De tidlige bajonettene var såkalte eller som satt som en plugg i løpet. Ulempen var at våpenet ikke kunne avfyres med bajonetten på plass. Dette ledet til utviklingen av , der en metallhylse (døllen) ble tredd på løpet, med bajonettbladet avsatt litt til siden slik at våpenet kunne både lades og avfyres med bajonetten på plass. På siste halvdel av 1700-tallet ble såkalte utviklet. Disse hadde form som mer konvensjonelle kniver eller kortsverd, og ble festet på skinner eller knaster på selve løpet. Denne typen feste tillot også bajonetten å bli brukt som kampkniv, noe som var upraktisk med døllebajonettene.