På begynnelsen av 1600-tallet begynte felles uttale å vokse fram blant den utdannede delen av befolkningen. Dette talespråket var sterkt påvirket av den leste uttalen av det standardiserte skriftspråket. Utviklingen hengte sammen med sentraliseringsprosessen hvor hovedstaden ble politisk, administrativt, religiøst og kulturelt midtpunkt. De dialektene som ble talt rundt Mälerområdet kom dermed til å utgjøre basen for riksspråket. De dialektene som ble brukt i området rundt hovedstaden har imidlertid vært utsatt for påvirkning utenfra, så flere dialekter har hatt felles påvirkning på riksspråket. Rikssvensk har ord og ordformer fra ulike dialekter, ettersom adelen flyttet til hovedstaden fra ulike steder rundt om på landsbygda, og dermed bidro til et blandet språk. For eksempel heter det på rikssvensk , hvor den uppländska formen har vunnet fram, og ikke som det kan hete på dialekt. På samme måte kommer andre ord og talemåter fra andre dialekter. Det kan man for eksempel se på ord hvor konsonantkombinasjonen blir erstattet av en tykk (som imidlertid ikke er tykk på rikssvensk). Dette eksisterer i dag i mange svanske dialekter, og eksempler på slike ord er (norsk , ordet kommer fra ), og (norsk , ordet kommer fra ).