Belgias befestninger og planlegging var tilrettelagt med hensyn til å forsvare landet mot enhver potensiell fiende: Frankrike, Tyskland eller Storbritannia. I begynnelsen av august 1914 stod landets hær ved grensene, slik den hadde gjort i årevis. Da kong Albert mottok ultimatumet fra Berlin, begynte hans stabssjef general Selliers de Moranville å gjennomføre de stående forholdsordrene: å samle hæren i midten av landet, mens befestningene i Liège og Namur fikk lov til å hindre eller stoppe den tyske fremrykningen. Liège lå på hovedveien som gikk gjennom Belgia og til Frankrike. Mot sør var terrenget kupert og mot nord var det åpent, men det var mindre enn 20 km til Nederland, som Tyskland ikke ønsket å trenge inn i. Både Liège og Namur hadde fremragende befestninger, som dog også hadde alvorlige mangler.