På denne tiden lyktes sentralmaktene med sin styrkeoppbygging i større grad enn Det russiske keiserdømmet og dette endret maktbalansen i området. Keiser Vilhelm II presset på overfor Erich von Falkenhayn om å støtte opp under Paul von Hindenburg og Erich Ludendorff sine ønske om å videreføre offensiven i øst.