Boken utgir seg for å være skrevet i søvnløse netter av en person som gjenopplever en forgangen tid. Den gir levende tilbakeblikk på tida da det var liv og virksomhet i prestegården på Eidsvoll. De ulike familiemedlemmer, hvorav mange er gått bort når boka er i arbeid, er nyansert portrettert, ikke minst portrettene av broren Henrik Wergeland, som døde i 1845 og faren Nicolai Wergeland, som døde i 1848, samt av moren Alette, hvis brå død i 1843 utløste dyp sorg hos alle i prestegården. Også tjenestefolkene på gården blir viet plass, blant dem eventyrfortellersken Lisbet Maria og den trofaste, ansvarsbevisste Marte. Boka ble utgitt anonymt, men det kunne ikke være tvil om hvem forfatteren var.