Hügels religiøse ideal var nærmest altomfattende katolisitet; den tridentinske og enda mer den vatikanske katolisismen betraktet han som fortrengninger av katolisismens idé, som ifølge ham ble hevdet rikere under «den gyldne middelalder», særlig av Thomas av Aquino. Hans fromhetsliv var mystisk farget, og hans forskning rettet seg særlig i den retning.