I 1910 ble han uteksaminert fra militærakademiet i Chuguyev. Han deltok i første verdenskrig og ble uteksaminert fra det keiserlige militærakademiet i 1917. Reek ble med i estiske enheter i 1917 og var stabssjef frem til disse enhetene ble oppløst. Han organiserte deretter Estlands forsvarsliga i Virland. Under uvahengighetskrigen var Reek først kommandant for det femte regimentet på Viru-fronten. I januar 1919 ble han stabssjef for den første divisjonen, og i april ble han stabssjef for den tredje divisjonen. Han spilte en viktig rolle i seieren over Baltische Landeswehr. I september 1919 ble han forfremmet til oberst og tjente som stabssjef på Viru-fronten. Etter krigen holdt Reek flere stillinger, inkludert stabssjef, krigssminister og kommandør for andre divisjon. I 1938 ble han forfremmet til generalløytnant. I 1941 ble Reek arrestert av sovjetiske okkupasjonsstyrker og internert i Usollag. Året etter ble han henrettet.