Ewald var sønn av en bokholder, men viste tidlig interesse for militærvesenet og ble som sekstenåring med i infanteriregimentet Gilsa. I 1774 fikk han kommandoen over livjegerne. Jegersoldatene ble rekruttert fra skogsarbeidere og jegere og brukte korte, men presise gevær og var kjent som gode skyttere. Som 26-åring mistet han det venstre øye i en duell. Det etterfølgende sykeleiet brukte han til studier av krigsvitenskapelige verker, noe som resulterte i en avhandling i 1774.