Moderne evolusjonsteori skiller ofte mellom seks ulike faktorer, kalt , som anses som tilstrekkelige for å forklare evolusjonære endringer innen arter (): Naturlig seleksjon fører til at de best tilpassede individene i en populasjon har en større sannsynlighet for å overleve, og for å forplante seg. Gjennom generasjonene fører et slikt utvalg til endringer i individenes egenskaper – til en tilpasning. Seksuell seleksjon foregår på samme måte, men her er det ikke tilpasning til miljøet som er avgjørende, men evnen til å finne kjønnspartnere. Resultatet er sekundære kjønnskarakterikaer som til og med kan være dårlige tilpasninger til miljøbetingelsene. Mutasjoner er spontane endringer i genomet. Rekombinasjon betegner blandingen av genene til to foreldre, når disse forplanter seg med hverandre. Migrasjon er inn- eller utvandring av individer til eller fra en annen populasjon, som kan ha vært tilpasset til avvikende miljøbetingelser. Genetisk drift er tilfeldige endringer i sammensetningen til populasjonens genforråd. Dermed kan også ufordelaktige egenskaper spre seg i populasjonen.