Bakgrunnen var en artikkel av Agnar Barth i som ga sterkt uttrykk for bekymring for tilstanden i norske skoger blant annet ved at hogsten ikke var bærekraftig («De norske skoger med stormskritt mot undergangen»). Barth var særlig skeptisk til det planløse høstingsskogbruket. Han ba politikerne om å utarbeide en god skoglov. Barth var tilhenger av statlig inngrep i det private skogbruket. Agnar Barth var til forskjell fra sin far J.B. Barth motstander av snauhogst. På bakgrunn av Barths bekymring satte Stortinget i gang nasjonal skogtaksering (Landsskogtakseringen) som var den første i verden, på 1920-tallet ble tilsvarende satt i gang i Sverige, Finland og USA. Barth og andre fagfolk var bekymret om at det ble hugget for mye, men det var lite kunnskap om hvor mye skog det var i Norge og hva den tålte av beskatning. Tidligere var det gitt lover som begrenset uttaket. Ressursoversikten takseringen frembragt la grunnlaget for skogpolitikken i landet.