I midten av mai 1940 ble ikke mindre enn fem nederlandske samtidig arrestert, altså kort etter det tyske anbrep på Nederland, Belgia og Frankrike. Biskop Mangers' henvendelse til de hjelpsomme, men maktesløse norske politimyndigheter var uten resultat, og i svaret på den protest han nedla i Reichskommissariatet kom en pekepinn på den arrogante tone som skulle prege tyskernes forhold fremover. SS-offiseren dr. Staleker ville at biskopen gav skriftlig erklæring om at de nevnte prester «både privat og offentlig fremmer tyske interesser», før han ville slippe prestene fri. Biskopen avslo. Prestene ble imidlertid sluppet fri.