Den antakelig krasseste anmeldelsen sto i . Anmelderen mente at i for stor grad fulgte standardoppskriften innen gitarpop-musikken. «Det betyr at vi blir stående med ei plate som er fin for de som liker gråtende gitargutter som synger om tapt kjærlighet mens regnet pøser ned, men som er forholdsvis irritabel for dem som liker å irritere seg over slikt, og som er totalt likegyldig for oss andre».