Forskning innenfor det psykometriske paradigmet vendte seg til å fokusere på rollene som affekt, følelser og stigma i å påvirke risikopersepsjon. Melissa Finucane og Paul Slovic har vært blant nøkkelforskerne her. Disse forskerne utfordret først Starrs artikkel ved å undersøke uttrykte preferanser – hvor mye risiko folk sier de er villige til å akseptere. De fant at, i motsetning til Starrs grunnleggende antagelse, så folk generelt på de fleste risikoene i samfunnet som uakseptabelt høye. De fant også at gapet mellom frivillig og ufrivillig risiko ikke var på langt nær så stor som Starr hevdet. Slovic og team fant at opplevd risiko er kvantifiserbar og forutsigbar. Folk har en tendens til å se på dagens risikonivåer som uakseptabelt høye for de fleste aktiviteter. Alt annet likt, jo større folk oppfattet en fordel, desto større toleranse for en risiko. Hvis en person hadde glede av å bruke et produkt, hadde folk en tendens til å vurdere fordelene som høye og risikoen som lave. Hvis aktiviteten ble mislikt, var vurderingene motsatte. Forskning innen psykometri har vist at risikopersepsjon er svært avhengig av intuisjon, erfaringstenkning og følelser.