Det er ingen skiller mellom uttalen av w og v på norsk, i og med at man ikke bruker den engelske uttalen av w. Før ca. 1800 ble w og v brukt om hverandre i skriftspråket i Norge, nærmest tilfeldig. W forekommer ofte i eldre steds- og personnavn samt i en del fremmedord, men er ellers lite brukt i moderne norsk.