Regjeringen falt på den vedvarende strid i Weimarrepublikken, om hvilket flagg som skulle brukes i Tyskland (flaggstriden). Alternativene var enten det gjeldende svart-rød-gull, eller den keiserlige sort-hvit-rød. Luther foreslo 5. mai 1926 en kombinasjon, hvoretter svart-rød-gull skulle være riksflagget, mens sort-hvit-rød skulle brukes som handelsflagg, med riksfargene i det øvre, indre hjørne. Dette utløste en storm av reaksjoner fra republikansk side. SPD, DDP og Zentrum protesterte, og det samme gjorde fagforeningene. Det ble stilt mistillitsvotum i Riksdagen, som oppnådde 177 mot 146 stemmer, og regjeringen måtte gå av. Flaggforordningen ble imidlertid stående.