Orkdalsvarianten av trøndersk har flere særtrekk som ikke finnes i nabokommunene. Blant disse er tykk l for norrønt 'rð' ( for adjektivet «hard»), godt bevarte diftonger ( og til forskjell fra nabodalførenes og ), palatalisering av trykklette endestavelser ( [jentene], [flaskene]) og bøying av svake hunnskjønnsord som i – (i Hemne og Snillfjord: – ). Dativ har også holdt seg i den eldre generasjonen. Formen har tradisjonelt vært mest vanlig som personlig pronomen i første person flertall, selv om formen nå er den vanligste blant yngre.