Bernanos blei oppdaget av Leon Daudet, direktøren av Action française, og gav ut debutromanen, i 1926, mens han arbeidet i et forsikringsselskap. I 1936 vant han for det kanskje mest kjente verket sitt som har blitt oversatt til flere språk. Ved utbruddet av den spanske borgerkrigen i 1936 bodde Bernanos i Palma og opplevde volden på nært hold. Konflikten motiverte han til å skrive Boken vekket oppsikt fordi Bernanos som troende katolikk kritiserte Den katolske kirken for å støtte Franco. Kirken truet med å ekskommunisere Bernanos, mens han ble hyllet av forfattere som Simone Weill og André Malraux. I 1937 flyttet han tilbake til Frankrike, men ble syk. Bare et år senere flyttet han til Sør-Amerika, først til Paraguay, siden videre til Brasil, hvor han slo seg ned på en avsidesliggende gård. Etter at andre verdenskrigen var slutt flyttet han igjen tilbake til Frankrike, hvor han døde i 1948.