En rettskrivingsreform, bebudet av kirkeminister Fridtjuv Berg i 1906, satte en grense for det som senere ble kalt «gammelstaving»: ble , ble og så videre. Den da ganske nyformulerte skriveregelen, som skilte mellom partisipp- og supinumformer: , , var det imidlertid noen som savna, men avviklinga av hv-stavinga i for eksempel spørreord som , , ble savna av flere, da den innebar at språket fjerna seg fra norsk og dansk.