Tiberius var en av Romas største generaler; hans erobringer av Pannonia, Dalmatia, Raetia, og midlertidig deler av Germania, la grunnlaget for Romerrikets nordlige grenser. Men han ble husket som en mørk, tilbaketrukket, og dyster hersker som aldri hadde ønsket å bli keiser; Plinius den eldre karakteriserte ham som , «den dystreste av alle menn.» Etter at Tiberius’ sønn Drusus Julius Cæsar døde i 24, ble han enda mer tilbaketrukket og reservert. I 26 flyttet Tiberius fra Roma og overlot administrasjonen i stor grad i hendene på sine skruppelløse pretorianske prefekter Lucius Aelius Sejanus og Quintus Naevius Sutorius Macro.