En sentral artikkel som gjengis i boka (kap. 5), er «samfunnsvitenskapenes logikk» fra 1962, som var utgangspunktet for positivismestriden (selv om hans kritikere i denne striden ikke ser ut til å ha lest artikkelen, som Popper påpeker i kap. 6). I dette essayet argumenterer Popper bl.a. at vitenskapsfolk verken kan eller bør være fullstendig objektive og verdifrie; at vitenskapens objektivitet ikke kan oppnås gjennom forskerens objektivitet, men gjennom et mangfold av oppriktige og kritiske forskere; at oppfatninga av naturvitenskapen som mer objektiv og verdifri enn samfunnsvitenskapen beror på en misforståelse av naturvitenskapen; og at samfunns- og naturvitenskapene derfor er likere i sin metode enn mange gir inntrykk av.