Tizian var sønn av funksjonæren Gregorio di Conte dei Vecelli og hans kone Lucia. Han ble født i den lille landsbyen Pieve di Cadore, midt iblant høye fjelltopper i Alpene, rett nord for Venezia og ikke langt ifra Tirol i Østerrike. Ni år gammel ble han sendt til Venezia med sin bror Francesco for å bo hos en onkel og studere under mosaikkunstneren Sebastiano Zuccato. Snart begynte han i Bellini-brødrenes atelier, der hans lærer ble Giovanni Bellini, den fremste venetianske maler på den tiden. Tizians tidlige verker er tydelig påvirket av undervisningen og også av hans forbindelse som ung mann med en annen av Giovanni Bellinis elever, nemlig Giorgione da Castelfranco (1477–1510). Malerne samarbeidet i 1508 i utføringen av freskene i Fondaco dei Tedeschi, og er blitt tilegnet Tizian. Freskene har forfalt, og bare konturer er synlige. Antonio Maria Zanettis etsninger av freskene fra 1769, som allerede har falmet mye, gir en bedre forestilling av idealismen og den plastiske tilsynekomsten som karakteriserer begge malernes verker. Blant forskere er det stor uenighet hva som bør tilskrives hvem. Tendensen blant italienske forfattere er å tilskrive altfor mye til Tizian i deres ungdom.