Denne losjen hadde lite og ingenting å gjøre med den losjen som Gelli etablerte i 1966, to år etter at han selv ble frimurer. Ved å benyttet seg av en liste med «sovende medlemmer», som ikke lenger ble inviterte til å delta i frimurer-ritualer, utvidet han sitt kontaktnett til toppene innenfor det italienske establishement.