RTF var både statseid og statskontrollert. Midlene ble gitt av Frankrikes nasjonalforsamling via landets informasjonsdepartement, og RTFs forbruk og investeringsplaner måtte forhåndsgodkjennes av informasjonsministeren og finansministeren. Som monopolist fikk RTF en solid posisjon i det franske samfunnet, og i en tale i regjeringen 24. mai 1964, beskrev informasjonsminister Alain Peyrefitte RTF som «regjeringen i enhver franskmanns spisestue» ().