Bare i sjeldne tilfelle er jeg-et involvert i handling eller interaksjon med andre mennesker; stort sett sitter han på et ensomt sted og reflekterer. Som regel tar jeg-personen utgangspunkt i lesning eller i kunstverk, og gjør i tankene lange sprang mellom ulike kunstarter og historiske epoker og eget liv. Særlig ser han ut til å ha en forkjærlighet for biografier over mer og mindre kjente personer. Her kan nevnes Toralv Maurstad, den svenske mirakeldoktoren Fredrik August Boltzius og den polske eksilforfatteren Witold Gombrowicz.