Fra 1922 var han sekretær i Vinmonopolets ledelse. I 1925 fikk han bevilling til å føre saker for Høyesterett (da kalt advokatur), og i 1926 ble han ansatt som advokat i Den norske Creditbank. Han ble utnevnt til høyesterettsdommer i 1945. Dette embetet hadde han inntil oppnådd pensjonsalder i 1962. Hans spesialfelt innen jusen var veksel- og sjekkrett, og om dette har han skrevet flere artikler og lovkommentarer.