Da Kieltraktaten ble kjent for den danske prins og norske stattholder Christian Frederik, innkalte han til Notabelmøtet på Eidsvoll Verk - hvor hele 13 av de 21 frammøtte var født i Danmark. Dette vitnet om en prins som fortsatt i stor grad hadde danske interesser for øyet. Men det var også en del av stattholderens plan for å forhindre alternativet - en nasjonal regjering som forhandlet med Sverige. Både grev Herman Wedel Jarlsberg og kammerherre Severin Løvenskiold arbeidet med planer om å danne en regjering, og forhandle om fred og union med Sverige. Christian Frederiks styrke lå i bøndenes lojalitetsbånd, støtten fra mange fremstående stormenn (blant annet Aall og Anker), og hans fulle kontroll med et delvis dansk embedsverk, presteskap og offiserskorps. Han spilte også aktivt på svenskehatet og nasjonalfølelsen blant mange nordmenn. Notabelmøtet kan sees på som et mobiliseringsmøte for en vesentlig danskvennlig elite, hvor stattholderen også knyttet til seg tvilere som eksempelvis Carsten Tank.