I de nyindoariske språkene ble den grammatiske utviklinga som avtegna seg allerede i den mellomindoariske fasen fullstendig gjennomført. Kun rester fra den gamle flekterende språkstrukturen ble bevart, og i stedet ble det utvikla en analytisk struktur. Enkelte språk utvikla perifrastiske og agglutinerende former. Her er de vestlige språkene generelt mer konservative enn de østlige. Spesielt mange arkaiske elementer har blitt bevart i de dardiske språkene. Framfor alt når det gjelder ordforrådet, etterlot de muslimske sultanene av Delhi og mogulene, som hadde persisk som hovedspråk, samt den britiske kolonitida seg spor i de indoariske språkene.