I 1860 flyttet han til London hvor han ble assosiert med pre-rafaelittene. Han formga Elizabeth Barrett Brownings gravstein for Robert Browning i den engelske kirkegården i Firenze i 1861. I 1864 ble han en partner i Royal Academy og i 1878 ble han akademiets president (1878–1896). Hans skulptur, (1877), ble i sin tid sett på som det som innledet en renessanse for samtidig britisk skulptur, referert til som «den nye skulptur». Hans malerier representerte Storbritannia ved den store utstillingen i Paris i 1900.