Før fremveksten av sosialismen var radikalismen politikkens venstre fløy. Fra slutten av 1800-tallet ble radikalismen i sterkere grad en del av det politiske etablissementet og kom til å stå til høyre for arbeiderbevegelsen. Etterhvert som den moderate og reformistiske grenen av sosialismen utviklet seg til sosialdemokrati var radikale delt mellom å samarbeide med den høyreliberale eller konservativ-liberale tradisjonen og sosialdemokratiet. I mange europeiske land ble de eldste liberale partiene delt, f.eks. i Danmark der Venstre orienterte seg i høyreliberal retning, mens Radikale Venstre ble grunnlagt for å videreføre en radikal liberal tradisjon. De liberale partiene som historisk hørte til radikalismen eller hadde radikale innslag regnes idag for det meste som del av en progressiv og sentrumsnær borgerlig politisk tradisjon. Den historiske radikalismens etterfølgere står dermed et godt stykke til høyre for det som omtales som venstreradikalt i moderne tid.