Han ble uteksaminert fra University of Edinburgh i 1883. I 1892 ble han utnevnt til bibliotekar i Royal Geographical Society i London, en stilling han besatt i den perioden selskapet involverte seg i de ledende britiske ekspedisjonene i «den heroiske tidsalder for antarktiske utforskninger». Han var en fortrolig venn av Scott og Shackleton, men spesielt av William Speirs Bruce som ledet Scotia-ekspedisjonen fra 1902 til 1904. Han utløste Bruces overgang fra medisin til polarforskning ved å anbefale ham til Dundee-ekspedisjonen 1892–93 til Anarktis samt til ekspedisjoner til Arktis. I 1923 publiserte han den første omfattende biografien om Shackleton.