Bok tre beskriver selve krigen. Salamandrene graver nye kanaler inn i kontinentene for å skape kystlinjer der de kan bo, og etter hvert underminerer de store deler av verdens landmasser. På slutten av boka er mengden tørt land redusert til en femtedel, og det er åpenbart at menneskene, som ikke er i stand til å legge bak seg sine tidligere konflikter, ikke kan stanse salamandrene. De siste kapitlet er skrevet i metaperspektiv, som en samtale mellom «forfatteren» og «skribenten», og beskriver hvordan salamandrene i sin tur vil falle for eget grep slik menneskene har gjort, og at nye kontinenter vil oppstå, og minnene om det tidligere Amerika bare vil finnes som en Atlantis-liknende myte.