Føderasjonen Rhodesia og Nyasaland ble brutt opp i slutten av desember 1963. Sør-Rhodesia gikk tilbake til å være en selvstyrt kronkoloni da føderasjonen tok slutt. Da Ian Smith kom til makten i Salisbury og erklærte Sør-Rhodesias uavhengighet som Rhodesia i november 1965, ble biskop Lamont forferdet. Han hadde lenge vært en kritiker av politikken til både regjeringen i Rhodesia og Nyasaland, og regjeringen i Sør-Rhodesia, og hevdet at politikken var rasistisk. Biskop Lamont reagerte med blant annet et åpent brev til Ian Smith, statsminister i Rhodesia, og sa: I andre skrifter erklærte han Rhodesias grunnlov og lover om landfordeling for å være segregasjonistiske, urettferdige og «i direkte motsetning til Det nye testaments lære». Han fordømte de hvite mennesker ved makten i landet som en klikk av koloniialistisk stil, mens han berømmet svarte ledere og deres gerilja som frihetskjempere.