Felles for disse er at de gav sporvognene begrenset rekkevidde, eller hadde andre ulemper (f.eks. forurensninger). Ingen av disse teknologiene kunne gjøre sporvognen til et massetransportmiddel, og på slutten av 1800-tallet ble de stort sett utkonkurrert av trikkene. Sporveksler (også kalt sporskifter) var før den elektriske tidsalder manuelt betjent, enten av konduktøren eller av en utstasjonert vakt.