Plane plater av til taktekking ble støpt i form og var gjerne tykkere enn kobberplater. Blyplater var også for dyre til tekking på vanlige hus, men fikk stor utbredelse på kirker og borger i middelalderen, og de forekom også på noen norske kirker. Materialet er motstandsdyktig mot nedbryting, og det er så mykt og lett formbart at det egner seg særlig godt til beslag på utsatte bygningsdeler som takoppbygg og kilrenner. Det blir fremdeles brukt til kompliserte takarbeider, f.eks. til krager rundt piper og rørgjennomføringer.