Georg husker ikke så mye om tiden med faren sin siden han bare var 3 1/2 år da faren han døde av kreft. Bestemoren og bestefaren som bor i Tønsberg finner en dag et brev som Jan Olav (faren til Georg) skrev like før han døde. De drar til Oslo for at Georg skal få brevet. I brevet står det om Appelsinpiken. Jan Olav møtte Appelsinpiken på trikken en dag da han var 19 år. Han blir hodestups forelsket i henne og drar på mange letetokter. Jan Olav studere medisin og bor på Adamstuen sammen med en studiekamerat, Gunnar. Neste gang han treffer Appelsinpiken er på en kafé. Hun tar han i hånden, men da Jan Olav sier: «Du er et ekorn», går hun sin vei med tårer i øynene. Siden Appelsinpiken begge gangene Jan Olav har sett henne har hatt en stor papirpose med appelsiner i hendene leter han på byens fruktmarked etter henne. En dag får han øye på henne og han følger etter. Hun setter seg inn i en hvit Toyota, men hun kan se ham. Jan Olav dikter opp mange historier om henne. Den ene er at hun og mannen i den hvite Toyotaen skal gå på ski over Grønland med åtte hunder i spann og ti kilo appelsiner. Neste gang Jan Olav møter Appelsinpiken er på julaften. Han er på julegudstjeneste. De snakker sammen etter gudstjenesten og Appelsinpiken sier at hvis han kan vente på henne et halvt år så kan de være sammen hele det neste halvåret. Etter jul fortsetter han å lete etter henne for han klarer ikke å slutte å tenke på henne. En dag får han et postkort som er sendt fra et sted i Spania. Dette kortet kommer hjem til foreldrene hans som bor i Hummleveien. Postkortet er fra henne. Jan Olav har mange spørsmål: Hvordan fant hun adressen til foreldrene hans? Hva gjør hun i Spania? Han låner penger av foreldrene sine og drar til Spania for å finne henne.