Romanen har av litteraturkritikere og lesere blitt tolket som en fremstilling av Bjørneboes syn på verden der båten, som består av alle nasjonaliteter, er en forenkling og et symbol på verden. Kapteinen og offiserene er de som har makt, og mannskapet de som blir hersket over. Haiene som forfølger skipet, er gjerne blitt sett på som demonene og det onde i menneskene som de ikke kan unnslippe mens de ennå er fanget i sitt paradigme som båten er et symbol på. Når skipet går under i en voldsom storm, og mannskapet lever sammen og deler likt på en øy i slutten av romanen har revolusjonen funnet sted fra naturens side og speiler således Bjørneboes syn på anarkismens stilling som en naturlig del av menneskets natur.