Nabateerne snakket en form for arabisk, men for deres inskripsjoner benyttet de arameisk sterkt påvirket av arabiske former og ord, som vist i tallrike nabateisk inskripsjoner som reflekterte den lokale dialekten til nabateerne. Som uttrykksmiddel og felles forståelig kommunikasjon med Midtøstens etniske grupper støttet nabateerne seg, som deres naboer, på arameisk som bro mellom ulike samfunn i regionen. Av den grunn ble arameisk for handel og i offisiell hensikt over deres poliske sfære. Det nabateiske alfabetet utviklet seg ut av det arameiske alfabetet, skjønt det benyttet en særskilt kursiv skrift fra hvor det arabiske alfabetet utviklet seg. Det er ulike faglige meninger om utviklingen av arabisk skrift. Forskeren Jean Starcky betraktet lakhmidernes syriske skrift som en sannsynlig kandidat, men John F. Healey slår fast at «den nabateiske opprinnelsen til arabisk skrift er etter hvert blitt bort imot universalt akseptert».