Intensjon–atferd-gapet, altså problemet med å omsette gode intensjoner (som det å slutte å røyke) til konsistent atferd (forbli røykefri), er et begrep som har oppstått i kjølvannet av litteratur som omhandler teorien om planlagt atferd. Denne teorien sier imidlertid mest om motivasjon for endring, og ikke så mye om selve endringsprosessen. Selvregulering, læringsteorier og kognitiv adferdsterapi er betegnelser som forklarer hvilke prosesser som kan gjøres for å tette et slikt gap.