Men han interesserte seg også for kirkelig arkeologi samt nordisk og germansk mytologi. Hans foredrag om (1879) hvori han, samtidig med og uavhengig av Sophus Bugges påvisning av sammenhengen mellom germansk mytologi og kristendommen, kunne sannsynliggjøre at de romerske sibylliner har vært forbildet for den nordiske Völuspá-diktning, likesom han i avhandlingen (i Historisk Tidsskrift, 2. rekke, III, 1882) påviste hvorledes oldkristelige reminisenser og forestillinger har påvirket de norrøne gude- og heltesagn.