Axelrod hadde opprinnelig tenkt å kalle teaterstykket , men ble truet av søksmål av Hudsons agent, Henry Willson. Etter at teaterstykket hadde hatt premiere var Axelrod på ferie på Jamaica og møtte tilfeldigvis Rock Hudson og hans kone Phyllis Gates som var på bryllupsreise. De tre ble venner og etter at Hudson og Gates returnerte til New York gikk de for å se . Jayne Mansfield sikret seg rollen som Rita Marlowe, en sexy blondine som er en overdrevet imitasjon av Marilyn Monroe. Etternavnet hennes er en hyllest til dramatikeren Christopher Marlowe, som skrev , et teaterstykke som var inspirasjonen til Axelrods teaterstykke. Carol Grace fikk rollen som sekretær og var også Mansfields reserve. I 1959 giftet hun seg med Walter Matthau, som hadde rollen som Michael Freeman. Tina Louise var Mansfields reserve, i tillegg til en liten rolle som en svømmer. Denne rollen ble slettet fra det publiserte manuset. Spaltisten Dorothy Kilgallen mente at både Mansfield, Grace og Louise imiterte Marilyn Monroe «sannsynligvis etter instruks. Det blir litt overlesset på det området.» I februar 1956 brakk Orson Bean armen i en slåsscene med Bronk Brannigan, og forsatte i rollen sin med gipset arm. Tom Poston erstattet Bean i juli samme år da produksjonen ble flyttet fra Belasco Theatre til det mer sentrale Shubert Theatre.