Etterhvert som antallet medlemmer økte i TKS begynte de å etablere husgrupper som ble spredd rundt om i Trondheimsregionen. Formålet med dem var sosialt fellesskap, bønn, undervisning og informasjonsutveksling. Dette var små samlinger som ble ledet og organisert av såkalte husgruppeledere, som var personer som hadde en betrodd rolle i menigheten. Det var to slike ledere per gruppe, vanligvis et ektepar, eller to av motsatt kjønn. Møtene ble vanligvis holdt hjemme hos husgruppelederne. Lederne for disse husgruppene deltok med jevne mellomrom på fellesmøter der de diskutert ulike utfordringer i gruppene. Her videreformidlet de også informasjon om dem som deltok i husgruppene og de fikk dermed en slags funksjon som informanter. Dette var viktig for at pastoren skulle få mere kontroll og samtidig kunne gi inntrykk av at han satt inne med kunnskap som mange trodde han hadde fått fra "høyere makter".