Mange tyske eugenikere var nasjonalister og antisemitter. Mange ble utnevnt til stillinger i helsesektoren og tyske forskningsinstitutter. Deres ideer ble gradvis adoptert av den tyske medisinske profesjon, som snart ble rensket for jødiske og kommunistiske leger. I 1930-årene gjennomførte det nazistiske partiet flere propagandakampanjer som tok til orde for eutanasi. (NSRPA) produserte brosjyrer, plakater og filmer som skulle vises på kinoer, og som påpekte tyskernes kostnader ved å vedlikeholde sykehus for de uhelbredelig syke og sinnssyke. Disse filmene inkluderte «Arven» (, 1935), «Offer av fortiden» (, 1937), som fikk en stor premiere i Berlin og ble vist på alle tyske kinoer, og «Jeg anklager» (, 1941), som var basert på en novelle av den tyske medisineren Hellmuth Unger (1891–1953), en rådgiver i «barneeutanasien».