Bramhalls fremst historiske betydning finnes i de skrifter som han gjorde i landflyktighet. I tiden han var uten en posisjon benyttet han til å gi skriftlige svar på de angrep han oppfattet mot den anglikansk kirke. I 1643 skrev han (), et forsvar for bispestyret og monarkiet mot angrepene fra den puritanske, presbyterianske modellen og demokratiet. Han fulgte dette opp med i 1649 som var et angrep på svakhetene i den presbyterianske modellen og en såravskrapning av de puritanske religiøse kravene. Han angrep og forsvarte seg mot Thomas Hobbes bok som hadde blitt oppkalt etter den bibelske Leviatan. I boka rettferdiggjør Hobbes staten generelt og eneveldet spesielt. I 1655 skrev Bramhall (). Hobbes besvarte Bramhall med (), og Bramhall svarte på dette med – med et etterord kalt «The Catching of Leviathan, the Great Whale» (), i 1658.