Ordet har kommet til norsk, som til andre europeiske språk, fra gammelfranske , «sarasensk kommandant» rundt 1200-tallet, igjen fra middelalderlatin , . Disse kommer igjen fra arabisk , eller (), «kommandant av», som i (), «kommandant til havs». Korsfarere lærte begrepet i løpet av deres trefninger med muslimske arabere, kanskje så tidlig som 1000-tallet. Forlengelsen av ordets betydning som «kommandant» til «kommandant til havs» synes å ha skjedd på 1100-tallet.