I Friedemanns samtid ble han oppfattet som den mest begavede av J. S. Bachs sønner og et geni som organist, improvisatør og komponist. På tross av dette opplevde han ustabile ansettelsesforhold og usikker inntekt. Årsaken var nok en viss mangel på smidighet som gjorde ham lite egnet til å stå i fast arbeid. Samtidig bød samfunnet ennå ikke på betingelser som gjorde det mulig for frie og uavhengige kunstnere å skaffe seg gode levekår.