Eberhard Kolb legger vekt på de komplekse årsakssammenhengene og nevner spesielt følgende momenter: De , det vil si presidentens konstitusjonelle rettigheter og muligheter, spesielt i fravær av et klart parlamentarisk flertall. Den førte til store endringer i de politiske og samfunnsmessige maktforholdene. i Tyskland, som eksempelvis til dels gav seg utslag i at elitene ikke støttet republikken – elitene var overveiende fiendtlig innstilt til et flerparti-demokrati. , eksempelvis fikk middelklassens sosiale fall konsekvenser for den politiske orienteringen og valgatferden i typiske middelklassekretser. , som den autoritære tradisjonen i Tyskland, ekstrem nasjonalisme forsterket av nederlaget i første verdenskrig, dolkestøtlegenden og propaganda om at Tyskland ikke var skyld i krigen. og en lengsel etter den «sterke mann» som beredte grunnen for en karismatisk leder av Hitlers type. , massesuggererende propaganda hadde for eksempel gode muligheter for å lykkes fordi store befolkningsgrupper var blitt rotløse og politisk labile. i ansvarlige posisjoner, først og fremst Hindenburg, Schleicher og Papen.