Etter tapet av de to engangsskipene i året 1825 hadde ikke bare det britiske tømmermarkedet endret seg da man reorienterte seg mot balterkysten på nytt. Det hadde også oppstått interesse blant de britiske myndighetspersonene omkring som alternativ til merkantilisme. Dette sluttet med aksept av frihandelsprinsippet i 1840, som blant annet så opphevelsen av navigasjonsakten i 1849. Da hadde britene for lengst begynte med å søke utenlandsk tømmer så langt vekk som Burma.