Lokaliseringsfaktorer for byer, i Norge og ellers i verden, er knyttet til ferdselsveiene. Urbaniseringens handel og spesialisert produksjon innen håndverk og industri var, og er fremdeles, nært knyttet til transport av varer. Alle de eldste byene i Norge er knyttet til sjøen som ferdselsvei. Først midt på 1800-tallet fikk transport over land en viss betydning, i og med at de første jernbanene i Norge ble bygd. Alle de store byer i Norge er fremdeles knyttet til sjøen og de fleste norske byene ligger stadig ved kysten. De er i stor grad vokst frem i tilknytning til utenrikshandel og skipsfart, og er i stor grad oppstått i forbindelse med fiskeri, fiskehandel og trelasteksport. Eksport av tørrfisk har tusen års historie, mens trelast som stor eksportvare har eksistert i mer enn 500 år. Byen Hamar er et unntak; denne byen ble anlagt som bispesete i middelalderen, og var senter i et stort jordbruksområde rundt Mjøsa, en innsjø som også var en viktig vannveis ferdselsvei. (og som gikk tilbake etter reformasjonen).