Verket ble først drevet på malm fra mindre gruver i traktene omkring, men denne malmen viste seg snart å holde for dårlig kvalitet for bærekraftig drift. Fra 1719 ble det meste av malmen skipet inn fra gruver nær Arendal. Malmen ble losset og lagret i Vollen, Leangen og Holmen, og kjørt opp til Dikemark på slede når det var trygg is på Gjellumvannet. Transporten av malm var selvsagt kostbar, og bidro til at driften av verket aldri ble særlig lønnsom.