I 1854 begynte en prosess som i løpet av de neste 150 år skulle snu opp ned på lokaliseringsfaktorene: Norge fikk sin første jernbane. Sjøen hadde til nå vært viktigste ferdselsvei for langtransport og tungtransport. Landejorda fikk fra nå av utbygd kommunikasjonsårer som etter hvert skulle bli viktigere og raskere enn skipsledene. Særlig fikk dette betydning for Østlandet, den landsdelen det var enklest å bygge jernbane, og med en raskt voksende hovedstad i sentrum. Kristiania var nå blitt landets største by og hadde passert Bergen i folketall.