Imidlertid falt Windsor-traktaten snart fra hverandre. Henrik var «ikke i stand til eller uvillig» til å tøyle de anglo-normanniske herrene, og Ruaidrí var ikke i stand til å kontrollere alle de irske kongene. Den samtidige engelske historiker William av Newburgh skrev at «de militære kommandatene som ble etterlatt der av ham [Henrik] for regjeringen av denne underkuede provinsen, med ønske om enten bytte eller berømmelse, utvidet gradvis grensene som ble tildelt dem». I april 1176 marsjerte en stor anglo-normannisk hær fra Dublin nordover inn i det som nå er grevskapet Armagh. Dette var en del av Airgíalla, et rike ment å være fritt for inngrep under traktaten. Imidlertid tvang irene fra Airgíalla anglo-normannerne til å trekke seg tilbake og drepte opptil 500 av deres soldater. Denne samme sommeren invaderte styrkene til Airgíalla og nordlige Uí Néill, under Cenél nEógain (Kinel Owen), Meath, ledet av kong Mael Sechlainn Mac Lochlainn. De ødela festningen ved Slane og tvang anglo-normannerne til å forlate Galtrim, Kells og Derrypatrick.