Senere lærte hun å skrive på maskin og ble kontordame. I varedirektoratet arbeidet også sekretæren, den senere statsminister Jens Otto Krag, som en gang dikterte henne svar på en hastesak før han ba henne ut og danse , noe hun takket nei til. Krag syntes hun tok sitt arbeid «for alvorlig», mens det motsatte var tilfellet da hun arbeidet på Statens kornkontor, der sjefen kom over dikt hun hadde fått på trykk i , et blad han hadde kjøpt i den tro at det handlet om jordbruk.