Henrik III døde i 1406, og i henhold til hans testamente ble hans enke Katarina og hans bror Ferdinand I av Aragon utpekt som felles regenter mens hans sønn Johan II var mindreårig og delte deres makt med det kongelige råd. Av disse tre partiene var det Ferdinand som hadde mest makt. Imidlertid ble forvaringen av Johan II gitt til to adelige, Diego López de Zúñiga og Juan Fernandez de Velasco. Katarina forebredte seg på å forsvare seg selv og sin husholdning i festningen Alcázar av Segovia ettersom hun ikke var villig å gi slipp på sin sønn. Ferdinand greide imidlertid å forhandle fram en avtale som hun kunne akseptere hvor hun behold varetekten over sin sønn.