Når avtroppende generasjon overlot driften av gården til odelsgutten eller det nye husbondfolket, flyttet de gjerne selv inn i kårstua på gården. Det ble som regel inngått en kåravtale som sikret gamlefolket en slags pensjon, som regel minimum rett til fri kost, losji, ved og noen andre ytelser. Om begge levde ble de gjerne kalt kårfolk, eller om bare en levde eller . Kårfolkene hjalp gjerne til med gårdsdriften etter evne. kan kalles en tidlig form for pensjon og ble avtalt mellom avtroppende og kommende generasjon i hvert enkelt tilfelle.