Den store depresjonen rammet også Østerrike ganske hardt, med høy arbeidsledighet og ustabil økonomi. Dette førte til politisk uro i den unge staten. Republikken var de første årene dominert av det katolske partiet Christlichsoziale Partei, men staten gikk langsomt i oppløsning fra 1933 da parlamentet ble oppløst og fram til oppstanden i Wien i 1934. Styret utviklet seg i retning av en korporatistisk fascistisk ettpartistat, kalt austrofascisme, under ledelse av Engelbert Dollfuß, og etter han var blitt drept, Kurt Schuschnigg. mini|left|Kurt Schuschnigg i 1936, med austrofascismens merke på venstre jakkelomme mini|Føderale østerrikske soldater ved hovedbanestasjonen i Wien 12. februar 1934 under oppstanden Austrofascismen hadde mer til felles med den italienske fascismen under Benito Mussolini enn den tyske nasjonalsosialismen. Mussolini støttet austrofascistenes tanker om østerriksk selvstendighet fram til han trengte tysk støtte til sin krigføring i Etiopia under Den andre italiensk-abessinske krig noe som førte ham inn i en avhengighet av Hitler gjennom Roma-Berlin-aksen.