Om man ikke klarte herske over bohemene, de opprørske tsjekkerne, klarte man å splitte dem. Jan Žižka ønsket et annet kongehus enn Huset Luxembourg, og søkte seg mot Poland og Litauen i stedet. Bror til Kong Sigismund som døde i 1419, Kong Wenzel av Bøhmen, var valgt av nobiliteten. Dermed anså ikke bohemene at Kong Sigismund hadde automatisk arverett til tronen i Praha. Kong Sigismund ble her ansett som hovedaktøren i forræderiet som førte til Jan Hus henrettelse ved brenning på bålet i Konstanz. Stenderforsamlingen i Čáslav (1421) avsatte Kong Sigismund som Konge av Bøhmen og erklærte ham . Konstanzkonsiliets Pave Martin V annonserte det første korstoget, med hensikt å legge kjetterbevegelsen i Sentraleuropa anført av Wycliffitter og Husitter øde. I slaget ved Kutná Hora desember 1421 slo 18 000 husitter under Jan Žižkas ledelse 92 000 soldater sendt av kong Sigismund. Jan Žižkas kandidat Kong Władysław II Jagiełło av Polen avsto etter råd fra å ta tilbudet mens Storfyrst Vitautas av Lithauen (Huset Kestutis) var høyst interessert, men på betingelsen av at bohemene forsonte seg med Paven i Rom. I 1422 aksepterte Žižka Fyrst Sigismund Korybut av Litauen (nevø av Kong Władysław II av Polen) som regent av Böhmen på vegne av Storfyrst Vytautas, også kallt Husitterkongen. Dette førte til det husittiske skisma, og den såkallte bohemske borgerkrigen. Den nye regentens autoritet ble anerkjent av utraquist-adelen og innbyggerne i Praha mens Tabór sto steilt imot.