De tyske styrkene angrep overraskende om morgenen 16. desember 1944. Vestalliert selvsikkerhet, fokus på allierte offensiver andre steder, og begrenset flyrekognosering grunnet dårlig vær var bakgrunnen for overraskelsen. Amerikanske styrker brukte Ardennene primært som et hvileområde for U.S. First Army, og fronten var tynt forsvart av slitne tropper og uerfarne erstatningsstyrker. De tyske angriperne hadde også fordel av at det dårlige været hindret allierte flyangrep i en lengre periode. Amerikansk motstand langs den nordlige flanken av offensiven, rundt Elsenborn-ryggen (engelsk: Elsenborn Ridge), og i sør, rundt Bastogne, stengte for tysk adgang til viktige veier i nordvest og vest. Det bidro til trengsel i tysk fremrykking, terrenget som favoriserte forsvarerne forsinket den tyske angrepsplanen, og ga de vestallierte anledning til å forsterke de tynt utplasserte styrkene. Bedre vær fra rundt 23. desember åpnet for vestallierte flyangrep mot tyske styrker og forsyningslinjer. Selv om den tyske offensiven i hovedsak var over 27. desember 1944, fortsatte kampene ennå en tid, inntil frontlinjene ble de samme som før angrepet.