De tre viktigste anglo-normanniske historikerne, John av Worcester, William av Malmesbury og Henry av Huntingdon, hadde hver en kopi av , som de tilpasset for sine egne formål. Symeon av Durham hadde også en kopi av . Noen senere historikere i middelalderen brukte også , og andre tok materialet sitt fra de som hadde brukt den, og slik ble «sentral i hovedstrømmen av engelsk historisk tradisjon».