Péladan begynte i 1881 som kunsthistoriker med en studie over Rembrandt. Han stilte seg etter hjemkomsten fra en reise i Italia 1882 ved Jules Barbey d'Aurevillys side som slagferdig bekjemper av naturalismen, og påbegynte (1884) en serie som kom til å omfatte 20 romaner, som sammen med et 30-talls teoretiske skrifter hadde til avsikt å vise på den latinske rases forfall som følge av at man hadde avhendet seg den kirkelige og politiske makten. Blant hans teoretiske skrifter kan særlig nevnes (1894, andre opplag i 1911 ble tilegnet Oscar II).