Antikke kilder omtaler også prestinner og kvinnelige druider i de keltiske stammene. slik at et vanlig år bestod av 354 dager. Etter to og et halvt år ble det dermed nødvendig å korrigere tidsregningen ved hjelp av en 13. måned, stukket inn før den første måneden, , og mellom den 6. og 7. måneden, og i det det 3. året av hver femårs syklus. Det vites ikke sikkert hva disse innsatte månedene ble kalt, men den første kan ha hett og den andre eller , ut fra det man kan lese seg til på tavlens bruddstykker. Månedene som ble delt i to, og starten av andre halvdel, var merket med ordet (= fornyelse). Av den grunn har noen forskere tenkt seg at måneden begynte ved fullmåne, slik at månedens andre halvpart tok til ved nymåne, derav «fornyelsen», men det vet man ikke. Huller på kalendertavlens venstre side var der en knagg ble satt inn for å vise hvilken dato man befant seg på.