Bruken av navnet «Sklaviniai» som en nasjon i egen rett opphørte i bysantinske nedtegnelser en gang etter 836 da de slavere i den makedonske regionen ble befolkningen i Det første bulgarske riket. Opprinnelig to adskilte folk, og , tok bulgarerne opp i seg slavisk språk og identitet mens de samtidig beholdt bulgarsk demonym (innbyggernavn) og navnet på riket. Slavisk innflytelse på regionen ble forsterket ved framgangen til dette riket og som inkorporerte hele regionen under seg ved år 837. Helgenene Kyrillos og Methodios, bysantinske grekere født i Thessaloniki, var oppfinnerne av det første slaviske glagolittiske alfabetet og gammelkirkeslavisk. De misjonerte også i den slaviske verden. Deres kulturelle arv ble ervervet og utviklet i middelalderens Bulgaria som etter 885 i regionen Ohrid til et betydelig geistlig senter med nominasjonen av helgenen Klemens av Ohrid som «den første erkebiskop på bulgarsk språk» som tok bolig i denne regionen. I samsvar med en annen disippel av Kyrillos og Methodios, sankt Naum av Preslav, som skapte et blomstrende bulgarsk kultursenter rundt Ohrid. Her lærte over 3 000 elever det glagolittiske alfabetet og det kyrilliske alfabetet i hva som i dag er kalt for Ohrids litterære skole.