Stockholm var preget av mye fattigdom og menigheten begynte med bespisning og matutdeling for hundrevis av fattige og arbeidsløse. I 1915 var medlemstallet 729, hvorav hele 601 var kvinner. Det vil si at menigheten hadde 82% kvinner som medlemmer. Omtrent tre-fjerdedeler av kvinnene var enslige og gjennomsnittsalderen var rundt 30 år. Mye av menighetens fremgang skyldes disse kvinnene som gav dobbelt tiende (2x10% av årslønnen) til menigheten. Pethrus ble kalt for «lederen av Sveriges største kvinnebevegelse».