Pauspur hadde sin egen kirke for gudstjenester på bengali. De bengalispråklige kristne i kolonien bodde hovedsakelig i Pauspur eller Bijoepur. I 1919 ble en buffalostall i Pauspur brukt til å holde gudstjenester på bengali. I den indiske Santalmisjonens årsrapport for 1919–1920 het det at «siden vi har noen kristne av forskjellige folkeslag i Pauspur fikk vi bygget en liten kirke for gudstjenester på bengali. Men vi plasserte den ved koloniens sørlige grense så den kan danne et utgangspunkt for å finne arbeid utenfor kolonien. Selv om vi ikke har sett særlige frukter av dette ennå, er jeg glad for å kunne fortelle at rajbanshiene kaller den 'vår kirke'». Den nye kirken ble nevnt i i 1921. En ny, større kirke stod ferdig i Pauspur i 1939. I 1951 ble Pauspur kirke stengt og gudstjenestene flyttet til en ny kirke i nabolandsbyen Dingdinga.