Hun ble giftet bort til Ayte Seolomon, som regjerte over regionen. Hun gikk inn i politikken for å hevne sin manns militære nederlag, og ledet selv mennene i kamp. Etter å ha inngått en allianse med herskeren i Tigray, fikk hun tittelen guvernøren av Asmara-regionen. Hun var aktiv som leder og hærfører gjennom 1830-åra. I 1840 overlot hun styret til sønnen Woldemichael Solomon, og trakk seg tilbake som nonne i St Marie de Hazzega-klosteret. Hun blir siden oppsøkt her av sine fiender, og flyktet. Til sist blir hun torturert til døde.