I henhold til klassiske jødiske tekster levde Jakob, som den tredje og siste patriark, et liv som var parallelt til avstamningen til hans avkom, det jødiske folk, inn i landflyktighetens mørke. I kontrast til Abraham — som opplyste verden med kunnskapen om Gud og fikk respekt av befolkningen i landet Kanaan — og Isak — som fortsatte sin fars lære og også levde i harmoni med sine naboer — erfarte Jakob mange personlige strider, både i landet og ute av det — inkludert hatet fra sin bror Esau, bedrageriet til hans svigerfar Laban, voldtekten av hans datter Dina, dødsfallet til hans favoritthustru Rakel, og forsvinningen av hans ynglingsønn Josef. Av disse grunner har jødiske kommentarer tolket mange elementer i Jakobs fortelling som symbolske for de framtidige vanskeligheter og stridigheter for det jødiske folk.