Induktive generaliseringer er viktige. Slutninger i eksperimentell vitenskap er avhengig av induktive generaliseringer for å formulere og bekrefte universelle naturlige lover på bakgrunn av relativt få observasjoner. Likevel er det viktig å ta med i betraktning at induksjon slutter fra «noe» på en måte som bare fungerer med nødvendigheten for et «alt». Dette problemet er kjent som induksjonsproblemet, og de logiske problemene ble første gang påpekt av David Hume, men først utarbeidet skikkelig av vitenskapsfilosofen Karl Popper. Et eksempel: (1) Noen krokodiller liker karameller. (2) Dette er en krokodille. (3) Følgelig liker denne krokodillen karameller. Dette er ikke et godt utformet deduktiv slutning, siden premissene kan være sanne og konklusjonen være usann. Likevel kan det være en sterk induktiv slutning, da kanskje 'noen' viser til alle unntatt én og hvis konklusjonen tolkes dit hen at den betyr at det er sannsynlig at denne krokodillen liker karameller. Men sammenlign med dette eksempelet: (1) Alle krokodiller liker karameller. (2) Dette er en krokodille. (3) Følgelig liker denne krokodillen karameller.