Skikk og bruk med hensyn til personnavn i Norge, slik det hadde utviklet seg i borgerlige miljøer på 17- og 1800-tallet, ble i 1923 stadfestet ved innføring av en navnelov som påla alle å ha et slektsnavn som etternavn. En person arver sitt etternavn fra en av foreldrene, vanligvis faren; etternavnet kan også tilegnes ved ekteskapsinngåelse eller ved adopsjon. Gjeldende navnelov i Norge ble vedtatt 2002.