Sørøst for Bunyororiket, nær Kivusjøen på bunnen av den vestlige riftdalen, ble Rwandariket opprettet, kanskje i løpet av 1600-tallet. Tutsier var gjeterfolk som dannet eliten og med en konge som ble kalt for . Hutuer var jordbruksfolk. Begge grupper snakket samme bantuspråk, men det var strenge sosiale regler mot å gifte seg med hverandre og andre former for samhandling. I henhold til den muntlige tradisjon ble kongeriket Rwanda grunnlagt av Mwami Ruganzu II (Ruganzu Ndori) (ca. 1600–1624), med hans hovedstad i nærheten av Kigali. Det tok 200 år for å oppnå et virkelig sentralisert kongerike under mwami Kigeli IV (Kigeri Rwabugiri) (1840–1895). Underkastelsen av hutuene viste seg langt vanskeligere enn å underkaste tutsiene. Den siste tutsihøvdingen ga opp overfor mwami Mutara II (Mutara Rwogera) (1802–1853) i 1852, men den siste hutuhøvdingen som holdt ble erobret på 1920-tallet av mwami Yuhi V (Yuli Musinga) (1896–1931).