Over bunnen ble et skall av bordlengder lagt på plass med store kneer av eik som også ble kalt spant. Dette skallet var klinkbygde som en regel. Det har vært mindre kåger med bare tre bordplanker på den ene siden, men også mer robuste kåger med lange og slanke bordplanker. De minste kågene er helt åpent der skallet holdt ut vannet, dens styrke i konstruksjonen er i bunnen og de mange toftene som noen ganger ble til tverrskips skotter.