Til de sentrale forkjemperne for disse mangslungne bevegelsene var Paavo Ruotsalainen, som fra sitt hjemsted i Nilsiä stort sett foretok sine lange forkynnelsesreiser til fots. Som så mange andre ble også Ruotsalainen utsatt for represalier da man mistenkte de spontant dannede bevegelsene for å være mulige urosentra. Men i tidens finsk-nasjonale stemning fikk hans bevegelse støtte fra mange høyt utdannede, og ønskene om å slå ned på lekmanns-pietismen ble aldri ført virkelig ut i livet. Gradvis sluttet flere prester i den lutherske kirke seg til pietismen, som slo rot i den etablerte kirke innenfra.