Schei-komiteen la til grunn et skille mellom ekte og falske byer. En ekte by fungerte som fellesnevner for et oppland, ifølge komiteen, for å ivareta dette ansvaret burde byene ha gunstigere skattesituasjon og ikke delta i utjevning gjennom fylkeskommunen. De "ekte" byene burde få vokse og fungere som motorer for omlandet. Falske byer hadde fått bystatus for lenge siden uten å ha blitt til regionsentra, for eksempel Skudeneshavn, disse burde derfor miste sin bystatus og innlemmes i landkommuner. Komiteen fikk i stor grad tilslutning for dette synet blant politikerne. I 1961 vedtok Stortinget at alle byer, unntatt Oslo og Bergen, skulle bli medlemmer av fylkeskommunen fra 1964. Kommunalminister Andreas Cappelen kritiserte Schei-komiteens bybegrep og ville gå bort fra små byutvidelser der bykommunene gradvis overtok nærliggende områder fra landkommunene. Kommunereformene etter 1960 hadde størst konsekvens for bykommunene.