Tilla Valstads forfatterdebut kom med (1925), som hun til dels skrev på den daglige togturen mellom Hvalstad og Kristiania. Fortellingen ble først trykt som føljetong i og senere samlet på bokform. I disse naturalistisk pregede fortellingene formidler hun inntrykk fra tida som lærer i Vaterland. Hun skildrer de sosiale forholdene på Kristianias østkant uten å forskjønne eller svartmale. Skoleguttenes språk gjengis på brei østkantdialekt, og hun bruker delvis dialektformen i miljøskildringene.