Jørgen Lottrup Schydtz, som gjenga visen noen år senere, forteller at Levetzau lo, fordi han ikke skjønte at det var ham selv den siktet til. En annen gjest advarte ham: «Lee ikke Deres Excellence! Det er min Salighed Dem, man mener». Ifølge Ole Andreas Øverland skal borgerskapet i Christiania ha sørget for at Levetzaus ekvipasje fikk følge av rakkerens vogn da han forlot byen for godt.