Maximus ble utropt til keiser av sine soldater våren 383, mens han kommanderte den romerske hær i Britannia. Bakgrunn for soldatopprøret var,heter det, at styrkene var blitt mer og mer forarget over vestkeiseren Gratian, som i stadig stlrre grad favoriserte alaniske styrker. Men dette kan neppe ha vært det avgjørende: Mer tungtveiende var at de romerske sturkene følte seg latt i stikken av den fjerne Gratian, der de på den britiske øya lå i stadige og blodige småkriging med piktere, skoter og irer. Det var typisk for den romerske arme å forvente en nærhet til keiseren når de var i kamp. Når Gratian ikke var for hånden, eleverte derfor de britanniske legioner sin egen hærfører Maximus til leder. Mulignes gikk kort tid etter også den innflytelsesrike germanske hærmester Flavius Merobaudes over til Maximus.