I løpet av denne perioden hadde keiserriket rundt 30 keisere. Det eksakte antallet er omdiskutert ettersom det var mange som hevdet keiserverdigheten samtidig, og medregnes alle motkeisere og keiserkandidater, blir antallet betydelig høyere. De fleste var høytstående generaler som påberopte seg keiserstatus over hele eller deler av riket, for senere å miste den ved nederlag på slagmarken, mord, eller død. 26 menn ble offisielt akseptert av det romerske senatet som keisere i løpet av perioden og således ble lovlige keisere. Gjennomsnittlig regjeringstid var på kun to til tre år.