Dette nye utenlandske herredømmet var på mange måter en slående analogi til det omtrent samtidige styret til de semittiske Hyksos i oldtidens Egypt. De fleste guddommelige egenskaper som ble tilskrevet de amorittiske kongene i Babylonia, forsvant på denne tiden; tittelen «gud» ble aldri gitt til en kassittisk hersker. Babylon fortsatte å være hovedstaden i riket og en av de hellige byene i det vestlige Asia, hvor prestene i den gamle mesopotamiske religionen var allmektig.