For å sikre seg kongens gunst og skaffe penger i statskassen solgte biskop Deichman unna en rekke av de norske kirkene, noe som fra et kirkelig synspunkt var en høyst uheldig og lite biskoppelig foranstaltning. Som belønning for det tilskuddet til statskassen som kirkesalget førte til, utnevnte kong Frederik ham til konferensråd i 1724. Det var svært uvanlig at en biskop også fikk en slik tittel. Da Deichman forsøkte å selge norske prestegårder ble han imidlertid stoppet.