Under behandlingen av budsjettet for Kanalvæsenet i stortinget i desember 1900 ledet statsminister Gunnar Knudsen an i et stormløp mot kanaldirektør Gunnar Sætren. Han ble kritisert for å manglende forståelse for hva hans ansvar i etaten inkluderer. Spesielt ble han hard kritisert for manglende initiativ for oppkjøp av vannfall. Det hadde oppstått spekulasjon rundt oppkjøp av vassdrag, og på grunn av Sætrens påståtte initiativløshet hadde prisen på disse økt voldsomt. Gunnar Knudsen mente at Sætren var en teknisk begavelse og at Telemarkkanalen som han hadde planlagt var et av landets storverker. Problemet, mente Knudsen, var at Sætren ikke hadde de administrative evner som skulle til for å lede Kanalvesenet.