På vinteren satt Lybeck og skrev hjemme på bruket Lybekk. På dagtid var han i skogen, på kveldstid pleiet han forfatterskapet. Småstykkene han skrev ble sendt til Valdresen, men så i 1928 tar det hele en ny vending. På Dokka, selve , finner han Arbeidermagasinet. Han hadde en tid hatt liggende et manuskript han ikke helt viste hva han skulle gjøre med, så han sendte det til magasinet. Det var en humoreske med tittelen , og manuset ble trykket. Magasinet fortsatte å trykke hans historier, og etter hvert ble det både følgetonger, romaner og tegneserier av historiene om disse gifte-galne kallene i Oladalen. Magasinet henvendte seg til den samme målgruppen han skrev om og for, og suksessen var sikret.