En del arkeologer tror nå at pyramiden ved Meidum var det første forsøk på en bygningen med glatte sider, og den kan ha rast sammen mens byggingen av den andre pyramiden allerede var i gang, og at også denne pyramiden viste tegn på å være ustabil, noe som er antydet av store bærebjelker av tømmer som ble plassert for å understøtte de indre kamrene. Resultatet var endringen av skråningen i den bøyde pyramiden, som således fikk sitt navn, og en framstilling av den senere røde pyramide med en vinkel som er kjent for å være mindre utsatt for ustabilitet og mindre utsatt for å rase sammen.