Til tross for sin rolle som urokkelig antikommunist ble Acheson angrepet av flere antikommunister fordi han bare arbeidet for oppdemming mot kommunistregimer og ikke aktivt angrep kommunismen både utenlands og innenriks. Både han og utenriksministeren George Marshall ble angrepet av personer som Joseph McCarthy. Acheson var for eksempel et skjellsord for visse amerikanere, som forsøkte å sette likehetstegn mellom oppdemming med forsoning. Richard Nixon, som senere i egenskap som president henvendte seg senere til Acheson som rådgiver, klaget på «Acheson-skolen for feig oppdemming mot kommunister». Kritikken ble enda mer høylytt da Acheson ikke valgte å «vende Alger Hiss ryggen» når denne ble anklaget for å være en kommunistisk spion. Den 15. desember 1950 stemte republikanerne enstemmig, men til ingen nytte, i Representantenes hus for å få Acheson avskjediget fra sin stilling som utenriksminister. Han opprørte også høyrefløyen da han stilte seg på Harry Trumans side i disputten med general Douglas MacArthur om Koreakrigen. Acheson og Truman ville begrense krigen til Korea, mens MacArthur krevde at krigen også skulle inkludere Kina.