Variasjonen i vegetasjonstyper er stor, og det er mange gamle, grove og hule eiker, og stedvis kontinuitet i død eik. Dette er elementer som er svært sjeldne i Norge i dag, og Vemannsås - Seterkollen har kanskje den største konsentrasjonen av disse elementene på østlandet. Dette sammen funn av mange interessante arter gjør at området vurderes som nasjonalt verneverdig.