En annen teoretiker, kanadiske Linda Hutcheon, mener at metafiksjonen ikke bare er en betingelse av postmodernismen, men en side av romanens utviklingshistorie og har alltid vært tilstede og en del av den. Selvrefleksjon om sin egen diktning kan påvises i eksempelvis Miguel de Cervantes’ Don Quijote (1605), men også eldre verker som Homers (700-tallet f.Kr.) og Geoffrey Chaucer (1300-tallet).