På denne tiden hadde keiser Julian offentlig utropt seg som motstander av kristendommen. Som svar på keiserens avvisning av den kristne tro, fremstilte Gregor sine mellom årene 362 og 363. Med sin ringaktelse av keiserens moral og forstand hevder at kristendommen ved kjærlighet og tålmod kom til å overvinne utilstrekkelige ledere som Julian. Denne utvikling beskrives av Gregorios som den offentlige ytring av deifikasjonen (), som fører til en åndelig opphøyelse og mystisk forening med Gud. Julian skulle senere, i 362, svare med voldsomme anklager mot Gregor og andre kristne kritikere; keiseren viet seg imidlertid de nærmeste årene til sine felttog mot perserne. Med keiserens død svant faren for forfølgelse for Gregor og østkirken, ettersom den nye keiser Jovianus var en svoren kristen som støttet kirken.