Mellom 1929 og 1931 skrev Sebastian sin første roman, («Byen med akasier»), som han først fant en forlegger for i 1935. Sin første bok publiserte han i 1932, («, en montasje av dagbokopptegnelser og korte essayaktige tekster, som vant i 1934 sammen med Eugène Ionescos («Nei«) og Mircea Eliades («Enetaler») den Kongelige stiftelsens debutantpris. I 1933 fulgte novellesamlingen («Kvinner»), som var sterkt preget av Gide, hvis forteller skildrer med kaldt distanse, om ikke sogar med apati sine forskjellige forhold til flere kvinner.