Inspirasjon fra de amerikanske 60-tallsretningene som popkunst, optisk kunst og hardedge, synes å ha virket frigjørende på Reitan. Arbeidet med fargeflater heller enn former der fargetonene er entydige og udifferensierte og kretsingen om optiske illusjoners effekter, leder mot hans dynamiske billeduttrykk på 70- og 80-tallet. “Motivene” henter trekk fra så ulike kilder som det franske lyriske, informelle eller gestetiske maleri, futuristenes fartspregede maskinestetikk til noe som likner på Roy Lichtensteins popversjon av det ekspressive strøket. Utviklingen ser ut til å være mot en stadig større frihet i forholdet mellom figur og grunn, noe som leder mot Reitans veggdekorasjoner i Moss handelsskole fra 1975, der formene får utfolde seg rytmisk i et større format.