Som Yao Wenyuan hevdet (nok med rette), var stykket ment som en kommentar til som var blitt lansert noen år før 1961. Denne kampanjen hadde kostet mange millioner kinesere livet, og teaterstykket kunne lett leses som en kritikk av Mao («keiseren»), som hadde satt i gang katastrofen. Men mens Hai Rui overlevde keiserens vrede, skulle Wu Han - en lojal kommunist - gå til grunne og miste livet under kulturrevolusjonen, sammen med sin kone og adopterte tenåringsdatter.