En elvebredd preget av grus framfor det mer vanlige myr- og våtland, førte til at Hammersmith ble betraktet som et friskt sted å bo framfor Londons trange og forurensete gater. Fra middelalderen av trakk velstående londonborgere ut til Hammersmith. Vest for kirken etablerte båtbyggere, møller og bryggerier seg rundt utløpet av en bielv til Themsen.