Paleografen må ha kunnskap om tekstens språk, de forkortelser som benyttes, og de ulike håndskriftstilene. Kunnskap om skrivematerialer er også nødvendig for studier av oldtidshåndskrifter og for å identifisere de ulike tider eller epoker som de ble skrevet på og i. Paleografen må derfor tyde skrift på mange materialformer, eksempelvis papyrus, pergament, papir, foruten skrift på potteskår som i Egypt og Hellas, tynne metallplater, private og stort sett tilfeldige inskripsjoner på husvegger og lignende som i Pompeii. Det er avgjørende for paleografien å tyde fortidens skrifter og å kunne gi disse en datering og en stedsplassering.