Gómez Dávila behandlet et bredt spekter av emner, filosofiske og teologiske spørsmål, problemer innen litteratur, kunst, estetikk, historiosofi og historiografi. Han benyttet seg av en litterær metode av kontante og kortfattede påstander. Den litterære metoden han utviklet er den skolastisk kommenteringen, som han anvendte idet han skrev om verdens gang, og særlig i de fem bindene av (1977, 1986 og 1992). I sine senere verker forsøkte han å definere det «reaksjonære», som han identifiserte med en bekreftende måte å plassere seg selv etsteds forbi den tradisjonelle aksen av høyre og venstre. På grunnlag av en katolsk tradisjonalisme og påvirket av Friedrich Nietzsche og andre, kritiserte han moderniteten.