Jeg-personen i teksten eier en bil han er veldig stolt av. Derfor råkjører han gjennom Oslo med faren sin i baksetet. Sangen ble skrevet cirka 1968-1969 mens Sunde først befant seg på Lambertseterbanen; deretter trikken til Adamstuen hvor han stakk innom Anne Elisenberg (medlem av Christiania Fusel & Blaagress) og fikk den ferdig skrevet. Deretter dro han til Blindern og fremførte den. En person som skjønte hva teksten handet om, fortet seg å sette på en Charlie Chaplin film som ble vist på lerretet bak Sunde. Handlingene i Sundes tekst og filmen var nesten i samme kategori, og derfor fikk publikum en dobbel dose med underholdning.