Teksten slik den er kjent siden, som det er antatt at den var slik Bābur etterlot den, kan deles inn i tre ganske like deler. De følger det kronologiske arrangementet typisk for sin tid, ved år etter Hegira-kalenderen, og ikke etter emne. Mens det overordnede narrativet følger strengt denne kronologien, hender det at Bābur hopper tilbake i tid, spesielt når han introduserer nye personer og deres forhistorier, gjerne i to eller tre generasjoner. Noen ganger stopper han også opp for å fortelle om det han beskriver som «seneste nytt» om ett område, som kan gå mange år tilbake.