Som alle bysantinske krøniker og ulikt de mer ærverdige historikere omtaler og forholder forfatteren av seg til populære anekdoter, den fysiske beskrivelsen av det viktigste personligheter som tidvis er omsorgsfulle portretter, usedvanlige hendelser som jordskjelv og kometer, alt sett fra en kirkehistorisk synsvinkel og en kronologisk plan i henhold til . Den litterære stilen er preget av dagligdagse og folkelige vendinger som er lite polert, men sirlig pyntet. Sempronius Asellius har pekt på denne bysantinske forskjellen i folkelig vendinger og særegne komposisjon som skiller krøniker fra historieverker ().