To år senere stilte han på nytt som guvernørkandidat og vant. Som guvernør var han i stor grad en sosial reformator, for eksempel idet han bekjempet valgfusk, regulerte alkoholsalget og opphevet rasediskriminerende lover. Han tok til orde for at sørstatene måtte straffes for borgerkrigen, og talte borgerkrigsveteranenes sak i spørsmålet om krigspensjoner. Midt i 1888 kom han i konflikt med Sherman, McKinley og Mark Hanna om presidentnominasjonen, og republikanerne i Ohio delte seg mellom de to fløyene. I 1889 tapte Foraker guvernørvalget, i stor grad på grunn av et splittet parti og igjen avholdssaken.