Max Liebermann ble født i 1847 som sønn av den velstående jødiske industrimannen Louis Liebermann og hans kone Philippe (født Haller). I 1859 flyttet familien til Pariser Platz 7 ved siden av Brandenburger Tor. Max Liebermann fikk i sin skoletid undervisning i malerkunst av Eduard Holbein og Carl Steffeck. Etter (artium) studerte han ved det filosofiske fakultet ved Humboldt-universitetet, og som 21-åring påbegynte han i 1868 et kunststudium ved Weimar-akademiet, men brydde seg ikke om historiemaleriet som undervisningen fokuserte på. Selv var han opptatt av realisme og naturalisme i kunsten, slik Mihály Munkácsy malte. I 1873 reiste Liebermann til Paris og senere til kunstnerkolonien Barbizon, i håp om å få kontakt med malere som Munkácsy, Troyon, Daubigny, Corot, Millet og Edouard Manet; men de fleste forsøkene på dette mislyktes.