I et essay har Frans G. Bengtsson (, posthumt publisert i samlingen ) fortalt om hvordan boken ble til. Ideen til «historien» - han kaller den heller det enn «roman» - skal ha kommet mens han mediterte over gamle nordiske kongenavn, hvor han festet seg ved Harald Blåtanns. Han fantaserte seg et bilde av denne kongen med store tenner og en ulidelig tannverk. Dette ville han feste til papir. For å unngå en novelle, ville han heller plassere den som en episode i en lengre fortelling.