Selv før slaget ble innledet, hadde særlig Tyskland store logistikkproblemer, noe som også medførte matmangel for soldatene. Den senere tyske generalfeltmarskalken Erwin Rommel, som ble tildelt Pour le Mérite som følge av sin innsats under erobringen av Matajur i De julianske alper den 26. oktober 1917, beklaget seg ofte over sine «dårlig forede tropper». Den allierte blokaden av Tyskland, som den tyske keiserlige flåte ikke greide å bryte, sørget for matmangel og utbredt feilernæring i Tyskland og hos dets allierte. Kombinasjonen av utilstrekkelig ernæring med de lange nattmarsjer som Caporetto-offensiven krevde, ga de tyske og østerriksk-ungarske styrkene store tap. Til tross for dette var offensiven innledningsvis særdeles vellykket. Men ettersom det området sentralmaktene kontrollerte stadig ble større, kombinert med den allerede begrensede logistikken, ble kapasiteten fullstendig sprengt. Innen offensiven nådde Piave, hadde sentralmaktenes soldater så lite forsyninger at de var fysisk helt utmattede. Da italienerne klarte å gi dem motstand, mistet fremrykningen sitt moment, og partene falt tilbake til den tidligere utmattelseskrigføringen.