Imidlertid var det konservative parti fortsatt i minoritet i Underhuset, og gjennomføringen av reformene krevde at nyvalg skulle holdes så snart de nye stemmelistene var sammenstilt. Disraelis periode som statsminister skulle dermed bli ganske kort hvis ikke de konservative vant valgt. Han foretok bare to større endringer i kabinettet: han erstatte Frederic Thesiger som lordkansler med Hugh Cairns, og tok inn George Ward Hunt som finansminister. Disraeli og Chelmsford hadde aldri gått godt sammen, og Cairns var etter Disraelis mening en sterkere minister.