Veien over Vatneeidet fra Tennfjord til Os var tidlig opparbeidet og var en del av skysskaffer systemet på Vestlandet der kombinasjonen båt i fjorder og hesteskyss over eider var vesentlig. Som en del av dette kommunikasjonssystemet var det en landgangsvorr ved garden Os nord og en vorr i Eidsvik i sør. Veien var klassifisert som hovedvei ved kongelig resolusjon av 6.september 1824. Veien som i 1827 var forlenget til Eidsvik ble nedlagt som hovedvei i kongelig resolusjon i 1857. .