Eleatene hevdet at enhver forandring egentlig var umulig. De ble derfor tvunget til å benekte enhver forandring selv om de registrerte alle forandringene med sansene. Eleatene hadde fremsatt en påstand, et sånt standpunkt kalte Hegel en posisjon. Men hver gang en slik påstand fremsettes vil det dukke opp en motsatt påstand. Dette kalte Hegel en negasjon. Negasjonen til eleatenes filosofi var Heraklit, som sa at "alt flyter". Nå er det opprettet en spenning mellom to diametralt forskjellige måter å tenke på. Denne spenningen ble opphevet da Empedokles pekte på at begge hadde litt rett og litt feil. Eleatene hadde rett i at ingenting egentlig forandrer seg; de samtidig ikke hadde rett i at vi ikke kunne stole på sansene våre. Heraklit hadde rett i at vi kunne stole på sansene våre, men ikke i at alt flyter. For det var mer enn ett grunnstoff. Det var bare sammensetningen som forandret seg, ikke grunnstoffet selv. Empedokles' standpunkt, som formidlet mellom de to standpunktene, kalte Hegel negasjonenes negasjon.