Ringene ble nøye undersøkt av under dens forbiflyvning av Uranus i januar 1986. To lyssvake ringer – λ og 1986U2R – ble oppdaget og det totale antallet kjente ringer ble økt til elleve. Ringene ble studert ved å analysere de data som ble innsamlet gjennom okkultasjoner fra radio og ultrafiolett stråling, såvel som optiske okkultasjoner. observerte ringene i ulike geometrier i forhold til solen og tok bilder i flere ulike lys. Analyser av disse bildene muliggjorde derivasjoner av de komplette fasenes funksjoner, geometrisk samt Bond-albedo av ringenes partikler. To av ringene – ε og η – kunne analyseres ved hjelp av bildene og det ble da funnet at de har en komplisert finstruktur. Analyser av s bilder førte også til oppdagelsen av de ti indre månene som ferdes rundt Uranus, inkludert ε-ringens to gjetermåner – Cordelia og Ophelia.