Vorster var mer pragmatisk enn sine forgjengere i forhold til utenrikspolitikk. Ekstremister innen Nasjonalistpartiet ble misfornøyd med ham da han ville forbedre de diplomatiske forbindelsene med andre afrikanske land, og lot mørkhudede afrikanske diplomater bo i hvite områder. Uoffisielt støttet han, men nektet å offisielt erkjenne, nabostaten Rhodesia, som ble styrt av en hvit minoritet som hadde gjort opprør mot det britiske styret. Vorster fulgte den hvite offentligheten ved å støtte Rhodesia, men ville ikke komme på kant med viktige politiske allierte i USA ved å erkjenne staten. I 1974 presset han Ian Smith, daværende statsminister i Rhodesia, til å godta at et hvitt minoritetsstyre ikke kunne fortsette i all evighet.