I det gamle norske bondesamfunnet var gjengifte regelen, av hensyn til gårdsdriften, men loven påla etterlatte å vente i ett år («sørgeåret») før inngåelse av nytt ekteskap. I 1752 lempet kong Frederik 5. på dette, så menn fikk gifte seg igjen etter seks måneder og kvinner etter tolv. Men dispensasjon ble gitt til «ringe folk, hvis vilkår og tilstand det ei annerledes tillater».