I opplysningstiden utviklet historieskriving et mer kritisk forhold til kildene. Imidlertid forble historiesynet førvitenskapelig, ettersom forfatterne regnet sin egen tids ideer og idealer som målestokken på fortidens samfunn. Når fortidens mennesker handlet og tenkte annerledes, ble dette latterliggjort og forklar som et utslag av uvitenhet, ikke at datidens tenkemåte var grunnleggende forskjellig fra samtiden.