Ingeborg Jensen debuterte 1909 på Høstutstillingen og på hos Blomqvists Kunsthandel. Hun arbeidet i tradisjonen etter Harriet Backer, og la stor vekt på detaljeringen i sine malerier. Den første tiden var uttrykket dempet, men henimot 1920 ble koloritten dristigere. I hennes mest kjente portretter er den gråtonede, innadvendte melankolien fremtredende. I landskapsbildene hennes gjenfinner amn ofte en egenartet vårlig stillferdighet. Jensen var en gjenganger ved Høstutstillingen, og holdt dessuten flere separatutstillinger, blant annet i Kunstnerforbundet. Hun var en nær venn, og samarbeidspartner, av Frida Schioldborg, og etter sistnevntes bortgang i 1926 slet Jensen lenge med å finne tilbake til sin kunstneriske utfoldelse.