Mange forskere, og i det nye forfektet at var en forbudt bok, at den var utgitt som «propaganda» for reformistiske interesser støttet av Edward Seymour, 1. hertug av Somerset, eller andre høyt plasserte aristokrater, og at Crowley la til fortolkningskommentarer og vesentlig endret teksten i diktet av propagandistiske grunner. Diktets politiske natur – det nevner og er assosiert med folkelig opprør – ville opplagt ha vært uakseptabelt for kongen, Somerset og andre som var reformvennlige. I oppsummeringen i den andre og tredje utgaven fremhever Crowley materiale i diktet som advarer mot politisk ustabilitet og utstrakte korrupsjon når kongen er et barn (som var tilfellet da); noe som neppe er statsstøttet propaganda. Andre samtidige Crowley-utgivelser fra Edvard VIs og Elizabeth Is tid viser at han var på denne tiden opptatt at eliten benyttet seg av reformasjonen for å skaffe seg makt og velstand mens folket led av økonomisk og åndelig feilernæring.