Israel fikk sin selvstendighet fra det britiske mandatområdet «Palestinamandatet» 14. mai 1948. Etableringen av en sentralbank, den gang omtalt som en , ble diskutert i Finansdepartementet umiddelbart etter at staten Israel ble etablert. Det var mange behov som måtte dekkes, hvorav behovet for en utsteder av valuta var det mest presserende. Derfor ble pengeloven vedtatt og var gjeldende fra 17. august 1948. Ansvaret for å utstede penger ble gitt til Den anglopalestinske bank, som senere ble omdøpt til . Banken opprettet to avdelinger, én avdeling for utstedelse av valuta, og én for å administrere statens utlån. Ved utgangen av oktober 1948 var prosessen med å skifte ut det tidligere valutarådets valuta med Den anglopalestinske banks valuta. Øvrige «sentralbankfunksjoner» var på dette tidspunktet tillagt Finansdepartementet.