Guddommen Elagabalus ble opprinnelig æret i Emesa. Navnet er en latinsk utgave av syriske , som er avledet fra Ilāh («gud») og («fjell» (sammenlign med hebraiske , og arabiske جبل, )), hvilket ga resultatet «guden i fjellet», gudens manifestasjon i Emesa. Kulten rundt guddommen spredte seg til andre deler av Romerriket i løpet av 100-tallet. Eksempelvis har en dedikasjon blitt funnet så langt unna som i Woerden i Nederland. Guden ble senere importert og assimilert med den romerske solguden, som var kjent som Sol Indiges under den romerske republikk og som Sol Invictus på 100- og 200-tallet. Avitus tilpasset navnet på guden for å bli titulert som Elagabalus.