Da Jovianus ble hyllet, befant hæren seg fortsatt dypt inne i persisk territorium, helt ved Tigris’ bredder. Den nye keiserens første oppgave var å føre hæren tilbake i sikkerhet. Det ble snart klart at den persiske hæren sperret retretten slik at Jovianus ble tvunget til å innlede forhandlinger med persernes konge, Sjafur av Sasanideriket. Perserne hadde benyttet brent jords taktikk og sultet ut romerne. De var således i en vanskelig situasjon. I de ydmykende forhandlingene som fulgte ble Jovianus tvunget til å oppgi fem provinser som hadde blitt erobret av keiser Maximianus og siden utgjorde romersk Mesopotamia. Betingelsene var full avståelse av alle romerske områder bortenfor Tigris. Med dem fulgte flere viktige grensefestninger - Nisibis, Castra Maurorum og Singara – som hadde vært en sentral del av forsvaret mot Persia. Disse ble overgitt på betingelsen av at innbyggerne fikk fri passasje. Romerne måtte også oppgi sine interesser i Kongedømmet Armenia til fordel for perserne. Armenias kristne konge, Arshak II, måtte forholde seg nøytralt i fremtidige konflikter mellom de to storrikene.