I hovedhuset på Torholmen fikk sjøfolkene mat og pleie etter den strabasiøse roturen fra Trøndelagskysten. Et par av karene var hardt skadet og klarte knapt å gå. Leif Larsen hadde også skuddsplinter i låret. Tyskerne hadde fått tips av en nazivennlig fiskeskipper, som mannskapet møtte utenfor Mørekysten, om at de skibbruddne mest sannsynlig befant seg i distriktet. Fra loftsvinduene kunne de se både fly og båter søke i nærområdet. Inn i naustet på sørsiden av Torholmen dro Lars den hvite livbåten fra «Bergholm», slik at tyskerne ikke fant den i sine omfattende strandsøk etter mannskapet. Dagen etter dro han den ut på Grytafjorden og senket den.