Merckx åpnet kampanjen i 1967 med to etappeseire på Giro di Sardegna. Han fulgte disse suksessene ved å gå inn i Paris–Nice hvor han vant den andre etappen og tok ledelsen i et. To etapper senere angrep en lagkamerat, Tom Simpson, sammen med flere andre ryttere på en stigning og var nesten 20 minutter foran Merckx, som forble i en gruppe bak. Merckx angrep to dager senere på en stigning på 70 km inn på etappen. Han var i stand til å etablere en fast fordel, men adlød ordre fra manageren sin om å vente på den jagende Simpson. Merckx vant etappen, mens Simpson sikret sin sammenlagtseier. alt=Eddy Merckx being pushed while on bike before a stage.|miniatyr|På Giro d'Italia i 1967 vant Merckx sine første Grand Tour -etapper på vei til å bli nummer ni sammenlagt. 18. mars startet Merckx Milan–San Remo og ble sett på som en 120–1 favoritt til å vinne et. Han angrep på Capo Berta og igjen på Poggio, og etterlot bare Gianni Motta med seg. De to senket tempoet og fikk selskap av ytterligere to ryttere. Merckx vant firemannssprinten til mål. Hans neste seier kom i La Flèche Wallonne etter at han gikk glipp av en tidlig pause, tok igjen den og angrep fra den for å vinne et. 20. mai startet han Giro d'Italia, hans første Grand Tour. Han vant den tolvte og fjortende etappen på vei til å bli nummer niende i den generelle klassifiseringen.