I likhet med ostindiafarerne var spaniafarerne ansett som en lettvektet versjon av krigsskipet, med relativt tung bestykning, stor lastevne og liten besetning. I krigstid ble ostindiafarerne regnet som sin samtids største handelsfartøy og de ble ansett for å være vanskelige å erobre både av kaperskip og av regulære krigsskip. Spaniafarerne var ikke mindre respektverdige. Dette ble illustrert i et sjøslag den 22. april 1672. «Gyldenløwes Waaben», med 18 kanoner, og «St. Franciscus», med 14 kanoner, var på vei for å hente salt i Lisboa og kom ut for det algerisk sjørøverskipet «Løven» med 36 kanoner. Sjørøverne ble drevet på flukt av nordmennene.