Sinuhe forteller, etter å ha levd i tvungen eksil ved kysten av Rødehavet, om hendelsene i livet hans. Tonen hans uttrykker kynisme, bitterhet og skuffelse. Han påstår at mennesker ofte er sjofle og aldri kommer til å forandre seg, og at han skriver ned historien sin alene av terapeutiske årsaker - og for å ha noe å gjøre i det røffe og øde ørken-landskapet. Sinuhe begynte livet som et hittebarn oppdaget i en sivbåt på Nilen, og vokser opp i den fattige delen av Theben. Hans adoptiv-far Senmut arbeider som doktor, og Sinuhe bestemmer seg for å følge i farens fotspor. Som assistent for sin adoptiv-far, får Sinuhe besøke det kongelige hoffet til den døende Amenhotep III. Her møtes Sinuhe, den unge kronprinsen Akhenaten og Horemheb for aller første gang.