Et kjennetegn som skiller skånsk fra danske dialekter er tonelag som er utviklet sammen med nesten alle andre svenske og norske dialekter, dvs. at forskjellen i tonehøyde mellom to stavelser i noen tilfeller endrer betydningen av ord. Dansk har en lignende funksjon i stød. Et annet eksempel er at i skånsk er de velare lukkelydene og foran fremre vokaler blitt til og som i norsk og standard svensk. I dansk er den opprinnelige uttalen beholdt i ord som give (jfr. svensk giva) og kerne (svensk kärna).