Et viktig element er at den innfører begrepet «kulturarvfellesskap» («heritage communities») og understreker disses rett til å få sine kulturminner beskyttet. Slike «kulturarvfellesskap» kan være etniske eller religiøse grupper, men også andre typer fellesskap som har en felles kulturminnebestand. Konvensjonen erkjenner at kulturarv er en iboende del av retten til å delta i samfunnets kulturelle liv, slik det også er fastslått i menneskerettighetserklæringen, artikkel 27. Farokonvensjonen blir regnet som et viktig steg på veien til en ny, fredsskapende og konfliktforebyggende måte å håndtere kulturminner på.