På denne tiden var Lawson blitt en tilbaketrukket, alkoholiker, og ute avstand til å ta vare på seg selv. Han ble avhengig av hjelp og underhold fra venner og foreleggeren. Særlig fru Byers, en kvinne med egen inntekt, og til tross for beskjeden utdannelse, interessert i poesi. Hun betraktet Lawson, til tross for hans elendige forfatning, som Australias største levende poet, og håpet å forsørge ham nok til at han kunne fortsette å skrive. Hun forhandlet på hans vegne med foreleggerne, arrangerte kontakt med hans barn, kontaktet hans venner og støttespillere for å hjelpe ham finansielt, og støttet og pleiet ham utrettelig gjennom hans mentale og alkoholproblemer.