Utvalget beskrev i kapittel 4 reguleringshistorikken fra blant annet middelalderen i Norge samt en gjennomgang av regulering i nyere tid som startet med sunnhetsloven i 1860. Etter denne ble det vedtatt en lang rekke lover hvor flere departementer var aktive og da særlig helse-, fiskeri- og landbruksdepartementene. De to siste koblet krav til næringsmidler med næringsinteresser. Etter hvert ble det erkjent at en komplisert lovstruktur med tilhørende mange kontrollorganer og kontrollordninger førte til samordningsproblemer og det ble igangsatt utredning av muligheter for samordning. Dette arbeidet resulterte i (samordningsloven) i 1978. Samordningsarbeidet fortsatte og førte til sammenslåinger av statlige tilsynsorgan og opprettelsen av Statens næringsmiddeltilsyn (SNT) i 1989. Dette var en ny type forvaltningsorgan ved at de berørte departementene og direktoratene ble satt sammen i et felles forum for å fatte vedtak sammen.