Det spesielle mønsteret i pustingen består framfor alt av at utåndingsluften presses fram støtvis på et vis som påminner om det ved latter, hvorved gjentatte, korte klukkende og frikative lyder oppstår i de øvre luftveiene, da stemmebåndet forsøker parere de plutselige avvikelsene i luftstrømmen. Den kraftige tåreavrenningen får ofte den gråtende til å snørrle, det vil si gjøre en kraftig viljestyrt innånding gjennom nesen for å forhindre utrenning gjennom denne. Gråt kan også fremkalles på grunn av smerte.