Med erobringene som begynte umiddelbart etter Mohammeds død, spredte arabisk over grensene til Arabia og spredte seg raskt blant jødene i andre land. I Egypt, Syria, Palestina og i Persia, som ble erobret av den andre kalif Umar, lærte jødene snart å bruke språket til erobrerne og tilpasset det som sitt morsmål. Så tidlig som begynnelsen av 700-tallet, knapt femti år etter erobringen, oversatte en babylonsk jøde, Jawaih de Bassora, et medisinsk verk til arabisk. Det antyder at i denne perioden var jødene i Babylon allerede godt kjent med å bruke arabisk. Da Babylonia på denne tiden hadde en religiøs lederposisjon over hele den jødiske verden, ble det nødvendig for jødene i andre land, i det minste jødiske lærde, å forstå det offisielle språket i Babylonia. Av den grunn, da nordlige Afrika og Spania også ble angrepet og underlagt islam, hadde jødene ingen problemer med å kommunisere med araberne.