Hvis man ser på Robinson Crusoe som en politisk roman, kan man tolke romanen som at den fremmer kapitalistiske tanker. Robinson Crusoe bygger opp sitt «imperium» helt fra begynnelsen med bare sine hender, det øya har å tilby, vrakrester, hans nøysomhet, klokskap og god arbeidsmoral. Og han får økonomisk suksess ut av dette! Personlig frihet om sin økonomi er ikke det eneste som kommer frem i romanen, også en tanke om religionsfrihet dukker opp gjennom å vise at Robinson Crusoe godtar at Fredag er protestant, faren til Fredag er hedning og «menneskespiser» og at spanjolen er katolikk. Det er imidlertid ikke bare høyrevendte verdier som blir presentert, en kan også finne venstrevennlige idéer.