Frue og den avledede foranstilte formen ble som tittel brukt først om gifte adelskvinner og andre kvinner av høy rang; fra omkring 1800 ble tiltaleformen brukt som generell høflighetsform for alle «kondisjonerte» kvinner, dvs. i første rekke kvinner som tilhørte borger- og embedsmannsklassen. Denne språkbruken holdt seg et godt stykke inn på 1900-tallet. Et eksempel på forsøket på å reservere fru for gifte kvinner av høy stand, i tråd med den tradisjonelle bruken, gir Johan Borgen i med handling fra begynnelsen av 1900-tallet, der fru utelukkende brukes om borgerskapets kvinner, mens fiskerkona Frisaksen blir kalt Frisaksen; det må nevnes at også historisk var forbeholdt kvinner med en viss sosial plassering, men lavere enn kvinner som ble kalt . I løpet av 1900-tallet ble en alminnelig høflighetsform for alle gifte kvinner, særlig på 1950- og 1960-tallet. Fra ca. 1970 gikk betegnelsen imidlertid stort sett ut av bruk i Norge.