Teksten er delt i to deler der den første delen påkaller solen, Ra, i 75 forskjellige former. Den andre delen er en rekke bønner der faraoene antar natur- og guddommelige former, men for det meste solguden. Teksten ble utviklet under det 18. dynasti og lovpriser også farao for hans forening med solguden, og med andre guddommer. Teksten ble brukt ved inngangen til de fleste gravene fra Seti I tid, selv om den var første kjent fra gravkammeret til Thutmose III og graven til hans vesir Amunuser.