I februar 1941 ble det på et møte mellom representanter fra den amerikanske hærs pansrede styrker og flyvåpen besluttet og utvikle en stridsvogn som kunne transporteres med fly. I mai samme år ble spesifikasjonene gjort ferdig og GMC, J.Walter Christie og Marmon-Herrington ble invitert til å utarbeide utkast for den nye stridsvognen. Av disse ble utkastet fra Marmon-Herrington valgt og en prototype ble bestilt. Denne sto ferdig høsten 1941 og fikk betegnelsen . Utprøving av prototypen førte til en rekke endringer, blant annet en omforming av skroget og fjerning av blant annet gyrostabilisatoren for å redusere vekten. Endringene førte til at to nye prototyper ble bygget med betegnelsen . Denne varianten ble satt i produksjon og 830 stridsvogner ble bygget av Marmon-Herrington mellom mars 1943 og februar 1944. I september 1944 ble T9E1 standardisert med navnet , klassifisert som «limited standard».