Kvinnesaksbevegelsen som progressiv og likestillingsorientert bevegelse har lang tradisjon for å engasjere seg for likestilt/inkluderende språk, og bidro i etterkrigstiden til en kulturendring der kjønnede ord og titler som «lærerinne» og «frøken» gikk ut av bruk i Norge. For kvinnesaksbevegelsen har det alltid vært viktig at kvinner i samfunnet først og fremst skal ses på som mennesker – på lik linje med menn. Kvinnesaksbevegelsen har også engasjert seg for kjønnslikestilt språk i lovtekster, og fikk i etterkrigstiden gradvis gjennomslag for sitt syn. I 1979 innførte Justis- og politidepartementet retningslinjer for kjønnslikestilt språk i arbeidet med lovtekster. For kvinnesaksbevegelsen ble det også tidlig naturlig å støtte opp om en inkluderende språkutvikling mer allment.