Etter at de tyske okkupantene hadde kapitulert ble Skancke stilt for retten. Den 21. mai 1946 ble han enstemmig dømt til døden for landssvik. Etter at Høyesterett den 27. mars 1947 opprettholdt dødsdommen, forsøkte Skancke å få saken gjenopptatt. Det ble fremlagt mange nye bevis, og nye vitneforklaringer ble opptatt. Under dette arbeidet ble en avskrift av kapitulasjonsavtalen fra 1940 for første gang dokumentert i det norske landssvikoppgjøret, og Johan Nygaardsvold, Halvdan Koht og Birger Ljungberg hevdet samstemmig at de ikke husket noen slik avtale. Skanckes påminnelse om kapitulasjonsavtalen kan ha forsterket regjeringens beslutning om å opprettholde dødsdommen hans.