Samtidig var Trediakovskij en produktiv oversetter av klassiske forfattere, middelalderens filosofer og av fransk litteratur. Oversettingene hans vakte ofte sensorenes mishag og han falt snart i unåde hos sine overordnede i Akademiet og i konservative hoffkretser. I 1759 ble han ekskludert fra Akademiet. Hans siste store verk var en oversetting av François Fénelons i 1766.