Dette pronomenet stammer fra et påpekende pronomen i gammelnorsk, som opprinnelig hadde både kjønn- og kasusbøyning. I moderne norsk har pronomenet mistet disse bøyningsformene og har én og samme form uavhengig av syntaktisk funksjon i alle dialekter, med unntak av skriftlig bokmål, hvor det skilles mellom som subjektsform og i andre funksjoner. I nynorsk brukes i alle funksjoner, mens dialektene har enten (eller ) eller (eventuelt , ). Formene med m stammer opprinnelig fra dativ, og de finnes på Østlandet og i Trøndelag. Former uten m finnes på Vestlandet og delvis i fjellbygdene på Østlandet (Vest-Telemark, Valdres og Hallingdal). I Nord-Norge brukes både i noen dialekter og i andre.