Det latinske alfabetet ble tatt i bruk både på Island og i Norge alt omkring 1050. Alfabetet måtte tilpasset det norrøne språkets behov. Derfor ble beholdt fra futhark, og senere ble lånt fra angelsaksisk; det ble benyttet latinske digrafer (, ) og modifisering av de latinske bokstavene ved «kvister» (ę, ǫ) og aksenter. Ortografien i håndskriftene er naturligvis svært uensartet, for det fantes aldri noen allment akseptert norrøn rettskrivning.