Det skilles ikke mellom store og små bokstaver i runeinnskriftene, men her er personnavn gjengitt med stor forbokstav. På urnordisk ble personnavn bøyd i kasus, og de opptrer ofte i genitiv eller akkusativ i runeinnskriftene. Under har de blitt presentert slik de ville vært i nominativ. I runeinnskriftene hendte det at bokstaver ble utelatt etter visse regler, eller bindevokaler ble satt inn. Eksempelvis kan vi bokstavrett lese (genitiv) på Rosselandsteinen. Dette leser Gerd Høst med utelatt foran , slik at det i første kolonne her er gjengitt som (nominativ - merk at den utelatte -en ikke har noe med kasusmarkeringen å gjøre). Vanligvis markeres slike rekonstruksjoner med asterisk (*), men det er ikke gjennomført i første kolonne her. Vokallengde (kort - lang) markeres ikke i runeinnskriftene, men i lista under har lange vokaler noen ganger blitt markert (med strek, f. eks. ). Om navnet har vært i bruk av menn eller kvinner tolkes ut fra ordets grammatiske kjønn.