Sikker viten om ham ses først fra november 1720, da han lot seg verve til løytnant av 4. grad i tsar Peter den stores russiske flåte. Han hadde ry for å være brutal, stortalende og grådig, talte dårlig russisk og gjorde lite for å lære det. Som nestkommanderende deltok han i Vitus Berings to ekspedisjoner til Kamtsjatka, hvor han utviste en stor grusomhet overfor de innfødte, som ble benyttet til alt slags forberedende arbeide.