Dette er ofte vanskelig og gir et omstendelig rettsoppgjør. Spesielt vanskelig kan det være å anslå fremtidig tap ved tap av karriereutvikling og lønnsutvikling. Omfanget av rettsoppgjør ved ulykker som Alexander L. Kielland-ulykken er formidabel. Det har derfor utviklet seg en praksis ved større ulykker der en forsøker å komme frem til standardisert erstatningsutmålinger. Disse legges som oftest i overkant eller over gjeldende rett som et grunnlag for et oppgjør i minnelighet. Det utarbeides faste satser for typiske erstatningstemaer og oppgjøret skjer rutinemessig uten individuell prøving. I mange tilfelle utbetales også erstatninger som ikke nødvendigvis er hjemlet. Ved slike oppgjør er det vanlig at ved å akseptere et slikt oppgjør, så fraskriver en seg samtidig muligheten for senere å bringe ytterligere erstatningskrav. Oppgjøret etter Alexander L. Kielland-ulykken ble gjennomført etter et slikt standardisert mønster der en bevisst la seg på et romslig nivå på erstatningene. Grunnlaget for erstatningene var for en stor del bygget på reglene i skadeserstatningsloven av 1969.