Han fulgte øyens vestkyst nordover, og kastet anker i en vik (dagens ) på Sørøyas nordside. Her døde fire av hans menn i det første og eneste møtet Tasman hadde med maori-folket. I begynnelsen av 1950-tallet ble denne trefningen forklart på newzealandske skoler på følgende vis: Abel Tasman hadde tolket signalene Maoriene gav ved å blåse på store skjell (conch) som velkomsthilsninger, han lot derfor sin trompetspiller svare anropene ved å kopiere note for note. Dette resulterte i anfallet på skipene samme natt. Etter dette gav han viken navnet (Morderviken), før han seilte videre nordover. Underveis passerte han som skiller Sørøya fra Nordøya. Dette sundet mente han var en bukt, og ga den navnet . Hans utgangspunkt var at var et land, og en del av Terra Australis. På vei tilbake til Batavia fant han Tonga-arkipelet 21. januar 1643. På New Zealand bærer fremdeles to steder navnene han ga dem: og .