Erik Fossum fra mente at navnet på spillet illustrerte godt mye av handlingen i spillet, siden det gikk mye opp og ned. Han nevnte at musikken var av høy kvalitet, og grafikken ga følelser av nostalgi tilbake til Commodore 64. Fossum bemerket seg spillets høye vanskelighetsgrad; han skal ha dødd 687 ganger i løpet av en time og 17 minutter; så lang tid det tok han å spille gjennom det. Han mente det ikke var morsomt å «måtte slåss med en alt for glatt styring og til tider latterlig vanskelighetsgrad».