Strømlinjeformet tenking oppstod av å studere fremveksten av Toyota fra da de gikk konkurs i begynnelsen av 1950-årene til å bli dagens verdensdominerende globale aktører i 2000-årene. På hvert steg av selskapets utvidelse skapte Toyota beundring ettersom de tok nye markeder med produkter som ble sett på som lite attraktive og med systematisk lavere kostnader samtidig som de ikke fulgte noen av datidens vanlige ledelsesdiktater. Ved å studere selskapet fra innsiden viste det seg at selskapet hadde en unik gruppe eldre og koordinatorer (fasilitatorer fra Japan) som var dedikert til å hjelpe lederne med å tenke annerledes. I motsetning til alle andre store selskaper fokuserte Toyota sin opplæring i de formative årene på å utvikle enkeltpersoners resonnerende evner i stedet for å presse dem til å utføre spesialist-designede systemer.