De mytologiske opprinnelsene til satyrene er nært tilknyttet til ankomsten av Dionysos inn i den hellenistiske kulturen. Satyrene og deres kvinnelige motpart, mænadene, var tilhengere av Dionysos, en «etternøler til Olympos og antagelig av asiatisk opprinnelse». I henhold til Roger Lancelyn Green begynte antagelig satyrene som mindre naturguddommer, mens deres utpekte leder Silenos var opprinnelig en vannånd, en som gjorde vannkilder og fontener. Silenos var allerede deltagende i kulten til Dionysos da satyrene ble en del av gudens følge, og ble deretter utpekt som deres far. Satyrene ble karakterisert ved deres umoralskhet, omfattende drikking og fyll, og nedbrytning av tradisjonelle verdier og grenser. Eric Csapo og Margaret C. Miller har i tillegg argumentert at satyrer har en sterk forbindelse til musikk og dans, og betrakter dem som «arketypiske musikere og dansere», således knyttet dem til de dionysiske prosesjoner og til teaterkulturens opprinnelse.