På 1800-tallet og tidlig 1900-tall skilte en del teoretikere mellom passacaglia og chaconne. Enkelte definerte chaconne som variasjoner over et harmoniskjema, mens de definerte passacaglia som variasjoner over en bassmelodi. Siden andre samtidige teoretikere snur definisjonene på hodet må skillet regnes som tilfeldig. Heller ikke i praktisk bruk gjennom musikkhistorien er skillet klart og noen ganger kombineres de to i en enkelt komposisjon, som i av Girolamo Frescobaldi, i den første suiten i (1726) og i (1728) av François Couperin.