Bjørneboe understreker hvor opptatt den unge jenta, som tar timer i modellering, blir av Edvard Munchs malerier, og han lar henne møte en eiendommelig mannsperson som kalles Esau, en slags blanding av Det gamle testamentets Esau og en faun. Han karakteriseres som Pan og Eros i en skikkelse. Esau gjør et uutslettelig inntrykk på henne, som en slags besettelse. Et brudd var ikke til å unngå; men hun har møtt «Eros» og fått et ulegelig sjelelig «brannsår». Møtet med Esau blir i Bjørneboes framstilling langt på vei bestemmende for hovedpersonens videre utvikling som menneske og kunstner. Bjørneboe har skapt romanpersonen Esau ut fra mer eller mindre demoniske mannsskikkelser i Jølsens diktning. En av disse, han som Ragnhild Jølsen kaller Vibe Vang, skal ifølge Øyvin Ribsskog og Kari Christensen ha identifiserbar historisk modell.