I 1518 mottok Shāh Ismā'īl en beskjed fra den tysk-romerske keiser Karl V og den ungarske konge, Ludvig II, med et tilbud om å gå sammen om et angrep mot den osmanske sultanen Selim I. Shāh Ismā'īl ga et positivt svar og foreslo å slå til det følgende året (1519). Men dette brevet kom først fram til Karl V seks år senere, i 1524. Den tyske keiseren sendte deretter enda et brev, adressert 25. august 1525. Forsinkelsen var dog for stor til at avtalen kunne blive en realitet, for Shāh Ismā'īl døde af sygdom 23. mai 1524 i Tabriz. Han ble 37 år og etterlot seg fire sønner: Tahmāsp Mīrzā, Alqasp Mīrza, Sām Mīrzā og Bahrām Mīrzā, og fem døtre: Khānish Khānum, Parī Khān Khānum, Mahīn Bānu Sultānum, Farangīs Khānum og Zaynab Khānum.