I hans verk (, 1910) fremmet Lévy-Brühl to grunnleggende menneskelige tenkemåter, en «primitiv» og en «vestlig». Ifølge Lévy-Brühl skiller ikke det primitive sinn det overnaturlige fra den reelle virkelighet, men benytter isteden «mystisk deltakelse» for å manipulere verden. Det primitive sinn adresserer ikke selvmotsigelser, mens det vestlige sinnelag anvender logikk og spekulativ utprøvelse for å teste de tanker det lanserer. Som mange andre teoretikere i sin tid trodde Lévy-Brühl på en historisk og evolusjonær teleologi (om prosessers hensikt) som førte fra det primitive sinnelag og til det vestlige sinnelag. Han ble kritisert av Edward E. Evans-Pritchard som argumenterte for at det primitive sinn faktisk adressert selvmotsigelser, men på en annen måte. Lévy-Brühls bidrag til antropologien har øvet stor innflytelse på Claude Lévi-Strauss.