De senere årene har Hermann Starheimsæter markert seg mest som romanforfatter. For sin første roman, den gripende barneskildringen (1990) fikk han flere priser. Han har siden gitt ut fem romaner til, og utvidet sitt formelle og språklige register for hver bok. I romanene sine skildrar Starheimsæter gjerne det pressede sinn, sammenbrudd, abnorme sjelstilstander. Ikke minst gjelder dette hans tre siste romaner, (2003), (2007) og (2012). Disse bøkene er de første i en større serie om språk og galskap.