Russland begynte byggingen av det som skulle ble rikets vestligste befestede punkt i 1832, etter at Åland sammen med Finland falt til Russland fra Sverige som en del av freden i Fredrikshamn i 1809. Hovedfestningen var en 290 meter lang halvrund væpnetbrakke med to etasjer, designet for å huse 2–500 menn. Hovedfestningen ble oppført i tegel og rød ålandsk granitt. Rundt hovedfestningen ble det planlagt femten kanontårn, men bare tre av disse ble ferdig oppført. Festningen var omgitt av den bylignende bebyggelsen Skarpans.