Under Ostermann oppnådde Russland en betydning i internasjonal og i særdeleshet også vesteuropeisk politikk som landet tidligere ikke hadde hatt. Under sitt politiske virke etterstrebet Ostermann særlig et russisk-østerriksk forbunddssamarbeid, og søkte fremfor alt å stenge for Polens ambisjoner og dessuten åpne for russisk en tilgang til Svartehavet. Nøytralisering av Polen lyktes han ved å få tilrettelagt for den svake herskertype August IIIs tronbestigelse der. Tilgangen til Svartehavet ble vunnet med den russisk-østerrikske tyrkerkrig. Men etter denne utviklet det seg spenninger mellom Russland og Østerrike om Balkanhalvøya.