Til tross for den nyskapende arkitekturen skulle bygningens hovedsakelige funksjon være vitenskapelig. Det vertikale teleskopet hvilte på et eget fundament, som innebar at den omkringliggende huskroppen bare skulle fungere som et beskyttelsesskall. Arkitekten fikk altså uvanlig stor frihet i utformingen av bygningen, som han også utnyttet. De første konkrete tegningene var klare i 1919 og selve bygningen stod klar i 1922, selv om mye av den tekniske apparaturen da ikke fantes på plass.