Grosch tok vare på den åttekantede formen fra tretårnet også i det nye tårnet, tegnet i nyromantisk stil. Byggestilen er også karakterisert som historisme. Nybygget ble oppført i hugget stein, med metertykke murer. Vinduene har romanske buer, støpejernssøyler med klebersteinsbuer over. Det hadde blitt foreslått å lage tårnet med flatt tak, slik at en kunne plassere en fyrlykt på toppen. I stede tegnet Grosch tårnet med en lanternin, et slankere tårn med vinduer plassert oppå et skråtak tekket med skifer. Helt øverst fikk tårnet et spir i jern og kobber, 3,21 meter langt. Spiret ble utstyrt med en vindfløy eller «vaker» som roterte med vindretningen, og flagget i vakeren viser årstallet 1852. På spiret er det tre kobberkuler i varierende størrelse. Mer presist er det en stor kule og under denne to mindre ellipsoider, det vil si med former som flatklemte kuler. Over inngangsdøren ble Stavangers byvåpen fra 1850 innfelt i stein, sammen med årstallet 1850.