Fra begynnelsen og til idag har det vært splittelse mellom myndigheter og beboere av favelaene. Myndighetene har alltid forbundet favelaer med fattigdom, kriminalitet og hygienske problemer, lenge uten å gjøre noe for å bedre forholdene. Det har også vært, og er, økonomiske interesser i å selge unna ofte ekstremt verdifulle tomter til vanlige utbyggere. På slutten av attenhundretallet, med grunnleggingen av republikken Brasil, var det også i myndighetenes interesse å modernisere Rio de Janeiro. 26. januar 1893 invaderte styrker utsendt av ordføreren i Rio, Candido Barata Ribeiro, forskjellige i Rio, blant annet Cabeça de porco (grisehodet), og fra denne dato begynner en intens kampanje for å få slutt på irregulære bosetninger i sentrum av Rio, som han mente blant annet var et helseproblem. Hele nabolaget, med innbyggere ble rasert. De fleste corticos i Rio forøvrig Dette hjalp ikke på å lette på boligmangelen. Fra de raserte tomtene tar innbyggere med seg materialer som kan brukes for å bygge brakker opp fjellsidene i Rio, altså ikke i sentrum, der de ble fordrevet fra. Etterhvert ble en ny bosetning ble til på det som ble kalt Morro da Providencia, med innbyggere fordrevet fra bykjernen. Dette var den samme fjellsiden til favelaen som senere ble kalt Morro da Favela – den første favelaen i Rio. Soldater som deltok i Revolta da Armada fikk mellom 1893 og 1894 lisens til å bosette seg på en liten høyde i sentrum av Rio, Morro de Santo Antônio, også her ble det bygget brakker med materialer fra de game cortcos. Disse to stedene, Morro da Providencia og Morro de Santo Antônio, regnes som de to første favelaene i Rio.