Mens euklidsk geometri ble utviklet med tanke på linjer og sirkler i planet, ble sfærisk geometri benyttet for å beskrive fenomen på himmelkulen og den krumme jordoverflaten. Dette arbeidet ble videreført i middelalderen av muslimske lærde som i sin tur bragte denne kunnskapen i forbedret utgave tilbake til Europa på begynnelsen av Renessansen.