Ordet jul og varianter/avledninger ble brukt i gotisk, nordisk og anglesaksisk språkområde. Til finsk er ordet lånt to ganger i urnordisk tid: først som i betydningen fest og senere som i betydningen julefest. Lånene viser at det i førkristen tid var en festperiode kalt De eldste skriftlige kilder er gotisk fra 300-tallet for november; uttrykket kan ha betydd første (underforstått fulgt av andre eller det kan ha betydd måneden før (det vil si at desember var ). Ifølge Beda den ærverdige (rundt år 700) er anglesaksisk desember og januar. En islandsk tekst fra 1200-tallet angir at måneden går fra 14. november til 12. desember etter den julianske kalender. Det er ikke sikkert fastslått eksakt når om høsten/vinteren den førkristne julefeiringen foregikk. I karelske dialekter var et høstgilde midt i november ved avslutningen av produksjonsåret. Snorre plasserte den førkristne julen til midtvinter (midten av januar). I noen skriftlige kilder har Odin tilnavnet som viser at guden var knyttet til jul.