Skjold kommunestyre ba i 1866 departementet om å få hjelp til å gjøre Skjoldastraumen farbar for dampskipstrafikk. Undersøkelser konkluderte med innstilling til havnedirektøren om å grave en dypere renne gjennom strømmen. Kanalvesenet ledet arbeidet i Skjoldastraumen. Kanalen sto klar til utprøving i 1872. Det var Det Stavangerske Dampskibsselskabs DS «Skjold» som skulle forsøke å forsere kanalen i dette forsøket, men prøveturen ble en fiasko. Båten gikk på grunn selv om strømforholdene da var gunstige. Det ble gjort et nytt forsøk på å passere kanalen i 1873, også det forsøket var mislykket. Kanaldirektoratet la frem nye planer for utbedring av kanalløpet, men arbeidet ble ikke satt i gang. Etter hvert som handel økte på slutten av 1800 tallet ble Skjoldastraumen et enda større hinder for utvikling av kommunikasjon og næringsliv. Skjold kommune ba i 1893 Stortinget om å få laget en kanal i det vestre løpet. Det ble laget nye planer som hadde en prislapp på 37 000 kroner. Staten sa seg villig til å bidra under forutsetning av kommunen også ville være med å betale for den nye kanalen. Kommunestyret mente at de ikke hadde penger til å bidra med det ønskede beløpet. Havnedirektøren tok over saken i 1895.