Kollwitz' opplevelser som hustru til en lege i Berlins fattigkvarter under og etter den første verdenskrig førte til hennes best kjente tegninger, litografier og etsninger, med kvinnenes og barnas lidelser som fremste motiv. Hun mistet sin sønn Peter i verdenskrigen, noe som ikke bare hadde en sterk innvirking på hennes kunst, men som også førte til at hun ble pasifist. Senere mistet hun et barnebarn under den andre verdenskrig.