I løpet av sitt 24 år lange kongedømme drev han et omfattende program for å utvide riket, først erobret han folk nord i Anatolia så langt unna som ved Nairi og krevde tributt fra Frygia, invaderte Aram i dagens Syria og underla seg arameere og nyhettittene mellom elvene Khabur og Eufrat. Hans harde undertrykkelse av de erobrede folkene førte til et opprør som han knuste avgjørende i et to dages slag. I henhold til inskripsjonen på hans monument, fremmet han sin egen makt og grusomhet ved denne massakren: «Jeg tok deres menn, unge og gamle, til fange. En del hogde jeg føtter og hender av; andre kuttet jeg av ører, neser og lepper; av de unge mennenes ører lagde jeg en haug; av de gamle mennenes hoder lagde jeg en . Jeg viste fram deres hoder som trofé foran deres by. Guttebarna og jentebarna brente jeg i flammer; byen ødela jeg og fortærte med ild.» Etter denne seieren dro han videre uten motstand så langt som til Middelhavet og krevde tributt fra Fønikia. Da han var tilbake i Assyria, flyttet han hovedstaden til Kalhu (Nimrud).