Vingling var det også i uttalen av konsonantene /, / og /. Knudsen skrev at (stemt) uttale var vanlig i høytidsspråket og (ustemt) var vanlig i dagligtalen. Eksemplene hans er og mot , ; og mot og , og og mot og . Et annet viktig skille mellom dagligtale og høytidsspråk var uttalen av stumme konsonanter, både de og de . Knudsen skriver at en nå ikke «i en Samtale [kan] sige , for , , uden at ansees for Pedant.» Man hører heller ikke skriftrett uttale av , , , , selv ikke av «den mest loyale Bogtræl». Et annet skille var pronomen, der høytidsspråket hadde , , , mens dagligtalen hadde , , . Derimot var uttaleformer som , , vanlige i dagligtalen selv om man ellers ser , , for skriftformene , , .