Det første trykket av et sjøslag er et enormt (548 x 800 mm) tresnitt av slaget ved Zonchio i 1499 mellom venetianerne og Det osmanske riket. Det eneste gjenværende er farget med sjablonger, de fleste ble sannsynligvis limt på vegger. Det tidligste sammenlignbare maleriet som overlevde ble laget flere tiår senere. På samme tid var kunstnere ofte involvert i utvidelsen av vestlig kartografi, og mer bevisste enn det som alltid kan virke åpenbart for tidens vitenskapelige og nautiske fremskritt. Ifølge Margarita Russell viser et av Erhard Reuwichs tresnitt fra den første trykte reiseboken (1486) at han prøver å vise sin forståelse av jordens krumning med et skip halvveis synlig i horisonten. De mange kystutsiktene i tresnitt i boka er viktige i utviklingen av slike fremstillinger. Fugleperspektiv planene av byer, ofte ved kysten, som vi i dag vanligvis vil betrakte som kartografi, ble ofte laget av kunstnere, og betraktet like mye som kunstverk som kart av samtidige. Italiensk renessansekunst viste maritime scener når det var nødvendig, men bortsett fra den venetianske kunstneren Vittore Carpaccio (ca.1465– ca.1525) var det få kunstnere i dette eller neste århundre som ofte kom tilbake til slike scener, eller gjorde det med spesiell følsomhet. Carpaccios sine scener viser venetianske kanaler eller kaianlegg, hans Legend of Saint Ursula viser flere avreiser og ankomster. I de tysktalende landene var Konrad Witz (ca.1400– ca.1446) sitt Miraculous Draft of Fishes (1444) både det første landskapsmaleriet som viser en gjenkjennelig landlig beliggenhet, og en stemningsfull utsikt over Genfersjøen.