Fra sent i 1935 iscenesatte regimet rettsprosesser (først «Devizenprozesse», mot brudd mot valutabestemmelser), og så sedelighetsprosesser (kjent som «Sittlichkeitsprozesse») mot prester og ordensfolk for angivelige seksualdelikter, for med dette å diskreditere kirken i det hele tatt. Kirkelige klageskriv ble ignorert, religion ble misbrukt (nasjonalsosialistisk julefeiring, Hitlerbønner, med mere) og kirkens handlefrihet ytterligere innskrenket.