Rundt 970 flytta den bulgarske tsaren og den bulgarsk-ortodokse patriarken sine residenser fra Preslav til Ohrid. I noen tiår var patriarken av Bulgaria dermed samtidig erkebiskop av Ohrid. Den bysantinske keiseren Basileios II oppheva imidlertid det bulgarske patriarkatet i 1018, men gjorde samtidig til en autokefal kirke, bare underlagt keiseren. Erkebispedømmets kirkeprovins omfatta på dette tidspunktet 31 suffraganbispedømmer i (deler av) dagens Albania, Bulgaria, Hellas, Kosovo, Nord-Makedonia, Romania og Serbia.