Eksklusjon, en form for utfrysning, er den sterkeste formen for disiplinært tiltak. Kontakt med den ekskluderte er begrenset til familiemedlemmer i samme hjem, og til menighetens eldste, som kanskje oppfordrer den ekskluderte til å søke om gjenopptakelse; formelle forretningsanliggender kan fortsette, dersom disse er kontraktsfestet eller finansielt forpliktende. Vitnene lærer at det at man unngår sosialt og åndelig fellesskap med ekskluderte personer, bidrar til å holde menigheten fri for umoralsk innflytelse, og at å «miste verdifullt fellesskap med sine kjære kan hjelpe [den ekskluderte] til å 'komme til fornuft,' se alvoret i sin gale handlemåte, og ta skritt for å vende tilbake til Jehova.» Denne praksisen tjener også det formål å avskrekke andre medlemmer fra uønsket adferd. Medlemmer som (en formell utmelding), behandles på samme måte som ekskluderte. Ekskluderte personer kan bli gjenopptatt i menigheten dersom den ekskluderte har gått på møter i Rikets sal en tid, men ellers holdt avstand til menigheten.