Det faktum at hans skuespill ble referert til hans navn alene uten noen indikasjon på andre forfattere (Cicero, ) er et tilfredsstillende bevis på verkenes utstrakte popularitet i samtiden. Cæcilius er plassert mellom Plautus og Terents i sin behandling av de greske originaler; han blandet ikke sammen greske og romerske ting som Terents, men fjernet alt som ikke kunne romersk.