Før han dro til Paris betegnet kunstkritikere i Norge ham som svært lovende, sågar som «den neste (Edvard) Munch». I 1919 hadde han en separatutstilling i Tivolis utstillingshall i 1919, der det norske publikum for første gang skulle få se det nonfigurative billedspråket han hadde utviklet i Paris. Utstillingen ble en stor fiasko, og Hellesen ble nærmest avskrevet av det norske kunstmiljøet på grunn av de arbeidene han viste der. Den kanskje hardeste kritikken kom fra den sentrale anmelderen Jappe Nilssen, som skrev:Som kubist hadde Hellesen hadde likevel en norsk mesen: forretningsmannen Eivind Eckbo (1873–1966). Blant annet malte han allerede i 1914, da han hadde vært et par år i Paris, malte han to kubistiske portretter av ekteparet Eckbo. Han utførte også flere andre bestillingsoppdrag for Eckbo, herunder store utsmykningsoppdrag.