Den freidighet han angriper pavens hoff i Roma med, er bemerkelsesverdig, også den intense nasjonalisme han gir uttrykk for. Hans feil skyldes ofte slurv, likegladhet og sneversynthet, og iblant dikter han opp samtaler som høres utroverdige med tanke på den angivelige talerens ståsted. I andre tilfeller har han endret på dokumenter han har sitert, eller lagt noe til, for eksempel i teksten fra . Hans kronologi er ikke korrekt, og han skriver inn samme hendelse flere steder. Han må derfor leses kritisk og sjekkes opp mot andre kilder, og brukes med den største forsiktighet når han er vår eneste kilde. Uansett gir han et mer levende inntrykk av sin tidsalder enn noen annen engelsk kronikør. Dessverre stopper arbeidet hans i 1259, like før den store kroningsstriden mellom Henrik III og baronene.