Irenes mest kjente handling var å avslutte politikken med ikonoklasme og tillate dyrkelse av ikoner igjen. Etter å ha valgt Tarasios, en av hennes egne forkjempere og hennes tidligere sekretær, som patriark av Konstantinopel i 784, innkalte hun til to kirkemøter. Det første av disse, holdt i 786 i Konstantinopel, ble motarbeidet av tilhengerne av ikonoklasme. Det andre ble samlet i Nikea (dagens tyrkiske by İznik) i 787, opphevet formelt ikonoklasmen, og forente den østlige kirke med den vestlige kirke i Roma (Se Det sjuende økumeniske konsil).