Rask resirkulering av fosfor som frigjøres ved nedbrytning av biomasse er avgjørende i økosystemer både på landjorden og vil vanns. I begge tilfellene er det snakk om omløpshastigheter på dager eller rundt ett år. Som med opptak av karbon, nitrogen og svovel, er levende organismer essensielle i denne prosessen, ellers ville jordfosfater vært utilgjengelige. Dekomponering av død biomasse skjer ved solubilisering (oppløsning i vann) ved hjelp av fler bakteriearter. Dessuten ved frigjøring av fosfor fra jordapatitter med oksalsyre produsert av sopparten mykorrhiza. Disse prosessene som er kritisk i senere stadier av jordutviklingen, når primære mineraler har forvitret bort. Siden det verken er noen biotisk tilgjengeliggjøring av fosfor eller noen vesentlig tilførsel fra atmosfæren, reduseres fosforet i den raske jord-plante-syklusen. Dermed er næringsstoffet først og fremst tilgjengelig ved langsom forvitring av fosforholdige bergarter. Mangel på fosfor i økosystemer på landjorden er derfor vanlig.