Den norske skøyteløperen Stein Olav Krosby ble godt kjent med Guljajev. Krosby hadde møtt Guljajev første gang under en juniorlandskamp på Geithus i 1985 og vært i Leningrad (St.Petersburg) i 1987 for å trene sammen. I januar 1988 ble det kjent at Bjørn Nyland i Innsbruck hadde fått en pakke av Guljajev som skulle leveres til Krosby. Pakken viste seg å inneholde 800 piller med methandrostenolon. Krosby innrømte bruk av dopingmidler. I forbindelse med europamesterskapet på skøyter for menn 1988 i Haag, Nederland (hvor Guljajev ikke deltok som regjerende mester fra 1987) i slutten januar 1988 avholdt Norges Skøyteforbund en pressekonferanse om Krosby-saken. Det ble også en pressekonferanse om saken i februar 1988 i forbindelse med at den sovjetiske skøytepresidenten Blinov var i Norge. Guljajev hevdet at han hadde fått pillene fra Valerij Smetanin, lege for det sovjetiske laget. Legen ble fjernet fra stillingen sin og Guljajev fikk en reprimande av Det sovjetiske skøyteforbundet. Siden Guljajev ikke hadde testet positivt selv, og besittelse av doping ikke var ulovlig i henhold til olympiske regler, kunne Guljajev delta i de olympiske lekene i Calgary som planlagt, men under nøye gransking. Krosby fikk først minimumsstraffen for dopingmisbruk på to års utelukkelse fra idrett for overtredelse av paragraf tre i Idrettsforbundets lover. Dopingsaken til Krosby ble anket til Appellutvalget i Norges Idrettsforbund som økte utestengelsen til 2 1/2 år. Politiets straffesak mot Krosby i forbindelse med dopingsaken ble henlagt. Guljajev og Krosby fortsatte vennskapet etter saken.