De fleste var svensker, som det gjenspeiles på svenske runesteiner som nevner Bysants og Russland og araberlandene. Blant væringene var også dansker, nordmenn og islendinger som Griss Sæmingsson ca 970, Stefnir Torgilsson som «omvendte» Island, som døde på hjemvei fra Russland, og Bolle Bollason som tjente i keisergarden 1028-31. Han var særlig stolt av sverdet Fotbiteren som han hadde fått i gave. Blant danskene var Ulf jarls bror Eiliv. Nordmannen Harald Sigurdsson, den senere kong Harald Hardråde, tjenestegjorde 1034-43 ved fyrst Jaroslavs hird i Kijev og deretter i den bysantinske hær, der han ble forfremmet til offiser med tittelen når han gikk i keiserens følge, bærende ordensmaktens symbol.