Fra 1100-tallet til 1400-tallet var Sofia-katedralen det seremonielle og åndelige sentrum for republikken Novgorod. Navnet Sofia er gresk og betyr , som er en av de syv kristne hoveddygder. Initiativtageren til kirken hadde allerede i byggeperioden tilnavnet . Men navnevalget bør primært sees i lys av at de russiske kristne skjelte til den østlige kristendoms berømte hovedkirke i Konstantinopel, Hagia Sofia, der dedikasjonen «visdom» var en allegorisk «mellomstasjon»: Den hellige Visdom er å forstå som Kristus, som er Guds inkarnerte Ord. Slik er kirken å forstå som en slags Kristkirke.