Billighetserstatning eller «rettferdsvederlag» er en svært gammel ordning, der staten har gitt vederlag i saker der det har vært ansett at enkeltpersoner har lidt urimelig overlast fra det offentliges side, og der erstatning ikke har vært direkte lovhjemlet. Siden 1814 kunne enkeltpersoner etter forordning om sende søknad til Stortinget om erstatning. Antall søknader økte årlig, og utover på 1900-tallet ble saksbehandlingen etterhvert uoversiktlig. I 1938 ble det vedtatt at alle saker skulle sendes over til Finansdepartementet, som skulle foreta en vurdering, for deretter å oversende dem til Stortinget. Søknadsmengden fortsatte å øke, og i 1953 ble det opprettet et utvalg («Rettferdsvederlagsutvalget») som kunne avgjøre sakene i første instans, med klagerett til Sortinget. I 1972 ble dette ansvaret overført til Forbruker- og administrasjonsdepartementet, og i 1981 til Justisdepartementet. Fra 1. januar 2004 overtok Justissekretariatene oppgaven som sekretariat.