På 1950-tallet innlemmet Claude Lévi-Strauss for første gang denne teknikken av språkanalyser for å analysere mytekritisismen. I hans forskning på mytesystemene til primitive stammesamfunn, ut ifra en analogi fra språkstrukturen adopterte han begrepet , med forfektelsen at meningssystemet innenfor mytiske ytringer er en tett parallell til et språksystem. Denne ideen er blitt til dels bestridt av Roman Jakobson som forholdt seg til at mytem er et konsept eller fonem som er uten betydning i seg selv, men dens betydning kan bli vist ved sosiologisk analyse.