En (hunkjønn: ) var ikke del av Stasis fast ansatte personal og var som oftest ikke lønnede, noe som er vanlig for informanter innen all verdens sikkerhetstjenester. Derimot fikk i prinsippet alle IM levere inn signerte kvitteringer, for eksempel for dekning av utlegg for reisekostnader. Metoden å undertegne kvitteringene var vanlig blant sikkerhets- og etterretningstjenestene bak jernteppet og tjente til å knytte agenten tettere til seg. I ettertid ble kvitteringene en del av bevisgrunnlaget for at personen var kontraktinformant eller agent.