Da han ble valgt var ikke spørsmålet om datoen for påsken avklart, og det var derfor forskjell mellom øst og vest. I vest feiret man påske søndagen etter 14. nisán, mens man i øst feiret den på den 14. uansett hvilken dag den falt på. Spørsmålet ble tatt opp under en rekke paver, og stort sett ble det tolerert at man hadde forskjellige syn. Viktor aksepterte ikke dette, og truet med å ekskommunisere østlige biskoper som ikke fulgte den romerske ordningen, de såkalte (fra latin , 14). De østlige biskopene nektet å vike, ettersom de hadde sin tradisjon fra apostlene Johannes og Filip. Viktor ble av Ireneus av Lyon overtalt til ikke å ekskommunisere biskopene; resultatet ble at man ikke fikk en stor splittelse, og at skikken med å feire påske på søndagen sakte, men sikkert spredde seg i øst. I Roma oppsto et mindre skisma da en prest ved navn Blastus brøt ut og dannet sin egen kirke, men dette fikk ikke noe stort omfang og skismaet endte etter kort tid.