I 1933, etter at han hadde kommentert om den nobler oppgave å assistere India mot selvstendighet, ble han utpekt til . Han fordømte den italienske invasjon av Abyssinia i 1935, og appelerte for sending av medisinske forsyninger til etiopiske styrker. Som krigsfaren tetnet til mot slutten av 1930-årene ble erkebiskop Lang en sterk tilhenger av regjeringens politikk overfor de europeiske diktatorer. Han erklærte at søndagen etter Münchenavtalen av september 1938 skulle være en takksigelsesdag. Tidligere samme dag hadde han i, motsetning til sitt tidligere standpunkt, støttet den anglo-italienske overenskomst om å anerkjenne erobringen av Abyssinia, ettersom han var av den overbevisning at «an increase of appeasement» måtte til for å avverge storkrig. Lang støttet også lenge regjeringens ikke-invensjonspolitikk hva gjaldt Den spanske borgerkrig, og sa at det ikke var noen klare interesser som fordret at man måtte velge side. Han beskrev bombingen av Guernica av tyskerne og italienerne som beklagelig og sjokkerende. I oktober 1937 førte Langs fordømmelse av japansk fremferd i Kina at de japanske myndigheter underkastet den anglikanske kirke i Japan for fiendtligsinnet granskning, og førte til at noen av kirkelederne i Japan brøt offentlig med Church of England.