Holberg og Dørum argumenterer for at kvernsteinbruddene i Saltdal må ha vært organisert av norrøne stormenn, og at høvdingsetet på Boðin sannsynligvis var sterkt involvert. Gårdene som ble etablert i Saltdalsfjorden og i Misværfjorden kan ha vært baser for steinbruddene, og mulige støttepunkter opp mot samiske bosetninger og bruksområder. Fra 900 til 1350 førte den norrøne befolkningens ekspansjon og kolonisering av tidligere samiske områder, med kontroll over kvernsteinsbruddene og pelsvarer, til samiske motstrategier og oppdemming. Tegn på dette er samenes nedgravde sølvskatter, urgraver (gravplasser i steinur) og større nærvær i form av bosetning og annen aktivitet. Alle disse samiske aktivitetene foregikk i nærområdene til de norrøne bosetningene. Samene i området foretok forskjellige nisjetilpassinger i form av lokalproduksjon innenfor smiing, steinbrudd for kleberstein og skifer. Varer fra virksomheten ble så distribuert i egne nettverk via Beiarn–Misvær–Saltdal–Arjeplog. Produktene kan også ha blitt solgt til norrøn befolkning.