En betegner en statsform som i vid utstrekning er dominert og regjert av privilegerte stender. Historisk betegner ordningen med stender en samfunnsmodell hvor innbyggernes tilhørighet ikke primært defineres folkerettslig innenfor et geografisk område, men defineres etter deres tilhørighet til en stand – eksempelvis adelen, geistligheten, borgerskapet eller bondestanden, i motsetning til eiendomsløse bønder. Tilhørigheten til standen bestemmer de rettighetene en person har, og som blir gitt undersåttene av fyrstene. Standsordningen oppstod i middelalderen og ble erstattet av føydalismen helt på 1900-tallet.