Gotikken bruker ofte et landskap av forfall, død og sykelighet for å oppnå sine effekter. Gotisk litteratur var imidlertid ikke opphavet til denne tradisjonen; den var langt eldre. Likene, skjelettene og kirkegårdene så ofte assosiert med tidlige gotiske verk ble popularisert av kirkegård-poetene. De var også til stede i romaner som Daniel Defoes (1665), som inneholder komiske scener med pestvogner og hauger med lik. Enda eldre framkalte diktere som Edmund Spenser en trist og sorgfull stemning i slike dikt som (1595).