Ikke enhver skjønnsmessig lovbestemmelse som gir anvisning på en vurdering er en rettslig standard. Skjønnsmessige ord og uttrykk i lover tolkes av rettsanvenderen ut fra forarbeider, rettspraksis og andre rettskildefaktorer. Rettsanvenderen må undersøke i rettskildene hva skjønnsmessige ord som «urimelig» eller «nødvendig» betyr. Betyr de «utilbørlig» og «strengt påkrevd», eller bare «lite rimelig» og «nyttig»? Rettslige standarder må derimot fylles ut av forretningslivet, andre yrkesgrupper, holdninger eller atferd som er akseptert i samfunnet. Målestokken ligger utenfor jussen. Rettslige standarder skal tolkes ut fra nåtidens forhold. De skal skifte innhold etterhvert som samfunnet endrer seg. Ordlyden kan imidlertid være den samme. Ordene «god forretningsskikk» betyr det samme som før, men innholdet i den skikk det henvises til har forandret seg.