Etter at Millais var blitt gift begynte han å male i en bredere stil som ble fordømt av Ruskin som «en katastrofe». Det har blitt argumentert at stilskiftet var et behov hos Millais til øke sine inntekter grunnet at han hadde familie. Nådeløse kritikere som William Morris anklaget ham for «å selge seg» for å bli populær og rik. Hans støttespillere og beundrere pekte derimot på kunstnerens forbindelse med Whistler og Albert Moore og innflytelsen fra John Singer Sargent. Millais selv argumenterte at han hadde vokst og blitt mer sikker som kunstner, at han kunne male med større dristighet. I sin artikkel «Thoughts on our art of Today» («Tanker om vår kunst i dag») i 1888 anbefalte han kunstnere som Velázquez og Rembrandt som modeller for kunstnere å følge.