Alma-Tadema var en perfeksjonist som gjentatte ganger omarbeidet deler av malerier til han fant dem tilfredsstillende. En anekdote forteller at etter at et av maleriene hans ble avvist, ga han lerretet til en hushjelp som deksel på et bord. Han var følsom for hver eneste detalj og arkitektoniske linjer i sine omgivelser. Han malte ofte fra virkeligheten ved å bruke friske blomster fra hele Europa og til og med Afrika, og skyndte seg å male blomstene før de visnet. Hans forpliktelse til sannferdighet ga ham anerkjennelse, men fikk også noen kritikere til å anklage ham for pedanteri.