Sultan ʿAbd ar-Raḥman godkjennelse av disse franske kravene, som utgjorde en kapitulasjon til franskmennene, førte til at Marokko ble mer ustabilt, da 'alawīene og andre stammer truet med å gå over til ʿAbd al-Qādir, og enkelte mente også at ʿAbd ar-Raḥman burde bli avsatt til fordel for ʿAbd al-Qādir. Sultanen og hans sønner klarte til slutt å få tilbake kontrollen over riket, og de klarte å marginalisere ʿAbd al-Qādir oppfordring til ved å påpeke at uten deres støtte var ikke ʿAbd al-Qādir en , men bare en – en opprører. I 1847 kjempet sultanens styrker faktisk en mot ʿAbd al-Qādir, som overga seg til franskmennene i desember det året.