I januar 1953 viste Wilkins fotografiene hennes til Watson, «trolig uten hennes vitende og vilje». Watson innrømmet at dette var «nøkkelbegivenheten» i deres forskning, som skaffet dem Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1962. Da hadde Rosalind Franklin vært død i fire år. Hun var bare 37 år gammel da hun døde av eggstokkreft, trolig forårsaket av kronisk overeksponering for røntgenstråler. Hun hadde sjelden brukt forkle som beskyttelse, men vandret skjødesløst rett inn i strålene.