Et interessant trekk ved denne konsertformen er at solistene kan ha musikalske dialoger med hverandre såvel som med orkesteret. Noen av de tidligste dobbeltkonsertene stammer fra barokken: Antonio Vivaldis med «Konsert nr 8 a-Moll op. 3/8», Johann Sebastian Bachs BWV 1043 og av andre samtidige. Av Wolfgang Amadeus Mozart finnes konserter for fløyte og harpe KV 299 og for to klaver KV 365. I siste tredel av 1700-tallet, for eksempel i verk av komponistene i Mannheimerskolen og av Joseph Haydn, kunne det ofte skjule seg en dobbeltkonsert bak betegnelsen «Sinfonia concertante».