Museer, kunstkritikere, tradisjonelle kunstgallerier og lignende har vært usikre på statusen til lowbrow i forhold til den tradisjonelle kunstverden, og til dags dato har lowbrow i stor grad blitt ekskludert eller utelatt. Det har dog ikke hindret en del samlere til å kjøpe verker av såkalt lowbrow-kunst og således åpenbart hatt glede av kunsten. En del kunstkritikere tviler på at lowbrow er en «reell» kunstbevegelse og det er derfor svært lite akademisk vurdering av den. Det faste argumentet til kunstkritikerne og kunsthistorikerne er at kritisk eller akademisk vurdering oppstår naturlig fra kunstbevegelsen selv, og når et større omfang av kritikere blir trukket mot disse skriftene for å informere deres egen vurdering. Den åpenbare mangelen av intern kritikk i skriftlig form kan ha sin bakgrunn til at mange utøvere av lowbrow ikke har sin bakgrunn innenfor akademisk skolering, men kommet fra en bakgrunn av brukskunst som illustrasjon, tatovering og tegneserier. Mange er selvlærte og mangler den naturlige kontaktflaten til museer og kunstskoler.