Hans «sunne konservatisme» og skeptiske, logiske tilnærming til studiet av tekstene til eksempelvis Aristoteles eller ble mindre verdsatt i den påfølgende humanismens tidsalder hvor en mer forpliktende og lingvistisk-litterær tilnærming var foretrukket. Hans innflytelse i logikk (særlig i analysene av begrepene), vitenskap ( og ), politikk (han plasserte mennesker over konger), kirken (kirkeråd over pavene) og internasjonal lov (etablerte menneskerettigheter for «de ville» som var blitt erobret av spanjolene), kan bli sporet over århundrene og framstår som moderne, og det er kun i den moderne tidsalder hvor han ikke blir rutinemessig forkastet som en skolastiker.