Noen databaseutviklere lager en kompromissløsning hvor man lager en underliggende struktur basert på en snøflakmodell med visninger oppå der igjen som utfører mange av de nødvendige skjøter for å simulere en stjernemodell. Dette gjør at man både får lagringsfordelene gjennom normalisering av dimensjonene, samtidig som man får de enklere spørringene som en stjernemodell gir. Ulempen er at man da pålegger tjeneren å utførede underliggende skjøtene automatisk, hvilket kan føre til dårligere ytelse under spørringer, samt at de ekstra skjøtene kan være overflødige for å utføre en del spørringer.