I 1887 ble Katō privatsekretær for den fremtidige statsministeren, Ōkuma Shigenobu, som da var utenriksminister, og de arbeidet sammen under etableringen av en rekke forskjellige traktater. Senere tjenestegjorde han som direktør for sin egen avdeling innenfor det japanske Finansdepartementet. Fra 1894 til 1899 var han Japans ambassadør til Storbritannia, og i 1900, under den fjerde administrasjonen til statsminister Hirobumi Ito, ble Kato valgt til utenriksminister, men denne administrasjonen forble bare ved makten i noen få måneder før den måtte gå av igjen.