Plutark sier at mens Tiberius hadde et mildt og kjølig natur var Gaius impulsiv og mer flyktig av vesen. Han var også en mer brennende taler og mer kløktig politiker. Gaius ga fordeler til folket og knyttet dem til seg politisk ved å få gjennomført mer effektiv lovreformer for landbruket, regulere korntilgangen til Roma, gjennomførte ærgjerrige veiprosjekter og andre offentlige byggearbeider, og etablerte romerske kolonier både i Italia og utenfor halvøya. Han drev en kile mellom ridderstanden og senatet ved å overføre juryene i rettssaker om pengeutpressing og flåing til ridderne, og aksjonerte bort skattekontrakten for Asia. Da Gaius sto opp for å bli valgt for et andre tribunat i 122 f.Kr. sto han øverst på valgene.