Rousselot fremla et nytt konsept for åpenbaringsforståelsen: At åpenbaring ikke blir betraktet som summen av distinkte sannheter, proposisjoner og vurderinger, men som en form for kunnskap som er for alltid innvekslingsbar i distinkte ideer og proposisjoner som utfolder den men uten å kunne gjøre den fullt ut uttømmende, og uten å hevde at den supplementerer den. Åpenbaringen var, fremholdt ham, den levende og kjærlighetsfylte kunnskap som apostlene hadde om Jesus. Måten etter hvilken de mange dogmer er allerede tilstede i den enestående og uforanderlige kunnskap som er den apostoliske skatt er ikke logisk, men kristologisk.