I moderne forståelse er heiti adskilt fra kjenninger ved at en heiti er et enkelt ord mens en kjenning er om omgåelse av en frase eller sammensatt ord, således er en heiti for , «sverd», mens , «sår-ild», er kjenning for sverd. Imidlertid forsto Snorre Sturluson, som skrev på 1200-tallet, heiti i en bredere betydning som kunne omfatte kjenninger. Han samlet enklere ord, poetiske eller ikke, som , ukjente eller ikke kvalifiserte heiti. Disse skilte han fra omgåelser, , kjente heiti, eller kvalifiserte heiti, det vil si kjenninger. Kjenninger, som utgår fra substantivet , det som gjøres kjennelig ved, ligger i at det begrep som skal omskrives ikke allerede må være uttrykt i det ord man går ut fra. Mens heiti er et poetisk ord som benyttes for et annet, er en kjenning en to- eller flerleddet erstatning for et vanlig prosa-substantiv.