I perioden 1934–1960 var import av biler regulert i Norge. Etter krigen var det mangel på fremmed valuta. Bruk av valuta til bilkjøp ble fordelt etter søknad, og skulle sikre at de viktigste brukerne ble prioritert. Kjøpere med egen tilgang til valuta kunne importere fritt. Fra juni 1954 var det fri omsetning av østeuropeiske bilmerker, avhengig av den norske fiskeksporten til disse landene, og fra 1957 var det tilnærmet fritt salg av Volvo etter en handelsavtale med Sverige. Valutasituasjonen ble gradvis bedre, og fra 1. oktober 1960 opphørte alle importrestriksjoner.