De neste par årene videreutvikler Martyn sin unike blanding av folkemusikk, blues, rock og jazz samt musikk fra Midtøsten, Sør-Amerika, og Jamaica. Stemmen hans fortsetter å utvikle seg både med hvert album og i konsertsammenheng; den ble røffere, men uten å miste sin myke side. (1971) og (1973) var med på å danne grunnlaget for Martyns økende anerkjennelse, og inneholder noen av hans mest avholdte sanger: «Solid Air», skrevet om hans nære venn og kollega, sanger og låtskriver Nick Drake, som døde året etter (1974); «May You Never», senere spilt inn av Eric Clapton; «Head and Heart», senere spilt inn av America. Innen neste utgivelse i 1973, , hadde Martyns bruk av echoplex tatt stadig mer over, mens hans vokal ble mer av et instrument; dypere og mer bluespreget, med en sløret diksjon hvor ord glir over i hverandre.