De første historikere og arkeologer som undersøkte diket seriøst sammenlignet deres konklusjoner med munken Asser av Sherborne (død 909) som skrev: «Det var i Mercia i rimelig nyere tid en bestemt energisk konge kalt Offa som satte frykt i alle konger og provinser rundt seg, og som hadde en stor dike bygd mellom Wales og Mercia fra hav til hav.» I 1955 publiserte Cyril Fox den første større undersøkelsen av diket. Han var samstemt med Asser at forsvarsvollene strakte seg «fra hav til hav», og teoretisert at diket gikk fra munningen av elven Dee i nord til elven Wye: omtrentlig 240 km. Selv om Fox observerte at Offas dike ikke var en sammenhengende lineær struktur, konkluderte han at jordverket ble reist kun i de områdene hvor naturlige barrierer ikke allerede eksisterte.