Under renessansen tok Athene på seg mantelen som beskytter av kunst og menneskelig bestrebelser; allegoriske malerier som involverte Athene var en favoritt blant de italienske renessansemalerne. I Sandro Botticellis maleri «Pallas og kentauren», sannsynligvis malt en gang på begynnelsen av 1480-tallet, er Athene personifiseringen av kyskhet, som vises mens hun legger hånden på hårlokkene til en kentaur, som representerer begjær. Andrea Mantegnas maleri fra 1502 kalt «Dydenes triumf» (eller «Minerva forviser lastene fra dydens hage») bruker Athene som personifiseringen av gresk-romersk læring som jager middelalderens laster fra hagen til moderne vitenskap. Athene benyttes også for å personifisere visdommen i Bartholomeus Sprangers maleri fra 1591 «Visdommens triumf» (eller «Minerva seirende over uvitenhet»).