Etter at Johan Bernhard Hjort var blitt arrestert 21. oktober 1941, var von der Goltz' arbeid avgjørende for hans løslatelse. Goltz' første forsøk på å overtale Josef Terboven gjennom brevveksling var mislykkede. Terboven var svært skuffet over Hjorts holdning til okkupasjonsmakten. På riksdagsmøtet i Berlin 11. november 1941 møttes Terboven og Goltz ansikt til ansikt, men Terboven avslo igjen. Da Hjort i februar 1942 ble overflyttet til Berlin, ble arbeidet samtidig straks lettere for Goltz. Hjort ble plassert i i Prinz Albrecht-strasse, og var dermed i Himmlers varetekt. Himmler tilbød Hjort relativ frigang i Tyskland, på betingelse av at resten av familien forlot Norge og sluttet seg til ham i landet. Hjort fetter på morssiden Bodo von der Marwitz inviterte familien Hjort til å bo på fetterens gods ved Groẞ Kreutz i Brandenburg. Etter å ha besøkt sin mann i fengselet, bestemte Anna Cathrine Hjort at det måtte bli slik. Etter overflyttingen startet familien etter initiativ fra datteren Wanda Heger sitt arbeid med å kartlegge oppholdsstedene til norske fanger i Tyskland formidle matpakker til dem.