I middelalderen gikk teologi, filosofi og studier av naturen hånd i hånd. Av disse tre hadde teologi forrang, mens filosofi var et instrument til bruk der teologien ikke strakk til. Det var spesielt kirkefedrene Augustin av Hippo og Thomas Aquinas som argumenterte for denne arbeidsdelingen. Begge sto dessuten for en begrepsrealisme inspirert av Platons idélære som hevder at et begrep ikke kan ses uavhengig av objektet. Når vi eksempelvis bruker begrepet «menneske» sikter vi i realiteten til menneske slik vi kjenner den fra idélæren. Augustin satte denne filosofien inn i en kristen kontekst ved å hevde at ideene var Guds tanker. Det vil altså si at mennesket er en av Guds materialiserte idéer.