Grunnleggerne av retningen var Plotin, og hans lærer Ammonios Sakkas i Alexandria. At de kalles nyplatonikere framfor platonikere er at deres filosofi inneholdt såpass unike tolkninger av Platon at det gjør den til en adskilt filosofi fra hva Platon selv skrev og trodde på. Forløpere til nyplatonismen som Plotin etablerte er jødisk-hellenistiske Filon fra Alexandria som tilpasset jødedommen i henhold til stoiske og platonske elementer og hevdet at Gud er «overrasjonell», og som kan kun bli nådd via «ekstase». . De tidligste kristne tenkere ga også impulser, som Justin Martyr og Athenagoras fra Athen, som forsøkte å forbinde platonismen med kristendommen, og kristne gnostikere i Alexandria, særlig Valentinus.