Under FNs delingsplan i 1947, som førte til opprettelsen av to stater i Palestina – en jødisk stat og en arabisk stat – var det planlagt at Jerusalem skulle bli en internasjonal by, hverken arabisk eller jødisk. Ledelsen i det jødiske samfunnet aksepterte planen, inkludert internasjonaliseringen av Jerusalem, mens araberne var uenige. Da Israel erklærte seg uavhengig i 1948, ble landet massivt angrepet av det arabiske naboer. Jordan tok over Øst-Jerusalem og Gamlebyen. Israelske styrker forsøkte å lage en avtale med de for å drive jordanerne bort, men oppnådde det ikke. På slutten av den arabisk-israelske krig i 1948 var Jerusalem delt mellom Israel og Jordan. Gamlebyen og Øst-Jerusalem var fortsatt okkupert av Jordan, og de jødiske beboerne ble drevet ut. Under jordansk styre ble Gamlebyens synagoger revet ned, og den jødiske gravlunden på Oljeberget ble plyndret for gravsteiner, som senere ble brukt som brusteiner og byggematerialer. Området rundt Vestmuren ble gjort om til en offentlig søppelhaug.