I henhold til Beda ble Hengest og Horsa invitert av Vortigern til å kom til Britannia på tiden til de romerske keiserne Markian (død 457) og Valentinian III (død 455). Deres senere historie er mer preget av tradisjon enn av historiske opptegnelser, og det er indikasjoner at den, i det minste delvis, har blitt formidlet i poesi. De skal ha kommet i 449 (avledet fra Beda) til en kyst kalt , og seks år senere kjempet mot Vortigern ved et sted kalt . I dette slaget ble Horsa drept, Hengest og hans sønn Æsc (som i Ask) «tok kongeriket». I 457 kjempet Hengest og Æsc mot britonerne ved et sted kalt og drepte fire tusen mann. Britonerne flyktet fra Kent og til London. I 465 kjempet Hengest og Æsc mot britonerne nær , drepte tolv britonske høvdinger, og tapte selv en «thegn» ved navn Wipped. I 473 kjempet de på nytt mot britonerne på et ukjent sted, tok stort krigsbytte og jagde britonerne på flukt. Deretter er ikke Hengest lenger omtalt i , men i 488 ble det slått fast at Æsc ble konge av Kent, og var det i de neste 24 årene.