Finlands utenrikspolitikk ble videreført i en isolasjonistisk retning, med sikte på å understeke den unge nasjonens selvstendighet og uavhengighet, særlig vis-à-vis den urolige naboen i øst. Relander reiste likevel på flere offisielle utenlandsreiser, til nabolandene Estland, Sverige, Latvia, Danmark og Norge. Reisevirksomheten hadde en slikt omfang at han fikk tilnavn som (svensk) og (finsk). Reisevirksomheten må likevel sees i lys av forgjengerens uvilje mot statsbesøk.