Byggearbeidene startet i september 1938. Da veidekket kom på plass, ble det registrert kraftige oscillerende bevegelser på hovedspennet når det blåste på tvers av brospennet, noe som fikk arbeiderne til å kalle broen for «Galloping Gertie». Til tross for forsøk på å få stoppet fenomenet fortsatte bevegelsene. Om morgenen den 7. november blåste det sørvestlig vind (på tvers av brospennet), og hovedspennet bevegde seg en til 1,5 meter opp og ned. Dette uroet veimyndighetene litt, men broen var kjent for å ha slike bevegelser, og bilene fortsatte å passere bomstasjonen og kjøre ut på broen. Like etter klokken 10:00 økte vinden, og det begynte en oscillerende vridningsbevegelse i hovedspennet. Bevegelsen var først svak, men klokken 10:07 økte den kraftig med over 10 meters utslag. Veibanens vinkel sideveis var oppe i 45 grader i sykluser med omkring 5 sekunders varighet. Politiet var snar å stenge broen for all ferdsel, og de som allerede var ute på broen kom seg i sikkerhet til fots. Klokken 10:30 raste et brosegment i hovedspennet ned i sundet, mens vridningsbevegelsene fortsatte. 11:02 kollapset ytterligere 200 meter, og 11:09 raste de siste restene av hovedspennet ned.