Ettertiden er langt bedre informert om den mesopotamiske kulturen og det økonomiske livet under nybabolonerne enn hva tilfellet er for strukturen og mekanismene til den keiserlige administrasjonen. Det er klart at for Mesopotamia var den nybabolonske perioden en renessanse. Store områder ble åpnet for kultivering. Fred og keiserlig makt gjorde ressursene tilgjengelig for å utvide irrigasjonssystemene og for å bygge omfattende kanalsystemer. Landsbygda i Babylonia var dominerte av store eiendommer som ble gitt til myndighetspersoner som en form for betaling. Disse eiendommene ble vanligvis administrert via lokale foretaksledere som tok en andel av overskuddet. Folk og arbeidere på landsbyga var knyttet til disse eiendommene og skaffet både arbeidskraft og avgiftsinntekter til deres jordeiere.