Kempe var en dirigent med en svært behersket stil, og han stilte hele sin store tekniske viten til disposisjon for orkesteret, musikerne og sangernes. Han så og opplevde musikk mindre som et fenomen som var skapt for å underholde publikum, enn som en kilde til felles musikkutfoldelse. Derfor var han en tilhenger av ensembleteatre. Han førte taktstokken på en klar og tydelig måte, og dette var med på å underbygge hans strukturalistiske fortolkningsstil som lett gjenkjennes i det faktum at han gjorde musikkens kammermusikalske kvaliteter, sidestemmene og de fine klangsjatteringene hørbare selv i de store, senromantiske partiturene.