Den osmanske undertrykkelsen nådde et høydepunkt i begynnelsen av 1800-tallet og kulminerte i januar 1804 da janitsjarene samlet og henrettet alle ledere, prester, opprørsmenn og rike handelsmenn. Karađorđe var blant mennene som skulle henrettes, men unnslapp fordi han var blitt advart på forhånd og drepte mennene som kom for å hente ham. Etter dette samlet serbere seg i Orašac 14. februar 1804, og der ble Karađorđe valgt til leder for opprøret, senere kjent som det første serbiske opprøret. Karađorđe og hans menn klarte fort å egge serberne til å gjøre opprør, i utgangspunktet fordi det ville frigjøre dem fra janitsjarenes voldsbruk.