Ikonografi og ikonologi er kunsthistoriske begreper som ble fremmet i 1920- og 1930-årene av hovedsakelig Erwin Panofsky. Selv definerte han «ikonografi» til å være «den gren av kunsthistorien som beskjefter seg med kunstverkets innhold eller mening i motsetningen til dens form». For å kunne foreta en ikonografisk analyse er det nødvendig å kjenne til relevant teori om kunstverket og den kulturhistoriske sammenhengen verket er skapt i. Denne analysemodellen var en reaksjon på den sterke fokuseringen på stil som hadde vært vanlig innen kunsthistorien.