En mulig forklaring på dette fenomenet ga Werner Heisenberg i sitt første, publiserte arbeid fra 1922 der han innførte sin Rumpf-modell. For et alkalimetall med ett aktivt elektron utenfor en rest eller av lukkete elektronskall, antok han at dette kunne avgi et halvtallig spinn av størrelse /2 til denne atomresten. Elektronet fikk da redusert sitt orbitale kvantetall til - 1/2 samtidig som resten måtte tilskrives et kvantetall = 1/2. Den totale dreieimpulsen til atomet er da den vektorielle summen av disse to dreieimpulsene som gir verdiene = eller = -1 for et nytt, kvantetall som Sommerfeld tidligere hadde diskutert. Når disse to tilstandene har forskjellig energi, vil det bety en oppsplitting av energinivået i en . Med to aktive elektroner utenfor atomresten som for jordalkalimetallene, vil det indre kvantetallet på samme måte kunne ta verdiene = , - 1 og - 2. Dette gir en oppsplitting til en av tilstander som var observert for atomene i denne gruppen.