IAW står i en liberal tradisjon og slutten på andre verdenskrig markerte starten på en ny giv for den liberale internasjonalismen, også innen den borgerlig-liberale kvinnesaksbevegelsen. I tråd med dette vektla IAW samarbeidet gjennom FN helt fra etableringen av FN og engasjerte seg i utviklingsland, særlig i Midtøsten. Dette var under den kalde krigen også motivert av et ønske om å demme opp for kommunismen. «Det var oss eller kommunistene som ville organisere [kvinnene i] Midtøsten» skrev hennes forgjenger som IAW-president, Margery Corbett Ashby. Rydh foretok en rekke reiser i Midtøsten og andre deler av verden for å overbevise regjeringer om å styrke innsatsen for kvinners rettigheter og bygge samarbeid med kvinneorganisasjoner. Rydh var særlig gjennom sin sterke internasjonale orientering og liberale internasjonalistiske grunnsyn en viktig inspirator også for kvinnesaksbevegelsene i de andre nordiske landene, blant annet for Eva Kolstad, som ble styremedlem i IAW i 1949 og som selv ble svært aktiv i internasjonalt samarbeid for den norske kvinnesaksbevegelsen.