På 1600-tallet var strekningen Christiania-Drammen med forgreninger til Kongsberg og Larvik praktisk talt de eneste veiene som var kjørbare med hjul om sommeren. På 1700-tallet ble det fart i veibyggingen og ved om lag år 1800 var det kjørbare veier mellom Christiania og de andre hovedbyene i Sør-Norge (Trondheim, Bergen og Stavanger). Ved omkring 1800 var det totale veinettet på 11 500 kilometer. Selv om dette var et sammenhengende veinettet egnet veiene seg best til ridning om sommeren og sledekjøring om vinteren. Etter 1950 har den samlede lengden på vegnettet i Norge økt med 1,1-1,3 % årlig.