Det sies at det i middelalderen fantes to ulike varianter av denne hunden, som da skal ha gått under navnet , en mindre og en større. Den minste varianten var hurtig, strømlinjeformet og kraftfull, og den ble mest benyttet til hetsjakt på villsvin, ulv og bjørn. Den største varianten var langt tyngre, mer kompakt og ble først og fremst brukt som vakthund. Tilnavnet bidrar til å styrke teorien om at hundetypen kan ha vært en etterkommer av de hundene alanerne bragte med seg, men man kan ikke snakke om en grand danois. Det er imidlertid kjent at såkalte fantes i minst to typer, og . Den førstnevnte var størst og en lokal variant av denne skal også ha gått under navnet . Sistnevnte skal iflg. tyske kilder være blant opphavet til boxer.