I et av hans store verk, (1947), introduserte han den første overlappende generasjonsmodellen (senere popularisert av Paul Samuelson i 1958), introduserte den gylne regel for optimal vekst (senere popularisert av Edmund Phelps) eller beskrev transaksjonsetterspørselen etter pengeregelen (senere funnet i William Baumols Baumol-Tobin-modell). Han var også medvirkende til de tidlige arbeidene i adferdsøkonomi, som i USA generelt tilskrives Daniel Kahneman og Amos Tversky.