Den andre fasen begynte omkring 1807 og strakte seg fram til 1814. Denne fasen er kanskje norsk patriotismes mest intense. Nasjonalfølelsen ble bygget oppunder av Napoleonskrigene og handelsblokaden fra Storbritannia, og de stadige angrepene fra Sverige. Den samlende faktoren i denne tiden var prins Christian August, som de norske patriotene satte sitt håp til. Selskabet for Norges Vel ble stiftet med prinsen til stede den 29. desember 1809. Blant stifterne var Jakob Rosted, rektor ved Oslo katedralskole, og Grev Wedel-Jarlsberg. Rosted definerte patriotisme som "fedrelandskjærlighed og intet andet" i 1811. Fasen kulminerte med Kielfreden og utarbeidelsen av Grunnloven. I mellomtiden hadde Norge fått sitt eget universitet i 1811.