Parry komponerte sin versjon til kroningen av Edvard VII, og hans komposisjon ble omarbeidet i 1911 til kroningen av Georg V. Det var da det vanlige forspillet ble lagt til. Denne andre versjonen inkluderte nå antifonal sang og messingfanfarer. Bortsett fra den musikkens majestet, var den viktigste nyvinning integreringen av akklamasjonen , henholdsvis (lenge leve kong ../dronning ..) i den sentrale del, med hvilken elever ved Westminster School hilste tradisjonelt på monarkhilsenen. Denne delen, som omskrives etter anledningen, blir vanligvis utelatt når hymnen fremføres ved ikke-kongelige anledninger. Ved kroningen av en regjerende konge og og en dronning kommer -ropet for dronningen først, etterfulgt av det for kongen.