Filmen var basert på Murray Burnett og Joan Alisons skuespill , som på det tidspunktet ennå ikke hadde vært oppført. Warner Brothers' historieanalytiker Stephen Karnot som leste stykket, kalte det «sofistikert sentimentalt sludder» («sophisticated hokum»), og manusforfatter Irene Diamond overbeviste produsent Hal Wallis om å kjøpe rettighetene for dollar, den største sum noe Hollywood-studio hadde betalt for et uoppført teaterstykke.