I november 1985 fremla Tahir Ul-Qadri sine argumenter for Pakistans shariadomstol for å fastslå straffen som bør pålegges en person som finnes skyldig i forakt for islams profet Muhammeds endegyldighet. På grunnlag av koranen og sunna, påviste han at en person som finnes skyldig i forakt for Muhammeds endegyldighet fortjener dødsstraff, og at straffen utføres som hudud. Ifølge Ul-Qadri er forakt for profeten Muhammeds endegyldighet en forbrytelse som ikke kan tolereres, enten den begås direkte, indirekte, med overlegg eller utilsiktet, og at selv ikke anger kan forskåne den dømte fra dødsstraffen.