Tapene i den norske kampanjen etterlot bare en håndfull uskadde tunge skip tilgjengelig for den planlagte, men aldri utførte, invasjonen av Storbritannia (Operasjon Sjøløve) sommeren 1940. Det var alvorlig tvil om at invasjonens sjøruter kunne ha blitt beskyttet mot innblanding fra den britiske flåten. Frankrikes fall og erobringen av Norge ga tyske ubåter kraftig forbedret tilgang til britiske skipsruter i Atlanterhavet. Til å begynne med manglet britiske konvoier eskorte som var tilstrekkelig enten i antall eller utstyr, og som et resultat hadde ubåtene stor suksess for få tap (denne perioden ble kalt den første lykkelige tiden, , av tyskerne).