Betegnelsen «burgher» er avledet fra nederlandsk, og har opprinnelig betydningen borger, eller nærmere bestemt «frimann av en burgh», etablert på 1560-tallet, nederlandske og tyske . Det vil si de som ikke tilhørte et len, leilendinger, men var fri menn som bodde i en befestet by ( henviser til en borg) i middelalderens Europa.