Sterk kjernekraft påvirker kun hadroner som nøytroner og protoner, ikke leptoner (f.eks. elektroner) eller andre partikler. . For to nukleoner med en avstand typisk i atomkjernen (1.3 fm) er det en veldig sterk tiltrekkende kraft på 104 newton. For mindre avstander er kraften sterkt frastøtende. Dette sammen med punktet ovenfor holder nukleonene på en viss gjennomsnittlig avstand fra hverandre. Utenfor 1,3 fm vil kraften avta til null typisk med 1/r. For korte distanser er kjernekraften typisk 60 ganger sterkere enn Coulomb kraften. Dermed kan kjernekraften overvinne coloumbfrastøtningen mellom to protoner, og kjerner som Helium-3 er mulige. Coulomb-kraften har lengre rekkevidde fordi den faller av kvadratisk (1/r), og for avstander større enn 2.5 fm er coulomb kraften langt sterkere enn sterk kjernekraft som da kan neglisjeres. Den residuelle kjernekraften er nesten uavhengig av om nukleonene er nøytroner eller protoner. Denne egenskapen kalles ladningsuavhengighet. Kraften avhenger av om spinnet til nukleonene er parallelt eller antiparallelt Det finnes også en betydelig ikke-sentral kraftbidrag. Denne delen av kjernekraften har slike egenskaper at bane-angulært moment ikke er bevart. For en ren sentralkraft er banespinnet alltid bevart.