Dave King hadde vært hovedtrener for Canada siden 1983 og takket ja til en ny periode etter Vinter-OL 1988 i Calgary. Kaptein Brad Schlegel ble den første spilleren til å bli med i OL-troppen da han sluttet seg til landslagsprogrammet høsten 1988. Todd Brost sluttet seg til høsten 1989, og Gord Hynes, Dave Archibald, Chris Lindberg og Randy Smith fulgte etter i 1990. I løpet av 1991/92-sesongen ble laget forsterket av flere NHL-spillere i kontraktdisputser. Da New Jersey Devils' general manager Lou Lamoriello nektet å trade målvakt Sean Burke til en annen klubb, valgte Burke å signere for landslaget. Toronto Maple Leafs ville trade Dave Hannan men fant ingen kjøpere. I stedet foreslå Torontos general manager Cliff Fletcher at Hannan skulle spille på OL-landslaget. Joé Juneau, som hadde blitt draftet i NHL Entry Draft 1988 som nummer 81 av Boston Bruins, ville ha en énveiskontrakt med klubben, noe general manager Harry Sinden ikke ville akseptere. Mens Juneau ventet på et kontrakttilbud valgte han også å spille på landslaget for sesongen. Den største spilleren til å slutte seg til OL-laget var derimot stortalentet Eric Lindros, som hadde blitt draftet som nummer en av Quebec Nordiques i NHL Entry Draft 1991. Lindros pådro seg byens og fransk-canadiernes vrede da han nektet å spille for klubben. Mens kontroversen mellom Lindros og Nordiques raste valgte Lindros å slutte seg til OL-troppen.