Etter Frankrikes kapitulasjon i juni 1940 sto Storbritannia alene igjen som Tysklands eneste europeiske, og reelle, motstander i krigen. Storbritannia fikk imidlertid støtte fra samveldelandene og flere europeiske lands eksilregjeringer. USA var på dette tidspunktet nøytralt, og prinsipielt ble de krigførende landene behandlet likeverdig. Storbritannias strategi var basert på at USA både skulle støtte dem med forsyninger, våpen, og til sist med soldater. Samtidig som mange amerikanere hadde stor sympati for de allierte, var flertallet, både i befolkningen og blant de folkevalgte, for å fortsette en nøytral linje. Den amerikanske presidenten måtte derfor gå forsiktig frem, så han hadde støtte i opinionen, og hans ulike forslag om hjelp ikke ble stemt ned av de folkevalgte i Kongressen.