I løpet av det 19. århundre spredte opplysningstidas idealer seg i Europa, hvilket førte til frigjøring av jøder over hele kontinentet. Det fremkalte også motreaksjoner hos noen europeere som ønsket at jøder ikke ble tilstått statsborgerskap, og så på dem som et fremmed, ikke-europeisk folkeslag. Motstanderne av jødisk borgerrett kalte seg selv antisemitter og ble etterhvert bedre organisert i løpet av siste halvdel århundret. I Tsar-Russland oppfordret regjeringen aktivt til pogromer og fremelsket antisemittisme som et virkemiddel for å avlede motstand mot regjeringen.