Fra og med (1835), som ofte betraktes som flaggskipet i hans produksjon, begynner hans romanfigurer å bli gjenkommende. Disse litterære skikkelsene skulle under Balzacs forfatterskap komme til å bli flere enn 2 000 stykker. var inndelt i underserier som «Scener fra pariserlivet» og «Scener fra livet i provinsen». miniatyr|Illustrasjon av Balzacs Balzac var samtidig med den franske nyromantikken - Gautier og Sandeau var hans venner - og deltok i tidens litterære nydannelse. Men i stedet for å vende seg bort fra nuet og virkeligheten, oppsøkte Balzac disse med forkjærlighet. Han benyttet en empirisk detaljanalyse, en minutiøs observasjon, som underlag for sine skildringer. Med en romantikers voldsomme og storslagne kreativitet kombinerte og konstruerte Balzac sine verk, men det materialet han håndterte var virkelighetens, var Frankrike under keiserdømmet og etter restaurasjonen.