Disse arbeidene interessert også Niels Bohr i København. Landé ble derfor invitert dit høsten 1920 og ble der klar over betydningen av den anomale Zeeman-effekten for forståelsen av atomet. Dette ble også understreket av Sommerfeld i et arbeid som ble publisert på samme tid. Omtrent et halvt år senere våren 1921 lyktes Landé å sammenfatte alle data for den anomale Zeeman-effekten ved å innføre en multiplikativ korreksjon til den vanlige energiformelen for et atom i et magnetfelt. Denne korreksjonen er siden blitt omtalt som Landés g-faktor. Ut fra de enkle resultatene han da hadde, kunne han forutsi størrelsen på den anomale effekten for spektrallinjer som ennå ikke var eksperimentelt undersøkt av gruppen til Paschen. Hans forutsigelser viste seg å stemme med det resultat at Landé ble tilbudt en fast stilling ved universitetet i Tübingen som han tiltrådte i 1922.