Privilegiet ble oppnådd gjennom å søke til Magistraten, og ble tillatt som en håndsrekning til kvinnene, slik at de selv kunne tjene til livets opphold. Dette gjorde de ved å selge brød, frukt, egg, fisk og en del andre varer. Det var altså en mellomting mellom et næringspolitisk og et sosialt tiltak. Tidlig på 1800-tallet var privilegiet som selgekone øremerket for enker.