Denne fiendtligheten utviklet seg til åpen splid mellom kong Edvard og Warwick og førte til en viljekamp som til sist resulterte i at Warwick endret posisjon og allierte seg med saken til huset Lancaster. Elizabeth forble å utøve politisk innflytelse selv etter at hennes sønn var blitt kortvarig utropt som kong Edvard V av England, men ble avsatt av hennes svoger, Rikard III og som selv grep kongetronen. Hun kom til å spille en betydningsfull rolle å sikre tronen for Henrik Tudor i 1485, noe som førte til slutten for rosekrigene. Etter 1485 ble hun imidlertid tvunget til side til fordel for Henrik Tudors mor, Margaret Beaufort, og hennes innflytelse på hendelsene i disse årene, og at hun deretter ble tvunget til å trekke seg fra hoffet har forblitt uklare.