Læren om Amitābhas rene land oppstod i India og var svært populær i Kashmir og Sentral-Asia. Det rene lands sūtraer ble bragt fra Gandhāra til Kina i året 147 e.Kr. av Lokakshema fra Kushan og An Shigao fra Partherriket. Grunnleggeren av det rene lands buddhisme i Kina regnes for å være buddhistmunken Huiyuan som etablerte Donglintempelet på Lufjellet i året 402 e.Kr. Under Tangdynastiet ble læren popularisert av Shandao gjennom fem større tekster. Han dvelte ved Xiangjitempelet i Shaanxi, og hans kommentarer til de tre rene lands sūtraer ble svært innflytelsesrike. Skriftsamlingen Taishō Shinshū Daizōkyō, som er en moderne utgave av den kinesiske buddhistiske kanon, inneholder 290 tekster som omhandler Amitābha. Fra Kina, ankom det rene lands buddhisme Korea, Japan og Vietnam.