Etter at det militære diktaturet falt i 1958, ble Gómez Dávila tilbudt en stilling som sjefsrådgiver for presidenten, hvilket han avviste, likesom han gjorde med et senere tilbud i 1974 om å bli ambassadør i London. Selv om han støttet den senere presidenten Alberto Lleras rolle i å styrte det militære diktaturet, avstod han selv fra noen politisk aktivitet, hvilket grunnet i en avgjørelse fra tidlig av om ikke å engasjere seg politisk.