Filmen viser deretter barnebarnet Ronnie i klasserommet, hvor han avslutter sin fortelling om bestefaren og Hachi, og han forklarer hvorfor Hachi alltid vil være den store helten hans. Ronnies historie har tydelig beveget de andre unge elevene i klasserommet, og noen av dem klarer ikke å holde tilbake tårene. Da Ronnie går av skolebussen noe senere møter han faren sin, og det viser seg at Ronnie har sin egen akita-hund som også heter Hachi. Ronnie og Hachi går bortover de samme veiene hvor bestefaren og Hachi gikk flere turer sammen mange år tidligere. Teksten over de siste scenene gir litt informasjon om den virkelige Hachiko, som ble født i 1923. Et bilde av statuen som er reist til minne om Hachiko på togstasjonen hvor hunden i ti år ventet trofast på sin herre, er det siste bildet som vises før rulleteksten.