Dette er en skipsbyggingsteknikk funnet i skipsvrak fra 1500-tallet som hadde opphav i Baskerland, og dermed tilhørte den som var tolkt å være en overgang fra skallbygging til skjelettbygging. Bare de nedre deler av spantssystemet var festet sammen, resten holdes på plass av bordkledningen. Arkeologen Mark Redknap som hadde undersøkt Catterwater-vraket i 1985, mente dette spantssystemet var for å styrke skroget under konstruksjon, og Robert Gardnier antok i 1995 at man reiste først bunnstokkene og deretter bunnplankene før man fortsatte over slaget (vinkelen mellom bunnen og siden). Rekonstruksjonsarbeidet vist at det var brukt geometriske beregning i utformingen av det planlagte skroget, de tidligste nedskrivelser om dette er fra tiden etter 1430.