Skomaker . Både gata og serien er sentrert rundt ham og skomakerverkstedet hans. Andersen er regnet som en meget hyggelig og snill mann som samfunnet rundt er helt avhengig av. Verkstedet hans (som ligger i huset han bor i) er av den gammeldagse typen, og Andersen tyller i seg store mengder kaffe i løpet av en arbeidsdag. Spiller tuba i «Skomagergadens disharmoniske blæsekvartett». Bjørn Rønningen skapte figuren på grunnlag av en gammeldags håndverkertype som fantes på mindre tettsteder i tiden rett etter andre verdenskrig. Figuren er til en viss grad utarbeidet i samarbeid med Henki Kolstad. Blomsterhandler . Andersens gode venn og medmusikant. Spiller klarinett i «blæsekvartetten». Hans tidvise erkefiende er kolonialinnehaversken fru Frantzen. I episode 7 samles musikantene til øvelse hos Rosengren, og det er faktisk den eneste gangen vi som seere av serien er inne i et annet hus enn Skomakerstua. Blomsterhandleren og skomakeren baker pepperkaker sammen 16. desember. Politimester . Trompetist i blæsekvartetten. Opptatt av et ulastelig ytre, men og innstilt på et fast slag ludo en gang i måneden hos skomakeren (i all hemmelighet). 18. desember spiser de julegrøt sammen. Bakermester . Stresset og andpusten. Oppofrende og tidvis kavete i væremåten. Ansvarlig for å bake et spesifikt antall smultringer til juleforestillingen (4367 i alt). Fløytist i blæsekvartetten. Har fire barnebarn og bruker hvite tresko. Figuren ligger tett opp til de rollevalgene Willie Hoel pleide å spille, siden mannen også var baker på si. Lastebileier . Lokal fraktemann og Andersens fortrolige. Ber skomakeren ta vare på julegaven til kona Fridoline, et gjøkur. Meget presis herremann, alle kan stille klokken etter ham. Snakker ganske bredt. Frøken (Tilla). En noe spiss og kverulerende dame, som Andersen greier å «ta hull på» ved å vise henne barndomsminnene sine. Lastebileierens søster. er velkledd, og snakker umåtelig dannet i forhold til de andre karakterene i serien (kanskje med et unntak av fru Frantzen). Tilla sier at hun kun er på gjennomreise (5. desember), men hun blir inivitert på julegateåpningen (8. desember), og dukker også opp blant annet på juleforestillingen på Lilletorget (23. desember). , innehaver av kolonialen ved siden av blomsterhandleren. Enke. Hater klarinettspill, som hun kaller «kattemusikk». Ved nærmere ettersyn viser det seg at hun er mer ulykkelig enn hun gir uttrykk for, og det kommer til forsoning mellom henne og Rosengren. Formann/Forkvinne for julegatekomiteen. Andersen trøster henne da hun ikke gleder seg til jul. Andersen må ofte innom kolonialen hennes for å kjøpe kaffe. , en meget, meget gammel dame som får ettersyn av Stine og blir bedt på besøk til skomakeren på et slags juleverksted 9. desember. Skriver dagbok. Representerer «gamle dager» enda mer enn de andre i serien. Kjøper brodder hos Andersen. Stasjonsmester . Oppkavet og uryddig. Besatt av arbeidet, med husker aldri når togene går. En hjelpeløst komisk karakter. Glemsom. Omtaler «rutetabellen» som «tutetabellen». Sverre Hansen gjør en rolleallusjon her, siden han spilte en nervøs jernbanebetjent (med mer eller mindre samme uniform) i Fjernsynsteaterets serie som ble vist samme år. , ei ung jente (omkring 12), bosatt i skomakergata 7b. Har et godt forhold til Andersen, som kaller henne «veslekjærsten min». Går ærend for fru Hirse og danser ballett i juleforestillingen. På Luciadagen er Stine den selvskrevne Lucia. Den eneste i serien som vet om Tøfflus (utenom Andersen). . Viser seg i flere av episodene. Jovial kar, gjør ofte tjenester for Andersen. God sangstemme. (på torget). Torgkone, med egen bod på Lilletorget. Gjør ofte tjenester og gjentjenester til Andersen. Viser alvorlig bekymring når lyset ikke kommer på i tide inne hos ham. Synger og traller. . En plagsom dørselger som prøver å prakke en overdrevent kommersiell jul på skomakeren (vil selge Andersen «Alt til jul»). Han blir til slutt kastet på dør og blir bedt om å forlate byen. , gutt på ti år som får arbeid som ærendsgutt for skomakeren. Bosatt i Urtegata 4. Får en liten bror på julaften. Kjapp til bens og kjenner hele byen. , en levende tøffel som holder til i skomakerens skuff. Tøfflus henvender seg mer til seerne enn noen andre, med unntak av skomakeren selv. Han har en barnslig innstilling til verden rundt seg, og er ment å være identifiserende faktor for seriens publikum, barn i barnehagealder og litt over. Kun Stine får se Tøfflus, men Tøfflus skremmer Postmannen i en episode. I en episode mener han at han har 100 grader i feber. Blir ganske kjapt frisk. Har flere artige replikker. Ofte hørt: Stol på tøffe Tøfflus!! Yndlingsmat: Kruspersille. Hver dag viser han en ny episode av den tyske dokkefilmen Jon Blund. Tøfflus presenterer filmene med et fast sitat: «Stol på tøffe Tøfflus. Snurr film!».