Valget av den tysk-romerske konge måtte ikke lenger være enstemmig, men kunne skje med flertall. Paven hadde ingen medbestemmelse ved det tyske kongevalget. De tyske-romerske kongene ble gjerne utropt til keisere, men ikke alltid. De 23 første kapitlene av lovverket ble utgitt i 10. januar 1356 i Nürnberg, mens kapittel 24 til 31 kom 25. desember samme år, i Metz.