Med Roosevelts popularitet bak seg vant Taft en overlegen seier i presidentvalget i 1908. De tilhørte begge den progressive fløyen i Det republikanske parti. Som president prioriterte Taft en utvidet antitrustlovgivning, konkurransetilsyn, reformer i føderal forvaltning, forbedring av posttjenestene og innføringen av føderal inntektsskatt (det 16. grunnlovstillegg). Utenrikspolitisk ønsket han å fremme økonomisk utvikling i Latin-Amerika og Asia gjennom «dollardiplomati». Han utviste besluttsomhet og beherskelse i møte med revolusjonen i Mexico. Den resultatorienterte Taft manglet forståelse for den folkelige mottagelsen av avgjørelsene hans, og støtet ifra seg velgere i viktige valgkretser.