Roma vant den første punerkrigen etter 23 år med konflikt og overtok til slutt Karthagos rolle som den dominerende sjømakten i Middelhavet. I krigens etterspill, var begge stater finansielt og demografisk utmattet. For å bestemme de endelige grensene i territoriene, trakk de det som de regnet som en rett linje over Middelhavet. Hispania, Korsika, Sardinia og Afrika forble karthagensk. Alt som var nord for denne linjen ble gitt til Roma. Romas seier hadde hovedsakelig grunnlag i deres uvilje til å innrømme nederlag og ved at de kun ville akseptere total seier. Videre var republikkens evne til å trekke til seg private investeringer i krigen ved å spille på borgernes patriotisme for å finansiere skip og besetninger en av krigens avgjørende faktorer, delvis i motsetning til de karthagenske adelsmennene som ikke ville risikere sine formuer for felles goder. Slutten av krigen resulterte også i den offisielle fødselen til Romas marine, som drev videre ekspansjonen av det romerske imperiet.