Ulike larvestadier av arten er kjent for å utnytte forskjellige habitater av elva, og til dels også temporære tilførselsbekker til hovedelva. Dette gjør at den er spesielt utsatt, fordi forstyrrelser i bare en av habitattypene er nok til å forstyrre livssyklus. F.eks. vil temporære tilførselsbekker tidvis ha lav vannføring og dermed dårlig fortynningskapasitet ved tilførsel av forurensende stoffer, som næringssalter.