Viktige lærde som var del av og/eller påvirket Østens kirke, var Afrahat (270–350), Efraim Syreren (306–373), Teodor av Mopsvestia (350–428), Narsai av Nisibis (410–502) og Babai den store (551–628). De assyriske kristne utviklet en stor teologisk, filosofisk og vitenskapelig aktivitet, som bl.a. bestod i å videreformidle, oversette, tolke og videreutvikle viktige skrifter på disse områdene.