Olitskis lerreter fra 1950-tallet var malt i tjukk impasto; i dem fra 1960-tallet har det skjedd en avgjørende forandring i form av sprayete, flekkede lerreter, «fargefeltmalerier» med store, hele former og klare farger, for eksempel (1967). Hans atmosfæriske og lysfylte malerier betoner bildets flate overflate og hjørner.