I et minne som tilskrives Trumbert, en av Chads studenter i Lastingham, fortelles det om Chads eskatologiske samvittighet og hvordan den påvirket andre. Hver gang en storm oppstod pleide Chad å avslutte lesingen, og be Gud se i nåde til menneskene. Dersom stormen tiltok, lukket han boken og la seg flatt ned på gulvet i bønn. Under stormer som varte lenge, eller tordenvær gikk han inn i kirken der han ba og sang salmer inntil uværet la seg. Denne reaksjonen på det engelske været ble sett på som ekstrem av munkene ved Lastingham, og de ba ham om en forklaring. Chads forklaring var at stormene ble sendt av Gud til menneskene som en påminnelse om dommedag og at de ikke måtte la deres stolthet vinne over ydmykheten.