Idretten ble først profesjonell i 1892 da Pudge Heffelfinger og Ben "Sport" Donnelly begge fikk en pengesum for å spille for Allegheny Athletic Association i Western Pennsylvania Senior Independent Football Conference. Gjennom 1890-årene og på begynnelsen av det 20. århundret var profesjonell amerikansk fotball i hovedsak en regional idrett, og de fleste uformelle ligaene var fokusert rundt en delstat eller region med begrenset spilletid utenfor området. Det fantes ingen nasjonale ligaer eller turneringer for idretten på profesjonelt nivå til tross for flere forsøk: en tidligere National Football League (med støtte fra det som senere ble dagens Major League Baseball) klarte ikke å vokse ut av Pennsylvania i 1902, da den New York-baserte turneringen World Series of Pro Football ble oppløst etter to sesonger og manglende interesse fra tilskuere. Andre forsøk på å enten kombinere eksisterende ligaer eller stifte nye ble ikke vellykket. Regionalt fant man varierende antall ligaer med varierende organisasjonstyper. En av de største på tiden var Ohio League, hvor blant andre legenden Jim Thorpe spilte. En annen, mindre, men bedre organisert, liga var New York Pro Championship; to av de beste lagene i New York, Rochester Jeffersons og Buffalo All-Stars, turnerte i Ohio i 1917. Etter at Jeffersons spilte, og tapte stort, mot Thorpes Canton Bulldogs i en kamp i 1917 pratet Leo Lyons, eieren av Jeffersons (som mente at å stifte en liga kunne bygge opp en idrett på størrelse med baseball, som på det punktet omtrent hadde et monopol på profesjonell idrett), med Thorpe om idéen om å stifte en liga.