I 1945 hadde Norge 744 kommuner og i 1975 var det 454, med flest endringer iverksatt i 1964 da det på ett år ble 150 færre kommuner. Til sammenligning gikk Sverige fra 2498 til 282 i samme periode. I 1957 var 64 bykommuner og 680 landkommuner. I 1950 hadde 13 byområder mer enn 30 % av befolkningen utenfor selve bykommunen, i 1961 var dette situasjonen for 31 byer. De som flyttet til forstader i nabokommunen hadde ofte høyere inntekt enn de som ble boende i byen. Bykommunene ønsket utvidelser både for å styre utbygging og for å få hånd om skatteinntektene. Så lenge bykommunene sto utenfor fylkeskommunen svekket utvidelse av bykommunene fylkeskommunen.