I 2010 oppdaget man at dyrene består av mer enn 50 % proteiner og kunne egne seg som mat til oppdrettslaks. Siden fokuserte man på sekkdyrenes celluloseinnhold i stedet, som byggemateriale for å rekonstruere vev og organer. Med nanoceller fra sekkdyr som rammeverk kan organer gjenoppbygges med pasientens egne celler, i stedet for bruk av donorer. Forsøk med rotter og mus har vist seg lovende, da blodårer etablerte seg i vev av nanocellulose fra sekkdyrene. Sekkdyr har vist seg enkle å dyrke, da de kjapt fester seg til alt som festes i sjøen, vokser raskt, og holder andre arter unna. Bioteknologer håpet å dyrke 50 tonn årlig i Øygarden, men kunne høste det dobbelte. Imidlertid må de innhøstede dyrene sendes utenlands, slik at cellulosen i den ytterste hinnen deres kan skilles fra. Det er denne som videreforedles til nanocellulose av medisinsk standard.