Hovedpersonen Rasmus Berg er en bondesønn som foreldrene har gitt en kostbar akademisk utdannelse i København. Da han kommer hjem etter studiene, er han blitt innbilsk og distanserer seg fra sin opprinnelige stand ved bl.a. å kalle seg selv (Rasmus Berg på latin) og briske seg med latinske uttrykk som de ulærde i hjembygda ikke skjønner. Han vil dessuten bare «disputere» samtidig som han undervurderer nødvendigheten av praktisk arbeid. Han imponerer de ulærde ved å misbruke syllogismeformen, og "bevise" at moren er en stein, at fyll er bra og at Per Degn er en hane. Broren Jacob gjennomskuer sin lærde bror, og Erasmus blir etter hvert en smule imponert over brorens skarpsinn. Ironisk nok blir Erasmus trodd når han bevisst leker med syllogismer og bruker dem uredelig, og mistrodd når han snakker sant om jordens form og bevegelse. Uttalelsene om jordens form blir ansett som farlig kjetteri, og hans fremtidige svigerfar nekter ham å ekte datteren Lisbed, som Erasmus er forlovet med. Lisbed trygler ham om at han skal ta tilbake utsagnet om at jorden er rund, men dette vil ikke Montanus, og situasjonen tilspisser seg.