I sin barndom skrev Persius en tragedie som handlet om en episode i romersk historie, og et annet verk, sannsynligvis på en reise (antagelig før hans reiser med Thrasea Paetus). Senere forskere betviler at han skrev satirer i barndommen da teksten tyder på en langt mer moden forfatter. Etter å ha lest satirene til Lucilius ble han inspirert til å skrive tilsvarende satirer. Beklageligvis skrev han både sakte og sjelden, og da han døde ung en magesykdom ble han forhindret fra å fullføre boken sin. Det ble sagt at hadde en «vennlig natur, beskjeden som en ung pike og en personlig skjønnhet», og det er også sagt at han levde et eksemplarisk liv i hengivenhet til sin mor Fulvia Sisenna, sin søster og sin tante. Til sin mor og sin søster etterlot han seg en betydelig formue. Cornutus overså alle hans skrifter, unntatt hans satirer som han gjorde flere endringer i før han overga dem til Caesius Bassus for den siste redigering. Satirene ble en umiddelbar suksess. Kun seks satirer har han etterlatt seg, og den første var hans beste.