Det er tilstrekkelig arkeologiske bevis for handel mellom Mesopotamia og Induskulturen. Avtrykk fra segler i leire fra byen Harappa i Indusdalen var åpenbart benyttet å foregle bunter med handelsvarer. Et antall av disse seglene fra Indusdalen har blitt funnet i Ur og andre mesopotamiske byer. Segler preget med sirkulære trykk, typisk for Persiabukten, framfor valsete segler, også kjent fra Dilmun, som forekommer Gujarat i India og Failakaøya (dagens Kuwait), foruten også Mesopotamia, er overbevisende bekreftelse på langdistansehandel over havet. Hva denne handelen besto av dog mindre sikker: tømmer og kostbare trevare, elfenbein, lasurstein, gull, og luksusvarer som karneol (oransjebrun edelsten), glassert steinkuler, perler fra Persiabukten, og mosaikk av skjell og bein var blant de varer som ble sendt til Mesopotamia i bytte for sølv, tinn og ullprodukter, kanskje olje og korn og andre matvarer. Kobber som råvare, særlig asfalt, som finnes naturlig i Mesopotamia, kan ha blitt byttet for ulltekstiler og fjærkre, betydelig produkter i Indusregionen som ikke var stedegne i Mesopotamia.