Opprettelsen skyldtes at forbindelsen mellom Norge og Danmark ble brutt under Napoleonskrigene, avviklingen at krigen var over. Oppgaven var å dømme i andre og siste instans i norske priserettssaker, hjemlet i kongelig forordning av 14. september 1807 om kaperfart og pådømmelse av priser i krigstid. Forordningen autoriserte private skip med kaperbrev til å drive krigføring mot fiendtlige fartøyer ved å oppbringe og selge fartøy og last på auksjon. Før salget kunne skje, måtte det oppbrakte dømmes som god prise, først av den regionale priseretten og så ved anke, av Overadmiralitetsretten. Dommerne voterte skriftlig.