Det norske ordet dverg kommer fra norrøne som går tilbake til urgermansk . Germansk slektskap omfatter e , flertall , og gammelhøytysk . Den eldste skriftlige bevitnelse på angelsaksisk, som har gitt dagens engelske , er fra ordlister fra mellom 600- og 800-tallet, hvor ordet er gitt som oversettelse av latinske , , , (= dverg, pygme, liten person). Det engelske begrepet, i motsetningen til det norrøne/norske og tyske, har blitt blottet for alt mytologisk innhold, og refererer kun til mennesker av begrenset vekst. Fra den tidligste attestasjon og fram til engelsk anvendelse av det norrøne/norske dverg ved lån-oversettelse på slutten av 1700-tallet, noe som begynte med Thomas Percys verk fra 1770.