Ediktet i Gülhane i 1839 var en proklamasjon av den osmanske sultan Abdülmecid som åpnet for perioden kalt («Reorganiseringen») av Det osmanske rike. Det var en periode av reformasjon som begynte i 1839 og sluttet i 1876. Tanzimât-tidens reformer var karakterisert av ulike forsøk på å modernisere riket og åpne opp for impulser fra vestlige Europa.