Kyklopisk mur er betegnelsen som vanligvis brukes for å karakterisere murarbeidet til mykenske festningssystemer og beskriver vegger bygget opp av store, ubearbeidede steinblokker som er mer enn 8 meter tykke og veier flere tonn. De ble grovt tilpasset sammen uten bruk av mørtel eller leire for å binde dem, selv om mindre stykker av kalkstein er fylt opp i mellomrommene. Plasseringen deres dannet et polygonalt mønster som ga ytre murveggen et uregelmessig, men imponerende utseende. På toppen ville den vært bred nok til en gangvei med en smal beskyttende brystning (parapet) i ytterkant og med bøylelignende kreneleringer. Begrepet «kyklopisk» ble avledet av senere grekerne fra den klassiske epoken som mente at bare de mytologiske, enøyde gigantene, kykloper, kunne ha konstruert slike megalittiske strukturer. På den annen side ble steinkuttet murverk benyttet kun i og rundt porter. Et annet typisk trekk ved mykensk megalittiske konstruksjoner var bruken av en avlastende trekant over en overliggerblokk — en åpning, ofte trekantet, formet for å redusere vekten over overliggeren. Mellomrommet ble fylt med noe lettere stein.