Stykket, med satsbetegnelsen , har en ledemotivisk karakter. Den langsomme innledningen preges av kontrabasser og tuba. Hovedtemaet, som Anton Bruckner senere brukte i sin Symfoni nr. 9, skildrer Fausts sjelekvaler. Treblåsernes sidetema antyder . Den sjelelige spenningen som overtyren bygger opp utløses først under en dundrende avslutning.