Alle vinder på Venus er til syvende og sist drevet av konveksjon. Varm luft stiger i ekvatorsonen hvor solvarmen er konsentrert, og strømmer til polene. En slik tilnærmet global omveltning av troposfæren kalles Hadley-sirkulasjon. Den meridionale luftbevegelsen er imidlertid mye tregere enn den sonale vinden. Hadleycellens grense mot polene går nær ±60° breddegrader, hvor luften begynner å stige og returnere til ekvator under skyene. Denne tolkningen støttes av fordelingen av karbonmonoksid, som også er konsentrert i nærheten av ±60° breddegrader.