Etter den romerske republikkens fall ble villaer små jordbrukskomplekser, som ble stadig mer befestet i senantikken, noen ganger overført til kirken for gjenbruk som et kloster. Deretter utviklet de seg gradvis gjennom middelalderen til elegante landsteder for overklassen. I tidlig moderne tid ble enhver form for komfortabel enebolig med hage nær en by eller tettsted sannsynligvis beskrevet som en . I moderne språkbruk kan referere til ulike typer og størrelser boliger, alt fra den forstadsmessige tomannsboligen til, i noen land, spesielt rundt Middelhavet, boliger av over gjennomsnittlig størrelse på landsbygda.