De fleste andre hærer på denne tiden organiserte stridsvognene sine inn i «panserbrigader», som trengte ekstra infanteri og artilleristøtte. Panserdivisjoner hadde deres egne organiske infanteri- og artilleristøtte. Dette førte til en endring i operasjonell doktrine: i stedet for at stridsvognene støtte andre våpengreners operasjoner, så ledet stridsvognene operasjonene, med de andre våpengrenene i støtterolle. Siden panserdivisjonene hadde støtteenheter integrert kunne de handle selvstendig fra andre enheter.