Bjarne Larsens fiolinspill var av internasjonal klasse, og hans innspilling av Griegs fiolinsonater vakte internasjonal oppsikt og påkalte Yehudi Menuhins oppmerksomhet og beundring. Hvor Arve Tellefsen framstår som en rotnorsk spellemann med stor utstråling, var Bjarne Larsen mer en fiolinistmester av europeisk snitt med kontinental standard. Han var som personlighet like innadvendt som Tellefsen er utadvendt og fikk neppe den berømmelse hans glansfulle spill vitterlig gjorde ham fortjent til. I Oslo-Filharmonien går det fortsatt gjetord om hans fiolinsoli på konsertmesterpulten i for eksempel Bachs Matteuspasjonen, Beethovens Missa brevis, Brahms' 1. symfoni, Rimsky-Korsakoffs Scheherazade og Richard Strauss' Vier letzte Lieder.