Selv om «Tre Måker» teknisk sett var en moderne bilferge for sin tid, utgjorde den i ruten Haugesund-Stavanger et ganske kort mellomstadium mellom tradisjonelle lokalruterskip og moderne riksveg-fergesamband. Selve rutemønsteret hadde vært det samme siden DS «Karmsund»s tid. Det var skipet som var fremkomstmiddelet og bilene ble transportert fra by til by nærmest på lik linje med annet gods. Men på sekstitallet var transportmønsteret langs kysten i endring. Veitrafikken økte raskt og bilen ble viktigste fremkomstmiddel mellom byene. Nå ble det et poeng at fergesambandene skulle være korte fjordkrysninger som forserte hinder langs riksveiene på lik linje med broer og tuneller. Da Stavangerske i 1970 åpnet det kortere Skudenes-sambandet som krysset Boknafjorden mellom Skudeneshavn på sørspissen av Karmøy og Mekjarvik i Randaberg, var de mye lengre, bilførende rutene fra Haugesund til Stavanger med Haugesund Damp's «Tre Måker» og Stavangerskes «Haugesund» og «Tungenes» utdaterte. Rutene varte et par år til før de ble nedlagt. Begge selskap konsentrerte seg deretter om ren passasjerbefordring med hurtigbåter på denne strekningen.