Fra omkring midten av 1500-tallet og helt til 1814 var det en stor innvandring av tyskere til Norge. Dette var en arbeidsinnvandring av folk som hadde høy kompetanse og som kom til å spille en viktig rolle i utviklingen av det norske samfunnet. De tyske innvandrerne var gjerne offiserer, forstmenn, kjøpmenn, leger og berg­verksfolk, både fagarbeidere og ledere. Schörts arbeidskarriere i Norge ble imidlertid ikke spesielt vellykket. Da han ankom Årdal, var kobberverket i krise. Kobbermalmen viste seg bare å være en overflateforekomst, så driften var innstilt. Schört var likevel positiv, og mente det ville være mer malm i gruvene, også gull. Han forspeilte myndighetene en produksjon på 400‒500 skippund kobber (ca. 70 tonn) per år. Han satte derfor i gang store prosjekter, men resultatene var dårlige. Schörts optimisme gjorde likevel at kong Frederik IV gav store offentlige tilskudd til driften, og det var kun dette som holdt gruvene gående. Ved kongens død i 1730 ble det antatt at det samlede tapet var 70 000 riksdaler.