Konvensjonen fra 1856 ble erstattet med den internasjonale overenskomsten av 1921 om Ålands nøytralitet som ble undertegnet av Sverige, Finland, Estland, Latvia, Polen, Tyskland, Danmark, Storbritannia, Frankrike og Italia. I konvensjonen lovte Finland å ikke befeste øyene eller oppføre militære anlegg. Den demilitarisert sone ble opprettet. I krigstid skulle denne sonen være nøytral og beskyttet med miner av Finland. Ved en konflikt skulle Folkeforbundets råd avgjøre tiltak og meddele forbundets medlemmer. Finland fikk dog lov til å forsvare Åland ved plutselige angrep. Sovjetunionen protesterte mot avtalen, og gjorde det klart at landet ikke anerkjente konvensjonens bestemmelser. Den gikk uansett i kraft den 6. april 1922. Sveriges statsminister Hjalmar Branting protesterte formelt, men slo også fast at Sverige ikke ville reagere militært i denne saken.