Hendelsene i det neste tiåret og et halvt var sentrert rundt ulike intriger for kontrollen over selve Makedonia. Kassandros døde i 298 f.Kr., og hans sønner, Antipatros II og Aleksander V, som ble samkonger av Makedonia, viste seg absolutt ikke som kraftfulle herskere. Etter å ha kranglet med sin eldre bror henvendte Aleksander V seg til den gamle fiende Demetrios, som da hadde tatt tilbake kontrollen over Kypros, Peloponnes, og mange av øyene i Egeerhavet. Han hadde raskt tatt kontrollen over Kilikia og Lykia fra Kassandros' bror, foruten også Pyrrhus (egentlig Pyrrhos), konge av Epirus. Etter at Pyrrhus hadde blandet seg inn for ta kontrollen over grenseregionen i Ambrakia (området rundt Epirus vest i Hellas), invaderte Demetrios, drepte Aleksander V og tok selv kontrollen over Makedonia i 294 f.Kr. Antipatros II rømte til Trakia for å søke tilflukt hos sin svigerfar Lysimakhos som sørget for å drepe ham. Mens Demetrios konsoliderte sin kontroll over det greske fastlandet ble hans mer perifere besittelser angrepet og erobret av Lysimakhos som styrte over det meste av vestlige Anatolia, Selevkos som tok det meste av Kilikia, og Ptolemaios som gjenerobret Kypros, østlige Kilikia og Lykia.