Arbeidsmarkedet har normalt to aktører – arbeidstaker(ne) og arbeidsgiver(ne), som kan være organisert eller opptre i markedet hver for seg. I Vest-Europa forhandler ansatte kollektivt om avlønningen av sin produksjonsfaktor (arbeid) i markedet, ikke minst fordi det er langt flere ansatte enn arbeidsgivere i markedet, og arbeidsgiverne i kraft av sine ressurer ofte har hatt mer markedsinformasjon enn motparten. De ansatte har historisk erfart at de gjennom fagorganisering ofte kan oppnå bedre og mer forutsigbar avlønning ved å stå sammen.