Maurras, som leder av Action française, mente at («integral nasjonalisme») var en idé som gjorde nasjonen til den ypperste verdi av alle. Alt hva en integral nasjonalist gjør måtte være relatert til den nasjonale interesse. For Maurras var den nasjonale interesse i fransk sammenheng relatert til antiindividualisme, antiliberalisme og jødefiendtlighet. Ifølge Maurras inntar den nasjonale, kollektive personlighet en høyere form for sannhet, individualitet og frihet enn de menneskelige personligheter. I den nasjonalisme som ble utviklet innen var nasjonene heller ikke noen likeverdige størrelser, men involverte et hierarkisk syn på tilværelsen. Nasjonen relateres også, tydeligere enn tidligere, til en etnisk definisjon: Den franske nasjon blir uttrykket for «franskhet» i kultur, språk og rase. Sterkt relatert til oppfatningen om nasjonen som en høyere form av kollektiv livsform, som en eksklusivt etnisk identitet og som en naturlig organisme i kamp for tilværelsen, var inspirasjonen fra Nietzsche. Å stå høyere enn andre nasjoner er å ville mer enn andre, og å uttrykke nasjonal viljekraft blir ikke et middel, men et mål i seg selv.