Conze regnet det som sannsynlig at , og – kapitlene 85, 86 og 87 i den tibetanske versjonen på 18 000 vers, må ha vært en del av manuskriptet. Disse kapitlene er også funnet prajñāpāramitāsūtraen i 100 000 vers, både på tibetansk og sanskrit. De finnes også i den tibetanske versjonen på 25 000 vers, så vel som i de kinesiske oversettelsene av utgaven på 25 000 vers som ble foretatt av Mokşala i året 291.e.Kr. og av Kumārajīva i året 403 e.Kr. De finnes ikke i sanskritutgaven av 25 000 vers.