Bibliotekar Neuvonen fortsatte jakten på manuskriptet. I 1933 fant han den første, eldste delen i Gaimard-medarbeideren Xavier Marmiers etterlatte papirer i biblioteket i Pontarlier, Marmiers fødeby. I 1946 fant den svenske bibliotekaren Olof von Feilitzen manuskriptet til del 2-4 i Yale-universitetets bibliotek; hvortil det antagelig hadde kommet via den franske greven Paul Riants boksamling. De siste delene av manuskriptet, tilleggene fra 1842, ble funnet i Pontarlier-biblioteket i 2001.