Velsignelsen ble for mange århundrer siden utbredt blant adelen i Polen-Litauen. Da skulle hele bordet med all som hører til en høvelig påskefrokost velsignes. Dette kostet geistligheten meget tid i kirkeårets travleste tid, og biskopene kom dem til hjelp med å forby velsignelsen av påskemat i private hjem. Velsignelsen skulle skjer i kirkene. Frem til annen verdenskrig var det hyppig slik at folk bragte med seg den komplette påskefrokosten i svære kurver til kirken; senere nøyer man seg med en representativ mindre mengde. Der hjemme kompletteres maten med idet man har beredt der.