I en kort periode hadde hestesporvognene praktisk talt ingen andre konkurrenter enn fotgjengere og hestevogner. Dampdrevne sporvogner ble anlagt noen få steder, men damplokene ble aldri videre populære i bytrafikken. De spydde ut røyk og damp – og virkningsgraden var svært lav (i høyden 8 %), slik at de måtte bygges digre og tunge for å få akseptabel ytelse. Dette stilte også større krav til skinnegangen og fundamenteringen. I London ble tunnelbanen en konkurrent da de første linjene ble åpnet i 1863, men da Budapest og Paris som de første på kontinentet begynte å bygge tunnelbaner i 1890-årene, var hestesporvognene allerede på retur. Fra 1880-årene av fikk også sykler masseutbredelse i noen byer.