Det latinske ordet bygger på middelalderlatin, som har bygget på gresk, og Bibelens seloter (ζηλωτής (zēlōtḗs). i middelalderlatin betyr «å handle med iver», «å være nidkjær for, å elske, å være nidkjær for», (spesielt når man snakker om Gud), «ha 'sjalu' omsorg». Bokstavelig talt betyr zelanti «de nidkjære [følgere]». Det norske ordet har etterhvert spisset betydningen i en litt innsnevrende retning.