Den siste forfattergenerasjonen på 1800-tallet innvarslet et klart brudd med fortiden og modernismens komme. Felles for disse forfatterne er deres tilslutning til en spesiell stilart, og deres ofte meget kritiske syn på de tidligere generasjonenes verker. Modernistene innvarslet også dyrkelsen av kunstneren, og denne perioden innebar etableringen av litteraturkritikken som et selvstendig yrke. Betydelige diktere var bl. a. Josef Svatopluk Machar, Antonín Sova, Otokar Březina, Karel Hlaváček, prosaforfattere (Vilém Mrštík, Růžena Svobodová, Josef Karel Šlejhar.