Et anker, kalt «krabba», var festet i enden på tauet. En robåt tok slepetauet med seg og slapp ankeret langt foran flåten. Deretter dreide fire mann spillet ved hjelp av to lange, krysslagte stokker slik at tauet kunne bindes inn. Slepetauet kunne også festes til en stein, fjell eller kraftige trær. Når flåten var framme ved ankeret eller festepunktet, ble dette tatt opp i robåten og rodd videre. En slik operasjon ble kalt et «fløtt» eller et «kast» framover mot målet.