Stortingsrepresentant Gunnar Knudsen foreslo i Stortinget i 1892 at staten skulle kjøpe vannfallrettigheter. Knutsen argumenterte med at vitenskapen på dette tidspunkt med sikkerhet kunne fastslå at elektrisitet ville kunne brukes til industri, jernbane, belysning og fremstilling av metaller. Statlig oppkjøp av fallrettigheter skulle også forhindre spekulasjon. Det ble besluttet å kjøpe vannfall for elektrifisering av jernbanen og for industrielt bruk. I 1895 bevilget Stortinget penger til formålet, og Kanalvæsten med Gunnar Sætren stod for oppkjøp av fallrettigheter. Senere igjen var tanken at fallrettighetene skulle selges til industribedrifter uten fortjeneste, annet enn renter. Staten skulle dermed sikre rimelig kraftutbygning for initiativtagere som ville bygge opp industri.