De fleste cembalostykkene er suitesatser, hovedsakelig couranter, sarabander, allemander og giguer. Stykkene er mer komplekse og varierte enn Chambonnières verk. De mest bemerkelsesverdige og individuelle av Couperins cembalokomposisjoner er likevel chaconnene, passacagliaene og («Preludier uten taktstreker»). Sistnevnte er skrevet i en egen notasjon med bare helnoter, arrangert i grupper knyttet sammen ved hjelp av buer. Disse stykkene røper innflytelse fra Johann Jakob Frobergers frie allemander og programmatiske stykker; i noen låner Couperin korte passasjer fra Frobergers toccataer.