Fra 1809 til 1812 var Mikhail Speranskij tsarens mektigste rådgiver, med de begrensninger Aleksander Is mistenksomhet og lunefulle humør gav. Speranskij erstattet tsarens tidligere favoritter og var i praksis tsarens eneste minister, han fikk seg forelagt alle sentrale saker og avgjorde de i samråd med tsaren. Selv den tidligere så mektige krigsministeren Aleksej Araktsjejev ble skjøvet i bakgrunnen. Mikhail Speranskij brukte sin enorme innflytelse hos tsaren uten å skjele til personlige interesser, han var en idealist, men i det lå grunnlaget for hans fall fra makten.