Med unntak av de anatoliske kystbyene, hadde antikkens Hellas et relativt homogent miljø. Fjellene sto for 80 % av den tilgjengelige terrenget på fastlandet, og så mye som 90 % på øyene i Egeerhavet. Dette førte naturlig nok til at områder for landbruk var betydelig redusert. Områdene som var tilgjengelig var ofte av fattig jordsmonn og stein. Bare et fåtall sletter, som de i Messenia, var av ordentlig fruktbar kvalitet.