Romsdalsdialekten regnes som vestnorsk og har noen trekk felles med østlandsk og trøndersk. Dialekten i Romsdal skiller seg fra dialekten på Nordmøre som har trøndersk preg og på Sunnmøre som er vestlandsk. Romsdalsdialekt har tradisjonelt tjukk l, bare utviklet fra vanlig «l» (som i dal) og ikke for «-rd» som på i østnorsk. I romsdalsk blir det som var på gammelnorsk uttalt som . Sunnmørsdialekt har ikke tjukk l. Palatalisering er utbredt som i Trøndelag og på Sunnmøre. Romsdalsdialekt hører som sunnmørsk til de nordlige e-målene med for eksempel og ikke a-ending som lenger sør på Vestlandet. Sunnmørsdialekt har til forskjell fra romsdalsdialekt rester av stungen d ved at for eksempel sau heter eller . Halvemål som skilte sunnmørsdialekt fra romsdalsk er stort sett forsvunnet. Romsdalsdialekt har færre diftonger enn sunnmørsk. Pronomenet i første person entall er noen som særmerker romsdalsk og skiller det fra sunnmørsk og nordmørsk (eller ). I store deler av Romsdal brukes flertallsformen også som subjekt, i likhet med den nordlige Gudbrandsdalen og nordre Sunnmøre. En del pronomen har trykksvak og trykksterk variant. Hannkjønn tredjeperson heter (eller og ) når det uttales med ettertrykk, men forkortes til eller når trykket er svakt.