Uten et eget, nasjonalt universitet eller andre læreinstitusjoner, uten selv et eget kongelig hoff, var Wales ikke i en god posisjon for å delta helt og holdent i revolusjonen av ideer og lærdom som er tilskrevet renessansen. Wales hadde heller ingen by av større betydning som kunne ha fungert som et urbant senter for den type samfunn hvor slike ideer, tanker og bevegelser kunne blomstre. Men renessansen nådde likevel til Wales, slik det skjedde i Norge som et annet land i Europas utkant, ved innsatsviljen til enkeltindivider, både protestanter og katolikker, som sikret at walisisk språk ble en del av den nye intellektuelle fornyelsen.