Konsulatloven ble vedtatt i Stortinget og 27. mai lagt frem for statsråd i Stockholm. Kongen nektet å signere loven og Jørgen Løvland gikk av. Stortinget vedtok 7. juni 1905 enstemmig at unionen var oppløst «som følge av at Kongen har opphørt å fungere som norsk konge». I Sverige argumenterte mange for krig mot Norge. Hjalmar Branting agiterte for at unionen skulle oppløses fredelig. Oskar II var sint og såret over 7.juni-vedtaket, men ville at unionen skulle oppløses fredelig. I resten av Europa ble Norge oppfattet som urostifter og sympatien var for en stor del på Sveriges side. Fridtjof Nansen talte Norges sak særlig i Storbritannia. Stormaktene la press på Sverige til å unngå krig.