Utviklingen av matematikk i europeisk middelalder var langsom, men ble stimulert ved opprettingen av de første universitetene. Mens grekerne i antikken i hovedsak unngikk uendelige prosesser, studerte europeiske matematikere på 1400-tallet uendelige følger og rekker. Drevet fram av behov innenfor navigasjon ble trigonometri en stadig viktigere del av matematikk. François Viète (1540–1603) innførte bruk av bokstaver i ligninger og la på den måten grunnlaget for moderne matematisk notasjon. Matematikk har alltid vært et viktig verktøy i naturvitenskapene, og framskritt i matematikk har nesten alltid gått parallelt med utvikling i andre fag, ikke minst i fysikk og astronomi. Mange naturvitenskapsmenn, som Galileo Galilei (1564–1642) og Johannes Kepler (1571–1630), bidro også til utviklingen av matematikk.