Det oppnådde, var å flytte tenkning fra psykopatologi til , bare hvis et problem ikke ble bedre av opplæring, ville psykopatologiske problemer bli vurdert. Dessuten var behandlingen rettet mot par, mens partnerne tidligere ville bli behandlet individuelt. Masters og Johnson så at sex var en felles handling. De mente at seksuell kommunikasjon og ikke individuelle problemer, var det viktigste ved seksuelle problemer. De foreslo også samterapi, et matchende par av terapeuter til pasientene. De argumenterte med at en enslig mannlig terapeut ikke fullt ut kunne forstå kvinnelige problemer.