Navnet pleistocen ble gitt av den skotske geologen Charles Lyell. Han innførte denne betegnelsen i 1839 for å beskrive et geologisk lag på Sicilia som hadde fortsatt minst 70 % av deres fauna av bløtdyr som fortsatt levde i dag. Det adskilte det fra den eldre epoken pliocen, som Lyell opprinnelig hadde antatt hadde den yngste laget med fossiler. Han konstruerte navnet «Pleistocen» («mest ny» eller «nyest») fra greske πλεῖστος, , «mest», og καινός, (latinisert som ), «ny»; det sto i kontrast til den umiddelbart foregående pliocen («mer ny» eller nyere», fra πλείων, , «mer», og ), og umiddelbart påfølgende holocen («helt ny» eller «fullstendig ny», fra ὅλος, , «hele», og ) epoke som strekker seg fram til i dag.