Den første, såkalte «ville» del av fordrivelsen sommeren 1945 skjedde med et betydelig innslag av vold. Beneš-dekretene la grunnlaget for fordrivelsene, ved blant annet å inndra statsborgerskap og beslaglegge eiendom. Om lag av en fjerdedel av de etniske tyskerne var fordrevet før Potsdamavtalen, fra august 1945, sanksjonerte fordrivelsene. Potsdamavtalen foreskrev at fordrivelsene skulle skje på en «ordnet og human måte». Fordrivelsene anses idag som etnisk rensing.