Tilblivelse Også Suite E-dur BWV 1006a er en bearbeidelse av en tidligere solosuite, 3. fiolinpartita E-dur BWV 1006 som Bach skrev rundt 1720. Transkripsjonen er uten instrumentangivelse, så det var lenge uenighet om besetning. Toneomfanget tyder på lutt, selv om det er ubekvemt for den stemmingen som var vanlig på Bachs tid. Spitta skrev i et brev til eieren av autografen at det ikke kunne være noen tvil om at verket var skrevet for klaver. Siden Bach forutsetter skordatur for enkelte av sine suiter, er det også tenkbart at det gjelder også for E-dur-suiten. Bearbeidelsen for lutt kan være fra mellom 1735 og 1740. Selv om den ikke bærer noen dedikasjon blir det antatt at suiten er transkribert for en av de to berømte luttenistene, Silvius Leopold Weiss eller , som begge beviselig musisert i Bachs hus i 1739.