Shàn var godt kjent under sitt barnenavn (阿斗), og ble regnet som en ubrukelig, eller kanskje til og med tilbakestående hersker. Han ble beskyldt for å nyte egne fornøyelser mens han forsømte de statlige affærer. Enkelte mener riktignok at Líu Shan, som sin far Bei, var fremragende dyktig til å hanskes med mennesker, siden han klarte å balansere interessene til de to største fraksjonene ved hoffet, fraksjonene ledet av Zhuge Liang og Li Yan, som hadde ulike syn på de mange krigsfelttogene mot Wei. Disse kritikerne roser også Shàn for å ha lurt sine motstandere ved å få dem til å tro han var udugelig på en glimrende måte etter Shu-Han hadde blitt erobret, og klarte slik å beskytte seg selv mot skade. Til tross for dette brukes navnet Ā Dòu fremdeles for å beskrive udugelige folk som ikke oppnår noe selv med fremragende hjelpere.