Mesteparten av den spanske flåten seilte ut fra havnen i Barcelona den 24. juli, og den 30. juli seilte resten av flåten. Flåten, kommandert av markien de Mari, besto av ni linjeskip, seks fregatter, tre galeier, to brannskip og 80 transport- og handelsfartøy, og soldter, som besto av 8 500 infanterister og 500 kavalerister, kommandert av Don juan Francisco de Bette, marki av Lee. miniatyr|Utsyn fra den aragonesiske borgen (: Castillo Aragonés) på Ischia. Den 22. august gikk de spanske styrkene i land på Sardinia og i løpet av bare to måneder var hele øya erobret. De sardinske forsvarerne ble kommandert av markien av Rubi. Den psykologiske handlingen til markien av San Felipe var en sterk medvirkende årsak til at seieren kom så raskt. Han reiste rundt på øya og oppfordret innbyggerne, som ikke var fornøyde med det østerrikske styret, om å vende tilbake til det spanske styret. Bare styrken til Alghero, den aragonesiske borgen på øya Ischia, og den viktige byen Cagliari gjorde motstand, men etter kort tid valgte de østerrikske soldatene i Cagliari kommandert av Rubi å flykte nordover på øya da de ikke fikk forsterkinger, og den 4. oktober tok de spanske soldatene byen. Noen dager senere, den 19. oktober, førte markien av Lee hoveddelen av de spanske soldatene til Alghero, hvor de beleiret festningen som til slutt kapitulerte den 25. oktober. Det siste stedet falt 30. oktober, og den spanske seieren var komplett.