På 200-tallet f.Kr. adopterte filosofen Arkesilaos skeptisisme som ble det sentrale grunnsetningen i platonismen fram til rundt 90 f.Kr. da Antiokos fra Askalon la til stoiske elementer, avviste skeptisismen og begynte en ny periode kjent som mellomplatonisme. På 200-tallet e.Kr. la Plotin til mystiske elementer, og etablerte nyplatonismen hvor det fremste eller det sentrale i all eksistens er det Ene eller det Gode, kilden til alle ting; i dyd og meditasjon hadde sjelen makt til å opphøye seg for å oppnå et fellesskap med det Ene. Platonismen hadde en inngående innflytelse på vestlig tankegang, og mange platonske forestillinger ble overtatt og tilpasset kristen teologi som forsto platonske former som Guds tanker. Nyplatonismen ble en betydelig innflytelse på kristen mystikk.