Brenno hadde årlige sommeoppdrag for Norsk Folkemuseum på Bygdøy i Oslo, noe han fortsatte med inn i andre verdenskrig. Slik sett var han på jobb da Heinrich Himmler besøkte Norge i januar-februar 1941. SS-sjefen ønsket å finne den germanske rases «urstemme» og oppsøkte derfor norsk folkemusikk. Det mest naturlige stedet han kunne gjøre dette, var på folkemuseet, og kom slik sett tilfeldig forbi mens Brenno satt på utstilling med langeleiken sin. Brenno spilte, og hele seansen ble fotografert til bruk i tysk propaganda. Forfatteren Ingeborg Refling Hagen, som kjente Brenno godt, og i tillegg var aktiv i motstandsarbeid, overhalte ham etterpå for å ha vært taktisk uklok, og Brenno forsvarte seg spakt med at Himmler «hadde virka så interessert». Det var allment kjent at Brenno var politisk ubrukelig, men han fikk beskjed om at han aldri måtte gjøre dette igjen.