I januar 1952 kom stormen som bare sparte hovedhuset; det stod et kvarters gange fra sjøen. Men sjøen brøt ned naust og båtene inni, mens vrakrestene endereiste seg rundt dem som forsøkte å redde motorbåten i land. Til sist dro Synnevas mann til Hevrøy med motorbåten etter hjelp, og måtte pumpe seg over hele fjorden der bølgene slo over båten og kastet den omkring. Familien ante ikke om han kom frem og krøp på knær og albuer nord til neset, med et laken på en staur som de holdt oppe i stormen. Et døgn tok det likevel før folk oppdaget dette og skjønte at noe var galt. Da slo sjødrevet gjennom tømmerveggene så gulvene var våte, og fyrlykten som var nybygd, forsvant i havet da de lårtykke bardunene ga etter.