I boken sluttet Chamberlain seg til en nasjonalfolkelig-mystisk ideologi og bygde videre på Arthur de Gobineaus tanker om en «arisk herskerrase». Wagner hadde truffet Gobineau i 1976 og blitt begeistret for tankene hans, og snart dukket det opp Gobineau-foreninger overalt i Tyskland (men ikke i Frankrike). Men til forskjell fra Gobineau så han ikke på det ariske som en fordums fullkommen «urrase», men snarere som det «rasetypos» man skulle strebe mot å nå ved målbevisst fremavling av idealrasen. Hans tanker fikk gjenklang i nasjonalsosialismens forestillinger om «rasehygiene», for -bevegelsen og for det nasjonalsosialistiske Tysklands rasistiske politikk. har karakterisert ham som «rasialistisk forfatter» ().