I lar Heinlein hovedpersonen, Maureen Long, hevde at hovedpoenget med metafysikken er å stille spørsmål som: «Hvorfor er vi her?» «Hvor går vi etter døden?» og så videre, og «du har ikke lov til å svare på disse spørsmålene». Når du svarer krysser du grensen til religion. Hun gir ikke noen begrunnelse utover at spørsmålene er skjønne, men mangler svar. Heinlein selv hevdet at deduktiv tenkning er strengt tatt tautologisk mens induktiv tenkning alltid vil være undergitt tvil. Den eneste sikre kilde til viten er direkte erfaring, som er mangelvare når det gjelder fremtiden. Hennes sønn/elsker/ektemann Lazarus Long bemerker i en annen bok at for å svare på de «store» spørsmålene i universet, var det nødvendig å stå «utenfor». Som forfatter innfører Heinlein / og gir på en måte et slikt litterært utgangspunkt.