Kvennøya ble også et senter i bygda for mølledrift. Det har trolig også vært bosetting på Kvennøya allerede fra tidlig på 1600-tallet, først som husmannsplass, og deretter som selveierbruk fra rundt 1860. På den tida var det beitedyr på Kvennøya, og derfor mye mindre vegetasjon. I fossene på begge sider av øya var det sager og stamper, og om våren var det stor aktivitet knyttet til fløting av tømmer. Skådammer av tømmer, stein og betong forteller om hvordan fløterene forsøkte å temme fossene.