For å opprettholde Garbos troverdighet ble det besluttet at han (eller en av hans agenter) burde advare tyskerne om tidspunkt for og enkelte detaljer om selve invasjonen av Normandie, riktignok for sent til at de kunne rekke å iverksette effektive mottiltak. Det ble avtalt spesielt med de tyske radiooperatørene at de skulle vedbli å lytte etter Garbos meldinger gjennom natten mellom 5. og 6. juni 1944, under foregivelse av at en underagent når som helst ville komme med viktig informasjon. Da Garbo endelig tok kontakt kl. 3 natt til 6. juni, mottok han imidlertid intet svar fra de tyske operatørene før klokken 8 om morgenen. Pujol vendte imidlertid uhell til hell ved nå å kunne la Garbo legge til mer operative detaljer til meldingen. Dermed økte tiltroen tyskerne hadde til ham. Garbo fortalte sine tyske kontakter at han var forferdet over at hans første budskap ikke ble mottatt og skrev: «jeg kan ikke godta unnskyldninger eller uaktsomhet. Hadde det ikke vært for mine idealer, ville jeg oppgitt arbeidet.» venstre|miniatyr|200x200pk|En oppblåsbar dummy M4 Sherman tank. Den 9. juni (tre dager etter D-dagen) sendte Garbo en melding til tysk etterretning som ble videresendt til Adolf Hitler og (OKW, den tyske overkommando). Garbo meddelte at han hadde konferert med sine viktigste agenter og utarbeidet en kampoppsetningsplan som viste 75 divisjoner i Storbritannia; i virkeligheten var det bare ca. 50. En del av «Fortitude»-planen var å overbevise tyskerne om at en fiktiv arme var stasjonert sør og øst i Storbritannia, , bestående av 11 divisjoner (150 000 mann) og under kommando av general George Patton.