Han interesserte seg for sosio-økonomiske problemstillinger, og var president i fra 1984 til 1988. Dette er et felles organ for arbeidsgivere og fagforeninger. I 1988 ble han utnevnt til direktør i Belgias nasjonalbank, men fortsatte med undervisning ved universitetet. Sammen med Alfons Verplaetse, som ble sentralbanksjef i 1989, jobbet han i andre halvdel av 1990 med innføringen av euro i Belgia. Fra 1991 til 1996 var han president for internensjonsfondet for børsnoterte selskaper (Interventiefonds voor de beursvennootschappen). I 1996 ble han utnevnt til for euroen i Belgias regjering, en posisjon han hadde fram til 1999.