En fanum er en tomt på vigslet grunn, en helligdom, og på en slik tomt kunne et tempel eller helligdom bygges. En fanum kan være et tradisjonelt hellig rom som en hellig lund til Diana Nemorensis, eller en hellig plass eller struktur for ikke-romerske religioner, for eksempel en (for Isis) eller (for Mithras-kulten). Kognat som oskiske , umbriske , og pelingiske indikerer at konseptet deles av italiske folkeslag. Ved Augustus' tid (27 f.Kr. til 14 e.Kr) var , , , og knapt skilles fra hverandre i daglig bruk, men var en mer inkluderende og generelt begrep. Fanum eller ambulatorium-tempel i romerske Gallia ble ofte bygget over en tidligere keltisk kultsted. Den karakteristiske murstrukturen hadde en sentral plass og en perifer galleristruktur, begge firkantet.