Hafez al-Assad bygget sitt regjeringssystem som et byråkrati som var preget av en distinkt personkult, ukarakteristisk i moderne syrisk historie. Bilder, portretter, sitater og lovprisninger av Assad ble vist overalt fra skoler til offentlige markeder og offentlige kontorer; og Hafez al-Assad ble omtalt som den «udødelige lederen» og den «Helligede» i offisiell assadist-ideologi. Hafez reorganiserte det syriske samfunnet langs militaristiske linjer, påkalte vedvarende konspiratorisk retorikk om farene ved utenlandsk-støttede komplotter som ble støttet av femte spaltister, og fremmet de væpnede styrkene som et sentralt aspekt av det offentlige liv.