Noen dager etter pressekonferansen ombestemte Irving seg. Han mente nå at dagbøkene var ekte. Ifølge Robert Harris, som skrev bok om oppstyret rundt «Hitlers dagbøker», gjorde Irving helomvending fordi han følte seg uvel i selskapet med majoriteten av respektable historikere som mente dagbøkene var falske. Irving klarte heller ikke å tro at noen orket å ta seg bryet med å forfalske dagbøkene, som talte totalt 62 bind. Men først og fremst gjorde det inntrykk på Irving at han ikke fant en eneste henvisning til holocaust i dagbøkene. Dermed tok Irving dagbøkene til inntekt for sin påstand om at Hitler ikke hadde visst om jødeutryddelsen. Dagbøkene ga det samme sympatiske inntrykket av diktatoren som det Irving formidlet. Der hvor de fleste historikerne ga Hitler skylden for Krystallnatten, viste dagbøkene at Hitler hadde beordret pogromen stanset så snart han hadde blitt orientert om den, akkurat slik Irving hadde påstått i . Det bildet av Hitler som trådte frem i dagbøkene var på punkt etter punkt i overensstemmelse med Irvings fremstilling av Hitler. Han sendte ut en presseerklæring der han meddelte sin nye overbevisning om at dagbøkene måtte være ekte, og holdt deretter en pressekonferanse. Dette nye utspillet fra David Irving bragte ham på forsiden av .