I gammelnorsk var det en forskjell mellom sterke og svake hunkjønnsord. De sterke hunkjønnsordene fikk i flertall endelsen eller , mens de svake fikk endelsen (). I moderne norsk har de svake formene stort sett falt sammen med de sterke når det gjelder flertallsendinger. Derfor har vi nå enten eller i ubestemt flertall. I nynorsk er og hovedformene, det samme som de eneste mulige formene i bokmål. I flere dialekter har den opprinnelige svake flertallsbøyningen for hunkjønnsord holdt seg som en egen type. Dermed sier man , , eller i flertall. Dette finnes hovedsakelig i fjellbygdene på Østlandet, deler av Trøndelag, Sør-Helgeland og noen steder på Vestlandet, som Voss og Hardanger. Før rettskrivingsreformen i 2012 var det i nynorsk tillatt å skrive og som sideformer.