Wacquant skiller tre typer fattige nabolag. Ghettoen er en sosialt adskilt del for en etnisk gruppe, og inneholder ulike økonomiske klasser av den gruppen. Som et resultat har den sine egne komplekse sosiale strukturer og institusjoner. Hyperghettoen er det resulterende produktet av ghettoen etter den økonomiske frigjøringen av de rike og velstående medlemmene av en etnisk gruppe og inneholder nå de fattigste menneskene i en etnisk gruppe. Den har mistet sine komplekse strukturer, noe som gjør fremtidig frigjøring vanskelig. Ifølge Wacquant er hyperghetto et spesielt amerikansk fenomen i den vestlige verden. Antigettoen er et etnisk mangfoldig sted i enkelte europeiske byer, hvor solidariteten til gettoen og hypergettoen mangler, men er mer frigjørende enn gettoen og hypergettoen.