Hartmann arbeidet blant annet for Undersøkelseskommisjonen av 1945, forsket i tyske arkiver, og var til stede ved krigsforbryterdomstolen i Nürnberg. Han er blant annet kjent for bøkene (1958), (1959, 1970) og (1965). Hans vilje til uavhengige tilnærmingsmåter til stoffet gjorde han til noe av en i forhold til det etablerte historiemiljøet.