Riksarkivaren kan gi adgang til materialer som ennå ikke er offentlig tilgjengelige. Det foruteætter en søknad til Justitsministeriet hvor man opplyser hva som er formålet med å ville ha adgang til materialet. Vanskeligheten for søkeren ligger her på to felter: dels skal man ha en god grunn til å ville undersøke materialet, og dels skal man kjenne materialet så godt at det kan gis en utvetydig betegnelse i søknaden. Praksis har vist at arkivadgangen blir administrert meget påholdende. Kun fagutdannede historikere har fått bevilling, og selv blant den gruppen er det ikke alle søknader som er etterkommet. Denne praksis har gjort Danmark til et av de minst åpne land hva angår offentlighetens adgang til arkiverte materialer.