På grunn av disse sakene var det nødvendig at man fastslo hvordan man skulle ta hånd om altfor kritiske skrifter. Det var generalprokurør Christian Colbjørnsen som ble arkitekten bak reskriptet av 3. desember 1790. Han var blant annet også en av de sentrale personene i utferdigelsen av landboreformene og var dessuten en forkjemper for (moderat) bruk av opplysningstidens idéer, og gikk derfor ikke inn for strammere sensur. I reskriptet av 3. desember 1790 ble det klargjort at kritiske skrifter ville bli prøvet ved en domstol, i stedet for å la politimesteren selv bedømme om det skulle skrives ut bøter, som det ellers sto i reskriptet av 1773. I stedet skulle han nøye seg med å innberette skriftet etter at det var trykket, slik at det kunne anlegges rettssak mot forfatteren eller boktrykkeren hvis det var nødvendig.