I perioden til Østromerriket var Athen en provinsby og opplevde vekslende hell. I de tidlige årene ble mange av kunstverkene flyttet av keisere til Konstantinopel. Selv om bysantinerne beholdt kontrollen over Egeerhavet og dets øyer i hele perioden, eksisterte der ikke direkte kontroll innenfor kysten i de 7. og 8. århundrene. Fra rundt 600 skrumpet byen betraktelig inn på grunn av de barbariske avarenes og slavernes plyndringsraid. Byen ble redusert til en skygge av sitt tidligere jeg. Ettersom det 7. århundre skred frem ble store deler av Hellas overkjørt av slaviske folkeslag fra nord, og Athen gikk inn i en periode av uvisshet og usikkerhet.