Drengen i skaldskap drivin, denne, bad vel du fara, og eg de same fekk svara snarpe, raadsnare hovding. Hastverk eg hadde, og ordi som hand-rauste, ættstore konge meg sende, attende eg selde slike som eg deim kaupte. Svein eg fylgde i slage og saag hans røynetak store, daa bjarte sverdtungur svale song med kvasslydt mæle; aldri ut eg sidan, orlogsfarar! fylgjer i herferd nokon hovding hævare enn denne. I aar eg ligg i lekkjur lengi i skipe de store. Sverd-svingar! fritt eg segjer: so smaa eg bryt meg aldri, hirdmilde her-konge! for deg, at holle venir eg sviker; millom deim din motmann eg møtte i min ungdom.