San Marino har blitt okkupert av utenlandske militære tre ganger i sin historie, hver gang for kun en kort periode. To av disse var i den føydale tidsalder. I 1503 okkuperte César de Borja republikken. Den 17. oktober 1739 okkuperte kardinal Giulio Alberoni, pavens guvernør i Ravenna, San Marino med militærmakt og med støtte fra opprørere, men Alberoni handlet for egen regning og ikke på pave Klemens XIIs ordre. Alberoni innførte en ny forfatning og forsøkte å tvinge San Marinos innbyggere til å underkaste seg Kirkestatens overherredømme. Beboerne benyttet sivil ulydighet for å protestere mot tvangen, og klagebrev ble sendt til paven. Paven sendte kardinal Enrico Enriquez for å gi rapport om San Marinos situasjon, og basert på dennes informasjon opphevet paven okkupasjonen. Den 5. februar 1740, mindre enn seks måneder etter invasjonen, gjenvant republikken sin frihet.