I 1905 dannet fire tyske kunstnere, ledet av Ernst Ludwig Kirchner, kunstgruppen Die Brücke («Broen») i byen Dresden. Dette var uten tvil den grunnleggende organisasjonen for den tyske ekspresjonistiske bevegelsen, selv om de ikke brukte selve ordet. Noen år senere, i 1911, dannet en likesinnet gruppe unge kunstnere Der Blaue Reiter («Den blå rytteren») i München. Navnet kom fra Vasilij Kandinskijs maleri fra 1903. Blant medlemmene deres var Kandinskij, Franz Marc, Paul Klee og August Macke. Begrepet ekspresjonisme etablerte seg imidlertid ikke fast før i 1913. Selv om hovedsakelig en tysk kunstnerisk bevegelse opprinnelig og mest dominerende innen maleri, poesi og teater mellom 1910 og 1930, var de fleste forløperne for bevegelsen ikke tyske. Videre har det vært ekspresjonistiske skjønnlitterære forfattere, så vel som ikke-tysktalende ekspresjonistiske forfattere, men i Tyskland, hvor det var framstående ekspresjonistiske verk, fikk bevegelsen tilbakegang samtidig som det var en politisk framvekst av Adolf Hitlers nazisme på 1930-tallet. Ekspresjonismen ble da også fordømt av de tyske nazistene som , det vil si utartet og degenerert kunst.