Når man leser må man ta stilling til om man vil lese beretningen som en historie om en kongerekke, og om Gregorius skrev for å tekkes sine beskyttere. Det er sannsynlig at ett frankisk kongehus blir mer fordelaktig behandlet enn andre. Man må også huske at Gregorius var også en katolsk biskop, og det han forteller om avspeiler synspunkter som er typiske for en mann med hans posisjon. Den såkalte arianismen, som fremdeles stod sterkt blant vestgoterne, ser han på som en stor trussel, og dette er bakgrunnen for at han i forordet til sterkt fremhever at han i ett og alt deler kirkens syn på Kristi sanne natur. Videre latterliggjør han i teksten såvel hedninger som jøder. Dette gjenspeiler at verkene han skrev ble brukt til å spre troen på Jesus Kristus.