Under Sovjetperioden svingte politikken overfor estiske kunstnere, med vekjsling mellom tøvær og innstramming. Medlemskap i det offisielle kunstnerforbundet ble i 1950-årene forutsetning for å få kjøpt maling, og Pallas-miljøet overlevde ikke i det strenge sensurregimet som utviklet seg etter krigen.