På grunn av stor trafikk og korte avstand mellom stoppestedene måtte bussene for denne oppgaven utformes for effektiv og tidsbesparende transport av passasjerer. Det stilles ikke høye krav til komfort, rask gjennomstrømning av passasjerer inn og ut av kjøretøyet innebar dobbelte dører, lav innstigningshøyde og en stor andel ståplasser. Lavgulvbuss med knelingsevne var det oftest foretrukne valget for de fleste busselskaper og ruteselskapene som besørget bybusstrafikk, men ikke alltid. I ordinær trafikk er hyppige hastighetsvariasjoner en del av hverdagslivet, noe som innebar bruk av automatiske girkasser for å lette belastningen på sjåføren.