Borns regel ble først formulert av Max Born i 1926, som en del av utviklingen av kvantemekanikken. På den tiden var kvantemekanikk et nytt og radikalt felt, og Borns tolkning bidro til å gi mening til de nye matematiske formalismene som beskriver subatomære partikler. Borns innsikt gjorde det mulig å beregne sannsynligheter for eksperimentelle utfall i stedet for deterministiske forutsigelser, slik som i klassisk fysikk.