Ved Langøysund hadde Alfiva-lovene blitt kunngjort for kystbøndene, etter å ha blitt innført av danekongen Knut den mektige ved hans erobring av landet i 1028. Lovene som blant annet gjorde det forbudt å reise utenlands uten kongens tillatelse hadde ikke falt i god jord. Nordmennene begynte å ane et kongelig hardstyre; de var ikke vant med slik urett, og ville ikke være kongens treller. Det å legge viktige hendelser til steder som tidligere hadde spilt en rolle i historien var trolig en viktig årsak til at kystbøndene ønsket et tingmøte på Langøy. Langøysund på Nordmøre ligger i tillegg geografisk midtveis mellom vestlendinger og trøndere.