En god aktiv oljelense fungerer i fart gjennom vannet på 0 – 5 knop. Dersom det ikke er strøm i vannet brukes hele farten til aktivt å gå fra oljeflak til oljeflak for å samle opp mest mulig olje pr. tidsenhet. En konvensjonell lense kan operativt (planlagt fart gjennom vann) taues maksimalt i ca.0,4 knop (0,3 knops buffer opp til feiling på 0,7 knop) mens de beste aktive lensene lett kan taues i over 4 knop dvs 10 ganger tauehastigheten. Selv om frontåpningen er mindre enn en konvensjonell lense vil effektiviteten være svært mye høyere. Den høyeste effektivitetsgevinsten oppnås likevel i den overveiende del av miljøforholdene der den konvensjonelle oljelensen overhode ikke fungerer. Noen aktive lenser har en minimumsfart dvs. at de må opp i en tauefart på for eksempel 1 knop før de fungerer og dette kan være en utfordring ved for eksempel passiv skjerming der det ikke er strøm. Aktive oljelenser fanger gjerne oljen inn i en form for mellomlager og det et engangstap av olje i den prosessen gjerne på mellom 5 – 25% avhengig av om det er bølger eller ikke. Dette er et engangstap i motsetning til en konvensjonell lense som taper olje hele tiden om den ikke blir pumpet opp.