Navnet på samlingen opptrådte først gang i 1795 i William Owen Pughes : «Mabinogion, eller Ungdommelige forlystelser, er walisiske oldtidsromanser». Det ble deretter adoptert som tittelen på den første engelske oversettelsen ved Lady Charlotte Guest. Formen opptrådte faktisk mot slutten av den første av , men det er nå enighet om at dette er skriverfeil som ble antatt å være flertall av det walisiske ordet , som opptrer korrekt mot slutten av de gjenværende tre grenene. Ordet i seg selv er noe av en gåte, skjønt det er til sist beslektet med walisiske som betyr «sønn», «gutt». Professor Eric P. Hamp har imidlertid foreslått at er avledet fra navnet på en keltisk guddom kalt Maponos («Den hellige sønn»), og opprinnelig refererte til materialet vedrørende denne guden. I streng forstand er «Mabinogi» gitt til kun (se nedenfor), noe som har gitt antagelsen om at de er avledet fra en eldre tradisjon. Hver av disse fire fortellingene avsluttes med kolofon som betyr «således avsluttes denne grenen av Mabinogi» (i ulike stavemåter), derav navnet.