Polen og Litauen ble gjennom dette ekteskapet forent i en personalunion og dobbelmonarki i 1385. Det litauiske fyrstehuset og etterhvert alle litauere gikk over til katolisismen, mens belaruserne forble ortodokse. Belaruserne ble da en religiøs minoritet i Polen-Litauen. Denne unionen ga Litauen en sterk alliert mot den konstante trusselen fra tyskerne i vest, spesielt fra Den tyske orden i Preussen, og fra storfyrstedømmet Moskva i øst. Unionen fikk vidtrekkende følger for det på forhånd ortodokse kristne folkeflertallet i den østlige delen av Litauen. Deres stilling ble etter hvert dårligere i en stat som var dominert av adelen i det katolske Polen og nå også Litauen.