Destillasjonen av vin er attestert i arabiske verk tilskrevet al-Kindī (ca. 801–873 e.Kr.) og til al-Fārābī (ca. 872–950), og i den 28. boken til al-Zahrāwīs (latin: , 936–1013) (senere oversatt til latin som ). På 1100-tallet begynte oppskrifter for produksjon av («brennende vann», det vil si etanol) ved å destillere vin med salt å dukke opp i en rekke latinske verk, og mot slutten av 1200-tallet hadde det blitt en utbredt kjent stoff blant vesteuropeiske kjemikere. Verkene til italienske Taddeo Alderotti (1223–1296) beskriver en metode for å konsentrere alkohol som involverer gjentatt destillasjon gjennom en vannkjølt destillasjon, hvorved man kunne oppnå en alkoholrenhet på 90 %.