Synkretisme er attesteres for første gang i betydningen «forsoning av forskjellige oppfatninger» på 1610-tallet. Det er fra nylatin , fra det antikke gresk συγκρητισμός, . Det er via fransk på 1600-tallet og direkte fra nylatin , brukt av den tyske protestantiske teologen David Pareus i 1615. Det er blitt hevdet at begrepets opprinnelse har betydningen «kretisk forbund». Det er imidlertid en falsk etymologi, eller folkeetymologi, fra en ide i Plutarkos’ essay fra 1. århundre e.Kr. om («Om broderlig kjærlighet») i hans samling . Han nevner eksemplet med folk fra Kreta, som i trusselen fra ytre farer forsonet sine forskjeller og kom sammen i en allianse. «Og det er deres såkalte synkretisme [kreternes forening]», forstått som i betydningen «sammen» + i betydningen «kreter».