To fortolkninger har blitt fremmet til meningen av adjektivet «saksisk»: enten en kyst angrepet av saksere (i den generelle betydningen germanere), eller en kyst bevoktet av saksere. Den siste hypotesen har mottatt i det minste delvis støtte fra arkeologiske funn da gjenstander i germansk stil er blitt avdekket i graver. Bosetninger av saksere og andre germanere i området sørøstlige England og på nordkysten av Gallia rundt Boulogne-sur-Mer og Bayeux er sikkert dokumentert fra midten av 400-tallet og framover. Særlig langs den galliske kysten er bosetninger av germanske stammer sikkert dokumentert. Krønikeren og historikeren Eutropius nevner at i løpet av 280-tallet var sjøen langs kystene av Belgica og Armorica «befengt med frankere og saksere», og det var av den grunn at den romerske feltherren Carausius ført ble utpekt for å ta ansvaret av Classis Britannica. I tillegg nedtegner tilstedeværelsen av tallrike germanske stammer, hovedsakelig frankere og svebere, som tjente som i den romerske hæren på slutten av 300-tallet.