Moderne utgravninger antyder at Nike hadde en nisje i et åpent friluftsteater. Den var forbundet med et alter som var innenfor synsfeltet til skipsmonumentet til Demetrius I Poliorcetes (337-283 f.Kr.). Presentert i hvit marmor dannet skulpturen, 3,28 meter høy inkludert vingene, opprinnelig en del av Samothraketempelet, dedikert til de store guder, . Den sto på et podium av grå marmor fra Lartos som representerte forstavnen av et skip, og framstilte gudinnen når hun steg ned fra himmelen til den triumferende krigsflåten. Før skulpturen mistet sine armer, som aldri har blitt funnet igjen, var Nikes høyre arm løftet, hånden formet som kopp ved munnen for å avlevere seierens brøl. Verket er bemerkelsesverdig for dens naturalistiske positur og for gjengivelsen av figurens draperte klesplagg som er avbildet som om den blir blåst mot kroppen i en sterk sjøvind, noe som er betraktet som spesielt dyktig utført.