Ibsen vant Lubos’ hjerte. I Toralv Maurstads periode som teatersjef ble den lille Amfi-scenen utvidet til et nytt «theatre–in–the–round»-scenerom, og åpnet i 1980 med en oppsetning av Ibsens Kjærlighedens Komedie. Igjen som et samarbeide mellom Lubos og Edith Roger. Finn Ludt hadde omgjort Ibsens tragiske komedie til et syngespill, og scenografien var en eplegren i håpefull blomst, som bredte seg ut over hele Amfi – i dialektisk samspill med borgerskapets sørgelige runddans på scenen. Andre Ibsen- oppsetninger som huskes er John Gabriel Borkman, Når vi døde våkner og Rosmersholm. Lubos var en forvandlingsdyktig scenograf. Han behersket det store, tunge hovedscenemaskineriet og skapte spektakulære operaforestillinger, likeså vel som intime scenerom i det lille formatet. -klassikere så vel som nyskrevet dramatikk.