I vestmaktenes soner var det i mellomtiden avholdt valg til delstatsforsamlinger. Det var opprettet regjeringer i delstatene, ledet av en ministerpresident. Vestmaktenes militærguvernører overrakte i 1948 anbefalingene fra London til de tyske ministerpresidentene. Dokumentene ble siden kalt Frankfurtdokumentene etter stedet hvor overrekkelsen foregikk. De nyvalgte tyske myndigheter gikk deretter igang med arbeidet med en ny grunnlov. Ministerpresidentene behandlet saken under den såkalte Rittersturzkonferansen som resulterte i Koblenzbeslutningene etter byen ved Rhinen like i nærheten. Senere ble det avholdt en juridisk konferanse, det såkalte forfatningskonventet på Herrenchiemsee. Herrenchimsee er en øy i den store innsjøen Chiemsee i Bayern. Endelig ble en ny grunnlov vedtatt med virkning fra 23. mai 1949 av Det parlamentariske råd i Koenigmuseet i Bonn. Okkupasjonsmaktene ga sin tilslutning til vedtaket og samtlige delstatsparlamenter med unntak av Bayern stemte for grunnloven. Bayern som hadde ønsket en sterkere stilling for delstatene, aksepterte imidlertid flertallsbeslutningen og dermed også at grunnloven også fikk gyldighet for dem. Det første valget til Forbundsdagen ble avholdt 14. august 1949. Konrad Adenauer dannet den første regjering. Bonn ble valgt til foreløpig hovedstad.