Ardigò var først prest, men forlot da han var i 40-årsalderen sitt religiøse standpunkt og drev utelukkende med undervisning, og ble i 1881 professor ved universitetet i Padova. Ardigò er stifter av den italienske positivismen, hans system framlagt i (11 bind, 1882-1918), skiller seg fra de andre positivistiske strømningene gjennom en mer våken kritikk og ved sterkt å framheve kunnskapteorien. Ardigò utelukker strengt hvert transcendent element og erkjenner ingen annen virkelighet enn den uendelige, universelle naturen, behersket av en utviklingslov, som virkeliggjøres ved en differensieringsprosess (han tenker seg en slags overgang fra det ubestemte til det bestemte).