Reformasjonen som ble innførte på Irland i stadier av tudormonarkene fikk ikke grep over det meste av landet, men det hadde ingen effekt på parlamentet før etter pavens bulle i 1570. Til å begynne med i 1537 hadde det irske parlamentet godkjent både loven om overhøyhet av 1534, som anerkjente Henrik VIII som leder av kirken og oppløsning av klostrene. I parlamentene av 1569 og 1585 hadde de gammelengelske katolikkene, som satt som representanter i underhuset, flere strider om kronens autoritet over innføringen av straffeloven mot katolikker og for å betale urimelig «Cess-skatt» ved bekjempelsen av ulike irsk-gæliske og katolske opprør.