Den 22 år eldre navnebroren Alf Prøysen var Cranners mentor i starten av karrieren. «,» skrev Prøysen til ham. Til tider opplevde Cranner Prøysens kontrollbehov som vanskelig, men de to ble nære venner. De kunne møtes på NRK-huset om formiddagen, og tre timer senere stod Cranner klar i studio med en ny vise med ni vers som var blitt skrevet, komponert og arrangert samme formiddag. Prøysen påvirket også Cranner litterært ved å gi ham bøker av Jean Genet og Philip Roth, og være opptatt av Dostojevskijs og Johan Borgens , Tarjei Vesaas og Knut Hamsun. Med Prøysen kunne Cranner snakke om sin far, som under krigen var propagandategner på den tyske østfronten, og døde kort tid før freden kom. Prøysen la vekt på at Cranners far «sto for det han gjorde». I 2018 uttalte Cranner at Prøysen hadde vært «den faren jeg aldri fikk».