Hans verk, store og små, er på over hundre i antall. Av dem utgitt i Halleperioden kan nevnes (1697) og (1703). I den andre Jenaperioden kom blant annet (1711; tysk oversettelse, 1719), et arbeid i streng overensstemmelse med hans filosofiske etikk; (1715–18); (1716), som var rettet mot Spinoza vakte mye oppmerksomhet; , (1723), et verk som en gang var veldig innflytelsesrikt og tydelig bygde på Baier's Compendium; (1724, 1728), redigert av Johann Georg Walch; (1727), som omhandlet metodene og historien til teologien på en måte som var bemerkelsesverdig for tiden; og (1729), tenkt som en introduksjon til studiet av Det nye testamente.