Jernbanens historie har sin begynnelse i de europeiske gruvene på midten av 1500-tallet da det ble lagt ut parallelle planker man rullet gruvevogner på. Ofte hendt det gjennom bruk av arbeidskraft når gruvearbeidere skulle dytte og trekke vognene gjennom de trange gruvesjaktene og ut til transportørene. Hestene var også brukt som trekkraft, men dette var etter innføringen av støpejernskinner eller metallplater av støpejern hamret ovenpå treplankene i 1700-tallet. Med dette var det mulig å frakte større lastvekt på vognene. Den første kjente illustrasjonen av jernbane med flenshjul under drift ute i friluft kom fra året 1752, som viser en mann skyvet en stor firehjuls vogn nedover en vegstrekning ved side av hestevogner i Bath. Det var lagt ut en trallebane eller vognbane ( på engelsk) i 1731 av Ralph Allen mellom steinbruddet i Combe Down og elven Avon ved byen Bath. Denne banen utnyttet tyngdekraften ved å være på en svakt skrående veg, så vognmannen som fulgt med, bare trengt å skyve den nedover. Banen ble nedlagt i 1764 etter steinbruddet ble stengt.