Etter Abitur (artium) i 1958 studerte han kjemi og fysikk ved universitetet i Hamburg, hvor han fullførte utdannelsen som fysiker i 1966. I 1968 tok han doktorgraden, og var vitenskapelig referent i Heidelberg. I 1972 ble han professor i biologi i Essen, og var fra 1975 til 1980 president for universitetet i Kassel. I 1981 ble han direktør for FNs senter for vitenskap og teknologi i New York, og fra 1984 til 1991 var han direktør for instituttet for europeisk miljøpolitikk i Bonn, Paris og London. Frem til 2000 var han president for instituttet for klima, miljø og energi i Wuppertal.