Foruten kristendommen, klassisk antikk og lærdom var den fjerde inspirasjonen i renessanselitteraturen politikk. Den politiske filosofen Niccolò Machiavellis mest berømte verk var , og endelig . Sistnevnte har blitt velkjent i de vestlige samfunn ved begrepet «machiavellisk» som referanse til det realpolitiske synet som forfatteren fremmet i boken. Imidlertid er det som vanligvis er blitt kalt «machiavellisk» er et forenklet syn i lærebokform av dette verket heller enn et korrekt begrep for hans filosofi. I tillegg er det ikke åpenbart at Machiavelli selv var advokat for det syn som har gjort ham udødelig: hovedproblemet er de åpenbare motsigelser mellom det monarkistiske syn fremmet i og det republikanske synet fremmet i . Uansett, blant de mange andre renessanseverker forblir et relevant og innflytelsesrikt verk selv i dag.