Amartya Sen har foreslått en annen innfallsvinkel med direkte sammenligning av forskjellige tilstander ut fra objektive kriterier som et mål på livskvalitet. Disse må ivareta rettferdighetsstandarder og ta hensyn til hvor stor evne folk har til å benytte de ressursene og mulighetene som byr seg til å øke livskvaliteten. Metodisk er det imidlertid vanskelig å avgjøre hvordan forskjellige faktorer skal vektes; hvis helsen bedres samtidig som utdannelsesnivået går ned, er det ikke klart om det samlet er en forbedring eller en forverring. Tilnærmingen innebærer altså at en må foreta et valg i et spørsmål der svaret må finnes via det offentlige ordskiftet.