I 1947 begynte hun på lærerstudier ved Det pedagogiske akademi (i det senere Bundeshaus) i Bonn. Hun tok den første lærereksamenen i 1949, og etter et studieopphold i Tübingen ble hun fra 1950 lærerinne ved en yrkesfagskole i Hamburg. Fra 1952 til 1954 studerte hun psykologi ved universitetet i Hamburg. Hun fikk i 1954, og vendte deretter tilbake til lærerjobben. Med et stipend fra Victor Gollancz-stiftelsen fortsatte hun i 1960 psykologistudiene i Hamburg. Etter flyttet hun i 1963 til Berlin og virket som dosent i psykologi, pedagogikk, (en gren av spesialpedagogikken) og pedagogikkens historie ved Pestalozzi-Fröbel-Haus der. I 1973 fikk hun et læreoppdrag ved Fachhochschule Bielefeld. I Berlin-Frohnau arbeidet hun et år på en klinikk for barne- og ungdomspsykiatri. Hun skrev faglige vurderinger for ungdomsembeder og ungdomsrettshjelpen.