Greene led av bipolar lidelse, noe som hadde en grunnleggende effekt på hans forfatterskap og privatliv. I et brev til sin hustru Vivien fortalte han henne at han hadde «en karakter gjennomgående motsatt virkende til ordinært hjemlig liv», og at «ulykkeligvis er denne lidelsen også ens materiale.» William Golding beskrev Greene som «den endelige kronikør av 1900-tallets menneskes bevissthet og angst.» Greene mottok aldri nobelprisen i litteratur, skjønt han var på annenplassen etter Ivo Andrić i 1961.