Da unge Dag ser dette kommer han på en gammel regle fra Ane Hammarbø, som faren en gang fortalte ham om. Reglen advarte mot å prøve å bestige Dauingfjell, for ingen kom fra dét med livet i behold. Unge Dag husker ikke med en gang de siste linjene, som advarer mot å bestige fjellet, og går mot kraftig vær og vind, men greier med store anstrengelser å bestige fjellet. Da han kommer opp på fjellet får han en åpenbaring av Guds storhet og hvor lite mennesket er. Han skjønner at han har gått etter døden opp fjellet, og da han ser hjemtraktene der nede, innser han at han ønsker å leve. Han husker så de siste linjene i Anes reggle om at den som bestiger Dauingfjell ikke kommer levende i fra det, og han innser at han kanskje ikke vil kunne greie å komme seg ned levende.