Diocletian viste at bare én hersker var farlig, og at det var presedens for delt styre. Til tross for sine militære evner, var begge eneherskerne Aurelianus og Probus enkelt blitt fjernet fra makten. Bare noen få år tidligere hadde keiser Carus og hans sønner styrt sammen, om enn for kun kort tid. Selv den første keiser Augustus hadde delt makten med sine kolleger, og mer formelle posisjoner med medkeisere hadde eksistert fra Marcus Aurelius og framover.