Hvis en ser bort fra den store kroppslengden, er det lite som skiller scheltopusiken fra glasslangene (). Duméril & Bibron opprettet likevel den monotypiske slekten for arten i 1839. Boulenger flyttet scheltopusiken til i 1885, og det er dette slektsnavnet som er vanligst i eldre litteratur. Genetiske studier i vår tid har vist at scheltopusiskens aller nærmeste slektning er stålormen, , og den er derfor nå tilbake i slekten .