Hver av de mykenske stedene besto befestede urbane steder dominert av et palass med omliggende jordbruksland og grender. Noen av disse hadde størrelse som små byer: ved Pylos dekket bosetningen rundt 20 hektar, ved Mykene rundt 32 hektar. Hvert palass hadde en konge, , på toppen av et hierarki hvor han var både militær, politisk og religiøs leder for sitt folk, og den som styrte langdistansehandelen. Strukturen med palasser utviklet seg først på Kreta med rundt ti eller flere, men hvor de i Knossos og Phaistos var de største. De utviklet seg senere på det greske fastlandet som fulgte et fast mønster, men utviklet seg annerledes enn de på Kreta. Det best bevarte var i Pylos, som var beskjeden i størrelse, knapp en halv hektar, og synes å ha etterlignet de minoiske. Alle de mykenske var omgitt av tunge befestninger, store steiner i tykke murer. De storstilte mykenske gravene for eliten var karakteristisk mens det på Kreta under den andre palassperioden er det få bevis på noen graver i det hele tatt i motsetning til de forgående periodene. De minoiske palassene var større enn de mykenske, men begge var langt mindre enn de samtidige palassene i Midtøsten. Mykene var på 1 hektar innenfor festningen på nær 4 hektar mens palasset i Knossos var på 2 hektar. Til sammenligning var palasset i Hattusa på hele 180 hektar innenfor festningsverkene.