Teateret ble bygd opp igjen i 1806 etter tegninger av den tyske arkitekten bak Old Vic, Rudolph Cabanel. Samtidig gjorde Robert Elliston etablissementet om til et teater. Det var han som ga det navnet Surrey Theatre, og han ville oppføre dramatikk av Shakespeare og andre forfattere. Det nye teateret ble innviet andre påskedag. For å omgå et forbud mot dialog på scenen uten musikalsk akkompagnement (som var blitt innført etter at Karl II av England, og gjaldt alle scenehus bortsett fra på to såkalte «patent theatres»), satte Elliston inn et ballettnummer i hver oppsetning. inkludert , , og George Farquhars . Tidens anmeldere bemerket at Lambeth-gatene var fulle av prostituerte. Elliston forlot Surrey Theatre i 1814, og Surrey ble igjen brukt som sirkus frem til Thomas Dibdin gjenåpnet det som teater i 1816. Manesjen der rytterne hadde opptrådt ble da omgjort til et område med ståplasser, og stallen ble bygget om til salonger. De kjente skuespillerne Fanny Fitzwilliam og Sally Brook opptrådte i ulike melodramaer, men teateret solgte få billetter. John Baldwin Buckstone (1802–1879) hadde sin første London-opptreden på Surrey Theater den 30. januar 1823, som Ramsay i Walter Scotts . George Holland opptrådte der i 1826.