Etter tyrkernes erobring av Konstantinopel i 1453 ble murene rundt Galata delvis ødelagt, og under det ottomanske styret ble Galata tilholdssted for utlendinger bosatt i byen. Her bygde europeiske kjøpmenn sine boliger og butikker, og her oppførte de fleste europeiske land sine ambassader. Da de sefardiske jødene ble utvist fra Spania i 1492, tilbød Beyazit II dem å bosette seg i Det ottomanske riket, og mange slo seg ned i Galata. På samme tid slo en stor kontingent av mauriske flyktninger seg ned her. Innflytta grekere og armenere fra hele Lilleasia bidro til Galatas internasjonale atmosfære.