Modelljernbane som hobby går tilbake til siste halvdel av 1800-tallet. Først kom lokomotiver og vogner som skulle brukes rett på gulvet. Både ekte dampmaskin, urverk og elektrisitet ble brukt som framdriftsmiddel. Mot slutten av århundret kom tilhørende skinner og etter hvert også annen jernbaneinfrastruktur. I 1891 kom det tyske firmaet Märklin med et sporviddeprogram som de benevner 0, 1, 2 og 3. Dette er betegnelser som fortsatt gjelder. Allerede i 1901 startet en diskusjon om normer for modelljernbaneutstyr, slik at man kunne bruke utstyr fra ulike utstyrsfabrikanter om hverandre, og man fikk en ensartet betegnelsen på sporviddene og dermed også nedskaleringsforholdet. I dag er det to internasjonalt førende normer, en europeisk (NEM) forvaltet av Morop og en amerikansk (NMRA). Disse normene avviker ikke med hensyn på navn på de ulike skalaene, men på detaljer i hvordan hjul, skinner o.l. skal utføres. I de seneste årene har disse to normsystemene nærmet seg hverandre.