Serien har vunnet flere priser i Tyskland og fått mye god kritikk i pressen, men omtalen fra landets faghistorikere er delt. Norbert Frei fra i Jena karakteriserte filmen som et framskritt siden den viste krigen mot Sovjetunionen langt mer usminket enn noen gang tidligere på tysk fjernsyn. I tillegg berømmer han den nyanserte persontegningen, han ser ingen endimensjonale, idealiserte figurer, ingen invitt til lettvint identifikasjon, intet melodrama, bare nedbrutte karakterer som innser at de er medskyldige. Frei oppsummerer med at filmen er «viktig og ny». Habbo Knoch ved i Göttingen mener at filmskaperne mislykkes i å vise hvorfor nazismen fungerte fordi hovedpersonene er så unge at de hovedsakelig må regnes som skyldfrie krigsofre. Han etterlyser en nyansert framstilling av normale personer i 30- og 40-årene, dvs de årgangene som kollektivt bygde opp og bar krigen gjennom en kombinasjon av overbevisning og nyttekalkyle. Volkhard Knigge, leder av , har påpekt at bruken av fem apolitiske ungdommer er historisk lite troverdig, siden den intense propagandaen som generasjonen født rundt 1920 var blitt utsatt for i oppvekstårende gjorde at de fleste stilte seg bak sin med glødende engasjement.