Mange av navnene i legenden om Dido er av kartagisk opprinnelse, noe som antyder at de første greske forfatterne som omtaler denne fortellingen antagelig hadde fønikiske kilder. Et forslag er at Dido er kun et epitet fra det samme semittiske rotordet som David, som stammer mest sannsynlig fra det hebraiske ordet som betyr «avholdt, elsket». Et annet forslag er at Didô har betydningen «vandreren».