Litt eller litt vakte han til live igjen en gammel sjanger, nemlig det allegoriske portrett. Der innsatte han en levende person som han portretterte i en guddom fra Olympen eller som en rent allegorisk skikkelse. Denne formen for portrett tiltalte kong Ludvig XIs hoffdamer, blant annet fordi den tillot at eventuelle uskjønnheter hos modellen på upåfallende vis rett og slett kunne utelates. Slik ble han samtidig oppfinneren av det såkalte . Et godt eksempel er hans portrett av den kongelige maitresse Madame de Pompadour som Diana.