Den østromerske keiseren Justinian I den store hadde brukt store pengesummer på krig mot vandalene i Kartago og det østgotiske kongedømmet i Italia. Han hadde også avsatt betydelige summer til å bygge store kirker, blant annet Hagia Sofia. Pesten kom da imperiet skulle dekke inn disse utgiftene, og selv om keiseren raskt fikk fram en ny lovgivning for mer effektiv å behandle de mengder med arvetvister som kom i kjølvannet av de store antallet med døde, fikk dette katastrofale følger for skatteinnkrevingen.