Arusha-erklæringen la fundamentet for den sosialistiske kursen Tanzania slo inn på etter selvstendigheten, og la stor vekt på uavhengighet, sosial utjevning og selvberging, herunder landsbygdas og jordbrukets rolle i utviklingen, i motsetning til en mer teknokratisk/industriell kurs. Verdien av tradisjonelle organisasjonsformer, som for eksempel storfamilien, understrekes. Erklæringen fastslår også nødvendigheten av økt nasjonal kontroll over økonomien, blant annet gjennom sosialisering av banker, industri, handelsselskaper og plantasjer. I tillegg tok erklæringen opp menneskerettighetene og forbød TANUs ledere å bruke sin stilling til økonomisk vinning.