Frigjøringen fra Nicolai og ønsket å følge den egne oppfatning vises i (1797), der Tieck gjengav fortellingene om blant andre Haimonsbarna, Magelone og Melusina. Han utviklet en romantisk stemningskunst, som vises spesielt i dramaet («Ridder Blåskjegg», 1810) og den av Tieck selv oppfunnede , hvis patologisk grufulle karakter var kjennetegnende for Tieck.