I antikken var det hovedsakelig havnen som var av betydning, ettersom det var korteste forbindelsen mellom øya Evia og Oropos. Storfe og kornproduksjon gjorde stedet strategisk betydningsfullt. Aristoteles’ student Dikaiarchos fortalte at innbyggerne i byen var spesielt utspekulerte og grådige. Inntil 402 f.Kr. var stedet stort sett bosetningen rundt havnen, deretter ble en del av byen i nærheten den nåværende landsbyen i innlandet.