På 1800-tallet ble det vanlig å bruke forkullet tøy av lin eller bomull som knusk. Det ble solgt metallesker for formålet; ved å legge ett stykke tøy i den nesten lufttette beholderen og plassere den i ilden kunne brukeren selv lage den knusken han trengte. Esken fungerte også som oppbevaringsbeholder for ildstål og kulltøy. Flint ble fremdeles foretrukket som ildslagningsstein.