Planter brukt til prevensjon og til å fremkalle abort er kjent fra gammelegyptiske og middelalderlige europeiske medisintekster. Den greske gynekologen Soranos fra Efesos skjelnet på 100-tallet mellom prevensjon og fremkalt abort. Hans oppskrifter inneholdt granateple, silfion og som virker svangerskapsforebyggende. Ekstrakt av silfion er funnet å hindre et befruktet egg i å sette seg fast i livmoren. Fra Nord-Europa kjennes Lorsch-håndskriftet fra 800-tallet som inneholder en kur mot mageknip. Kuren fremkaller også menstruasjon. I oppskriften inngår blant annet pepper, ingefær, persille og sellerifrø, som er kjent for sin effekt på kvinners fruktbarhet. Hildegard av Bingen anbefalte i en oppskrift fra 1100-tallet hasselurt til kvinner som var plaget av smerter fra uteblitt menstruasjon, åpenbart på det rene med at dette også fremkalte abort. Hildegard brukte ikke antikke tekster, men baserte seg på det hun lærte av kvinner rundt seg. Malurt var kjent for å fremkalle menstruasjon. Også vill gulrot var kjent som prevensjon, og påvirker faktisk progesteron-nivået. En skjefull ville gulrotfrø i et glass vann etter samleie skulle hindre svangerskap. Henrik Harpestreng skrev i sin urtebok om myrra at det virket mot spolorm «», det vil si at inntak av myrra ville støte ut et dødt foster. Vitenskapelige forsøk i 1933 påviste for første gang kvinnelige kjønnshormoner i planter. Fra 1966 er det påvist at noen planter produserer stoffer med egenskaper som østrogen.