Kolstad ble i 1946 en av Norges første kvinnelige statsautoriserte revisorer og startet sitt politiske engasjement i Norsk Kvinnesaksforening (NKF), som hun ledet fra 1956 til 1968. Hun var redaktør for tidsskriftet 1963–1968 og etterfulgte i 1949 Margarete Bonnevie som norsk styremedlem i International Alliance of Women (IAW), der den daværende presidenten Hanna Rydh fra Sverige ble et viktig forbilde. Hun var med i IAWs ledelse helt frem til 1976. Kolstad hadde sterk tro på internasjonalt samarbeid, og gjennom NKF og IAW fikk hun en viktig rolle i utviklingen av FNs likestillingspolitikk fra 1950-årene. Hun ble valgt som medlem av FNs kvinnekommisjon som de nordiske regjeringenes felles kandidat i 1968; hun satt i kvinnekommisjonen frem til 1975, i flere perioder som nestleder. Som NKF-leder var hun en sentral pådriver for etableringen av Likestillingsrådet, der hun ble leder. Hun var også engasjert i Human-Etisk Forbund, medlem av HEFs rådsstyre og den første kvinnelige taleren ved borgerlig konfirmasjon. Hun var tidlig i 1960-årene den første folkevalgte rikspolitikeren som offentlig forsvarte skeives rettigheter.