Reglene om omstøtelse i norsk rett reguleres hovedsakelig av dekningsloven av 1984 kapittel 5, og er en ajourføring av konkursloven av 1863 og kodifisering av rettspraksis og juridisk teori tilknyttet den gamle loven. En del spesielle omstøtelsesregler finnes også i andre lover, slik som forsikringsavtaleloven og ekteskapsloven. Reglenes formål er å regulere hvilken handlefrihet en skyldner har til å disponere over sin egen formue forut for insolvens (betalingsudyktighet og økonomisk underbalanse).