I 1944 var han under finansminister Henry Morgenthau den amerikanske forhandlingsleder sentral i Bretton Woods-konferansen og dermed for opprettelsen av IMF. Likesom John Maynard Keynes, som representerte det britiske standpunkt, hadde White som målsetting å etablere et system for fikserte vekslingskurser mellom valutaene, skjønt ut fra mekanismer som var uten gullstandardens rigiditet. Mot Keynes' vilje fikk imidlertid White - som hadde kontroll med vedtaksprotokollene - gjennomdrevet at den amerikanske dollaren skulle være ankervalutaen (mens Keynes hadde gått inn for en uavhengig internasjonal valuta for avregninger mot betalingsvalutaene).