Hvis Jane virkelig hadde angitt mannen sin, så hun lite igjen for dette. Hun skrev til Thomas Cromwell om sine økonomiske problemer, og etter forhandlinger gikk svigerfaren med på å gi henne det samme som han hadde gitt sin eldste datter Mary da hun ble enke; en årlig ytelse på £ 100. Jane Boleyn kan ikke ha vært borte fra hoffet lenger enn toppen ett år, for hun var Jane Seymours hoffdame. Fremdeles kunne hun kalle seg lady Rochford og ta med seg så mange tjenere hun ville til hoffet, og måltidene hennes ble betalt av budsjettet for dronning Janes husholdning. Etter dronning Janes død giftet kong Henrik seg med Anna av Kleve i 1540, og Jane Boleyn ble hoffdame også for henne. Anna hadde med seg hoffdamer hjemme fra Tyskland, men ble etter hvert fortrolig med tre engelske damer: Kammerherrens kone, lady Rutland, og de to enkene lady Rochford og lady Edgecombe. Kongen la ikke skjul på at han var misnøyd med sin nye kone, og til sist spurte Jane henne rett ut om hun fremdeles var jomfru. Dronning Anna svarte naivt at det ikke kunne stemme, ettersom hun delte seng med kongen som ønsket henne både god natt og god morgen. Da kong Henrik til sist ønsket å oppløse et ekteskap som aldri var blitt fullbyrdet, bekreftet Jane historien for å hjelpe ham til skilsmisse. Kong Henrik inngikk deretter sitt femte ekteskap - med Catherine Howard, George Boleyns kusine. Catherines far, Edmund Howard, var morbror til George og Anne Boleyn.