Helt siden ildstålet ble funnet opp har hovedanvendelsen vært til fyrtøy, der den ene bestandelen var selve ildstålet og de andre en skarp egg av et enda hardere materiale, vanligvis flint. Ilstålet ble «slått» (skrapt) mot flinten slik at flinten skrapte spon av ildstålet som selvantente av friksjonsvarmen. Flint og stål var i alminnelig bruk fram til det ble avløst av fyrstikker på midten av 1800-tallet.