Dobbel bokføring ble introdusert samtidig med T-konto oppsettet. En T-konto i en hovedbok (regnskapsbok) er en kolonne delt inn i en debetside og en kreditside. Navnet stammer trolig av at en tom kolonne ser ut som en T. I en hovedbok er det stilt opp flere T-kontoer ved siden av hverandre. Alle transaksjoner har minst to sider ved seg. For eksempel når det selges en vare, har man salgsinntekter samtidig som man får penger for salget. En slik transaksjon skal derfor dokumenteres ved å føres på to kontoer i regnskapet, en for salget (salgskonto), og en for bankkonto eller kontanter – til debet på den ene kontoen og til kredit på den andre. Derav kommer navnet «dobbel bokføring». Ved at man alltid posterer samme sum til både kredit og debet, vil summen av enhver postering være 0. Fordelen med dette var at regnskapet kunne avstemmes ved å summere debet- og kreditkolonnene hver for seg. I ville det for eksempel være at man hadde en liste med inntekter og utgifter som man oppdaterte. frame|center|Dobbel bokføring vist med T-kontoer og noen føringer slik det ble gjort før IT-regnskapssystemenes tid. Selve konseptet er det samme med dagens IT-systemer, der hver linje utgjør et bilag. Summene og saldoene bokføres ikke, og inngående balanse føres bare ved starten av regnskapet i et nytt system, eller ved starten av selskapet, og da kalles det åpningsbalanse.