På Cuba fikk han malaria og var døden nær. Mangelen på kjøreveier gjorde det nødvendig å ha med seg ridehest. En gang stanset toget mellom to stasjoner så han fikk gå av. Han hev ut saltasken for å følge etter med hesten, men ut av nattemørket kom et forskrekket rop. Saltasken hadde truffet en mann som overnattet i veigrøften. Og den som hadde fått Smith-Johannsens saltaske i hodet, var herr Sanne fra hans hjemby Horten. Herr Sanne arbeidet på den plantasjen der Otto Sverdrup var bestyrer.