Dialekter er definert som ulike varianter av ett og samme språk. Et stort problem innen lingvistikken er å bestemme hva som skal regnes som et eget språk og hva som skal regnes som en dialekt av et språk. Ett kriterium er at språk må være innbyrdes uforståelige for å regnes som egne språk. Dette kriteriet brukes for eksempel for å avgjøre at norsk og nordsamisk er to forskjellige språk. Dette kriteriet er ofte problematisk, for som regel ikke er noe skarpt skille mellom to språk som tilhører samme språkgruppe. Det er vanligvis snakk om et dialektkontinuum, det vil si at hvis man forflytter seg fra kjerneområdet der det ene språket snakkes, og mot kjerneområdet til det andre språket, er det en gradvis overgang fra det ene språket til det andre. De ulike variantene kan være innbyrdes forståelige fra punkt til punkt langs kontinuumet, mens variantene som snakkes i endepunktene av kontinuumet er innbyrdes uforståelige. Spørsmålet er da hvor man skal sette grensa mellom det ene språket og det andre. Dette løses som regel med sosiopolitiske kriteria. Det er dermed de politiske grensene og historiske og etniske hensyn som bestemmer grensene mellom språk.