I løpet av 1972 led Lindholm av blødende stemmebånd og avlyste derfor en rekke forestillinger. Etter anbefaling fra Birgit Nilsson studerte hun i stedet pusteteknikk i seks måneder hos en sanglærer i New York City. Resultatet ble en stemme helt uten en tidligere ganske merkbar og med et sterkt øket stemmevolum. Da hun senere kom tilbake, minnet stemmen mye om Astrid Varnays under denne sangerinnens glansdager. Etter en fremføring av på Covent Garden i 1975, skrev den berømte kritikeren Harold Rosenthal i det britiske magasinet : Da etter et par år var i sin helhet på repertoaret, skrev en anmelder i samme blad: «Covent Garden kan gratulere seg selv med å ha to slike strålende Brünnhilder». (Den gangen delte hun rollen som Brünnhilde med Dame Gwyneth Jones). For Lindholm førte suksessene til at hun noe senere engasjert til å synge overfor Jon Vickers i London. Svenskene fikk også oppleve Lindholms sangferdigheter i ledet av Rudolf Kempe i Stockholm høsten 1975, og i Puccinis overfor Nicolai Gedda den 30. desember 1975 (begge representert i diskografien nedenfor.) Rollen som studerte Lindholm for en eneste spesiell forestilling av i San Francisco; Birgit Nilsson var .