Hvit spiller i en hypermoderne stil, og angriper sentrum fra flankene med brikker heller enn å okkupere det med bønder. Slike åpninger spilles ofte, og 1. Sf3 og 1. c4 er de vanligste åpningstrekkene etter 1.e4 og 1.d4. 1.Sf3 Rétis åpning A04-A09 (diagram 7). Den mest vanlige flankeåpning, forekommer i ca. 8,5 % av alle sjakkpartier. Trekket utvikler springeren til et godt felt, uten at hvit umiddelbart bestemmer seg for hvordan sentrumsbøndene skal plasseres. Vanligvis vil 1.Sf3 føre til åpninger som gjerne starter med 1.c4 eller 1.d4, men det finnes et par åpninger som oftest starter med 1.Sf3. 1.Sf3 d5 2.c4 Rétis åpning. Réti-åpningen karakteriseres av at hvit spiller 1. Sf3, og ikke spiller et tidlig d4, hvilket vanligvis ville føre til spill som er resultat av en dronningbondeåpning (1.d4). 1.Sf3 fulgt av 2.g3, 3.Lg2, 4.0-0 og 5.d3 Kongeindisk angrep. Kongeindisk angrep er et system for utvikling som hvit kan bruke som svar på nesten ethvert av svarts åpningstrekk. 1.c4 (diagram 8) er også et vanlig trekk, forekommer i ca. 7,3 % av tilfellene. Selv om c-bonden ikke er en sentrumsbonde, er den nær nok sentrum til å utøve et visst press på sentrumsfeltene. Omtrent halvparten av partiene som åpner med 1.c4 går over til andre åpninger som vanligvis starter med 1.d4. Hvis ikke dette skjer kalles 1.c4 for Engelsk.