Platon og Aristoteles trodde ikke vakuum fantes. Araberne var derimot usikre, og i starten av 1200-tallet konstruerte Al-Jazari en fungerende vannpumpe. I middelalderen ble det ansett som kjetteri å tro på vakuum, inntil biskopen av Paris i 1277 erklærte at Gud - siden han er fullkommen - i prinsippet ha besluttet å danne et vakuum, selv om det strengt tatt var ugudelig. Vakuumets eksistens ble likevel dradd i tvil helt til Evangelista Torricelli som var Galileis assistent, skapte et vakuum ved å fylle et langt, tynt glassrør med kvikksølv mens røret stod opp-ned i en vase som også var fylt med kvikksølv. Litt av kvikksølvet rant deretter ut i vasen og etterlot seg et tomrom i bunnen av røret. Tomrommet var et vakuum. Eksperimentet fikk Toricelli til å undres på om ikke kvikksølvet hadde rent ut av røret. Noe måtte holde det tilbake, og han tenkte seg helt korrekt at det måtte være vekten av luften i atmosfæren. Dermed hadde han bevist at atmosfæren har masse. I et brev skrev han begeistret: «» Oppdagelsen brukte han til å konstruere det første barometeret.