Etter kursene på Brunnsvik tok Lärka oppdrag som fotograf i ulike dokumentarsammenhenger. I 1919 fikk han i oppdrag av Dalarnas hembygdsförbund å dokumentere personer i Finngruvans by i Venjan. Selve prosjektet inngikk i en rasebiologisk undersøkelse. Lärkas egne synspunkter på rasebiologi er det ikke skrevet mye om. Det man vet, er at han ikke var så interessert i kategoriseringen av "dalfolket" i lang- og kortskaller, men heller lyttet til mennenes historier. Han var også kjent for sin respektløshet overfor overordnede, og tok et velkjent bilde av vennen Dan Andersson der han driver gjøn med de stockholmske etnologene i prosjektet.