Opprørerne hadde liten støtte i befolkningen og ble av de fleste klandret for at flere hundre var blitt drept eller såret, de fleste av dem sivile. Irske lokalmyndigheter og aviser som og krevde henrettelser av lederne, og fanger som ble fraktet til Frongoch interneringsleir i Wales ble spyttet på av sinte dublinere. Mange av de som var sinte hadde slektninger som kjempet i britiske hæren, og proklamasjonen hadde henvist til Irlands «tapre allierte i Europa», det vil si sentralmaktene.