Fra slutten av det 2. årtusen f.Kr. viser de astronomiske tekstene en vilje til å forutse når det var nødvendig å legge til skuddmåneden ved å observere stjernenes posisjon, spesielt Månens posisjon sammenlignet med Pleiadene i løpet av de første dagene av året. I Assyria på det åttende århundre f.Kr. var det tilsynelatende nedfelt et prinsipp om innsetting av et gitt antall måneder hvert 8. eller 19. år, selv om disse periodene ikke alltid ble opprettholdt (spesielt i perioder med politisk ustabilitet, når kongen ikke kunne forkynne tillegg av en ny måned). I det 5. århundre f.Kr. var prinsippet om å legge mellom måneder til faste intervaller fastere etablert. Dette var mulig takket være ny kunnskap om den astronomiske syklusen av likhet mellom 19 solår og 235 månemåneder ("metonisk syklus"). På begynnelsen av det 4. århundre f.Kr. var det fastsatte et prinsipp for regelmessige skuddmåned i årene 1, 3, 6, 9, 11, 14 og 17 i syklusen.