En pike vandret ut i en have til henne kom det en ung sjømann,han sagde: Hør du min kjære pike, vær du forsikret at jeg har deg kjær. På dette spørsmål jeg ei kan svare, jeg er ut av så ringe stand,så vil du noe av meg begjære jeg noen tjener ei være kan. Vil du min tjener da ikke være, jeg har i sannhet respekt for deg,men vil du være min hjertens kjære så har jeg rikdommer nok for deg. Jeg har en venn som for syv år siden, for syv år siden reiste bort fra meg,og lever han da har han mitt hjerte, og er han død så la meg få hans sjel. Da han nu hørte hun var oppriktig, da kunne han ei holde seg,jeg er den venn som en gang dro fra deg,jeg kommer og for å tilbede deg. Er du den venn som for syv år siden, for syv år siden reiste bort fra meg,så vis meg hånden, og vis meg fingeren, og vis meg ringen som du fikk av meg. Jeg er den venn som for syv år siden, for syv år siden reiste bort fra deg,her har du hånden, her har du fingeren og her er ringen som jeg fikk av deg. Så tok han henne i sine armer, de kysset en gang ja to og tre.Jeg er den rikeste blant de rike, jeg har jo funnet min kjæreste.