Estlandssvenskene er omtalt i topografisk litteratur om Estland fra opplysningstiden. Den første inngående studien ble utgitt i 1855 av Karl Friedrich Wilhelm Russwurm, skoleinspektør i Hapsal: . Det ble begynnelsen på en «gjenoppdagelse» av estlandssvenskene blant svenske språk- og kulturforskere, som lot seg begeistre av deres «genuine svenskhet». Det estlandssvenske samfunnet ble ofte fremstilt som anakronistisk og statisk.