I 1919 var det trefninger mellom polakker og ukrainere her. Byen ble så del av Polen og hovedstad for Stanislawow-voivodskapet. I 1939 ble den i forbindelse med Molotov-Ribbentropp-avtalen erobret av sovjeterne og annektert som del av den ukrainske sovjetrepublikk. Mange ledende stillinger ble deretter overtatt personer fra andre deler av Sovjetunionen og det jødiske samfunnet i byen ble brutt opp. I 1940 ble en del jødiske flyktninger fra den tysk-okkuperte delen av Polen deportert østover. Etter invasjonen av Sovjetunionen ble byen først besatt av ungarske styrker før tyske styrker overtok i juli 1941. Byen hadde på dette tidspunktet 40.000 jødiske innbyggere inkludert flyktninger fra Polen og Karpatene. Av disse ble 10.000 massakrert på en dag i oktober 1941; massakren skjedde inne på gravlunden. Nye massakrer fulgte i mars 1942 og byen ble erklært fri for jøder i februar 1943 med unntak av noen arbeidsleirer. Da byen ble frigjort av Den røde arme i juli 1944 var noen hundre jøder i live.