Det finnes ingen kur for å helbrede sykdommen, men det finnes en rekke medisiner (Beta-interferon, glatirameracetat, mitoxantrone, dimetylfumarat, teriflunomide, fingolimod, natalizumab, ocrelizumab, rituximab, alemtuzumab, kladribin) som begrenser eller forsinker sykdomsprosessen. Behandlingen som gis avhenger av hvor rask sykdomsutviklingen virker å være basert på pasientens alder, hvor ofte det skjer forverringer, og hvor store forandringer man kan se på MR. Teriflunomide og dimetylfumarat brukes ofte på pasienter med såkalt aktiv sykdom, mens fingolimod, natalizumab, ocrelizumab, rituximab, alemtuzumab, og kladribin er alternativer ved høyaktiv sykdom. Dessuten kan episodene med forverringer behandles med intravenøs eller peroral tilførsel av binyrebarkhormoner (som f.eks. metylprednisolon). Ellers er behandling av symptomer viktig. Det er også et voksende antall MS-diagnostiserte som tar behandling for CCSVI, som det i dag forskes på kanskje har en sammenheng med multippel sklerose.