Skriftet , som kom i november 1520, utvikler de to læresetningene at et kristenmenneske er en fri herre over alle ting og ikke undergitt noen, men samtidig en tjener som er alle og enhver undergitt. Ved troen forenes menneskets sjel med Kristus, likesom en brud forenes med sin brudgom. Derved blir de felles om alt. Slik mottar den troende Kristi rettferdighet og blir derved en fri herre over alle ting: Med sitt legeme lever mennesket her på jorden blant andre mennesker, og dets tro må derfor ytre seg i tjenende kjærlighet mot nesten. Det er ikke gode gjerninger som gjør noen til et godt menneske – det er det gode menneske som gjør gode gjerninger. Personen må først være from og god for at gjerningene skal bli gode, likesom Kristus sier at treet må være godt for at fruktene kan være gode.