En sterkt medvirkende faktor til utbruddets store omfang er kollapsen i Zimbabwes offentlige helsesystem, som ble erklært en nasjonal krisesituasjon den 4. desember 2008. Ved slutten av november 2004 var tre av Zimbabwes fire store sykehus stengt, sammen med Zimbabwe Medical School, og det fjerde store sykehuset hadde kun to fungerende sykestuer og ingen operasjonsaler. Zimbabwiske sykehus som fortsatt var åpne i desember 2008 manglet medisiner og personell. På grunn av hyperinflasjonen var ikke sykehusene i stand til å kjøpe inn grunnleggende medisiner, og ressursene til selv internasjonalt etablerte legevakter var tøyd til grensen. Den pågående politiske og økonomiske krisen førte også til utvandring av doktorer og folk med medisinsk kunnskap. Noen ofre reiste til Botswana og andre naboland for behandling.