Jeg er ei taterjente foruten taterblodjeg går omkring og vasser i gamle klær og sko,jeg selger visper, tvarer og slever lagd av tre,og tårene de triller hver gang jeg må avsted. Ja, jeg ble ofte jaget og kastet på med stenog far min huff han griner fordi jeg er for sen.Ja, jeg har aldri hatt det, men kaller hun for mor,for så en dag jeg reiste, så sa min eldste bror. Du kjær, kjære Kaisa skal ikke være her,i nærhet av en storby din slekt og mamma er.Det var en sommeraften vi fant deg på et sted,du var nok hjemløs kjære, og så tok vi deg med. Ja, jeg var uvelkommen til denne svarte jord,men jeg skal nok reise dit hen da jeg blir stor.Dit hen hvor ingen slår meg og håner meg og ler,dit hen hvor ingen kaller meg for Taterjenta mer.