Hver kommune skulle ha et utvalg på minst tre medlemmer som skulle følge med på og forsøke å påvirke innbyggernes forhold til rusmidler og avgi innstillinger til kommunestyret om tiltak i tråd med nemndas formål. Dette kunne innebære utredning om skjenkebevilling, butikksalg av øl, åpningstider og annet. I personforhold hadde medlemmene taushetsplikt utenom til samarbeidspartnere, der informasjonsflyten skulle begrenses til det strengt nødvendige. Møtene skulle forøvrig være for åpne dører, unntatt når det spesielt ble bedt om det. Kommunen sto likevel nokså fritt til å vedta andre ordninger «hvor særlige forhold tilsier det». Dette kunne skje med samtykke av sosialdepartementet.