Allerede i 1869 oversatte Brandes til dansk det den gang kontroversielle , et essay om kvinneundertrykkelse av John Stuart Mill. I 1870 tok han doktorgraden på en avhandling på den franske filosofen og litteraturkritikeren Hippolyte Taine, , skjønt han kunne ikke akseptere Taines determinisme (mennesket underlagt arv og miljø), men bekjente seg til en historisk og psykologisk belysning av diktningen framfor den gamle formalistiske kritikk. De påfølgende årene foreleste Brandes ved Københavns Universitet og etter det i det meste av Europa med kritikk av romantikken. Han skrev også bøker og artikler om emnet, og spesielt , som ble utgitt i flere bind fra 1872 og ble viktig som teoretisk grunnlag for datidens litteratur.