Oskar Gröning bestemte seg også for å møte holocaustbenekterne offentlig og fordømme deres oppfatninger. Gröning anså seg ikke som skyldig i noe kriminelt fordi han ikke var direkte involvert i drap. Han beskrev sin egen rolle som et lite tannhjul i maskineriet – «dersom du beskriver det som skyld, da er jeg skyldig, men ikke frivillig». Han sier at skrikene fra drapene aldri har forlatt ham.