Noen kritkere har hevdet at slutten på den klassiske måten å lage film på som ble så utgangspunktet til den franske nye bølgen og den europeiske kunstfilmen finnes i den italienske filmen i etterkrigstiden og i neorealismens erfaringer. Spesielt ser denne filmen ut til å være et nytt emne for undersøkelse og kunnskap, som kan bygges på å utvikles. Den skaper en ny verden hvor hovedelementene ikke har så mange narrative funksjoner som de har sin egen estetiske verdi, relatert til øyet som ser på dem og ikke med handlingen de kommer fra.