De siste kapitlene i sagaen handler om Sverres dramatiske konflikt med erkebiskop Eirik Ivarsson. Eirik fikk Sverre bannlyst av pave Innocens i 1198, og det er Eirik Sverre først og fremst adresserer til. Forfatteren forteller ikke eksplisitt at han mener erkebiskopen tok feil, men han forteller at Eirik ble blind etter at han måtte gå i eksil i Danmark og at Sverre mente dette var en straff fra Gud. Sverre skal deretter ha fått et brev fra paven der han ble løst fra bannlysningen, og deretter nevner ikke sagaforfatteren konflikten mer. Vi vet imidlertid fra geistlige kilder at dette brevet fra paven aldri har eksistert. Sverre forble bannlyst resten av livet. Sagaforfatteren glatter altså over store deler av konflikten.