Bricker var delstatens visejustisminister 1923–1927 og justisminister 1933–1937 før han ble valgt til guvernør. Han tilhørte den isolasjonistiske og konservative fløyen av Det republikanske parti, og var motstander av New Deal. To år etter at Thomas E. Dewey og Bricker tapte presidentvalget i 1944 til Harry S. Truman og Alben W. Barkley, ble Bricker valgt til Senatet fra Ohio. Han ledet Senatets komité for mellomstatlig og utenlandsk handel 1953–1955. Han var spesielt opptatt av å begrense de føderale myndighetenes makt, noe som senere kom til uttrykk i Brickers mange grunnlovsforslag om å begrense presidentens avtalefrihet overfor fremmede stater. I 1958 tapte han overraskende gjenvalg til Senatet, og trakk seg tilbake fra det offentlige liv.