I sin Welhaven en pamflett: (1832), gikk han grundig til verks. Han tok for seg Wergelands produksjon verk for verk, og fant at de for det aller meste var i strid med de dikteriske krav til form og stil han selv bekjente seg til. Han kunne også hevde at Wergeland mange ganger knapt forsto hva han selv skrev. Angrepet var så kraftig og usaklig at Henrik Wergelands far,Nicolai Wergeland, rykket ut til forsvar for sin sønn. Boka utkom året etter, i 1833; et avbalansert verk som behersket og med stor innsikt forklarer Wergelands dikteriske praksis ut fra en romantisk poetikk.