Poeten Phillis Wheatley (1753–1784) utga sin bok i 1773, tre år før den amerikanske uavhengigheten. Wheatley var født i Senegal, tatt til fange og solgt som slave syv år gammel. Hun ble fraktet til Nord-Amerika som eiendommen til en handelsmann i Boston. Da hun var 16 år hadde hun mestret sitt nye språk engelsk. Hennes poesi er rost av mange de ledende figurer fra den amerikanske revolusjon, blant annet George Washington som takket henne for et dikt skrevet til hans ære. Mange hvite fant det vanskelig å forstå at en svart kvinne kunne forfatte dikt av slik opphøyd kvalitet og Wheatley måtte forsvare seg i en rettssak for bevise at hun faktisk hadde skrevet sine egne dikt. En del litteraturforskere har sitert Wheatleys suksessfulle forsvar som den første anerkjennelsen av afroamerikansk litteratur. Hun var særlig svak for å skrive i elegisk poesi foruten epyllion (korte episke dikt), og beundringen for hennes poesi førte til at hun bli satt fri og at hun kunne leve av sine inntekter som forfatter.