Før eneveldet ble innført i Danmark-Norge i 1660 var Danmark et diarki hvor makten var fordelt mellom kongen og adelen, representert av riksrådet. Kong Christian IV var en aktiv politisk skikkelse og hadde store planer om hvordan Danmark skulle bli Nordens økonomiske og militære stormakt. Det eneste som sto i veien for kongens krumspring var høyadelen i riksrådet. Christian IV så derfor et reelt behov for å bringe høyadelen nærmere kongemakten. Han giftet derfor bort flere av døtrene sine med Kirsten Munk til fremgangsrike adelsmenn og fikk disse valgt inn i riksrådet. Disse svigersønnene ble svært innflytelsesrike som følge av konenes status som kongsdøtre; men de ble ikke de lojale støttespillerne som Christian IV hadde håpet på.