Det store riksvåpenet har en komplisert sammensetning som tilsvarer Danmarks kongevåpen og flere andre fyrstelige våpen på det europeiske kontinentet. Det sentrale innholdet i våpenet er skjoldet med sine farger og figurer, de to skjoldholderne, kongekronen på skjoldet, ordenskjedet under og den hermelinsforede våpenkappen som omslutter våpenet og har en kongelig bøylekrone på toppen. Hovedskjoldet er inndelt av et gull utbøyd kors i fire felter med de tre kronene i 1. og 4. felt, «Folkungaløven» i 2. og 3. felt, samt midt på et hjerteskjold som igjen er kløvd av våpnene til kongehusene Vasa og Bernadotte. Skjoldholderne er to opprette, tilbakeseende og kongekronede løver som står på et postament. Under dette henger ordenstegnet og kjedet til Serafimerordenen. De enkelte delene i det store riksvåpenet har hver sin historie og den nåværende sammensetningen er et resultat av en utvikling gjennom mange hundre år, der våpenets innhold har vært forskjellig, bl.a. som følge av skiftende kongeslekter. I store deler av unionstiden med Norge 1814-1905, inngikk også et eget felt med den norske løve i kongevåpenets hovedskjold.