Skredhyppigheten skyldes blant annet bratt terreng langs fjorder og daler, lav skoggrense, og store nedbørsmengder med varierende temperatur og vind i løpet av vinteren. I en del bebodde daler også på Østlandet kan snøskred nå dalbunnen. Etter år 2000 har Troms hatt flest omkomne i skred med 45 av 112 omkomne til 2022. Veinettet på Vestlandet og i Troms er mest utsatt for snøskred. I Norge er det fra historisk tid registrert omkring 1500 snøskredulykker med tilsammen over 2150 omkomne. Største tetthet av store skred er det i Møre og Romsdal og Sogn og Fjordane, i Hordaland og Troms er det også mange skred. Etter 1900 har alle fylker bortsett fra Oslo, Østfold og Akershus hatt skred med omkomne. «Ulykkesnatten» 6. februar 1679 gikk det mange store snøskred på Nordvestlandet (hovedsakelig Sunnmøre). I Valldal ble elven oppdemt av skred ovenfor Sylte som ble rasert da elven brøt seg nytt løp, prestegården og kirkegården ble skylt på sjøen. Bare i Norddal kommune omkom 70 personer, i Geiranger, Sunnylven, Sykkylven, Hjørundfjorden og andre steder omkom titalls mennesker. Til sammen omkom 140 omkom i snøskred natt til 6. februar 1679 (16. februar etter moderne kalender). Presten Claus Hansen Gaas skrev (1681) på 30 vers om ulykken.