Da de gamle norske landskapene Jemtland og Herjedalen ble avstått til Sverige i 1645, ble Røros med ett en grensebygd. Og da hele Trondhjems len ble avstått i 1658 ble også Røros svensk for en kort periode. Allerede i 1660 ble Røros sammen med resten av lenet tilbakeført til Danmark-Norge. Riksgrensen mot Sverige ble derimot ikke nøyaktig fastlagt før grensetraktaten av 1751, hvorved lappebygdene Idre og Særna formelt ble avstått i bytte mot blant annet Trysil og Lierne som da tilfalt Danmark-Norge. I grenseforhandlingene var den svenske posisjonen at riksgrensen mellom de to land skulle dele Femunden på langs, og da med hele østre bredd beliggende i Sverige. Fra norsk side ble det blant annet argumentert for at Kobberverket med Femundshytta (som lå på Femundens østre bredd) behøvde store områder for hogst av trevirke og at grensen måtte trekkes lenger øst. Man må bare anta at den svenske forhandlingsdelegasjonen ikke trengte mer og derved ble grensen lagt lenger øst, og derved forble Femundsmarka og de vestre delene av Sylane en del av Norge, et areal på ca. 1350 km.