Radioaktive stoffer kan også brukes for datering av bergarter, fossiler og annet. En av de viktigste metodene er karbondatering som bruker isotopen karbon-14 (kjemisk skrevet C) til å aldersbestemme, og ble oppdaget i slutten av 1940-årene. C blir kontinuerlig produsert i atmosfæren gjennom kosmisk stråling og blir tatt opp av alle levende organismer. Under tiden en organisme er i live, vil det være en likevekt mellom mengden C i organismen og i lufta rundt. Etter at organismen dør tar den ikke lenger opp C og den radioaktive nedbrytningen er det som gjenstår. Dette vil si at mengden C avtar i organismen med sin halveringstid på 5730 år. Ved å måle innholdet av C kan alder på funnet beregnes. Ettersom at innholdet av C blir for liten etter en viss tid til å måles, er metoden brukt for funn yngre enn omtrent 50 000 år.