Den romerske republikk anerkjente det nye dynastiet i 139 f.Kr. da en delegasjon fra Simon var i Roma. Simon maktet også å fortsette sin bror Jonatan Apphus' arbeid med å gjøre Judea mer uavhengig av Selevkideriket. Etter å ha overtalt Demetrios II Nikator til å frata jødene fra skatt eller tributt, fikk han fjernet den siste levning av syrisk kontroll av Judea ved å erobre festningen Akra i Jerusalem, selve symbolet på at Judea var underlagt Selevkideriket. Hans militære og diplomatisk suksess gjorde at han kunne fornye de allianser som hans brødre hadde forhandlet fram med Roma og Sparta. Prisen for den utstrakte utenrikspolitikken var økt hellenistisk innflytelse i Judea, hvilket ble følt som en trussel av ortodokse jøder. Mynter utstedt i Judea proklamerte Simon som «yppersteprest, general og jødenes hersker».