Hugo av Lusignan, som var et betydelig medlem av adelen i Poitou, og bror av grev Raoul av Eu, som eide landområder langs den utsatte grensen av østlige Normandie. Samtidig som ekteskapet med Isabella ga ham strategiske fordeler, truet det interessene til Hugo av Lusignan og hans slekt. Framfor å forhandle fram en form for kompensasjon til Hugo, truet Johan ham «med forakt», noe som utløste et opprør som han måtte slå ned, og deretter angripe Raoul i Normandie. Selv om Johan som grev av Poitou var den rettmessige føydale overherre over slekten Lusignan, kunne de lovlig klage på Johans handlinger til hans egen føydale overherre som var den franske kongen. Hugo gjorde det i 1201, og Filip II av Frankrike innkalte Johan til Paris i 1202. Da Johan nektet å møte, erklærte Filip at han hadde brutt sine føydale forpliktelser og omfordelte alle de besittelser som Johan hadde som lå under den franske kronen, og begynte en ny krig med Johan. Ved å gifte seg fikk han kontroll over Isabellas arv, men sto i fare for å miste sine egne som hadde langt større verdi.