Olaus Johnsen ser ut til å ha vært en nøktern mann: I sitt hushold på St. Olavs plass 2 holdt han seg med kun én tjenestepike; mens naboen, grosserer Lars Roede, hadde hele tre tjenestepiker pluss en husjomfru. Sett i forhold til hans formue og innflytelse, er heller ikke hans gravmæle preget av noen form for eksesser, hverken i størrelse eller ornamentikk. Men rikmannssønnen, Olaf Bertram Tordenskiold Johnsen, var tydeligvis i større grad en levemann; han giftet seg sent, og skal ha spilt bort anselige deler av farsarven i kortspill. Olaus Johnsens svigersønn, grosserer Adolph Louis Lühnenschloss, Nathalies ektemann, skal ha drukket bort både Malmøya og store deler av ambassadestrøket i øvre Bygdøy allé. I fortelles det at Louis Lühnenschloss i januar 1903 – som eneinnehaver av firmaet Petersen & Lühnenschloss – har måttet «innstille sine betalinger», det vil si har gått konkurs. Her er det trolig rimelig å regne med en dominoeffekt fra det store Kristianiakrakket i 1899. Ingen av disse to levemenn ligger i familiegraven under Olaus Johnsens bauta. Ut fra tidens skikk virker dette påfallende, og uten å trekke bastante konklusjoner, virker det ikke urimelig å tro at dette kan ha vært et «statement» fra familien, en uttrykt misbilligelse av bonvivantenes livsførsel.