Karl Verner observerte at de tilsynelatende uventede stemte frikativene bare forekom hvor de ikke sto i begynnelsen av ordet, og hvor vokalen foran dem var trykklett i indoeuropeisk. Dette er altså Verners lov: indoeuropeisk *, *, *, *, som regelmessig skulle utvikle seg til ustemt , , , , blir i stedet til stemt , , , hvis den forutgående vokalen ikke var trykksterk i indoeuropeisk.