Den bolivianske hæren var godt administrert, men sterkt plaget av det bolivianske samfunnets sosiale oppbygging som var et klassesamfunn med etniske og språkmessige forskjeller midt i vedvarende sosial uro. Offiserene var for det meste spansktalende hvite fra de øverste sjikt av befolkningen, med manglende kontakt med troppene sine, som stort sett besto av aymaratalende indianerne fra bondebefolkningen. 90 % av troppene kom fra høylandet kalt . Disse var ikke forberedt på å kjempe i fremmedartede omgivelser med tropiske sykdommer som en alvorlig trussel, og var i tillegg trent for fjellkrig for å gjenvinne deres (tilgangen til havet) mot Chile. De fleste underoffiserer var analfabeter som ikke kunne skrive eller lese på spansk, noe som gjorde at muntlige ordrer var en nødvendighet.