Bandets to første utgivelser var EP-er; i 2004 og i 2005. Den første ble sluppet i mai 2004 på Mir, og fikk en kort anmeldelse i , en firer, hvor Harald Fossberg slo fast at bandets garasje- og stonerrock var «mørk» og preget av «den fuktige kjellerlyden». «Uten gitarer låter dette riktig så grisete, og ikke alt svinger like mye». tydde også til «Norges White Stripes»-bildet. Også denne anmelderen ga en firer, men ga ros for at duoen klarte å variere tross sin minimale besetning. Måten de gjorde det på var å «spille på dynamikk, intensitet og grader av støy», samt å bytte på å synge. Lill J. Halbakken fikk skussmål for «en rå stemme som lett kan sammenlignes med rockens få store rockedronninger». På den annen side var musikken «mørk og dyster» og ikke for «de store massene».