Etter ministeriet Briands fall ble Monis (mars 1911) regjeringspresident. Hans ministerium, hvis mest betydningsfulle medlemmer var radikalerne Delcassé, Berteaux og Caillaux, led av uenighet och inntok en svak og uselvstendig holdning i forhold til deputertkammeret og særlig dets ytterste venstre. Beslutningen om en ekspedisjon til Fes (april) var dens mest betydningsfulle regjeringshandling.