Diktet går igjennom en rekke av legendariske eller mytiske figurer, spør hva som har skjedd med dem, og svarer deretter med det ovennevnte refrenget. Diktet er skrevet i første person «jeg» som i hvert tilfelle fokuserer spesielt på den følelsesmessige svar på den ulykkeliges lidelse. Hvert vers gir en dunkel og antydende gjenfortelling om de ulykker eller prøvelser som har skjedd med flere skikkelser kjent fra den tradisjonelle norrøne eller germanske heltediktningen, før fortelleren avslutter med sin egen skjebne og sorg.