I 1953 fikk geologene Don John Miller og George Plafker i oppdrag, om å undersøke berggrunnen i Lituyabukten for forekomster av petroleumsprodukter. De fant ikke noe olje, men de fant allikevel noe mystisk, som de ikke kunne forklare der og da. Men de to geologene undersøkte naturen rundt denne fjorden. Skogen rundt fjorden var normalt av gammel skog, men denne gamle skogen nådde ikke ned til vannet. Når de undersøkte sonen, som lagde grensen mellom ung og gammel skog, bar alle trærne tegn etter å ha fått ganske store skader. Mens trærne ovenfor denne sonen hadde ingen slike skader. Denne sonen ga de to navnet «trimline». De felte noen trær, og sendte inn årringprøver som ble analysert og tatt bilder av. Disse årringprøvene ble sendt til Juneau Forestry Scienses Lab i Alaska. Av det som ble observert ute i fjorden, så det mest ut som en gigantisk bølge hadde feid med seg skogen. Men etter kunnskapen de hadde, ble ikke bølger så store. En har tsunamier, som er forårsaket av jordskjelv, som når en høyde på rundt 10–15 meter. Dette var de største bølgene en viste om da. Men om dette da hadde vært forårsaket av en bølge, måtte den jevnt over ha vært 33 meter høy, og noen steder opp til 150 meter. Noe som blir 10 ganger de største tsunamibølgene. Men det ble ikke funnet et godt svar på dette fenomenet da, så dette fenomentet ble lagt litt på is.