Olav Nenseter og Eldbjørg Haug viser til et brev fra Aleksander III til erkebiskop Øystein fra 1171, der blir Nicolaus kalt "monachum" eller munk. Dokumentet sier ikke at klosteret var i Stavanger, men siden Åsmund ble omtalt som tidligere biskop i brevet, mente de at adressaten med stor sannsynlighet var tilknyttet Stavanger bispedømme. Knytningen mot Stavanger er også antatt av de som har skrevet om Stavangers historie. Noen mener at dette er tatt ut fra løse luften, fordi den estlandske munken Nicolaus ikke hadde noen kjent tilknytning til Stavanger, bare til A[amunde] som kan ha vært tidligere biskop i Stavanger. Olav Nenseter skriver at benediktinere ble kalt munker mens augustinere ble kalt brødre. Vi vet også om en gutt som ble pleiet og fikk utdanning ved et kloster i Stavanger på 1100-tallet. Benediktinerne tok opp barn, men det gjorde ikke augustinerne. Benediktinerne levde etter et sett regler som tillegges abbed Benedikt av Nursia. Sine idealer hadde de fra klostersamfunn i Egypt. Arne Kvitrud mente at korprestene i Domkirken var benediktinere (herunder Nicolaus), mens brødrene i Olavsklosteret var augustinere.