Dette er den første filmen i serien som ikke er basert på et dansk originalmanus. Den ble påbegynt i slutten av april 1984 og sluttført i løpet av sommeren. Sentrale deler av handlingen skulle opprinnelig foregå på Hurtigruten, men disse planene ble isteden brukt i tegneserien I et TV-intervju gjort i forbindelse med denne filmen uttrykker Arve Opsahl at den største skepsisen til å lage nok en Olsenbanden-film kom fra flere av skuespillerne - særlig ham selv. Han begrunnet det med hvordan Egon Olsen var blitt en rolle knyttet så sterkt opp til ham som skuespiller at han ikke lenger kunne ta andre roller (og heller ikke fikk andre roller) uten at folk så på ham som Egon Olsen. Han skulle imidlertid ti år senere lykkes i å skape en ny ikonisk karakter med Henry i . I et intervju gjort i den forbindelse uttalte han at «For mitt vedkomne er Egon Olsen død. Men Henry han lever». Dette er siste gang Carsten Byhring, Sverre Wilberg og Ove Verner Hansen opptrer i en norsk Olsenbanden-film. Byhring og Wilberg døde før siste film i serien kom i 1999, mens Hansen ikke hadde en rolle i den. Sikkerhetssjefen på Munch-museet, spilt av Knut Lystad, refererer til et kupp som tidligere var gjort hvor en «gjeng» satte et fotografi av rommet foran linsen på overvåkningskameraet mens de gjennomførte det. Dette er en referanse til den forrige filmen i serien – – hvor banden nettopp gjør dette når de tømmer et pengeskap.