Forskjellsbehandling er ikke i strid med forbudet når den har et saklig formål, den er nødvendig for å oppnå formålet og det er et rimelig forhold mellom det man ønsker å oppnå og hvor inngripende forskjellsbehandlingen er for den eller de som stilles dårligere. Lovmaker har så langt ikke eksemplifisert hva disse unntakene skulle være, og det vil antakelig være opp til domstolene å avgrense hva som er «saklig formål» m.v.