Harran var et senter for gammelsyrisk kristendom fra tidlig av og var det første stedet hvor bygninger åpent ble reist som kirker. Selv om det var en biskop i byen var det mange av Harrans innbyggere som beholdt deres gamle førkristne tro i løpet av den kristne perioden, og oldtidens assyriske guder som Sin og Assur ble fortsatt dyrket for en tid. I dette tilsynelatende fruktbare religiøse mangfoldet fikk også mandeanismen, en form for gnostisisme, sitt opphav eller ble utviklet i Harran og spredte seg til andre steder, særlig i Irak.