Videre åpnet de svake politiske strukturene for både korrupsjon, bytte av tjenester og utnevnelser av venner og andre man kunne av fordeler av til offentlige verv. Den konservative statsministeren Marco Minghetti ble i 1876 skiftet ut med sosialisten Agostino Depretis, og han og Benedetto Cairoli satt sammenhengende som statsminister fram til 1887 og avløst av Francesco Crispi fram mot århundreskiftet. Denne lange sosialistperiode ble imidlertid preget av omfattende korrupsjon, ustabilitet, fortsatt fattigdom i sør og uro ble møtt med autoritære midler. Denne situasjonen, kombinert med den sårbare, men også sterkt lønnsomme sitrondyrkingen på Sicilia, ga bakgrunnen for framveksten av den organiserte kriminaliteten på Sicilia, noe som gjorde den sentrale statlige styringen enda vanskeligere.