Vi møter Else Alver syv år før hun gifter seg og blir til Else Kant. Reaksjonen fra publikum tyder på at hun ikke maler de bildene folk vil ha, men de hun vil male selv. Neste gang vi treffer henne igjen, er hun gift og har barn. Hun lever i et tilsynelatende vellykket ekteskap, men i en tid der normen ikke aksepterer at en kvinne har et selvstendig arbeid. Som mor, hustru og skapende kunstner møter hun press fra fordumsfulle omgivelser som preget samfunnet på 1800-tallet. Dobbeltrollen som mor, husmor og billedkunstner, tærer på kreftene. Natten er den eneste tiden hun kan male, og etter hvert melder søvnløsheten seg. I tillegg plages hun av selvbebreidelse og fortvilelse, alt akkompagnert av en nervøs hoste. Hun innser at hun trenger hvile, og blir enig med sin mann (Odd Furøy) om at hun bør legges inn på hospital i noen dager for å få ro. Professor Hieronimus (Helge Reiss) praktiserer på hospitalet, og Else tror han skal bli hennes redningsmann. Men møtet med hospitalet er et voldsomt sjokk. Hun er omringet av sterkt sinnslidende pasienter, og professoren viser seg snart å være en moralens vokter. Hans mål er å befri samfunnet for brysomme husmødre med kunstnertemperament. Else er intet unntak, og professoren benytter alle midler for å ydmyke henne.