Arvid Sletta begynte som soloartist i 1990 med albumet . Ifølge ble albumet «et ettertraktet samleobjekt, med stor kultstatus». Det samme ble understreket av Willy B i et tilbakeblikk på Easy Riders-singelen. Willy B kalte også Sletta «en legende innen norsk musikkliv» og la til at ble omsatt for forholdsvis høye summer på bruktmarkedet. Erik Fossen uttalte om til : «Arvid Sletta kan ikke synge, knapt spille gitar og mestrer så vidt engelsk. Det hindrer ham ikke i å sette sammen skisseaktige små låter basert på slitte vignetter fra rockesjangeren». Det ga «et fascinerende innblikk i en skaperglede og kjærlighet til musikk som mange såkalte popartister bare kan drømme om». Sven Ove Bakke, som tok med albumet i boka , foreslo art brut som sjangerbetegnelse, og forklarte: «Det han lagde, og lager, er ingenting om ikke desperat villet: Artisten har en avsindig kjærlighet til det å spille musikk og alt som har med rock å gjøre».