Han regnes som den siste i en rekke av verdikonservative ledere i Høyre, og den siste representanten for partiets embedsmannstradisjon, selv om han jobbet som jurist i rederiet Wilh. Wilhelmsen. Han huskes for sin retoriske begavelse og sine tilsynelatende improviserte taler, som i virkeligheten var grundig forberedt.