I 1920 valgte LIHG å ta i bruk de canadiske reglene for alle VM- og OL-kamper. Hvert lag skulle ha i alt 6 spillere på isen: tre løpere (venstre ving, senter og høyre ving), to backer og en målvakt. Siden 1928 hadde spilletiden vært tre perioder à 15 minutters effektiv tid. Ved uavgjort etter ordinær tid skulle kampen forlenges med minimum én obligatorisk overtidsperiode á 10 minutter (altså uten sudden death) og maksimum tre overtidsperioden. Hvis ingen av lagene ledet etter 30 minutters overtid endte kampen uavgjort.