ERSP representerte den mest kompromissløse delen av den estiske selvstendighetsbevegelsen, som var kritiske til Folkefrontens ettergivenhet for den sovjetiske glasnostpolitikken, der Kommunistpartiet skulle reformeres innenfra. ERSP anså Republikken Estland, etablert i 1918, som ulovlig okkupert av Sovjetunionen siden 1940. Derfor avviste de at uavhengighetsspørsmålet skulle avgjøres ved folkeavstemning. ERSP tok også til orde for «avrussifisering». Slik de så det, hadde bare et mindretall av russerne i Estland, de som var i landet før 1940, rett til å bli værende i en nasjonalstat for estlendere. ERSP ville også fjerne alle kommunister fra offentlige stillinger.