En av de store endringer i det økumeniske klimaet kom med andre Vatikankonsil (1962 1965), da Den katolske kirke åpnet for samtaler med andre kirkesamfunn i en helt ny ånd. Etter dette har man blant annet kommet fram til (1999), hvor Det Lutherske Verdensforbund og Den katolske kirke presenterte et felles syn på et av de sentrale stridstemaer mellom kirkene. Erklæringen er betegnende for mye av det økumeniske arbeidet ved at den ikke legger skjul på at det i spørsmålet om rettferdiggjørelseslæren ikke er full enighet, men at den presenterer det som er felles, og samtidig legger frem hver kirkes syn på det som gjenstår, slik at man er klar over bakgrunnen for forskjellene, og dermed kan unngå ordkriger av den typen som oppsto ved reformasjonen.