Makovskijs verk ble oppfattet som gjennomgående humoristiske, eller med en grovkornet ironi og avsky. I 1870-årene handlet maleriene hans i første rekke om folk i småbyen. Maleriene «Fruktpreservering» (1876), «Gratulanten» (1878) og «Druesaft-selgeren» (1879), skildrer forskjellige scener der stemningen er nøyaktig avstemt, ofte lett lattervekkende. Andre av verkene hans, slik som «Velgjøreren» (1874) og «Straffangen» (1878) er dyptfølte med sosial bevissthet. I disse kritiserer Makovskij aristokratiets falske sympatier i forhold til de fattige. Eller han retter oppmerksomheten mot undertrykkelsen og forfølgelsen som tsarens politi stod ansvarlig for.