En fiberkabel, eller en fiberleder, består av flere lag av forskjellige materialer. De to innerste lagene er alltid kjerne og kappe. Kjernen (core) er laget av meget rent glass. Kappen (cladding) består også av et lag med svært rent glass eller plast, men har en litt lavere brytningsindeks enn kjernen. Lyssignalet i en kommunikasjonskabel transporteres i kjernen. Kappen danner et beskyttende lag for kjernen, og forskjellen i brytningsindeksen mellom disse to lagene sørger for at kjernen fungerer som en bølgeleder. Utenfor kappelaget er hver fiber dekket av et plastlag for å beskytte glasset mot støt som kan føre til at fiberen brekker (primærbelegg). De fleste kabler har et sentralt strekkelement, ofte kalt FRP-element. For fiberkabler til innendørs bruk er fibrene normalt dekket av ytterligere ett plastlag. Dette plastlaget er fargekodet, og kalles sekundærbelegg. For kabler beregnet for utendørs bruk, er et antall fibre samlet i ett eller flere fettfylte rør. I denne type kabler er det ikke noe sekundærbelegg, og det er derfor primærbelegget som er fargekodet. Dersom det er flere enn ett rør i kabelen, vil også rørene være fargekodet. Utenfor dette er det normalt et lag med kevlargarn, med den ytre plastkappen utenfor dette. For ekstra beskyttelse kan fiberkabler bestå av ett eller flere lag med stål og gummi.