Bevegelsen ble møtt med aggressiv motstand fra protestantisk hold, og ble sett som en front for militant republikanisme. Dette var antagelig ikke en korrekt vurdering i utgangspunktet; tvert i mot var IRA skeptiske fordi bevegelsen tok oppmerksomhet bort fra kampen for et forent Irland, og forsøkte å skape andre levekår innenfor rammen av en delt øy. Personer som Ian Paisley og andre unionistledere arrangerte motdemonstrasjoner, som ved flere tilfeller angrep borgerrettsdemonstrantene. Særlig alvorlig var hendelsen ved Burntollet under marsjen til Derry. Borgerrettsbevegelsen arrangerte en marsj fra Belfast til Londonderry, som ble angrepet av motdemonstranter ved Burntollet. Politiets reservestyrke B Specials var til stede, og i stedet for å gå mellom sluttet de seg til angrepet. Dette førte til en kraftig tilspissing av konflikten, og til at militante republikanere fikk gehør for sin argumentasjon om at væpnet motstand var eneste vei fram til målet.