Flere arter på den nordlige halvkule kan kalles delvis trekkfugler, mens arter på den sørlige halvkule er, så langt man vet, er standfugler. Hvor langt fuglene trekker er imidlertid svært variabelt fra en art til en annen, og selv blant ulike populasjoner innen en og samme art varierer det mye. Ringmerkede finske individer av kaie har for eksempel blitt funnet igjen over vekk fra der de ble merket, i Frankrike, mens data for russisk kornkråke indikerer at artens trekk blir stadig kortere og kortere ( i , i 1950, og i ). Andre studier viser at ungfugler gjerne trekker lenger, i både tid og distanse, enn voksne gjør. Artene som trekker sørover vinterstid, trekker imidlertid gjerne mye kortere enn hva disse eksemplene hentyder, typisk til Sør-Sverige, Danmark og Nederland fra det litt mer nordlige Skandinavia.