Hestemøkk har vært mye brukt som gjødsel. Til Røros var det stor ferdsel med hest, særlig med slede i vinterhalvåret. Inntektene fra ferdafolket var gjerne den møkka som lå igjen etter hestene og noen øre for salg av melk og kaffe. Slik beskriver Eilert Sundt det i 1858, men senere på 1800-tallet ble det vanlig også å forlange 10 øre for seng og stallplass. Men hestemøkka var et viktig og verdifullt betalingsmiddel. Mye av jorda rundt Bergstaden var sur av svovelrøyken fra smeltehytta. Her var det behov for mye gjødsel. Gjødsel var mangelvare, og slik var hestemøkka fra ferdahesten et viktig tilskudd.