Bruken av uttrykket i velferdsøkonomi stammer fra en artikkel fra 1974 av Kenneth Arrow og Fischer hvor de studerer nedbygging av et et naturområde. Det er en irreversibel beslutning, siden rekreasjonsverdien av området går tapt for godt. Hvilken verdi en ville satt på å beholde rekreasjonsverdien i fremtiden, er usikker. Det oppstår derfor en kvasiopsjonsverdi knyttet til å utsette inngrepet som må inkluderes i en nytte-kostnadsanalyse av naturområdet. Begrepet er også relevant i forbindelse med utslipp av stoffer med lang nedbrytningstid i naturen, slik som utslipp av karbondioksid.