Høvlinga startet gjerne et par-tre uker før sagbruket ble satt i drift, men den kunne også foregå innimellom utover i sommersesongen. Mesteparten av skurtømmeret kom fra statens skoger, men bruket tok også imot tømmer for leieskur og leiehøvling. Ettersom laksefisket i elva var viktig, var det viktig at avfallet fra sagbruket ikke gikk direkte i vassdraget. For å hindre dette ble det satt opp en pælegard.