I kolonitidens England var tefarten viktig. Tetransporten sjøveien var datidens lengste handelsrute og gikk over Bandasjøen, Celebeshavet, Floressjøen, Javasjøen, Sydkinahavet, Sulusjøen og Timorhavet. («The seven seas» på engelsk brukes synonymt med vårt «syv hav», men norske kartografer bruker ikke betegnelsen «hav» om en del av disse strekningene.) Å ha seilt de syv hav betydde på den tid frem og tilbake rundt halve jordkloden.