Ved siden av er Tsjekhovs mest kjente teaterstykker fireakteren , dramaet og hans siste verk, komedien . Alle disse stykkene har ulike handlingsforløp, men med likheter i oppbygningen: handlingen foregår i den russiske provinsen ved 1800-tallets slutt, figurrene er lavadelige, tilslutt mislykkes de på en eller annen måte som følge av deres passivitet og forvrengte virkelighetsforståelse. Tsjekhov var preget av sin tids utviklingsoptimisme, og en optimistisk tone og tro på en bedre framtid sniker seg stadig inn i stykkene, særlig mot slutten. Eksempler er den lengselsfylte replikken «Til Moskva!» som går gjennom hele , eller Petja Trofimovs sluttreplikk «Velkommen, nye liv!» i den siste scenen av .