I 1925 ble hun dr.philos. ved Universitetet i Oslo på en avhandling om (se: Azoforbindelse). Hun søkte på et ledig dosentur samme sted i 1930. Hun søkte igjen i 1936 på et ledig dosentur, men tapte for svenskfødte Haakon Kristian Haraldsen (1904–2001) som hadde fått sin doktorgrad i 1932. Da Haakon ble professor i 1947 ble det Milda som fra 1949 kunne overta og fortsette som dosent inntil hun ga seg i 1957 og ble etterfulgt av den kjente Sven Furberg (1920–1983) fra Sande, som var senere sentral i oppdagelsen av DNA. Prytz publiserte både lærebok og internasjonale artikler, ofte sammen med en som het Th. Østerud, mye innen polarografi, en elektrokjemisk analysemetode for å bestemme uorganiske eller organiske stoffer som ble utviklet av den nobelprisvinnende tsjekker Jaroslav Heyrovský fra 1922 og utover. Ellers fortsatte hun fra 1957 å jobbe litt for Farmasøytisk institutt (UiO) og Yrkeshygienisk institutt.