Scones tilknytning til konger og kongeskaping har gitt stedet ulike epiteter i gælisk poesi, eksempelvis , «Scone med de høye skjold», og , «Scone med de støyende skjold». Skottland selv ble ofte kalt eller vist på kart som «Kongedømmet Scone» (eller «Sconiana»), . På lignende vis ble Irland ofte kalt for «Kongeriket Tara»; Tara, som Scone, var det seremonielle sted for innvielse. Scone var derfor det nærmeste det tidlige kongeriket Skottland hadde til en hovedstad. I enten 1163 eller 1164 beskrev kong Malcolm IV klosteret i Scone som , «i vårt rikes hovedsete». På dette tidspunktet var imidlertid regimet til Skottenes konge ikke begrenset til kongeriket Skottland, som da bare refererte til Skottland nord for elven Forth. Kongen regjerte også i Lothian og Strathclyde, og tilbrakte også mye av tiden sin i disse områdene. Dessuten var kongen omreisende og hadde lite fast og stående byråkrati, slik at Scones rolle var helt ulik den til en moderne hovedstad. Men i middelaldersk forstand kan Scone på mange måter kalles «hovedstaden i Skottland», og ble ofte omtalt som «den kongelige byen Scone». Det kan trekkes relevante sammenligninger mellom City of Westminster og «City» of Scone. Begge var middelalderske sentre for kongemakt. Begge lå ved siden av vadesteder, broer eller kryssingspunkter for store elver – middelalderens motorveier – og på geografiske steder sentralt i deres respektive riker.