Don Reno (1926–84) fra South Carolina var en annen banjo-virtuos som var innom Monroes band. I 1943 ville Monroe ha med 17-åringen, som i første omgang avslo for å la seg innrullere i den amerikanske hæren. I 1948–50 spilte Reno i Monroes gruppe, men var ikke med på noen plateinnspillinger før han i 1956 deltok på en live-opptreden med Monroe og hans band. Reno utviklet sin egen trefingerstil – visstnok uavhengig av Earl Scruggs, men som han inspirert av Snuffy Jenkins. Senere spilte Reno i 14 år med gitaristen Red Smiley (1925-72), en av de få tidlige blugrassartistene som aldri var innom Monroes band. Det skal ha vært Reno & Smiley and The Tennessee Cutups som introduserte «My Grandfather's Clock» på bluegrass-scenen. Enda senere hadde Reno andre medspillere. I tur og orden spilte han med sine tre sønner.