I den følgende fredstiden, hvor han i 1852 ble forfremmet til oberst, i 1854 til generalmajor og i 1856 til generalløytnant, viet han seg til militære vitenskaper. Han holdt foredrag for offisersvenner og utgav litografiske avhandlinger. Av de siste ble det uten prinsens viten i 1860 utgitt , som på grunn av sine vidtgående reformforslag fikk stor oppmerksomhet. Som kommandør før 3. armékorps (siden 1860) gjennomførte han mange av disse reformene. Han brukte sitt korps for å prøve ut sine militære idéer og gjorde seg store fortjenester ved utviklingen av den prøyssiske armé.