Han var kommunelege i Hobøl og Tomter før han slo seg ned som privatpraktiserende kirurg i Trondhjem i 1897. Han skal ha hatt «Trondhjems største fattigpraksis», ofte uten å ta betalt fra pasientene. Da han ble roset for den lave dødeligheten blant pasientene hans under spanskesyken, svarte han beskjedent at det nok skyldtes brennevinet.