Valdemar den store hadde gitt sin ed som vasall til den tysk-romerske keiseren i strid med sin fosterbror Absalon. Da han døde i 1182, kom hans yngre sønn Knut VI av Danmark under Absalons innflytelse og skulle deretter avslå keiser Frederik Barbarossas krav om å avgi den samme ed som sin far. Keiseren kunne ikke overse dette, men han var opptatt i Italia og planla et korstog til Jerusalem. Det var lite å gjøre med tanke på at hans sterkeste vasall, Henrik Løve, var i landflyktighet. Men gjennom Löwe hadde keiseren adgang til de vendiske prinsene i Pommern inkludert hertug Bogislav som så en sjanse til å få slutt på den danske aggresjonen. Han var blitt omvendt til kristen og arbeidet for omvende folket sitt.