Analysen består vanligvis av tre hoveddeler: Forprøver: Dette er små prøver som er raske å gjennomføre, som å undersøke løselighet; farge, pH-verdi og lukt på en vannløsning av stoffet; eller fargen en får når man brenner prøven. Påvisning av anioner: Her brukes karakteristiske reaksjoner med andre stoffer til å påvise anioner. For eksempel kan en tilsette syre for å påvise CO, som da danner karbonsyre (kullsyre) som bobler, eller for å påvise CHCOO, som danner etansyre (eddiksyre) med den karakteristiske lukten av eddik. Påvisning av kationer: Samme prinsipp som for anioner, men her er det to distinkte metoder for analysen: Serieanalyse og parallellanalyse.