Den første innspillingen av sangen ble gjort 10. mai 1965 i Chess Studios i Chicago. I denne første innspilte versjonen spiller Brian Jones munnspill. To dager senere spilte bandet inn sangen på nytt – uten Brian Jones – i RCA Studios i Hollywood i Los Angeles med en annen rytme og en Gibson Maestro fuzzbox som gav den særegne gitarlyden på riffet. Richards så for seg at de skulle spille inn sangen enda en gang, med en blåserrekke som spilte riffet. Bandkollegene var uenige, og selv om manager Andrew Loog Oldham og lydtekniker Dave Hassinger støttet Richards, ble sangen gitt ut som singel i den versjonen som var spilt ut i Hollywood. Suksessen til sangen gjorde at hele lageret med Gibson fuzzbox ble solgt mot slutten av 1965.