Vanligvis var barokktrompeter langstrakte med sylindrisk rør, dobbelt bøyd og nesten dobbelt så lang som en moderne trompet i samme stemming. Vanligvis var grunntonen C eller D – av denne grunn ble D-dur regnet som en spesielt festlig toneart. Også trompeter med grunntone B, Ess og F var i bruk. Kortere trompeter i høyere stemmeleier ble kalt .