I april 1887 begynte Tesla å undersøke det som senere skulle bli kalt røntgenstråler med sine egne enkelnode-vakuumrør. Denne innretningen skilte seg fra andre røntgenrør i at den ikke hadde noen målelektrode. Den moderne termen for fenomenet fremkalt av Teslas apparat er (eller ). Vi vet nå at dette apparatet fungerte ved å sende ut elektroner fra en enkel elektrode gjennom en kombinasjon av feltemisjon og termisk utstråling. De frigjorte elektronene er sterkt frastøtt av det høye elektriske feltet nær elektroden i løpet av negative spenningsperioder fra den pulserende høyspenningen i teslaspolen. Dette genererer røntgenstråler når de kolliderer med glasshylsteret. Tesla brukte også Geissler-rør. I 1892 ble han oppmerksom på det Wilhelm Röntgen hadde identifisert som Röntgenstråling.