Paul Xu dro så selv til Beijing i 1604, der han etterhvert skulle bli keiserens storsekretær. Som matematiker var han kollega til den italienske jesuittpateren og kinamisjonæren Matteo Ricci, fikk grundige kunnskaper til vestlig vitenskap, og forfattet bøker sammen med Ricci. Dette skjedde i en nedgangstid hva gjaldt den kinesiske matematikk. Den gamle algebraforskning var på det nærmeste gått i glemmeboken. Xu kritiserte denne svakere av interesse for de praktiske vitenskaper, og ble noe av en samfunnskritiker.