Antallet kommandører var ved innstiftelsen satt til 12, mens antallet riddere ikke kunne overstige 24. Begrensningene på antallet riddere ble raskt endret og i 1751 ble antallet riddere satt til maksimalt 50. I 1783 ble det opprettet en egen avdeling for geistlige, med seks kommandører og tolv (tilsvarende riddergraden). Antallet ordinære kommandører ble i 1798 doblet. I 1801 ble antallet medlemmer igjen utvidet, denne gang til 36 kommandører og 100 riddere. Unionen med Norge medførte også utvidelse, idet en forventet utnevnelse av norske medlemmer. Det ble i 1814 derfor tilført ytterligere 12 kommandørklassen og 50 i ridderklassen. Samtidig ble den geistlige klassen utvidet til tolv kommandører og 24 medlemmer. I 1902 ble alle begrensninger helt oppgitt.