Han ble beryktet etter Haute-Saône og Côte-d'Or for å arrestere mistenkte «fiender av folket» og sendte dem til den revolusjonære domstolen og senere ble de dømte henrettet i den beryktede giljotinen. Konvensjonen hadde et rullerende presidentskap, så han var innehaver av tittelen president i National Convention i en periode på tre uker i september 1794. Da den revolusjonære regjeringen ble styrtet, ble han fengslet sammen med mange andre, men han var ikke blant de henrettede.