I midten av juni flyttet den venetianske flåten seg fra Adriahavet til de venetianske joniske øyene. Det første målet var øya Levkáda (Santa Mauren), som falt, etter en kort beleiring på 16 dager, den 6. august 1684. Venetianerne, med støtte av greske irregulære tropper, krysset de så over til fastlandet og startet et raid på den motsatte kysten av Akarnanía. Det meste av området kom raskt under venetiansk kontroll, og fortene Préveza og Vónitsa falt sent i september og fjernet de siste osmanske bastionene. Disse tidlige suksessene var viktige for venetianerne, ikke bare for moralen, men fordi de hadde sikret seg kommunikasjonslinjer med Venezia, nektet osmanene muligheten til å true De joniske øyer eller å frakte soldater via Hellas til Peloponnes, og på grunn av disse suksessene ble grekerne oppmuntret til å samarbeide med dem mot osmanene.