Et land uten egen valuta kan ha positiv eller negativ betalingsbalanse over lang tid. Her er Zimbabwe et relevant eksempel, hvor hovedsakelig USD brukes som lokalt oppgjørsmiddel. I et slikt land vil vedvarende ubalanse føre til endringer i den hjemlige pengemengden, og reserver må fysisk transporteres til/fra utlandet. Innad i USA opererer delstatende med et lignende oppgjørssystem seg imellom. Reserver overføres jevnlig mellom delstatenes sentralbanker, med tilsvarende endring i pengemengden. Merk at endring av pengemengden som følge av betalingsubalanser i land/stater uten egen valuta, refererer til den smale pengemengden. Endringer i den brede pengemengden er sekundært, og påvirkes av lokale reservekrav samt mengden av finansielle instrumenter i omløp.