I 1949 ble han tildelt ridderkorset av Vasaordenen for sitt arbeid med å fremme samarbeidet mellom svensk og norsk fotball. Fram til 1950 satt Halvorsen også i landslagets uttakskomité. Året etter uttalte han at det ikke var noe i veien for å gjenoppta fotballforbindelsene med Tyskland. Samme år slapp Otto Harder ut av fengsel, etter å ha sonet bare 4 år av en dom på 15 år for krigsforbrytelser og medvirkning til 350 drap. Harder gjenopptok jobben som forsikringsmegler, samme jobb som Halvorsen hadde hatt. I 1953 var det klart for VM-kvalifiseringskamper mellom Norge og Tyskland. Norge kjempet seg til 1-1 hjemme. Bortekampen skulle gå i Hamburg. Tyskland ble fortsatt trent av Sepp Herberger, som ble hentet inn som ny trener etter ydmykelsen mot Norge i 1936-OL. Herberger ble sittende i hele 28 år, men bedre lag enn rundt Hamburg-møtet hadde han neppe. Norge ble knust 5-1, og året etter vant Tyskland uventet hele VM. Under møtet i Tyskland beklaget Herberger tyskernes behandling av Asbjørn Halvorsen under krigen. Da strakk Halvorsen ut hånda si og sa at det var det nå satt en strek over. Til banketten etter kampen var både Halvorsen og fangevokter Harder invitert, men om de møttes og ble forsont er ukjent.