De fleste artene i denne slekten utviser tildels stor kjønnsdimorfisme, i det hannene typisk har langt mer praktfulle fjærdrakter enn hunnene, men det finnes noen unntak. Mest praktfulle er standfuglartene som finnes i på Filippinene og i Wallacea. Hunnene har som regel mer diffuse farger, og fjærdrakten er ofte mer jordfarget, selv om tegningene ellers kan være ganske like mellom kjønnene.