Quislings viktigste støttespillere i det tyske maktapparatet var nazistenes sjefideolog Alfred Rosenberg og Kriegsmarine under Erich Raeders kommando. I møter med sine tyske kontakter skapte Quisling og Hagelin et forvrengt bilde av det norske samfunnet, og la ut om «jøden og frimureren Hambro» og arbeiderbevegelsen og «marxist-regjeringens» sympati med Sovjetunionen. Nasjonal Samling, påstod Quisling og Hagelin, hadde «hundre eller to hundre tusen sympatisører», og pålitelige folk i hæren, i posten, telegrafen, og jernbanen. Dette var naturlig nok svært langt unna realitetene, og spesielt var Hagelin særdeles aktiv i å overvurdere NS-bevegelsens styrke overfor tyskerne.