Det er en vanlig misforståelse at alle krypteringsalgoritmer kan «knekkes» gitt tilstrekkelig tid og regnekraft. Eksempelvis er bruken av engangsnøkler beviselig umulig å dekryptere for en tredjepart. Her bruker man en tilfeldig nøkkel med minimum samme lengde som klarteksten, og bruker den bare én gang. Dette er for upraktisk til de fleste anvendelser, men er blitt anvendt i praksis, bl.a. til «den røde telefonen» som forbinder Det hvite hus i Washington, D.C. med Kreml i Moskva.