Glassverket produserte for det meste flasker («buteljer») og mindre gjenstander av grønt og brunt glass. Økonomien var aldri særlig god, og verket hadde ofte driftsstans i kortere og lengre perioder. Den beste perioden var på 1790-tallet. Etter det gikk det stort sett med tap, og anlegget begynte etter hvert å forfalle. Avisreportasjer fra 1820-tallet kunne fortelle om stor fattigdom og nød blant de gjenværende glassverksarbeiderne og familiene deres. I 1832 ble glassverket nedlagt for godt. Rester av anlegget finnes fortsatt på den såkalte «Bakkeløkka». Forvalterboligen ble lenge eid av Hurum kommune, og blant annet brukt som fattighus. Bygningen er i dag den best bevarte bygningen fra det gamle glassverket. De øvrige våningshusene er alle sterkt ombygd, men ligger fortsatt på sine opprinnelig steder, slik at anleggets symmetriske form fortsatt kan sees.