Henriette Herz er knapt betydelig som forfatter, men ved opprettelsen og ledelsen av en av de mest kjente litterære salongene (1780–1803) utførte hun banebrytende arbeid. Opprinnelig mottok hennes ektemann høytstående gjester fra politikk og kultur, mens Henriette samlet kvinnelige gjester i et naboværelse. Disse beskjeftiget seg for det meste med Goethes Sturm und Drang-verker, og dermed ble grunnstenen lagt til tidens Goethe-kultus. Ut av begge disse kretsene oppstod Berlins ledende salong, der politikere, vitenskapsmenn, kunstnere, forfattere og filosofer omgikkes hverandre, for eksempel Alexander og Wilhelm von Humboldt, Clemens Brentanos hustru Sophie Mereau-Brentano, Jean Paul, Rahel Levin (senere Varnhagen) og Friedrich Schleiermacher. Friedrich Schlegel møtte her Dorothea Veit, som senere ble hans hustru. Forskjellige litterære strømninger, epoker og kretser fant her sammen, og det var Henriette Herz' fortjeneste at det også ble knyttet kontakter og vennskapsbånd mellom mange tyske og franske kunstnere og vitenskapsmenn.