Mellom 1761 og 1767 kopierte den danske matematiker Carsten Niebuhr kuneiforme inskripsjoner i Persepolis og laget skisser fra Ninive, og hakk i hel kom den franske botaniker og forskningsreisende André Michaux med en inskripsjonsrik kudurru (grensestein) fra kassitternes tid, funnet av en annen franskmann nær Bagdad, og solgte den til Bibliothèque Nationale de Paris. Den aller første kjente utgravningen i Mesopotamia ble imidlertid ledet av Abbé Beauchamp, den pavelige generalvikar i Bagdad, som avdekket en skulptur med det motivet som nå er blitt kjent under navnet «den babylonske løve». Beauchamps memoarer fra sine reiser, publisert i 1790, utløste en sensasjon i vitenskapens verden, og det var særlig fra nå av at forskerinstitusjoner ble interessert i arkeologiske og andre forskningsekspedisjoner til Midtøsten.