Til tross for dens mangler har avhandlingen forblitt en kritisk suksess på grunn av dens «edle tone», «sikre presesjon», «skjønnsom innstilling» og «historiske interesser». En av grunnene til hvorfor at det er usannsynlig at en kjent forfatter fra antikken har skrevet verket, er at det skiller seg i stor grad noe annet litterært verk. Ettersom Longinos' retoriske formler unnlater å dominere hans verk har det forblitt «personlig og friskt», og unikt i dens originalitet. Longinos gjorde opprør mot samtidens populære retorikk ved underforstått angripe den antikke teorien på å fokusere på en detaljert analyse av ord, metaforer og figurer. Ved å avvise å bedømme billedlige uttrykk som enheter i seg selv, fremmet Longinos vurderingen av litterære grep slik de forholdt seg til helheten. I vesentlighet var han en sjeldenhet for sin tid ved at han fokuserte mer på stilens storhet framfor tekniske regler. Han forble en «mester av oppriktighet og elskverdighet», og fant opp skarpe bilder og metaforer, skrev bortimot lyrisk til tider, og samtidig med enkle ordvalg.