Også i gresk og romersk mytologi er det vanlig for guder å forkle seg. Zevs (Jupiter) er kjent for å ta en rekke ulike former for å lure seg innpå og forføre dem han begjærer, som en ørn, en svane, en satyr, gudinnen Artemis eller den rette ektemaken deres. Også maken hans, Hera, kan forkle seg som ulike mennesker, ofte for å få hevn for sidesprangene til Zevs, for eksempel som en gammel kvinne eller en prestinne, og lurer blant annet Jason og Semele. miniatyr|Forkledde demoner i Ramayana: Maritsja som dådyr og Ravana som tigger. I hindumytologi finnes det en rekke eksempler på at guder, demoner, helter og asketer bytter skikkelse eller forkler seg. Historien om pandavabrødrene i begynner med å forbanne far deres fordi han skyter en hjort i parringsakten som viser seg å være en forkledd rishi (vismann) i hjorteham og konen hans. Senere må de fem pandavaprinsene og konene deres leve lenge skjult, og kler seg blant annet ut som brahminer og tjenere. Også guden Krishna opptrer forkledd i historien. I lurer to demoner Sita vekk fra Rama ved at den ene tar form som et dådyr som Rama jakter på mens demonkongen Ravana, forkledd som en tiggende asket lokker Sita ut av det vernede hjemmet deres. miniatyr|Hellige Cuthbert vasker føttene til en forkledd engel. I jødisk og kristen tro opptrer engler som oftest i menneskeskikkelse, noen ganger uten å gi seg til kjenne. I kristne fremstillinger kan djevelen opptre som en forfører på ulike måter, for eksempel som slangen i fortellingen om syndefallet, eller som frister i ulike fortellinger om fromme folk. I Det nye testamentet advarer Paulus mot falske apostler og sier at Djevelen kan kle seg ut som en lysengel.