I kirkens blomstringstid var katolikos-patriarken overhodet for flere millioner kristne mellom Middelhavet og Østkinahavet, og hadde til tider mer enn 200 biskoper under seg. Etter Timur Lenks blodige kristenforfølgelse var kirken imidlertid redusert til et lite og isolert kirkesamfunn i grensetraktene mellom dagens Tyrkia, Iran og Irak. Katolikos-patriarkens rolle var nå ikke lenger bare et geistlig overhode, men han fungerte også som østsyrernes politiske leder. Tittelen ble gjort arvelig av Shimun IV (ca. 1437–1497), dvs. at vervet pleide å gis videre til en bror eller nevø av den forrige innehaveren.