Hans skrift betegner på et enkelt punkt et viktigt fremskritt i noteskriftens utvikling, idet det foruten det da brukte system, «neumene», også anvender et gjennomført linjesystem hvor mellomrommene benyttes som like så mange tonetrinn, på hvilke selve teksten nedskrives, mens heltone og halvtone er betegney henholdsvis med og . Dette var den første gang at musikere på systematisk vis kunne få anskueliggjort tonenes stigning eller fall i halv- og heltoner. Det er også her at man for første gang ser bruk av det latinske alfabets første syv bokstaver til tonebeskrivelse - altså som et forstadium til solmisasjon.