George H.W. Bush ble støttet av 89 prosent av de spurte på enkelte meningsmålinger (mye grunnet den vellykkede Gulfkrigen), og det var dermed ansett som svært vanskelig å hindre Bushs gjenvelgelse. Dette førte til at populære demokrater som New York-guvernøren Mario Cuomo ikke stilte i primærvalgene, i likhet med Lloyd Bentsen, Edward Kennedy og John Kerry. Al Gore avslo å stille til valg grunnet sin sønns skader og operasjoner etter en trafikkulykke. De kandidatene som raskt reiste seg, var Arkansas-guvernøren Bill Clinton; tidligere guvernør i California, Jerry Brown; Nebraska-senator Bob Kerrey; tidligere Massachusetts-senator Paul Tsongas og Iowa-senatoren Tom Harkin. Clinton vant 39 av statene, Brown 3, Tsongas 6, mens Kerry og Harkin vant hjemstatene sine. Brown tapte tidlig en god del støtte med negative utsagn rettet mot jøder, og sin plan om å ha Jesse Jackson som visepresidentkandidat (som også hadde hatt kontroversielle utspill mot jøder i New York).