I en blasonering brukes en egen setningsbygning, egne faguttrykk for figurer og disses plasseringsmåter (terminologi), en bestemt rekkefølge for våpenets enkelte deler, en spesiell angivelse av hvordan figurer er plassert i forhold til hverandre og en egen bruk av tegnsetting. Rekkefølgen i en blasonering er: skjoldets tinktur hovedfigurens (eventuelle, spesielle plassering,) tinktur og betegnelse, det samme for eventuelle bifigurer eventuelle særtrekk ved hjelmen eventuell vulst med sine tinkturer hjelmtegnets figur med tinktur hjelmtegnets eventuelle bifigur hjelmkledet eventuelt med tinkturer angitt, dersom de avviker fra tinkturene på skjoldbunnen og figuren(e) eventuelt ytre skjoldutstyr som bånd med valgspråk (motto), noen også med «praktstykker» slik som skjoldholdere, våpenkapper, ordenskjeder med mer. Slikt utstyr blir blasonert sist.