Etter den tyske okkupasjon av Luxembourg i mai 1940 var området under militær administrasjon til 2. august 1940. Gustav Simon ble da utnevnt til sivil administrator direkte underlagt Hitler. Simon iverksatte da en hardhendt germanisering av det okkuperte landet med sikte på integrering i det tyske riket. Innbyggerne ble ansett for å være hovedsakelig , etnisk tyske, og Simon regnet med at flertallet ville slutte seg til nasjonalsosialismen. Simon forsøkte å fjerne sporene av fransk språk i landet. Simon sørget for at det 10. oktober 1940 ble avholdt folkeavstemning om tilslutning til det tyske riket (97 % stemte mot). I folkeavstemningen ble innbyggerne spurt om statstilhørighet, morsmål og etnisk tilhørighet (). Trinn for trinn ble Luxembourgs institusjoner oppløst og området knyttet til Koblenz-Trier slik at Luxembourg i praksis var annektert. Simon innførte på egen hånd de første antijødiske tiltakene i Luxembourg i september 1940, med Hitlers tillatelse, men uten å gå via innenriksdepartementet. I juli 1941 innførte han påbud om at jøder måtte gule armbind. Synagogen ble stengt i juni 1941 offisielt av hensyn til «offentlig sikkerhet». I juli 1941 skal det vært 870 jøder igjen i Luxembourg. Det amerikanske konsulatet fikk i 1941 sørget for utreise til Barcelona for 121 jøder fra Luxembourg.