Tannlegevakten har sitt historiske utspring fra tannhelsetjenesten. De første tannlegene kom fra Mellom-Europa til Norge i løpet av siste del av 1700-tallet. Først i 1830–1840 årene var det blitt økonomisk grunnlag for flere tannleger til å kunne etablere seg i Norge. De som da kom, var de som regnes som de egentlige pionerer. På det tidspunktet var tannlegenes yrkesutøvelse regulert i Kvaksalverforordningen av 1794, som senere ble modernisert i 1871. Tannlegevakten er en utvidelse av tannlegenes tjenestetilbud. I takt med den sosiale utvikling har fokuset på god tannhelse økt de senere årene, og en direkte konsekvens av dette er opprettelse av tannklinikker som tilbyr akutt hjelp ved skader og andre uhell. Tannlegevakten var tidligere ikke betraktet som en egen enhet, men heller en tilleggstjeneste tilbudt av de ordinære tannlegene.