Vanligvis ble eid i fellesskap av alle de kantonene som hadde bidratt til erobringen av området. Noen hadde tidligere hatt status som , dvs. som assosierte medlemmer av Det sveitsiske edsforbund. Overgangen var også delvis flytende, fordi kantonene kunne opptre som skytsherrer heller enn eiere av områder, såkalte (spesielt klostre og byer). Alle ble opphevet med opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798, dvs. deres befolkning fikk de samme rettighetene som resten av Sveits.