Christian Braunmann Tullin ble født i 1728. Faren startet opp som tjenestemann for lagmann Christian Braunmann i Christiania og gjorde sine saker så bra at han fikk borgerskap som småhandler i byen. Han gjorde det godt og ble en ganske velstående mann. Da Christian kom til verden beæret han sin mentor og arbeidsgiver ved å gi sin sønn samme navn. Unge Christian viste seg å være en ressurssterk kar, og hadde evner utenom det vanlige. Han tok teologisk embetseksamen,lærte seg flere språk, musikk og tegning og 20 år gammel sto han mer enn godt rustet for yrkeslivet. Etter hvert ble han en dikter av rang, samtidig som han studerte rettslære og utviklet merkantile interesser. Unge Christian kom inn på eiersiden ved Faabro Spiger Fabrique, og ble etter hvert den drivende kraft. Fra 1757 var han ene-eier av fabrikken. Bare ni år senere dør Tullin, 36 år gammel. Han rakk å få gjort mye i sitt korte liv, og har satt spor etter seg som er synlig den dag i dag. Det var han som fikk satt opp huset som står på pynten rett ovenfor fossen. Tullin var en naturens lyriker, og den vakre naturen rundt Lysakerelva var til sterk inspirasjon for hans mange dikt – bl.a. hans mest kjente, ”Majdagen”. Derfor fikk han satt opp sitt feriehus og sommersted, ”Solerud”. Tullin bygde videre på en eldre toetasjes tømmerbygning på stedet, og tilførte bl.a. en innglasset svalgang mot sør i begge etasjer. De lange svalgangene var en helt uvanlig bygningsform på 1700-tallet, og avdøde byantikvar Arno Berg karakteriserte denne bygningen som det første hus med glassveranda i Norge. miniatyr|Dikteren Christian Braunmann Tullin var den første industribygger ved Fåbro og Lysakerelven På slutten av 1800-tallet ble huset delvis ombygget og fikk bl.a. en glassveranda i sveitserstil på søyler ut fra andre etasje. Spikerfabrikken under Tullins ledelse slet i flere år, men etter hans døde fikk hans enke, Mette Kruckow, som tok over ledelsen av fabrikken – mer fart på sakene. Hun viste seg som en dyktig forretningskvinne og under hennes ledelse kunne spikerverket endelig vise frem positive tall og må betegnes som en god forretning. I 1790, året hun døde, var produksjonen oppe i fire millioner spiker og hun nådde også sitt mål om å komme inn på det danske markedet. Etter Mette Kruckows døde overtok hennes sønn, Claus Tullin. På dette tidspunkt var det stor aktivitet ved fossen. I 1807 fant man her et 50 meter langt hammerhus som rommet 12 hammere. Vannet fra Fåbrofossen ble ledet via en over 60 meter lang og halvannen meter dyp renne til fire store vannhjul som ga nødvendig kraft til å drive hammerne. Spikerproduksjonen pågikk helt til 1830. Da døde Claus Tullin. Og med ham også spikerabrikken.