Når hymnen kommer til sitt titteltema og Enheduanna regner opp jegets guddommelige egenskaper av og til Inanna, igjen understreker dennes likestilte posisjon i forhold til den øverste gud An. Hymnen fortsetter avslutningsvis, som er unik i sumerisk litteratur, ved å beskrive poesiens skapelsesprosess lik en kvinne som føder ved at poeten «føder ord».