Men selve oppblomstringen av knuteteori fant sted i Skottland. Her var Peter Guthrie Tait ansatt ved Universitetet i Edinburgh og hadde oversatt arbeidene til Helmholtz om virvelbevegelse eller vorteksteori i ikke-viskøse væsker. Der hadde han hadde vist at ringvirvler var stabile, noe som Tait demonstrerte med røykringer. Dette fikk William Thomson (senere Lord Kelvin) i 1867 til å foreslå at atomene kunne bestå av stabile vorteks i eteren. Stabiliteten skulle da skyldes at de opptrådde som forskjellige knuter. Desto mer komplisert knuten var, desto tyngre skulle det tilsvarende atomet være. Det store antall spektrallinjer typisk for hvert atom skulle skyldes de ulike tilstander av rotasjon og vibrasjon for et slikt vorteksatom.