Karl von den Steinen fattet imidlertid srerk interesse for de eldre øybeboeres tatoveringer, som også kunne dekke huden fra hode til for, og han fant ut av bakgrunnen for motivvalgene. I den forbindelse sfikk han også folk til å utlegge de gamle legender, ritualer og myter. Etter reisen arbeidet han i mer enn tyve år med sitt trebinds mesterverk , hvis siste bind utkom i 1928. Karl von den Steinens nedtegnelser ble en inpuls som var med på å gjenopplive ttatoveringskunsten på øyene; og det er takket være ham att ikke bare forskere, men også moderne marquesanere, har mye av sin kunnskap om de gamle skikker i så måte.