Effersøe var Folketingets viseformann idet han trådte ut i 1913, og satt deretter i Landstinget 1914–1915, 1920–1928 og 1929–1933. Han var valgt av det færøyske Lagtinget i de to første periodene, og av det avtroppende Landstinget i sin siste; «man ser nå derfor det særsyn at Landstinget samtidig har to færøyinger i sin midte» – Effersøe og Patursson. Effersøe tilsluttet seg først Venstrereformpartiet og fulgte dem tilbake til Venstre i 1909. Han tok tidvis en sentral rolle i partiet, og satt i Landstingets utenrikspolitiske nemnd 1923–1928. Effersøe var ifølge Anton Degn en «dyktig parlamentariker som ivaretok Færøyenes interesser med innsikt og kyndighet». Også Andrass Samuelsen fremholdt Effersøes realpolitiske teft.