Før han giftet seg med Elisabeth i 1947, gav han avkall på sine titler som prins av Hellas og Danmark. Han tok samme år etternavnet Mountbatten, en oversettelse av Battenberg, som er hans mors familienavn (Battenberg er en morganatisk linje av huset Hessen, og har navn etter en liten by i Hessen). Han fikk i stedet flere britiske titler: hertug av Edinburgh, jarl av Merioneth og baron Greenwich, og tiltaleformen (som han allerede hadde som prins av Hellas). Philip ble ikke eksplisitt gjort til prins av Storbritannia, men ble gjerne omtalt som prins Philip likevel. Spørsmålet om Philip også var prins av Storbritannia var i begynnelsen uavklart, men i 1957 bestemte dronningen at han også bærer tittel som britisk prins. I 1960 ble det bestemt at Philips og Elisabeths etterkommere i mannslinjen, som ikke har kongelige titler av prins eller prinsesse eller som ikke tiltales som kongelig høyhet, ville bruke etternavnet Mountbatten-Windsor. I praksis har likevel alle Philips og Elisabeths barn og etterkommere i mannslinje brukt etternavnet Mountbatten-Windsor når de har trengt et etternavn, etter at datteren prinsesse Anne brukte dette navnet i forbindelse med sitt bryllup i 1973 etter at Philips onkel Lord Mountbatten hadde drevet intens lobbyvirksomhet for dette. Han konverterte samtidig til den angelikanske kirke, men beholdt gjennom livet et tilknytning til den den gresk-ortodokse troen.