Haydns symfonier ble mer ekspressive, med dynamikk og verk i moll, noe man kan se i symfoni nummer 26 og nummer 45. Han introduserte en langsom introduksjon i den ellers hurtige førstedelen. Han benyttet trompeter og pauker, sistnevnte særlig kjent fra Paukeslagssymfonien, også kjent fra sitt kallenavn på engelsk, «surprise symphony». Haydns variasjonsform i andre del var også en stor forandring fra tidligere symfonier.