I mellomtiden forelsker Mario seg i en vakker ung kvinne, Beatrice Russo, som arbeider ved tantens landsby-kafé. Neruda hjelper med Mario med å finne på passende metaforer, slik at Mario klarer å kommunisere mye bedre med Beatrice og uttrykke sin kjærlighet gjennom poesi. Til tross for tantens sterke misbilligelse over Mario, på grunn av hans sensuelle poesi (som i stor grad viser seg å være stjålet fra Neruda) blir Beatrice positiv ovenfor Mario.