Å skvette vievann og døpe med vann har sannsynligvis heller ikke utelukkende en kristen opprinnelse, til tross hvor sentral vann i forbindelse med dåp står i kirken, men går tilbake til hedenske, førkristne tider med forestillingerom hellige kilder. Sistnevnte bevitnet den romeske forfatteren Tacitus i sitt verk hvor han nedtegner ritualer knyttet til hellige vann og hellige lunder til gudinnen Nerthus. Arkeologiske spor har også funnet førkristne ofringer i vann og tjern i Nord-Europa. I tillegg har vi referanser til det å øse spedbarn med vann og gi de navn i kvadet Rigsthula, som tar for seg en myte om at guden Heimdallr grunnlegger de tre klassene i det norrøne samfunnet ved å bringe til verden sønnene Jarl, Karl og Træl. Alle tre blir, ifølge kvadet, øst med vann og gitt navn. Også juletradisjoner har rester av hedenske forestillinger til tross for at disse ble forsøkt gitt kristent innhold. I Norge og i del andre land har ukedagene fortsatt hedenske betegnelser, jf Torsdag som er «Tors dag».