Aktiv transport forbruker ATP som er et energirikt molekyl kroppen får gjennom celleåndingen. Denne fester seg til et bæreprotein, som åpner seg når ATP fester seg til det. Disse proteinene er formet på en slik måte at bare bestemte stoffer slipper igjennom (ofte er dette bare én bestemt forbindelse). Aktiv transport blir alltid utført for å transportere stoffer fra en løsning med lav konsentrasjon av stoffet, til en med høy konsentrasjon. Passiv transport er delt inn i to undergrupper: diffusjon og fasilitert diffusjon. Diffusjon er transport av fettløselige upolare stoffer gjennom cellemembranen. Fasilitert diffusjon går gjennom transportproteiner, disse er spesifikke og kan åpnes eller lukkes etter behov. De sørger for transport av vannløselige polare molekyler som ikke kan trenge igjennom den upolare cellemembranen. Hovedforskjellen mellom dette og aktiv transport, som også benytter seg av transportproteiner, er at denne prosessen ikke krever energi tilført av cellen. Passiv transport blir alltid utført for å transportere stoffer fra en løsning med høy konsentrasjon av stoffet, til en med lav konsentrasjon.