Fra 1778 og framover ble en rekke lokale militser kjent som («Irske frivillige») opprettet som svar på tilbaketrekningen av ordinære engelske militære for å kjempe i den amerikanske uavhengighetskrigen. Tusenvis av anglikanere i middel- og overklassen, sammen med noen få presbyterianere og katolikker, sluttet seg til Frivillige, som ble sentrale i den voksende følelsen av en særskilt irsk politisk identitet framfor en britisk. Selv om de frivillige ble dannet for å forsvare Irland mot mulig fransk invasjon, ble mange av deres medlemmer og andre i patriotbevegelsen sterkt påvirket og inspirert av de amerikanske forsøkene på å sikre uavhengighet fra Storbritannia, noe som ble mye diskutert i irsk presse. Nære forbindelser med nylige emigranter gjorde at nordlige presbyterianere var spesielt sympatiske innstilt til amerikanerne, som de mente var utsatt for de samme urettferdighetene fra Storbritannia.