Ved utbruddet av den franske revolusjonen, som han deltok aktiv i, ble han holdt fengslet i Besançon, og mistet sin pensjon. Fattigdommen tvang ham til, etter han ble satt fri, å selge deler av sitt bibliotek i 1790, tretten år før sin død. I 1802 ble hans pensjon gjenopprettet, men for sent til at det hadde forhindret ham til å selge sine gjenværende bøker. Han døde den 12. juni 1803. Hans siste år arbeidet han hovedsakelig med de latinske klassiske som Plautus (1779), Vergil (1785) og Terents (1797).