Fra byens begynnelse til det 19. århundre var tyskerne den dominerende etniske gruppen i Bratislava. Imidlertid, etter Det østerriksk-ungarske kompromisset i 1867 begynte en aktiv magyarisering, og ved slutten av første verdenskrig var Bratislava en tysk-ungarsk by, med slovaker som største minoritet. Ved starten av første verdenskrig hadde 40  av innbyggerne i Pressburg ungarsk som morsmål, mens 42  hadde tysk og 15 % slovakisk. Etter dannelsen av Tsjekkoslovakia i 1918 forble Bratislava en multietnisk by, men med en annerledes demografisk trend. Andelen av slovaker og tsjekkere økte, mens andelen av tyskere og ungarere sank. I 1938 var 59 % av befolkningen slovaker eller tsjekkere, mens tyskere utgjorde kun 23 % og ungarere 13 %. Dannelsen av den første slovakiske republikk i 1939 førte til mange endringer, mest nevneverdig fordrivelsen av mange tsjekkere og jøder. I 1945 ble mange tyskere evakuert eller flyttet fra byen etter gjenoppbygningen av Tsjekkoslovakia. Det samme skjedde med mange ungarere, som ble beskyldt for å samarbeide med nazistene (Beneš-dekretene, delvis opphevet i 1948). . Dette førte til at byens multikulturelle karakter ble kraftig forminsket, og byen fikk en klarere slovakisk karakter. Hundrevis av innbyggere ble utvist under kommunistenes undertrykkelse av folket i 1950-årene, hvor målet var å utskifte «reaksjonære» mennesker med proletarer. Siden 1950-årene har slovaker vært den dominerende etniske gruppa i byen, ettersom den utgjør oppimot 90 % av innbyggerne.