Edvard Bull beretter om bondeopprøret mot Bagge at føreren het Gunnar Lang fra gården Myrom på Tveitebø i Valle sogn. Atten karer hadde slått seg sammen etter hvert som han gikk fra gård til gård og truet folk med seg. Alle var ikke like ivrige. Som våpen hadde de «en diger klubbe med kvasse tagger», båret av Gunnar Myrom som gikk i spissen. Med spikerklubben som symbol ble hunehæren også kalt «klubbehæren» og lot seg ikke stanse av noe, «den skulle til slutt stalle hestene sine utenfor selve Roma», beretter Edvard Bull. Høygafler som bøndenes våpen er en senere konstruksjon; høygafler var den gang av tre og helt uegnet som våpen. Gunnar Myrom skal ha hevdet at selve keiseren hadde beordret drap på «alle futer og herremenn», og bøndene mente seg imellom at «nå var hunehæren ute og reiste almuen mot herremennene». Opprørsflokken dro fra Setesdal østover til Nedenes. Der kom de over Nils Skredder og tildelte ham hvert sitt slag med spikerklubben mens han lå i sengen, skrev Bagge om dette. Deretter tok opprørerne veien «fjorten store mil» vestover mot Lista eller Kvinesdal. De ville ha slått i hjel Stig Bagge også, men «gav Gud til lykke at jeg ikke hjemme var». Lensherren samlet sine folk og «nogen løse unge karle». De fikk fanget anføreren Gunnar, og den ene setesdølen falt, mens resten av «hunehæren» rømte til skogs. Etter hvert fikk Bagge tak i noen av dem, og de fire antatte lederne ble henrettet. De tilstod å ville slå i hjel «». Stig Bagge ville imidlertid ha opprøret helt nedkjempet, én gang for alle. Peder Hanssøn Litle på Akershus skrev til ham og ba ham samle så mange væpnede menn han kunne og dra opp i Råbyggelaget. Selv lovet Peder Litle å stille 60 mann. Fra Tord Roed på Bergenhus der Bagge selv hadde tjent, kom en styrke på 24 mann. Trond Benkestokk, som i mars 1541 var innom Agder på vei til Danmark, sluttet seg også til Bagges menn. Benkestokks datter, Adelus Trondsdatter (1530-1607), hadde i 1540 arvet Hanangergodset (Vanse prestegjeld) på Lista. Trond Benkestokk ble rikt lønnet for sin innsats, mens Stig Bagge mistet livet alt året etter. Men i folkeminnet levde «huneopprøret» videre, også i et par stedsnavn i Agder, som Futefallet i Birkenes og Danefallet i Hægebostad.