Den andre trilogien av langt kortere bøker utgitt på forlaget Flammarion, begynner med hvor Brague argumenterer for å opprettholde begrepet om metafysikken i bestemt entall, i stedet for å dele opp og relativisere metafysikkens begreper, eller rett og slett p avskaffe dem. Andre bind, (Det som hører mennesket til: Om en truet legitimitet), tar for seg utviklingen av nihilismen overfor menneskets verdighet gjennom europeisk filosofihistorie. Den siste, (Moderat moderne), argumenterer så på bakgrunn av de to foregående bøkene for at moderniteten synes å være en parasittisk størrelse. Det er en tett og dyp sammenheng mellom modernitetens avvisning av ontologiske størrelser som godt, skjønt og sant, og at denne avvisningens fremste filosofer verken kan eller ønsker å begrunne «hvorfor det skulle være godt at mennesker skulle eksistere». I totalt fravær av grunner til å mene eller tro at menneskenes væren er et gode, kan ikke moderniteten lenger romme noen form for humanisme, og tar derfor snarere tilflukt i det Brague kaller en «anti-antihumanisme».