I praktisk anvendelse var det den britiske matematikeren Lewis Fry Richardson som i 1922 var først, men på grunn av manglende regnekraft konkluderte han at oppgaven var umulig. Det første vellykkede numeriske varselet ble gjort i 1950 av de amerikanske meteorologene Jule Charney, Philip Thompson, Larry Gates og den norske meteorologen Ragnar Fjørtoft, samt matematikeren John von Neumann. De brukte en ENIAC digital datamaskin og et forenklet ligningssett basert på en barotrop atmosfære. Denne forenklingen gjorde at en ikke trengte like mye datakraft og dataminne for å gjøre varselet, og utregningene kunne utføres av de relativt primitive datamaskinene som fantes på denne tiden. Senere modeller har også kunnet modellere baroklinitet, og med økende regnekraft har det vært mulig å inkludere stadig flere hensyn.