Jacques Lecoq kom til teateret gjennom sin interesse i sport. Han begynte med turning som syttenåring og gjennom arbeidet med parallelle og horisontale skranker fikk han forståelse for geometrien i bevegelser. Lecoq beskrev legemets bevegelse gjennom rom som kreves i turn, som noe rent abstrakt. Han kom til å forstå rytmene innen idretten som en slags fysisk poesi som påvirket ham sterkt.