Som student utga Bergsgård i 1908 en litteraturhistorisk avhandling om Nicolai Wergeland i serien «Småskrifter fra Det litteraturhistoriske seminar». Han fullførte i 1910 embetseksamen, med hovedfag i historie. Oppgaven handlet om Nicolai Wergeland, og representerte en forlengelse av 1908-teksten. I 1911 fullførte han praktisk-pedagogisk eksamen. Mens han arbeidet i Volda og på Stord publiserte han en del artikler og kortere tekster. 1920–21 foretok han et studieopphold i Frankrike. Resultatet av reisen ble avhandlingen om samt en artikkel om den konfesjonsløse moralopplæring i Frankrike i Norsk pedagogisk tidsskrift i 1925. I 1933 tok han doktorgraden på tobindsverket . Samme året skrev han Venstres historie sammen med Jacob S. Worm-Müller og Bernt A. Nissen i bestillingsverket til Venstres 50-årsjubileum. Boken er ikke helt upartisk; i en anmeldelse heter det at den er «skrevet av venstremenn for venstremenn». I 1940 utga han en bok om A. O. Vinje, . Under andre verdenskrig skrev han om Riksforsamlingen på Eidsvoll i . En samlet oversikt over norsk historie fra 1814 til 1940 ga han i den posthume (1958). I 1946 behandlet han spørsmål om nasjonal identitet i boka Nasjonaliteten i europeisk historie.