Slaget ved Cuneo kom til som følge av forskjeller i fransk-spansk politikk midtveis inn i 1744. Spania ønsket å rykke nedover kysten av Italia, gjennom Genova, for å okkupere landområdene rundt Parma, som alt var bestemt å skulle bli det nye riket til Filip, den tredje sønnen til kong Filip V av Spania og konen hans Elizabeth Farnese. Hovedformålet til Frankrike var å ydmyke Piemonte-Sardinia og tvinge landet bort fra alliansen med Østerrike, eller til og med trekke seg helt ut av krigen. Den franske kommandanten, fyrsten av Conti, aksepterte ikke den spanske planen fordi han mente planen ikke holdt mål, mens den spanske dronningen, Elizabeth Farnese sto på sitt. Til slutt kom en frem til et kompromiss. En skulle følge planen til Spania etter at Piemonte-Sardinia var ydmyket. Når den franske delen av planen var utført skulle de marsjere inn i Lombardia og sikre Filip det nye riket hans.