Handlingen i Ibn Tufails langt mer kjente arabiske roman var inspirert av Avicenna, kalam (dogmatisk islamsk teologi), og sufisme (islamsk mysterietradisjon), og hadde også som hensikt å være et tankeeksperiment. Romanen forteller om et selvlært og vilt (usivilisert) barn, oppfostret av gasell og levde alene på en øde øy i Indiahavet. Etter at hans gasellmor døde mens han fortsatt var et barn, dissekerte han henne og utførte en obduksjon for å finne ut hva som hadde skjedd med henne. Oppdagelsen at hennes død var grunnet tapet av medfødt hete, sender ham av sted «på veien til vitenskapelig undersøkelse» og på selvinnsikt.