Men Frederik I og de fleste av hans guvernører hans respekterte ikke avtalen, spesielt i møte med den kommende protestantiske reformasjon. Etter hvert visnet kampanjen for Norges selvstendighet inntil bare Lauritssøn sto igjen ved erkebiskopens side. Sammen støttet de Christian II mot sistnevntes onkel, Fredrik I, i de to kongers krig (1531–1532) og mot Fredriks sønn, Christian III, i Grevefeiden (1534–1536), men Christian II tapte begge ganger. Så måtte biskopen betale en høy bot på 3000 lodd (eller 48 kg.) sølv. Så kom reformasjonen.