Erikskrøniken har som fortellende kilde blitt et problem for den politiske historieskrivningen angående tiden før kampen mellom Birger Magnusson og hans brødre. Det framgår tydelig at for krønikeforfatteren var Erik Erikssons regjeringstid bare noen få generasjoner tidligere en ganske dunkel og uklar tidsepoke; hans kunnskaper om denne tiden var nokså begrenset. Det bedrer seg ikke med tanke på Birger jarls tid. Av de rundt 400 verseradene som handler om Birger jarl kan man kun få ut et titalls historiske faktaopplysninger om jarlen, resten er diktning. Krønikeforfatterens detaljkunnskaper blir påtagelig bedre når han kommer til tiden etter Magnus Ladulås død 1290.