Et generelt problem med passasjertilhengerne var manøvreringsevnen i trange bygater og i svinger. Spesialutstyr var nødvendig hvis tilhengeren ikke skulle foreta en krappere sving enn motorkjøretøyet. Semitrailervognen som hadde blitt til på slutten på 1800-tallet da man ville koble brukte hestekjerrer med motorkjøretøy, tillot større nyttelast og større dimensjoner på tilhengeren som ble festet i en svingskive. Tilhengeren fikk dermed halvdelen av lasten på akselen i bakenden, og den andre halvdel på trekkbilens aksler. På 1920-tallet avslørte eksperimenter at denne løsningen ga større manøvreringsevne ettersom sjåføren lettere kunne manøvrere i trange omgivelser. Men for at semi-trailerbussen skulle få plass til så mange flere passasjerer at den ville få en høyere lønnsomhet enn de ordinære busstypene på fire eller seks hjul måtte tilhengeren være meget lang.