I 1660 var han til stede under det store stendermøtet i København, og ble da regnet som en av de riksrådene som var mest forbitret over kongens planer. Som de andre bøyde han seg imidlertid, og var Riksrådets ordfører ved «arveerklæringens» overdragelse 13. oktober. Ved arvehyllingen 8. oktober bar han rikssverdet, og 7. november avla han den nye rådseden.