For det andre ble slike etiketter, som nevnt, aldri tatt i bruk i Kina. Oversettelsen av utgaven på 25 000 vers til kinesisk i året 291 e.Kr. ble tildelt tittelen «prajñāpāramitāsūtraen som utstråler lyset» (, 放光般若經), på bakgrunn av tittelen på første kapittel. Oversettelsen til kinesisk i årene 172-179 e.Kr. av utgaven på 8 000 vers, hadde tittelen «prajñāpāramitāsūtraen om praktiseringen av veien» (, 道行般若經).