Vennskap mellom to høvdinger var gjerne av mer midlertidig art enn vennskapene mellom en bonde og en høvding. En høvding kunne opprette vennskap med en annen høvding av politisk/strategiske grunner, for eksempel et mål om å «knekke» en tredje høvding eller allianse av høvdinger. Det hendte også at en høvding kunne opprette vennskap med en annen fordi han anså denne høvdingen som mektigere enn seg selv og dermed ønsket «en bit av kaka». Slike høvding-vennskap tok ofte slutt når målet var oppnådd. Det var ofte den høvdingen som stod lavest i rang som tok initiativ til vennskapet. Ved en gaveutveksling var måtte det være minst tre personer til stede - giver, mottaker og tilskuer. Det var viktig at noen kunne bevitne gaveutvekslingen, slik at vennskapet dermed var «offisielt».