Innenfor analytisk psykologi brukte den sveitsiske psykiateren Carl Gustav Jung, rundt 1919, begrepet om enkelte nedarvede og felles mønstre og billeder i det ubevisste sjelsliv. Visse former og enkelte sosiale roller vekker gjerne en gjenkjennende følelse i oss. Jung har erkjent at han var påvirket av Platons (teorien om idéverden), som han beskrev som «den formulerte betydningen av et urbilde som det ble representert symbolsk med.» I Platons hulelignelse ble ideene beskrevet som eksisterende der hele tiden forut for mennesket. Jung hevdet at platoniske arketyper er metafysiske ideer, paradigmer eller modeller, og at virkelige ting anses å være bare kopier av disse modellideene. Arketyper er imidlertid ikke lett gjenkjennelige i Platons verk på den måten Jung forsto dem.