Aristobulos skrev en redegjørelse av sin tid med Aleksander, antagelig mens han var i India, i henhold til Lukian. Verket synes å være hovedsakelig geografisk og etnografisk i sitt vesen. Det har siden gått tapt, men ble i stor grad benyttet som referanse for Arrianos og Plutark i deres senere biografier av Aleksander. Aristobulos synes å ha vært en stor beundrer av Aleksander, og der hvor det finnes mer enn en kilde til en hendelse, synes Aristobulos å ha gitt en vennligere versjon. Eksempelvis hevder alle kilder at Aleksander festet hardt og drakk tett, men Aristobulos demper inntrykket ved å si at den makedonske kongen bare likte å være sammen med sine venner.