Etter maktovertakelsen til nasjonalsosialistene, ble Remmele fra 29. juli 1933 medlem av vakttroppen i konsentrasjonsleiren Dachau. Opprinnelig SS-mann, ble han forfremmet til SS-Oberscharführer i november 1938 og til SS-Hauptscharführer i februar 1939. Mellom juli 1938 og september 1942 ble Remmele flere ganger midlertidig stasjonert i ytre leirer under Dachau. I Dachau fungerte han som blokkfører, arbeidssjef og – påvist i november 1940 – som rapportfører. Dachau-fangen Edgar Kupfer-Koberwitz rapporterer i sine dagbøker om appellseremonier, der Remmele skjelte ut syke fanger som simulatorer og sparket dem på skinnleggen.