Umars praksis er bred, noe som bryter med stereotypiske ideer om konservativ håndverkspraksiser som setter søkelys på et enkelt materiale og former. Han bruker personlige historier og erfaringer til å formidle verkene sine, og velger materiale deretter. Dette gjør at materiale i seg selv har en aktiv betydning i formidlingen. I stedet for å bruke materialene, jobber han med dem. Umars verk er basert på historier om og selvportretter som blander selvbiografiske aspekter av identitet, personlige opplevelser og forbindelser til de svarte faraoene i det gamle kongeriket Kush, det nubiske imperiet i Sudan med både moderne blikk og en optimistisk visjon for fremtiden.