På tross av Alexios’ store løfter visste den mer erfarne og praktiske Isak II at de keiserlige skattkamrene ikke kunne dekke slike store utbetalinger. Alexios visste ikke hvor lite ressurser som var igjen, men han klarte å stille halvparten av sunnen han hadde lovet venetianerne (100.000 mark sølv) ved å skattlegge kirken og konfiskere eiendommer fra sine fiender. Han forsøkte å slå Alexios III i trakia, men mislyktes. Noe økonomisk utbytte fikk han likevel fra noen trakiske byer, men korsfarerne var utålmodige og fiendskapen mellom dem og innbyggerne i Konstantinopel økte.