Tekster skrevet i ulike språk synes å indikere at den første vokalen var både lang og rund, og den siste vokalen var kort. Eksempelvis er navnet skrevet i den hebraiske Bibelen som [ʃiːʃaq]. De forskjellige lesningene i hebraisk som er grunnet forvirringen mellom bokstavene < י > and < ו > , som er særlig vanlig i masoretisk tekst, indikerer at den første vokalen var lang i uttalen. Den greske oversettelsen, , benytter Σουσακιμ [susakim], avledet fra den marginale lesningen [ʃuːʃaq] av hebraisk. Det indikerer at i løpet av 100-tallet f.Kr. uttalte hebraisktalende eller aleksandrinske gresktalende navnet med en innledende lang trang bakre runda vokal [u].