Utseendet på Linke-Hofman R.II var ikke forskjellig fra samtidige dobbeltdekkerfly i sin oppbygning og design, men var tre ganger større enn normalt. Sjefingeniør Stumpf hadde valgt å forstørre dobbeltdekkeren uten å avsløre den egentlige størrelsen på flyet, og dermed konsentrerte seg om det unike drivverket. Forgjengeren Linke-Hofmann R.I hadde sentralplasserte motor i flykroppen med et komplisert girsystem, hvor man paret sammen fire motor to og to i horisontal ordning. Dette drivverket ble montert i neseseksjonen på det nye flyet og modifisert for bedre kraftoverføring omkring drivakselen som også var propellakselen. Dermed vil samtidige motor drivet en og samme propell gjennom et noe enklere girsystem. Stumpf og hans medarbeidere hadde utviklet det meste lettvinte av alle sammenkoblede firemotorsdrivverk som hadde vært utviklet for de tyske «R-flyene» med bare tre gir, normal praksis var syv til ti gir.