Hans frodige og fargerike metafor-bruk er fremtredende, og særlig i de viktige kapitlene 1-3, noe som indikerer at disse kapitlene er viktige for å forstå boken som helhet (cf. B.S. Childs som sier at kapitlene 1-3 er «»). Denne metaforikk er et fremtredende trekk ved profetens destabiliserende nærvær (W. Brueggemann).