Fyrstedømmet Rügen tilhørte Roskilde stift, så fyrst Jaromar var forventet å gripe inn når hans egen erkebiskop satt fengslet. Sammen med sin svoger hertug Erik 1. av Sønderjylland som var gift med Jaromars søster Margrethe, invaderte Jaromar Sjælland] i 1259. Roskildebispen Peder Bang støttet aksjonen, siden den var til hjelp for hans morbror, den fengslede erkebiskopen. 14. juni 1259 led kongens bondehær nederlag mot inntrengerne i slaget ved Næstved. Kong Kristoffer var nettopp død, så ddronningen var den tapende part. Biskop Peder Bang gikk rundt på slagmarken og ga den siste olje til Jaromars falne; de som hadde kjempet for kongehuset, rørte han ikke. De var bannlyste på bakgrunn av kirkekampen, noe som ikke gjorde Jakob Erlandsen mer populær på Sjælland. Også kongens borg Lilleborg på Bornholm ble erobret og nedbrent av fyrst Jaromar og erkebiskopens bror Anders Erlandsen. Fem år senere anklaget pave Urban 4. erkebiskopen for å ha sendt en hær til Bornholm og «latt rundt 200 av kongens menn drepe», og i tillegg ha rasert Lilleborg fullstendig. Arkeologiske undersøkelser på 1900-tallet påviste rester av brent tømmer som bekrefter at Lilleborg ble nedbrent.