Selve repetermekanismen til Spencer var solid og funksjonell. Det var fullt mulig å skyte presist med en hastighet på 10-12 skudd i minuttet. Dette var 5 ganger så raskt som datidens munnladningsmusketter kunne skyte. Spencer-patronen manglet imidlertid rekkevidde, og var sjelden effektiv ut over 300 meter. Dette problemet hadde patronen felles med alle randtenningspatroner. I tillegg var de store kobberpatronene skjøre. De pådro seg fort små bulker og hakk som gjorde at de ikke fyrte av, ikke ville lade eller var umulige å trekke ut etter at de var avfyrt. Det bløte kobberet kombinert med knallstoffet i randen gjorde at slag mot magasinet eller patrontasker kunne få patronene til å antenne.