De siste forsvarerne av førerbunkeren var franske frivillige i Waffen-SS, tilhørende 33. Waffen-grenaderdivisjon av SS «Charlemagne», som ble stående rundt bunkeren fram til tidlig om morgenen 2. mai for å forhindre at de sovjetiske styrkene skulle erobre den 1. mai, Arbeidernes internasjonale kampdag. Da de sovjetiske styrkene kom til bunkeren umiddelbart etter våpenhvilen og den tyske overgivelsen kl 06:00, var mekanikeren og teknikeren Johannes Hentschel fortsatt til stede; han kjørte aggregatet (så sykestuen i Rikskansellibygningen ble forsynt med strøm); sykepleieren Erna Flegel, samt veterinær og hundepasser Fritz Tornow, som skjøt blant andre Blondi, valpene hennes og Eva Brauns to hunder - noe som ifølge Erna Flegel berørte folk dypere enn Eva Brauns selvmord - og Hitlers livlege Werner Haase (1900-50), allerede dødssyk av tuberkulosen som tok livet av ham i sovjetisk fangenskap. Alt militært personale hadde flyktet; sentralbordmannen Rochus Misch var den siste militære som forlot bunkeren. De sovjetiske etterretningsstyrkene som umiddelbart gjennomsøkte bunkeren, fant likene av Goebbelsbarna, og en håndfull tyske offiserer som hadde begått selvmord, blant dem generalene Wilhelm Burgdorf og Hans Krebs.