Kunstnerrådet arbeidet med mange viktige kultursaker i dialog med myndighetene, og søkte derigjennom å legge grunnlaget for de enkelte medlemsorganisasjoners direkte forhandlinger med de samme myndigheter. Dessuten var Kunstnerrådet høringsinstans for myndighetene, blant annet i spørsmål om vederlagsordninger, opphavsrett og revideringen av åndsverksloven. Kunstneraksjonen av 1974 arbeidet riktignok parallelt med Rådets virksomhet, men Rådet tok i etterkant opp tre viktige saker som Kunstneraksjonen hadde rettet oppmerksomheten mot: økt bruk av samtidskunst, bedre betaling for bruk av samtidskunst (bl.a. ved visningsvederlag), og garantert minsteinntekt (GMI) for kunstnere. Slik rettet Rådet oppmerksomheten mot kunstnernes ideelle og materielle stilling og betingelser, og forsøkte dermed å skape bedre arbeidsmuligheter for kunstnerne. Samtidig arbeidet Rådet for å øke respekten for samtidens kunstuttrykk. Det arbeidet blant annet for større grad av profesjonalisering av kunstformidlingen, bl.a. ved å fremme kunstnerstyrt informasjon. Således ble det i 1986 vedtatt at kunstnere skulle ha visningsvederlag i forbindelse med utstillinger av bildende kunst. Dette vedtaket ble fattet etter at saken ble fremmet av kulturstatsråd Hallvard Bakke, som kunngjorde nyheten i forbindelse med feiringen av hundreårsjubileet for Bernkonvensjonen.