Helgeland skrøt av at han hadde «manken til Bjørnson og fingrene til Ole Bull». Han var spelemann av det hjelpeløse slaget, som ikke hadde forstand på stort annet enn felespill. I dette var han til gjengjeld svært anerkjent. Det fortelles at Sjur vandret fra gard til gard og spilte for mat og husvære.