. Jeanton til Vingtrinier, uten å besøke skogen. Men i 1930 reiste Le Tessier dit og sa at pilegrimsferder hadde sluttet ti år før.