Forfatteren var en samtidig med Geoffrey Chaucer, John Gower, og William Langland, som i henhold til John Burrows begrep blir stundom referert til som «De rikardianske forfattere», men hverken navnet eller livet til forfatteren kjennes, unntatt de dikt som man en viss sikkerhet har tilegnet ham eller henne. Diktet handler muligens om en død datter, men diktet nevner ikke dette spesielt, og diktet er usedvanlig velbevandret med kunnskap og viser en interesse for teknisk ordforråd om jakt og om hofflivet, landskapet i hans region (dialekten tyder på nordvestlige Midlands) og fremmer fattigdom som en kristen dyd. Derimot refererer Perledikteren aldri til samtidige lærde slik Chaucer og viser en større tendens til å viser til materiale fra fortiden, arthurianske legender og fortellinger fra Bibelen, enn fra ny kunnskap. Således har man ikke knyttet forfatteren til universitetene eller klostrene.