Mindre suksess hadde Diokletian med hans uttenkte firekeisersystemet eller firemaktveldet som skulle ha to seniorkeisere og to juniorkeisere og som ble religiøst sementert med en kunstig adopsjon av guder. Av den grunn tok Diokletian tilnavnet i betydningen «beskytter og etterkommer av guden Jupiter». Formodentlig var keiserens nære tilknytning til den tradisjonelle kulten grunnen til gjennomføringen av den siste store forfølgelse av kristne som begynte i Diokletians siste regjeringsår. Imidlertid var kirkestrukturen allerede så befestet at den ikke lenger kunne forstyrres med en generell forfølgelse. I 311 avsluttet Galerius kristenforfølgelsen med toleranseediktet fra Nikomedia og godkjente utøvelsen av den kristne religionen som (tillatt religion).