Teksten ble oversatt til kinesisk av Paramārtha (499-567 e.Kr.) og ble den sentrale teksten i skolen Shelun. Selv om ingen sanskrit-original har blitt funnet, har verket overlevd i oversettelser til tibetansk (Tohoku, 4050; Peking, 5551.) og kinesisk (Taishō Tripiṭaka 1592, 1593, 1594), sammen med kommentarer. Det er to kommentarer til verket: Vasubandhus Mahāyānasaṃgraha-bhāṣya og Mahāyānasaṃgraha-panibandhana av Asvabhava (første halvdel av det sjette århundre).