Rundt 1894 f.Kr. annektere en amorittisk høvding ved navn Sumu-abum et landområde som omfattet den da relativt lille byen Babylon fra den nærliggende mindre bystaten Kazallu, som den opprinnelig hadde vært et territorium av. Han gjorde sitt nyervervede land til en stat i seg selv. Hans regjeringstid var opptatt av å etablere stat blant en mengde av andre mindre bystater og riker i regionen. Imidlertid ser det ut til at Sumu-abum aldri har brydd seg om å gi seg selv tittelen Babylons konge, noe som antyder at Babylon selv fortsatt bare var en mindre by, og således ikke verdig å bli kalt et kongedømmet i seg selv. Men i moderne historieskrivning omtales gjerne Sumu-abum, eller til nød hans etterfølger Sumu-la-El, som den første kongen i det første dynastiet i det gammelbabylonske riket.