Cellosuitene nevnes ofte i samme åndedrag som Bachs Sonater og partitas for fiolin solo. I fiolinstykkenes autograf er de betegnet med («Første bok»). Om cellosuiten utgjør «andre bok» er uklart. I forhold til fiolinstykkene er cellosuitene i mindre grad rettet inn mot briljans og virtousitet. Begge verkene regnes som fremragende eksempler på latent polyfoni.