Den mest kjente samlingen hennes, , kom i 1862 da hun var 31 år. Den fikk svært gode kritikker, og etablerte henne som en av de ledende, kvinnelige poetene i tiden. Forfattere som Hopkins, Swinburne og Tennyson skrøt av arbeidet hennes, og etter Elizabeth Barrett Brownings død i 1861 ble Rossetti holdt fram som dennes naturlige arvtaker. Diktet som har gitt samlingen navn er av Rossettis mest kjente. Det handler øyensynlig om to søstres møte med «gobliner» (nisser), har det blitt tolket på svært ulike måter; som en allegori over fristelse og frelse, en kommentar på viktoriatidens kjønnsroller og kvinnens rolle eller som et verk om erotiske lyster og sosial gjenopprettelse. Fra 1859 til 1870 var Rossetti frivillig på et senter for tidligere prostituerte, og det har blitt foreslått at «Goblin Market» kan ha blitt inspirert av kvinnene hun traff der. Det er paralleller til Coleridges «The Rime of the Ancient Mariner» med tanke på diktenes religiøse tematikk rundt synd, nåde, og stedfortredende lidelse. I 1883 dediserte Swinburne samlingen til Rossetti etter som hun hadde tatt i bruk en av hans diktformer i flere dikt, blant annet «Wife to Husband» Hun var ambivalent til kvinnelig stemmerett, men mange forskere mener å ha funnet feministisk tematikk i diktene hennes. Hun var motstander av slaveri (i de amerikanske sørstatene), dyremishandling (særlig dyreforsøk) og utnyttelse av mindreårige jenter til prostitusjon.