Året etter ble Bie dømt til å miste «hånd, ære og boslod», for å ha forfalsket kongens underskrift. Han blev imidlertid benådet med livsvarig rasphusstraff, og fra sitt «kummerfulde Fængsel» sendte han ut en strøm av klagesanger, også som bønnskrift til presidenten for Danske Kancelli, Joachim Schack-Rathlou, «for å få lirket ut noen dukater til reisepenger», og «den edelmodigste prins Frederik fra den ulykksalige B.» Med høyre hånd hugget av kunne han ikke engang utføre raspingen han var idømt, så i 1772 fikk han ettergitt dommen om å få hånden hugget av.