I templene til Atargatis ved Palmyra og Dura Europos (øst i Syria) og opptrer jevnlig sammen med sin gemal, Hadad, og i den rike synkretisme i den religiøse kulturen i Dura Europos, ble hun æret som Artemis Azzanathkona. To relativt godt bevarte templer i Niha Bekaa i Libanon er dedikert til henne og til Hadad. På 1930-tallet ble tallrike nabatiske relieffbyster av Atargatis identifisert av Nelson Glueck ved Khirbet et-Tannûr i Jordan ved tempelruiner fra tidlig på 100-tallet e.Kr. Der en gudinne med tynt slør hvor hennes lepper og øyne en gang hadde vært malt røde, og et par fisker stående mot hverandre over hennes hode. Hennes bølgete hår, som Glueck i en litt for velvillig tolkning mente antydet vann, var delt på midten. Ved Petra ble gudinnen fra nord synkretistisk sammensmeltet med en nordarabisk gudinne fra sør, Al-‘Uzzá, også dyrket i et tempel, og hvor et steinrelieff framstilte henne med to motstående fisker på hodet som en krone (se bilde). Ved Dura Europus var en spindel og et septer eller fiskespyd blant attributtene til Atargatis. Ved hennes templer i Ashkelon, Hierapolis Bambyke og Edessa var det fiskedammer med fisk som kun hennes prester kunne berøre.