Da Johann Gutenberg i 1455 formet bokstavene og støpte dem som løse typer for å kunne trykke sin , en av de første trykte bøkene i Europa, formet han skrifttypene på grunnlag av en samtidig variant av gotisk håndskrift. De første trykkbokstavene fikk derfor de samme brukne buene, brå spissene og tunge stammene som det skrevne forbildet. Hvert trykkeri skar sine egne trykkskrifter, oftest som etterlikninger av håndskrifter der stilen varierte stort mellom ulike steder i Europa. Det viktigste skriftskillet gikk likevel mellom de latinske områdene sør for Alpene, der tidlige utgaver av våre dagers antikvaskrift var vanlig, og det gotiske nord.