Ved de europeiske hoffene, kanskje spesielt i Versailles og Whitehall på 1600- og 1700-tallet, fikk ofte elskerinner stor makt og innflytelse. En konge kunne ha mange elskerinner, men ha én som sin favoritt eller offisiell elskerinne (på fransk «maîtresse en titre»), som tilfellet etter sigende var med Ludvig XV og Mme de Pompadour. Det er antatt at både Ludvig XV og Charles II var under sterk påvirkning av sine elskerinner og disse forholdene var alment kjente «hemmeligheter». I Danmark-Norge hadde minst tre konger ni barn med sine elskerinner, det var minst fem av dem, og etterkommerne av disse tre fikk alle etternavnet Gyldenløve, et navn som ikke på noen måte signaliserer skam, fordekthet eller uekthet – snarere det motsatte.