Han ble internasjonalt kjent som krigskorrespondent for under den japansk-russiske krig fra 1904 til 1905, og under Balkankrigen i 1912 for samme avis. Bl.a. dekket han beleiringen av Port Arthur, som han opplevde på nært hold. Han utgav bøkene (1905) og (1908) om bokseropprøret, som var «skrevet med stort journalistisk talent». Fra 1906 til 1908 oppholdt han seg i St. Petersburg som korrespondent for og den danske avisen , og gav en levende skildring av den revolusjonære uro i Russland. I 1909 bosatte han seg i Berlin som korrespondent for , og ble samme år i tillegg utnevnt til hemmelig presseutsending til Berlin og Paris for Utenriksdepartementet, en stilling han hadde frem til 1911. Fra 1911 arbeidet han som utenriksmedarbeider for . Under verdenskrigen var han «i første række blandt de pressemænd som i de neutrale land kommenterte krigsbegivenhetene». Han skrev også for den svenske avisen . I tillegg til utenrikspolitikk og krig skrev han om mat, ofte under pseudonymet «Kaspersen». I nekrolog het det at «han bevarte overalt den sanne journalistiske evne til blandt megen malurt å finne den dråpe honning som gjør den virkelige avisleser glad».