Ballata var en av de mest prominente verdslig musikkformer i løpet av (1300-tallet), perioden kjent som den italienske . Ballate er sunget på slutten av hver dag i Giovanni Boccaccios (kun en musikalsk utgave av disse diktene, gjort av Lorenzo da Firenze, har overlevd). Tidlig ballate, slik som de som er funnet i er monofoniske. Senere er ballate framstilt for to eller tre stemmer. Den mest kjente komponisten for ballate er Francesco Landini som komponerte på den andre halvparten av 1300-tallet. Andre komponister av ballata er blant annet Andrea da Firenze, en samtidig av Francesco Landini, foruten også Bartolino da Padova, Johannes Ciconia, Prepositus Brixiensis og Zacara da Teramo. På 1400-tallet skrev både Arnold de Lantins og Guillaume Dufay ballate; og de var blant de siste som gjorde det. Ballataen gikk med tiden opp i frottolaen. Poetisk ble ballataen avløst av barzellettaen.