I Durban ventet post og dessuten et nytt splittflagg fra Norsk Havseiler- og Krysserklubb med Olav Vs initialer. «Rundø» fikk også en overhaling, nye seil og forsyninger, uten at bemanningen fikk betale noe. Midt i desember 1959 var hun igjen sjøklar, og 21. satte de seil for Cape Town. 31. desember 1959 nådde hun det sørligste punktet på jordomseilingen og gikk inn i Atlanterhavet igjen, «Rundø» hadde seilt 200 nautiske mil på ett døgn. Da Brunborg og Petersen klarerte «Rundø» for seilasen videre nordover, oppga de at neste havn ville bli Kristiansand. 24. januar 1960 forlot de Cape Town med kurs for St. Helena og Ascension, og 23. mars passerte «Rundø» Krepsens vendekrets. Det tok mer enn to måneder før de igjen hadde landkjenning, denne gang i Den engelske kanal, der de ble praiet av en nederlandsk ubåt. I slutten av mai klappet «Rundø» igjen til kai i Kristiansand. Derfra ble de tauet til Vasser, før de seilte videre til Honnørbryggen i Oslo.