Merknader: Den velare nasalen /ŋ/ er ikke et opprinnelig fonem i fransk, forekommer i lånord på slutten av ord som for eksempel /par.kiŋ/ eller /cɑ̃.piŋ/. Noen av disse ordene kan også høres bli uttalt med fonene /n/ og /ɲ/ (eller til og med stavelsesuttalen /ɛ̃ɡ/.. Approksimantene /j/, /ɥ/ and /w/ tilsvarer vokalene /i/, /y/ and /u/. Dog det er noen minimale par (slik som /lu.a/ («h*n leide») og /lwa/ («lov»)), er det mange tilfeller hvor det er fri variasjon. Noen dialekter av fransk har en palatal lateral /ʎ/ (Fransk: [ɛl mu.je]), men standardvarianten av dette fonemet har smeltet sammen med /j/.. Den franske rotiske konsonanten har svært mange måter å realiseres på. [ʀ], [ʁ] (både frikative og approksimant), [χ], [r], and [ɾ] vil alle tas for å være en , men mange av dem vil bli ansett for å være dialektiske (se kartet). I denne wikipedia-artikkelen vil den fonemisk bli skrevet som /r/, men fonetisk som [ʁ].