Det meste av den beste latinske poesien i middelalderen var anonym, spesielt den verdslige lyrikken som er tilskrevet omreisende lærde, , som feiret gleden ved drikking og fysisk omgang med kvinner, foruten å drive satire over kirkens fromhetspoesi. Et anonymt verk som stundom kalles for , eksisterer i en rekke manuskripter, og hvor fra 1200-tallet er den mest kjente samlingen. I tillegg til historieskrivning var helgenbiografien, hagiografi, en viktig sjanger.