Faktisk har Simon muligens mer til felles med sine modernistiske forgjengere enn sine samtidige, i særdeleshet nevnte Marcel Proust og William Faulkner. Simons bruk av selvbeviste lange setninger, tidvis strekker de seg over mange sider og med parenteser som tidvis avbryter en setning, som kun blir fullført flere sider senere, kan bli sett på som en innflytelse fra Prousts egen stil. Simon gjør også bruk av bestemte settinger preget av Proust, eksempelvis i hvor fortelleren kaptein de Reixach er skutt av en skarpskytter skjult bak en hekk eller , en referanse til et møte mellom Gilberte og fortelleren over en hekk i Prousts ().