Johnson utga aldri mye av «kreativ litteratur»; Chard mener at dette skyldes «en langvarig kalvinistisk motstand mot ‘oppdiktet’ litteratur», og det meste av de litterære verkene som Johnson utga var religiøse eller didaktiske. Noen av hans mest populære produksjoner i denne åre var antologier; den mest berømte var sannsynligvis William Enfields (, 1774), som gikk gjennom utallige utgaver og inspirerte flere etterligninger, blant annet Mary Wollstonecrafts ().