Asurbanipal var fascinert av fortiden, og i løpet av sitt 42 år lange styre fikk han samlet og kopiert eldre tekster. Årsaken var at akkadisk språk tapte terreng for arameisk som tok over som , og kjennskapet til kileskrift var i ferd med å forsvinne, til fordel for alfabetisk skriftspråk. Relieffer viser to skrivere sittende ved siden av hverandre, den ene risser i leirplater, den andre skriver på papyrus, antagelig for å vise at assyrerne var gått over til to typer skriftlig overlevering. Endring av talespråk og skriftspråk truet overlevering av den rike fortidsarven. Det synes som om assyrerne fryktet at kunnskapen om Sumers og Mesopotamias fortid kunne forsvinne. For å hindre et slikt tap ble Asurbanipals bibliotek opprettet, så vidt vi vet det eneste eksempel på et omfattende bibliotek i moderne forstand etablert i Mesopotamia, og grunnlagt særskilt for å holde fortiden levende. Kongens innsats for å holde kileskriften levende, fremgår av en kolofon på mange av tavlene som er funnet: «».