Middelalderens dhower fra Kilwa-sultanatet på den østafrikanske kysten seilte sjelden (om noen gang) forbi dette neset, noe som gjorde neset til det sydligste endepunkt for swahilikulturen. Lokale legender sa at neset var bebodd av havfruer som lokket uheldige sjømenn inn i døden. miniatyr|300x300px| Fransk kart av Mosambikkanalen, c. 1791. Cabo das Correntes er avmerket nederst. I det 16. århundre var det flere portugisiske skip som under forsøk på å seile gjennom Mosambikkanalen kom for nær kysten og fikk problemer med å passere Cabo das Correntes. Mest kjent er Vasco da Gama, som i januar 1498 ble den første europeiske kaptein til å forsøke å seile forbi, ble tvunget sørvestover til Inharrime. Seiling fra nordøst var enda mer farlig, fordi vindhastigheten ved neset lett kunne kaste et skip hodestups inn i en rekke skjær og utstikkende steiner som karakteriserer denne kyststrekningen. Det er anslått at 30% av skipsforlisene til de portugisiske India-armadaer i det 16. og 17. århundre skjedde her, mer enn noe annet sted. Portugiserne nedla mot slutten av det 16. århundre forbud for tungt lastede (og dermed mindre manøverable) mot å seile i Mosambikkanalen, og påla kapteinene å legge kursen via den «ytre rute» som er øst for Madagaskar, gjennom Maskarenene, for deretter å komme tilbake sør for Madagaskar, og dermed unngå den farlige og raske strømmen i Cabo das Correntes.