I Johannes Brahms’ tok komponisten i bruk sitt eget morsmål for å «allmenngjøre» sitt liturgiske verk, i tråd med den lutherske tradisjonen. På samme måte er også tekstmaterialet i på komponistens morsmål, og i likhet med forgjengeren understreker Sixten det lokalt orienterte i sitt valg av tittel. Med dette skapes en hjemlig tradisjon, hvor fokus også er flyttet fra den tradisjonelle katolske liturgi til tekster fra Luthers bibel. Tekstgrunnlaget er bygget rundt de to siste kapitlene i beretning om Jesu siste timer. Rundt disse har forfatter og prest Bengt Pohjanen flettet inn sine refleksjoner i koralform. Innholdet i hans koraler trekker handlingen inn i en moderne kontekst, med mål om å plassere tilhøreren midt i dramaet. Mer arkaisk er teksten i verkets innlednings- og sluttkor. Denne er hentet fra Jesaja i Det gamle testamentet, hvor Jesu lidelse, død og oppstandelse profeteres.