I 1938 lyktes det nemlig for Heisenbergs landsmann Otto Hahn å spalte en urankjerne i to. Dette resultat var oppnådd ved å bestråle urankjerner med nøytroner, hvorpå man blant annet hadde observert barium-isotoper, som er et mye lettere isotop enn de opprinnelige uranisotopene, og dermed måtte konklusjonen være at det var skjedd en spaltning av de opprinnelige urankjernene. Det Hahn hadde oppdaget var det fenomen som kjennes som fisjon. Foruten spaltning av isotopene skapes det også termisk energi i forbindelse med fisjonsprosessen. Det var nettopp denne termiske energien som var interessant, idet man raskt innså at denne fisjonsprosessen gav muligheter for å skape en ny energikilde, atomkraften, som både kunne anvendes til fredelige samt militære formål. Da annen verdenskrig brøt ut, var oppdagelsen av fisjonsprosessen helt ny, og det krevde stadig mye forskning og forståelse før man kunne anvende den nye viten til et praktisk formål som for eksempel en atombombe.