Skikken med utendørs dans til sang på folkemålet var knyttet til maifesten og den varme årstiden. Kirkens fordømmelse av og forbud mot slike ringdanser som bare ble utført av kvinner, går tilbake til 500-tallet. Omvandrende sangere tok med de dansende pikene når de lovsang våren. Først etter høviskhetens inntog i selskapslivet begynte unge menn å delta i kjededanser og ringdanser (pardans forekom ikke), og snart ble slik fellesdans populær også utenfor adelen. Visen ble gjerne sunget at en forsanger, men de dansende sang med på refrenget.