Begrepet brukes ofte i identitetspolitisk debatt for å kritisere personer de mener viser manglende respekt for minoriteters og svake gruppers kulturuttrykk. Dette ut fra en forestilling om at kulturen eies eller kun kan forvaltes av medlemmer av denne gruppen selv. Når noe kritiseres som uønsket kulturell appropriasjon, argumenteres det ofte mot dette med at det ikke finnes objektive kriterier for å skille kulturutveksling fra kulturtyveri, og at forestillingen om kulturell misappropriering bygger på et rent subjektivt forståelse av hva som er krenkelser.