Noen biltog er åpne for alle, både med og uten medbrakte motorkjøretøy. Andre er beregnet bare på bilister (og motorsyklister), for eksempel Amtraks Auto Train mellom Lorton 40 km sør for Washington og Sanford nord for Orlando i Florida. Denne ruten, på 1375 km, betjenes av ett togpar hver dag og hadde 244 252 passasjerer i 2010. Inntektene var $61 012 324, det høyeste for noe Amtrak-fjerntog. Kjøretiden er 17½ time. Oppmøte med bil minst en time før avgang, og det kan ta inntil to timer etter ankomst før bilistene kan kjøre videre. Passasjerene bes om å beregne god tid på veien til stasjonene fordi disse ligger i storbyområder med trafikkforsinkelser. Amtrak understreker at passasjerene på vei nordover kan benytte ventetiden til et besøk i Sanfords historiske sentrum, med buss hvert 20. minutt. Toget har ingen av- eller påstigninger underveis, men har ett stopp for å skifte mannskap og fylle på vann og drivstoff. Ruten ble opprettet i 1971 under navnet Auto-Train av Eugene K. Garfield (1936–2010) – en pionér innen biltog. En rute Sanford–Louisville (Kentucky) gikk med store underskudd og førte, sammen med tre avsporinger, til at Garfields selskap gikk konkurs i 1981. I 1983 ble Lorton–Sanford-ruten gjenopptatt av Amtrak.