Einar dukker opp i kildene første gang i 1240, da han nevnes i som personen som gav kongsnavn til Håkon Håkonssons sønn Håkon Unge på Øreting i Trøndelag. I 1254 døde den daværende erkebiskopen, Sørle, og korsbrødrene i Nidaros ble enige om å velge Einar til erkebiskop, uten å spørre kong Håkon Håkonsson om råd. Det fortelles at Einar på dette tidspunktet skal ha oppholdt seg i Paris. Han ble vigslet i Napoli av pave Alexander IV før 10. mars 1255.