Renessansens optimistiske framtidstro ble paret med tvil og skepsis på 1600-tallet. Den samme epokens klassisisme, som var den idealiserte videreføringen av den gresk-romerske litteraturens estetiske idealer, og var samtidig en reaksjon av barokkens påståtte smakløshet. Den litterære klassisismen preget fransk åndsliv på 1600-tallets siste halvdel, og da fransk kultur ble ledende i Europa (fram til den franske revolusjon i 1789), fikk England, Tyskland og de nordiske landene sterke klassisistisk impulser mot midten av 1700-tallet og Russland noe senere. Klassisismen plasseres gjerne i opplysningstiden, men strekker seg egentlig fra den ærerike revolusjon i 1688 til den franske revolusjon i 1789.