Den nyklassisiske økonomiske teorien vokste og ble mer sofistikert over tid, og konkurrerte med andre teorier om økonomfagets paradigme. På 1930-tallet var det keynesiansk teori, og etter 1960-tallet var monetarisme fremtredende. Ett element gjensto da retningslinjene for politikk skiftet: den rasjonelle personen «homo economicus» som teoriene var basert på. Raworth, skaperen av Smultringøkoniomien, har fordømt denne litterære oppfinnelsen som en pervers oppfatning, for dens virkning på elevenes antagelser om menneskelig oppførsel og følgelig deres egen virkelige oppførsel. Eksempler på dette fenomenet i handling har blitt dokumentert,, og det samme har virkningene av å bryte ned tillit og fellesskap for menneskers velvære.