Skjønn betyr omdømme eller vurdering. Å avgjøre en sak på grunnlag av skjønn innebærer å treffe en avgjørelse på basis av egne vurderinger. Når en avgjørelse er overlatt til forvaltningens skjønn foretar organets tjenestemenn den endelge bedømmelse og bestemmer dermed ufallet. Skjønn og fritt skjønn har ikke noe fast innhold i forvaltningsrettslig terminologi. Skjønn og fritt skjønn kan også karakteriseres og defineres forskjellig i rettskildeteorien. Uavhengig av terminologi dreier det seg om å trekke grensen mellom forvaltningens eksklusive kompetanse og domstolenes prøvelsesmyndighet. Skillet mellom såkalt rettsanvendelsesskjønn eller lovbundet skjønn og skjønnsutøvelse der forvaltningen stilles fritt (diskresjonært eller fritt skjønn) er sentralt. Forvaltningsvedtak som er bygget på fritt skjønn er endelig og unntatt fra domstolskontroll, mens lovbundet skønn kan overprøves av domstolene. Grensen mellom disse er ikke skarp.