Bruken av lasurstein for å lage ultramarin (mørkeblå) opphørte da man tidlig på 1700-tallet fant en metode for å lage syntetisk blåfarge, prøyssisk blå (berlinerblå, pariserblå) eller såkalt fransk ultramarin. Blaafarveværket i Modum var i første del av 1800-tallet verdens største produsent av koboltblått (Thénards blått eller koboltaluminat), en kjølig, lett blek blåfarge som særlig ble brukt i porselens- og glassindustrien. Indigoblått er en mørk blåfiolett farge som utvinnes fra planten . Mørkere nyanser av turkis oppfattes gjerne som «blågrønne». En lysere variant av turkis kalles cyan (asurblå).