I turneringen, som ble arrangert som en ren cup, slo Anderssen ut Kieseritzky allerede i første runde, men senere arrangerte de en egen match seg i mellom, og det udødelige partiet er et slikt fritt parti i matchen som Kieseritzky vant 9:6 (+8 −5 =2). Kieseritzky publiserte partiet i sitt sjakktidsskrift allerede i juli 1851, straks etter gjorde Bernhard Horwitz og Josef Kling det samme i . Riktignok var forløpet noe annerledes gjengitt, spesielt ved at Kieseritzkys versjon manglet mattstillingen. Den engelske versjonen ble publisert i i 1852 og Conrad Bayer analyserte partiet i 1855 under overskriften . Navnet ble hengende ved og oversatt til flere språk, eksempelvis brukes på engelsk , på fransk .