Det keltiske korset står i sentrum av insulær kunst (= kunst og kunsthåndverk som ble produsert på De britiske øyer, særlig Irland, i tidlig middelalder), og er egentlig et latinsk kors med en ring som omgir skjæringspunktet mellom armene og stolpen. Forskere har diskutert dens eksakte opprinnelse, men det er beslektet til tidligere kors med ringer. Formen fikk ny popularitet under den keltiske vekkelsen på 1800-tallet; betegnelsen «keltisk kors» er en konvensjon fra denne tiden. Formen, vanligvis dekorert med fletter og slynger og andre motiver fra insulær kunst, ble populære som begravelsesmonumenter og annen bruk, og har forblitt slik, og spredte seg langt utover Irland.