I figurteatret sirkulerer energien gjennom trianglet spiller-objekt- tilskuer, i en komplisert informasjonsstrøm som krever presis artikulasjon av dukkespilleren, siden det er hun som til enhver tid bestemmer hvor publikum skal ha sitt fokus: på spilleren selv, eller objektet, eller relasjonen mellom de to. Å være dukkespiller handler om evnen til å projisere pust, liv og bevegelse fra sin egen kropp til et dødt objekt.