En (fransk [ʃɑ̃ˈpjɔ̃], fra latin , «mark», som også betyr slagmark) var i tidlig middelalder en som representerte en av deltakerne i rettsoppgjør med våpenmakt for en viss belønning. Særlig kvinner, barn og eldre hadde rett til å oppnevne slike representanter. Duellene var en del av rettsforhandlingene.