Selv om han ikke spilte profesjonelt på heltid (han arbeidet mange år i forsikringsbransjen), var han en av verdens fremste spillere i 1950- og 60-årene, og han var en fantastisk blindsjakkspiller. I 1950 ble han utnevnt til Internasjonal stormester (GM). Det samme året spilte han i kandidatturneringen for å kåre utfordreren til verdensmesterskapet i sjakk, og endte på femteplass. Tre år senere, i kandidatturneringen i Zürich i 1953, kom han på sjetteplass. Han vant større turneringer, for eksempel i Mar del Plata (1961) og i Havanna (1962 og 1964), og deltok også i flere sjakkolympiader for Argentina.