Fra 1911 ble sentrum for vekkelsen flyttet til Stockholm, med den unge baptist pastoren Lewi Pethrus som leder. I 1919 kom , og pinsevekkelsen ble mer likt et trossamfunn med Filadelfiamenigheten i Stockholm som midtpunkt og pastor Lewi Pethrus som uoffisiell leder. Men til å begynne med var det ingen , men en vekkelse, særlig blant baptister og metodister. Betania Adelöv ble etablert som menighet i 1907, året etter kom pinsemenigheter i Skärhamn og Luleå. Forholdet til andre baptistmenigheter var fortsatt godt, og mange av de nyetablerte menighetene kalte seg fortsatt . Mange steder var det ikke etableringer av menigheter, men heller bønnegrupper eller bønnefellesskap. I Skövde, hvor vekkelsen begynte ble det ikke noen menighet før i 1912. På vestkysten, ved Göteborg, ble det ikke etablert pinsemenigheter før enn på 1920-tallet.