Rekkevidden på jaktefarten vokste etterhvert ut til Ytre Oslofjord og nedover Sørlandskysten, og med det utviklet Konglungen seg til noe mer enn et vanlig strandsted. I perioden 1820–1860 drev Jacob G. Cock et rederi fra eiendommen lengst nord på fastlandssiden av Konglungssund.