Etter at Kalmarunionen ble oppløst forble Norge i unionen sammen med Danmark og var formelt sett likestilt. De danske unionskongene overkjørte ofte det norske riksrådet og innsatte dansker i norske embeter. Både danske kong Frederik og svenske kong Gustav Vasa motarbeidet den katolske kirken, mens i Norge var alle katolikker. De norske selvstyretilhengerne ble dermed motarbeidet av både den svenske og den danske kongen. Den avsatte kongen Christian II forsøkte å få tilbake makten sin ved å opptre som konge i Norge, og de norske selvstendighetstilhengerne gav sin støtte. Christian II måtte imidlertid gi tapt for kong Frederik. Etter Frederiks død brøt det ut borgerkrig i Danmark, som Christian III gikk seirende ut av. Christian III var protestant, og vedtok å innføre en luthersk kirke i Norge og fjerne det norske riksrådet og siste rest av norsk selvstyre i 1537. Norge ble dermed innlemmet som lydrike under Danmark.