Goldbergs verker viser påvirkning fra de fleste musikalske trender i den musikkhistoriske overgangsperioden han levde i. Tidlige verk minner om J. S. Bach, og understøtter dermed Forkels opplysninger om at Bach underviste Goldberg. I senere verk viser han at han var i stand til å tilpasse seg Dresden-hoffets nye musikalske smaksretninger, spesielt den galante stilen. I noen av hans sene verk, særlig konsertene, anvendte han et harmonisk språk beslektet med det Bach-sønnen Carl Philipp Emanuel brukte – disse verkene var sannsynligvis skrevet for Brühls musikere. Karakteristisk for de sene verkene er synkoperinger, kromatikk og melodier med en stor tonal spennvidde.