Teksten er svært kort og opptar bare noen få sider. Den kalles også (), i kontrast til den «store» sūtraen – Sūtraen om evig liv, som gir en mer inngående beskrivelse av det rene land. Innenfor de japanske retningene Jōdo-shū og Jōdo Shinshū, såvel som i Zen, blir Amitābhasūtraen gjerne lest om kveldene som en hellig handling. I Kina, Korea og Japan blir den ofte lest høyt i begravelser, i håp om at den vil nå frem til sjelen til den avdøde.