Den første , motstandsmannen, som ble henrettet av tyskerne var en polsk jødisk immigrant ved navn Israël Carp, skutt i Bordeaux den 28. august 1940, for å ha spottet en tysk militærparade nedover gatene i Bordeaux. Den første franskmannen som ble skutt for motstand var 19 år gamle Pierre Roche, den 7. september 1940, etter at han ble tatt for å kutte telefonlinjene mellom Royan og La Rochelle. Den 10. september 1940 kunngjorde den militære guvernøren i Frankrike, general Otto von Stülpnagel i en pressemelding at ingen nåde ville bli gitt til de som drev med sabotasje, og alle sabotører ville bli skutt. Til tross for advarselen, fortsatte flere å engasjere seg i sabotasje. Louis Lallier, en bonde, ble skutt for sabotasje den 11. september i Épinal, og Marcel Rossier, en mekaniker, ble skutt i Rennes 12. september. En til ble skutt i oktober 1940, og tre til i november 1940.