Etter hvert som borgerkrigen eskalerte, vokste libanesiske militser seg sterkere og overgikk snart den vanlige hæren. Dette undergravde raskt sentralregjeringens autoritet. Regjeringens evne til å opprettholde orden ble også svekket av den libanesiske hærens natur. En av de minste i Midtøsten, den ble satt sammen basert på et fast forhold mellom religioner. Ettersom medlemmer hoppet av til sekteriske militser, ville hæren til slutt vise seg ute av stand til å begrense de militante gruppene, tøyle PLO eller overvåke utenlandsk infiltrasjon. Siden regjeringen var kristendominert, spesielt offiserernes rekker, var tilliten blant muslimer til sentrale institusjoner, inkludert hæren, lav.