Johan Oscar Smith møtte betydelig motstand fra vanlige kirkesamfunn i Norge. Helt i begynnelsen av 1900-årene så Norge en økt interesse for dåpen i Den Hellige Ånd (). Smith selv opplevde en slik dåp i 1900. Smith fokuserte på læren om lydighet mot Ånden, og trodde at gjennom slik lydighet er det mulig å bli renset fra iboende synd og ta del i en stadig økende del av kristen dyd. Han følte at andre la vekt på opplevelsen av å motta Ånden, men hadde mindre interesse for et liv i lydighet. I de tidligere årene av sin religiøse virksomhet snakket og skrev han om dette regelmessig, noe som førte til kritikk av Smith selv og den nye bevegelsen generelt, ikke minst fra den da fremvoksende pinsebevegelsen, ledet av Thomas Ball Barratt.