Maten som ble produsert ble også for en stor grad eksportert fremfor å selges på det irske markedet, ettersom det var større profitt å hente andre steder. På grunn av to kalde vintre ble det hungersnød i 1740–1741, og rundt 13% og 20% av befolkningen i 1740 på 2,4 millioner mennesker. Også de som produserte varer for eksport var misfornøyd med situasjonen; det hadde i 1660-årene blitt innført toll på irske varer som ble sendt til England gjennom Navigasjonslovene (), men det var ingen slik toll på varer som gikk den andre veien.