Som sete for kongedømmet, var det meningen av Jerusalems religiøse figurer skulle ledelse for de andre statene. Men det religiøse hierarkiet i Tripoli gav sin lojalitet til patriarken i Antiokia. Selv etter at et pavelig edikt instruerte Tripoli til å legge seg under lovgivningen til patriarken i Jerusalem, gjorde de ikke dette. Dette skyldes antagelig den nære politiske alliansen som ble dannet mellom Tripoli og Antiokia av grev Pons.