Raul Hilberg mente at jødenes forsøk på å bevare sin menneskelighet og det jødiske samfunnslivet under nazistene ikke burde regnes som motstand. Bare væpnet kamp burde regnes som motstand ifølge Hilberg. Bauer mente at dette var en snever og misvisende fremstilling av jødenes situasjon; Bauer fremholdt at væpnet motstand stort sett ikke var mulig (blant annet på grunn av mangel på våpen) for de fleste jødene. Bauer mente at ulike former for ikke-voldelig motstand burde regnes med. Det var mer væpnet motstand enn Hilberg la til grunn og ifølge Bauer skjedde væpnet først og fremst da det ble klart at nazistene ville drepe alle jødene og ødelegge det jødiske samfunnet.