Epizfyriske Lokris (fra gresk: Ἐπιζεφύριοι Λοκροί; fra ἐπί, , «på», Ζέφυρος (, «Vestavinden», og flertallet av Λοκρός, , «en lokrier», således «Lokrierne ved Vestavinden») som var dets fulle navn, ble grunnlagt i tiden rundt 680 f.Kr. på den italienske bredden av Det joniske hav, nær dagens moderne Capo Zefirio, av lokriere, tilsynelatende (østlokriere) fra byen Opous (gresk: Ὀποῦς) i Østlige Lokris i Hellas, men de hadde følge av (vestlokriere) og innbyggere fra Sparta. Dets latinske navn, Locri, er flertall av latinske Locrus som ble benyttet for å henvise både til en innbygger av Locris, og til Locrus, den eponymiske stamfaren til lokrierne. Strabon antyder at det var som var det fremste grunnleggerne av byen.