Etter århundreskriftet ble det fokus på hvordan man kunne effektivisere denne transporten. I 1899 hadde Bjølsen Valsemølle sett på muligheten for at Kristiania kommunale sporveie kunne frakte kornet. I 1901 fikk mølla anlegge elektrisk kornlosseapparat på Vippetangen så lenge andre kornimportører også fikk benytte det mot en avgift. I 1902 ble det brudd i forhandlingene med Kristiania kommunale sporveie som krevde ei avgift som mølla ikke kunne godta. Bjølsen kom fram til at det ville bli billigere å fortsette med hestetransport enn med sporvei.