Selv om situasjonen viste seg å være anspent var det bare Georg Wilhelm og hertug Christian V av Holstein (også dansk konge) som hadde en stående armé under seg. Den 6. oktober 1693 blei de involverte enige om at Georg Wilhelm, som uansett vedtak var de-facto regent av store deler av Sachsen-Lauenburg, skulle være statsoverhode i en personalunion. Keiser Leopold I kunne ikke godta dette vedtaket. Han erklærte den saksisk-lauenburgske eksklaven Hadeln, som Georg Wilhelm ikke hadde okkupert, keiserlig eiendom. Leopold gikk aldri så langt at han erobra Sachsen-Lauenburg for så å innsette den legitime arvingen. Først under Leopolds sønn, keiser Karl VI, blei overtakelsen (i 1728) erklært lovlig. Da var det Georg Wilhelms andre etterfølger, kurfyrst Georg II August av Hannover (også britisk konge) som regjerte. Hadeln forble keiserlig eiendom inntil 1731, da også dette området tilfalt Georg August.