De fleste girkasser brukt i personbiler og lastebiler er laget av støpejern, selv om aluminium også er brukt for å spare vekt. Girkassen inneholder to akslinger (noen nyere Volvo-modeller har tre), hvorav den ene, ofte kalt en har et antall faste tannhjul. Den andre akslingen har et likt antall fritt roterende tannhjul som går i inngrep med tannhjulene på kubben. Når et gir velges, låses et av de fritt roterende tannhjulene fast til akselen slik at den blir med rundt. Det er flere måter å låse tannhjulene til akslinghen på. Mest brukt i moderne biler er som står mellom tannhjulene. Disse har en anordning som tilpasser farten på tannhjulene før en klokopling sørger for fast inngrep. Motorsykler og noen sportsbiler har bare klokopling, dette kalles . På eldre, usynkroniserte girkasser flyttes selve tannhjulene fram og tilbake på akselen. Her er det nødvendig å tilpasse hastigheten på tannhjulene manuelt ved hjelp av turtallet på motoren. I sammenheng med dette brukes ofte en teknikk som kalles , som innebærer at man trykker inn clutchen, setter giret i fri og slipper ut clutchen igjen for å tilpasse turtallet. Til slutt trykkes clutchen inn igjen og man setter giret i neste posisjon.