I motsetning til de aller fleste andre museer før 1800-tallets demokratiserende prosesser var svært få museer åpne for publikum på 1700-tallet. Til en viss grad, levde de fortsatt i ånden til 1600-tallets kuriositetskammer; de var lukket for publikum, og kun svært få forskere ble gitt adgang til samlingene. Til Hans Sloanes samling ble derimot gjester mottatt med takk. Det var derimot ikke bare var å gå inn, slik som kan forventes på et moderne museum. Det var allikevel veldig uvanlig, og en del av arven etter Sloane. I det lange testamentet står det klart at samlingen skal holdes samlet, for å være tilgjengelig til de som måtte ønske det. Da kongen av Storbritannia grunnla British Museum (se over), la de nye forvalterne til grunn at samlingen skulle beholdes "ikke bare for den lærde og nysgjerriges inspeksjon og underholdning, men for generell bruk og nytte for publikum".