Innen 1970- tallet var bunadsmodellene fra 1920- tallet gått i glemmeboka, da spellemannslaget Furuleiken i Lunner på Hadeland begynte arbeidet med å finne fram til en mannsbunad for distriktet. Man undersøkte da en del eldre klær som finnes i samlingene til Hadeland folkemuseum, blant annet ei knebukse tilhørende en brudgomsdress fra ca. 1815. Man må også ha kommet over Olaus Islandsmoens bunad fra 1920- tallet, og disse plaggene skal ha vært tegnet av for mønster for i alle fall vesten og sannsynligvis langbuksa. I dette arbeidet ble det funnet en prøve på et rutet stoff i svart og rødt, som ble kopiert og brukt som vestestoff. Til å begynne med ble dette stoffet vevd for hånd på lokalt, men etter hvert ble det gjort industrielt på Mandal veveri, nå eid av Gudbrandsdalens ullvarefabrikk.