Japanerne, herrer i Korea siden 1910, sank dypere og dypere inn i sine kriger: først i Kina, deretter i hele Øst-Asia og i Stillehavet. De ble mer og mer mistenksomme overfor fremmede. Mgr. Larribeau forstod at det ville komme til å storme rundt ham og andre utlendinger; han trakk seg i all hemmelighet som apostolisk vikar av Seoul den 20. desember 1941, foreslo utnevnelsen av en koreansk apostolisk vikar til å etterfølge seg. Han fremmet tre navn for dette formål overfor Vatikanet, og sørget for å indikere sin preferanse for p. No Ki-nam (), rektor for den katolske domkirken i Seoul. To uker senere, den 4. januar 1942, ble p. No utnevnt av Roma til apostolisk administrator av det apostoliske vikariatet Seoul, og msgr. Larribeau overdro sine oppagaver til ham 18. januar 1942. Men mgr. Larribeau var ikke fornøyd og insisterte på at p. No Ki-nam skulle gjøres til biskop og utnevnes til apostolisk vikar. Han endte opp med å vinne gjennom med dette. Fader No ble utnevnt av pave Pius XII til titulærbiskop av og apostolisk vikar av Seoul den 10. november 1942; han ble bispeviet den følgende 20. desember av biskop Larribeau.