Normannerne i Irland utviklet i årene etter deres ankomst en konkurrerende rivalisering seg imellom i begjæret etter land, eiendom og makt, noe som resulterte i manipulering av det «opprørske irsk-gæliske politiske systemet». Dette fikk dem til å støtte irsk adel som konkurrerte med de som var allierte med deres rivaler. Til tross for at en konge i denne tiden teoretisk sett ble sett på som symbol på rettferdighet og objektivitet, ser det ut til at Henrik II uoffisielt hadde medvirket til et system som fremmet rivalisering blant normannerne, muligens som et virkemiddel til å tøyle makten til hans underordnede i Irland, slik at ingen av dem skulle vokse og bli for mektige på egen hånd og utgjøre en trussel mens han selv var opptatt med anliggender på det europeiske fastlandet, særlig Frankrike. Dette ble eksemplifisert i 1172 av Henrik IIs tildeling av det irske kongeriket Meath til Hugh de Lacy for å være en motvekt til Strongbows herredømme i Leinster. De Lacy måtte imidlertid erobre Meath for seg selv, selv om kongens tildeling ikke ble anerkjent av Tigernán Ua Ruairc (Tiernan O'Rourke), kongen av Breifne, og etter fastlåste forhandlinger ble Tigernán Ua Ruairc drept på åsen Tlachtga (Hill of Ward) av De Lacys folk.