I løpet av andre verdenskrig kom regjeringene i USA og Storbritannia til at befolkningsforflytninger måtte utgjøre et avgjørende følge av avslutning av krigen. De første forslagene til folkeforflytning kom fra Tsjekkoslovakias og Polens eksilregjeringer og gjaldt de etnisk tyske minoritetene. Begge landene hadde i mellomkrigstiden vært underlagt Folkeforbundets garantier og ordninger for beskyttelse av minoriteter, og eksilregjeringene mente at den store tyske minoriteten under internasjonalt vern hadde vært et påskudd for Tysklands aggressjon og at den tyske minoriteten hadde medvirket som en femtekolonne til Tysklands aggressjon mot de to landene. Polen og Tsjekkoslovakia ville derfor fjerne etniske tyskere med tvang for å hindre at de fremtiden skulle undergrave statene.