Al-Hakim beordret i 1005 en offentliggjøring av forbannelser mot de første tre kalifene (Abu Bakr, Umar og Uthman Ibn Affan) og mot Aisha (Muhammeds kone) for å ha motsatt seg kravet til Muhammeds fetter og svigersønn Ali som hadde krevd posisjonen som kalif til seg selv og hans etterkommere. Grunnleggeren av umajjad-kalifatet, Muawiyah I, og andre blant Muhammeds sahaba ble også bannlyst. Bare to år etterpå gjorde al-Hakim slutt på praksisen.