Roosevelt innså at disse innledende tiltakene ikke var noe annet enn bremsende tiltak, mer fullstendige regjeringsprogram var nødvendige. I de omtrent tre årene mellom det store krasjet og Roosevelts første hundre dagene, hadde industriens økonomi lidd under en vond sirkel av deflasjon. Siden 1931 hadde handelskammeret, da og nå stemmen til nasjonens organiserte forretningsliv, bønnfalt Hoover-administrasjonen til å innføre en anti-deflasjonsplan som kunne tillate handelsorganisasjonene til å samarbeide i å stabilisere prisene innen deres industrier. Mens eksisterende antitrust-lover klart forbød slik praksis, fant organisasjonen øre i Roosevelt-administrasjonen.