Avgjørelsen om å intensivere flyangrepene på byene når det var et behov for støtte til bakkestyrkene kritiseres, men IRIAF med langt færre fly hadde også avdelte betydelige flystyrker for angrep på irakiske byer. Teheran var daglige angrepet med MiG-25RB som forsterket terroreffekten ved at disse kunne sees og høres, men var nesten urørlige med sin hastighet og operasjonshøyde på opptil 22 km. Men angrepene var allikevel en demonstrasjon for det ressurssterke flyvåpenet som hadde flere MiG-25RB, bedre utstyrte Su-20/22 fly og potensielle Mirage F-1, slik at de eldre og sårbare Tupolev bombeflyene kan settes på bakken.