Motivasjonen til radikalortodoksien er å ta et oppgjør med det moderne, og det modernes forhold til teologien som vitenskap. Moderne teologi kritiseres for å være for ydmyk overfor de sekulære standarder hva angår vitenskapelig «objektivitet», men radikalortodoksien hevder å kunne vise en vei (gjennom postmodernismens kritikk av rasjonalitet, og dens erkjennelse av at all tanke er tilhørende egne kulturelle og lingvistiske system) for teologien tilbake til sin rettmessige plass i vitenskapen. Argumentasjonen bygger på påstanden om at postmodernismen anser all virkelighet for å være uten substans og for å være i en kontinuerlig bevegelse frem og tilbake mellom intetheten og evigheten. På bakgrunn av dette kan teologien stå ved sin påstand om at Gud skapte jorden ut av intet og kravet om å forholde seg til en transcendent virkelighet. Kort sagt: radikalortodoksien krever at teologien kan grunngi sin egen eksistens på utfra sitt eget trosspråk. Nå skal altså ikke teologien beskues med sekulærfilosofiske briller, men det sekulærfilosofiske skal avsløres som en korrumptert teologi. Dette er John Milbanks hovedpoeng i boken (1990).