Brukerne i evalueringsprogrammet var ansatte i offentlige etater. De betalte derfor ikke personlig for de dyrere og mer avanserte NiMH batteriene. Bilene med denne batteritypen fikk bedre karakterer i programmet på grunn av lengre rekkevidde. Energieffektiviteten i denne batteritypen var imidlertid ikke like god som i versjonen med bly/syrebatterier. Siden det var lite hensiktsmessig å utviklet to batterityper for et begrenset modellprogram, valgte Toyota ett – det mer effektive og dyrere NiMH-alternativet. Dette gave en høyere produksjonskostnad og dermed også høyere bilpris.