Viktoriaparkens omdømme som «folkets park» økte også etterhvert som den ble et sentrum for politiske møter og folkemøter av ulike avskygninger, som muligens overgikk Hyde Park i betydning. Parken befant seg i krysningen mellom Tower Hamlets – som på 1800-tallet var kjent for fattigdom og som en bastion for sosialistisk og revolusjonær agitasjon – og Hackney med sine religiøse dissenter som utgjorde sin egen grein av reformisme. Parken var scenen for tallrike Speakers' Corner hvor enhver kunne stille seg opp på sin egen såpeboks og holde taler. Store folkemengder samlet seg blant annet for å høre på de sosialistiske talerne William Morris og Annie Besant. Annie Besant brukte parken til politisk agitasjon under fyrstikkpikenes streik i London i 1888.