Visekongen Antonio José Amar y Borbón ledet først juntaen i Bogotá, men han ble avsatt fem dager senere på grunn av folkelig motstand. Selv om Bogotá-juntaen kalte seg "Det nye kongeriket Granadas øverste junta," fortsatte splittelsen av den politiske autoriteten ettersom nå også mindre byer satte opp sine egne juntaer som hevdet å være selvstendige fra provinshovedstedene, og dette førte til militære konflikter. I de følgende månedene var det to mislykkede forsøk på å opprette en provinskongress.