Hensikten med koloniseringen var å utnytte den lønnsomme «trekanthandelen», som gikk ut på å eksportere skytevåpen og andre industrivarer til Afrika i bytte mot slaver, som deretter ble fraktet til øyene i Karibia for å bemanne sukkerplantasjene. Sluttetappen i trekanten var frakten av sukker til hjemlandet i Europa. Økonomien i Dansk Vestindia var fullstendig basert på slaveri, og slaveriet ble først avskaffet i 1848. På 1700-tallet deltok mange norske kjøpmenn aktivt i den vestindiske handelen. I 1754 besto øyenes befolkning av omkring 14 000 slaver og bare 1 750 av europeisk avstamning.