Noen avsnitt i ble lagt til på 1500-tallet, slikt som prologen for å få den bedre tilpasset som en av Chaucers tekster. Prologen kunngjør at en preken vil følge i fortellingen, men isteden er det en reisende (uten noen av de karakteristika av Chaucers plogmann eller noen annen litterær plogmann i perioden) som overhører en pelikan og griff som diskuterer presteskapet. De fleste linjene tilhører pelikanen som angriper det typiske motbydelige i en evangeliske væremåte, diskuterer Antikrist og applerer til de verdslige styremaktene om å gjøre kirken mer ydmyk. Pelikanen blir fordrevet med makt, men er deretter gitt oppreisning som en sfinks. Fortellingen avslutter med en benektelse hvor forfatteren skiller mellom sine egne synspunkter fra de som pelikanen fremmer og sier at han vil akseptere hva kirken krever.