Ved at vi får følge jeg-personens bevissthetsstrøm direkte, dannes et bilde av et ensomt menneske, som dertil plages av en uforklarlig angst. Alt som flyter og framfor alt vann som flyter er selve angstens kjerne. Flyt innebærer forandring, og forandring innebærer utrygghet og skaper angst. Samtidig gis det ingen holdepunkter i personens fortid som kan forklare det åpenbart traumatiske ved vannet.