Da Welhavens tilhengere gikk ut av Studentersamfundet under krisen i 1832 fremstod han som en moralsk uklanderlig lederfigur og han og Wergeland ble nære venner og politiske kollegaer. Daa og Wergeland fant sin plass blant Patriotene mens Welhaven og skikkelser som Anton Martin Schweigaard og Daas senere akademiske rival Peter Andreas Munch utgjorde deres motstandere i Intelligenspartiet.