Norske tankredere satset imidlertid på begynnelsen av 1970-årene på bygging og drift av halvt nedsenkbare borefartøyer. Kostnadene for disse var ofte like store som for supertankere. Noen småskipsredere satset på mindre kostbare prosjekter som forsyningsskip. Aker inngikk i 1971 kontrakt om bygging av to nedsenkbare borefartøyer. Disse ble bygget ved Nylands mekaniske verksted i Oslo. Ikke lenge etterpå ble det inngått nye kontrakter om bygging av en norskdesignet plattform kjent under navnet H-3. Det spesielle med denne var gode sjøegenskaper; den skulle kunne reagere gunstig på bølgehiv og tåle bølgehøyder på opptil 30 meter. Stålvekten greide konstruktørene å redusere med 25 % i forhold til andre fartøyer, noe som ga større lastekapasitet og reduserte kostnader. Et annet forhold var forbedret mobilitet.