I middelalderens Trondheim var det to brede allmenninger som også var byens bredeste gater, dette var Øvre allmenning og Nedre allmenning, som begge gikk øst-vest parallelt med fjorden. Hovedgaten fulgte delvis gateløpet til den nåværende Olav Tryggvasons gate frem til Krambugata, før den bøyde av nordvestover mot den nåværende Gaubekveita i vest. Nedre allmenning ble regulert bort etter bybrannen i 1681 og den påfølgende reguleringen etter Cicignons byplan.