Pausesignalet er en stilisert huv (huve) eller huving han hadde hørt en eneste gang som barn heime i Vest-Telemark. En huv(ing) (jf. huing, huging, hujing, hjaling) er en liten melodistubb uten ord som en person kan gi seg til kjenne med ute i skog og mark. Når man hørte huven kunne man også vite hvem som var ute dersom det var kjentfolk. Den hadde altså en viss signalfunksjon. Mange har i ettertid spekulert på hvem som kan ha huvet den gangen en liten gutt fanget opp huven og gjemte den i minnet – for så å hente den fram igjen omkring 30 år senere slik den hadde godgjort seg i hans skapende sinn; det var i alle fall ei jente.