Gjennom hele 1930-årene var antallet illegale jødiske immigranter fra Øst-Europa sterkt overdrevet, og den folkelige opinionen mente at flertallet av jødene som bodde i Frankrike var illegale immigranter som forårsaket alle slags sosiale problemer. Mange, kanskje til og med de fleste franskmenn, var likegyldige. Høsten 1940 hadde de andre ting å tenke på. Det som skjedde med jødene var en sekundær sak; det var utenfor deres umiddelbare anliggender, det tilhørte det «politiske» som de ikke kunne kontrollere eller til og med bringe seg selv til å følge med stor interesse.