Fra starten hevdet Merckx sin uskyld og sa at "Jeg er en ren rytter, jeg trenger ikke å ta noe for å vinne." Tidligere hadde Merckx testet åtte ganger negativt i denne Giroen. Flertallet av den internasjonale pressen trodde på Merckx' uskyld, og uttalte at med hans ledelse var det ulogisk at han ville bruke forbudte stoffer i en lett fase, dessuten visste at en dopingtest sannsynligvis ville følge (å være leder). Han fastholder at prøvene hans ble feilbehandlet. Etter hendelsen dukket det opp flere konspirasjonsteorier, inkludert: urinen som testet positivt var ikke Merckx sin, og Merckx hadde fått en vannflaske med sentralstimulerende stoffet i, ⁠ alle grep for å gi italienske Felice Gimondi bedre sjanse til seier.