Knut sendte så sønnen, Svein Alfivason, sammen med sin mor og en rekke andre danske menn til Norge. Han lot Svein være visekonge. Nóregs konungatal fra slutten av 1100-tallet forteller: . Han var i så fall konge fra 1029 til 1035. Dette kom som en stor skuffelse for en del nordmenn som hadde ønsket å tre inn i Håkon Eirikssons sted. Spesielt skuffet var stormenn som Einar Tambarskjelve og Kalv Arnesson, som begge mente de hadde fått løfter av Knut om å få makten.