Ettersom at idretten utviklet seg og flere formasjoner ble introdusert vokste halfbacks (da ofte kun én istedenfor to) frem som backen som tok de fleste løpene. "Halfback" ble også synonymt med "running back". Formasjoner utviklet seg til å foretrekke å plassere fullbacken, som var den backen som var best til å blokkere, nærmere scrimmagelinjen enn running backen. Denne blokkerende backen beholdt navnet fullbacken til tross for at de var oppstilt nærmere offensive linen enn halfbacken. Ordet "halfback" ble brukt mindre, og erstattet med mer beskrivende navn som "tailback" eller bare "running back".