Norges første jernverk ble bygget i nærheten av Christiania i 1540-årene i regi av den dansk-norske kongen. Det fikk malm fra gruver i nærområdene og ved fra skogene for fyring. Flere jernverk oppstod på denne tiden, de aller fleste i et sammenhengende område fra Eidsvoll til Arendal. Kompetansen og kapitalen bak verkene kom fra utlandet, mens norske bønder gjorde mye av det tunge arbeidet. Med unionen med Sverige i 1814 ble de norske jernverkene utsatt for stor konkurranse fra svensk jernproduksjon. Senere oppstod sterk konkurranse fra engelske jernprodusenter som brukte koks, mens de norske fortsatt brukte trekull. Trekull ga god kvalitet på stålet, men det engelske stålet ble produsert i svært store mengder, var billig og med stadig høyere kvalitet. Fra 1870 var det derfor praktisk talt slutt med norsk jernproduksjon, samt jernmalutvinning. Etter dette var det bare få og spredde forsøk på jernproduksjon i landet.