Den voksende betydningen som myndighetene hadde i enkeltmenneskers liv var noe Tage Erlander kalte for «det starka samhället», ett begrep som ble benyttet om de sosialpolitiske reformene som ble innført i 1950-årene og 1960-årene som frivillige sykekasser som ble erstattet med allmenn sykeforsikring og fire ukers ferie. De ulike reformene ble finansiert med en progressiv skatteskala, der høyere inntekt betydde at en desto større del av lønnen skulle betales som skatt. Ved innføringen av merverdiavgift i 1960 sa partiet farvel til sin motstand mot indirekte skatt.