Etter Tysklands samling i 1871, ble han 23. mars innvalgt i Riksdagen. Der ble en av visepresidentene, og var en ledende figur i grunnleggelsen av det liberale rikspartiet. Partiet arbeidet for å støtte opp under det nye riket, sikre en liberal utvikling og var imot «klerikal aggresjon», særlig representert ved Det katolske sentrumspartiet. Hohenlohe var en av støttespillerne for Bismarcks antipavelige , og gikk inn for et forbud mot jesuittordenen. Han støttet også den såkalte prekestolsparagrafen og muligheten for å inngå borgerlig ekteskap.