Til den sicilianske skolen hører Enzio, konge av Sardinia, Pietro della Vigna, Inghilfredi, Guido og Odo delle Colonne, Jacopo d'Aquino, Ruggieri Apugliese, Giacomo da Lentini, Arrigo Testa, og andre. Det mest berømte er av Giacomo da Lentini som ledet bevegelsen, men det er faktisk også poesi skrevet av Fredrik II selv. Giacomo da Lentini er også blitt tilskrevet oppfinnelsen av sonetten, en poesiform som senere ble gjort perfekt av Dante og Petrarch. Fredrik IIs sensur betydde at ingen politiske emner ble tålt. I denne respekt er poesien i nord fortsatt delt i kommuner, opprinnelig bystater med relativt demokratiske myndigheter, som frambrakte nye ideer. Disse nye idene er vist i Sirventese-sjangeren, og senere i Dantes hovedverk: hans tekster er full av skjellsord mot samtidige politiske ledere og paver.