I tillegg til en omfattende utfasing skjer en naturlig avgang av celluloidprodukter i form av nedbrytning, branner og kontrollert avbrenning eller andre former for destruering. Likevel finnes fortsatt mange celluloidprodukter, f.eks.: Ennå lages bordtennisballer og gitarplektre ofte av celluloid. Før jul 2014 kunne en italiensk produsent falby penner av celluloid. Prisen på $638 tyder på at de ikke var beregnet på massemarkedet, men at det likevel finnes et marked for celluloid-nostalgi. Store mengder nitratfilm arkiveres formodentlig trygt, i Norge ved Nasjonalbibliotekets avdeling i Mo i Rana. Et ukjent kvantum nitratfilm finnes bortgjemt i skap, på loft osv. Forskjellige gjenstander bortgjemt i skuffer og andre steder. I mørke, ved normal romtemperatur og en viss tilgang på luft, nedbrytes celluloid svært langsomt, og selvantennelse er usannsynlig. Gjenstander av celluloid er blitt samlerobjekter – f.eks. plektre, penner og forskjellig leketøy, særlig dukker. I 1996 utgav Shirley Dunn en katalog på 143 sider over slike gjenstander, med antatt verdi; den er langt fra enerådende innen denne form for samlerlitteratur.