Resumptive pronomen har mye til felles med relativprononomen, men skiller seg fra dem på to måter. Relativpronomen befinner seg alltid først i relativsetningen, mens resumptive pronomen forblir i sin utgangsposisjon, dvs at de har den samme posisjonen de ville ha hatt om de hadde vært vanlige pronomener i oversetningen. I en relativfrase som er et resumptivt pronomen i sin utgangsposisjon. Dette kan sammenlignes med , der er et relativpronomen som innleder relativsetningen. En annen forskjell – særlig når det gjelder indoeuropeiske språk – er at relativpronomen vanligvis er homonyme med spørrepronomen (jf Engelsk og ). Resumptive pronomen derimot er vanlige personlige pronomen (eller klitiske varianter av disse). Resumptive pronomener er særlig vanlige ved syntaktiske posisjoner som ligger lavt på relativiseringshierarkiet.