Fra 1901 til 1907 redigerte hun kvinnesiden i den konservative dagsavisen , i Berlin I 1902 meldte hun seg inn i det liberale partiet Freisinnige Volkspartei. Hun klarte imidlertid ikke å overbevise de liberale partiene, om berettigelsen av alminnelig stemmerett. Heller ikke den borgerlige stemmerettsbevegelse gikk inn for alminnelig stemmerett, og brøt sammen i 1913. Dette gjaldt i motsetning til SPD som allerede lenge hadde hatt alminnelig stemmerett som krav. Kvinnelig stemmerett ble vedtatt i Tyskland først etter første verdenskrig, i 1918.