Mens Dickens' første romaner kan beskrives som episodiske, innfallsrike og løst komponert, er bøkene fra og med (1846-48) fastere i disposisjonen. David Copperfield har ikke bare en klar komposisjon, men er dertil «helt forskjellig fra hans tidligere [bøker], skrevet i en ny stillferdig tone, med tilbakeblikkets lykke, vemod og humor».