Etter Freden i Wien utnevnes Steinmann til kommanderende general i Jylland, som 1. november hadde mottatt Storkorset av Dannebrog (Kommandørkorset hadde han båret siden 1857). I den stillingen vant han både sine underordnedes og den sivile befolkningens respekt og hengivenhet, mens det også ga ham en særstilling å være herre til Tybjerggård. Da det Fonnesbechske ministerium ble dannet 26. august 1874, ble han oppfordret til å trå inn i dette da man mente at han på grunn av sin autoritet ville kunne utrette noe for det forsømte forsvarsvesen. Man var enig i hans syn på landets forsvarssystem, i motsetning til det avtroppende krigsminister C. A. F. Thomsens gikk ut på – at hovedvekten burde legges på Københavns sjøbefestning med foreløpig oppgivelse av den permanente landbefestning samt på befestningsanleggene ved Store- og Lillebælt. Også med hensyn til ordningen av det levende vern, å etterkomme oppfordringen og overta Krigsministeriet, viste han seg imøtekommende overfor Venstre, i det han ikke var utilbøyelig til å forminske fotfolkets første utdannelsestid fra 6 til 5 måneder. Likevel lyktes det ham ikke å sette noen av sine forslag i kraft innen hele ministeriet gikk av 11. juni 1875.