Hovedmotivene på skapmaleriene var blomsteroppsatser i krukker, som etterhvert ble mer og mer stiliserte, til krukkene forsvant i kaskader av blader og blomster, «rosur och blåmmor» som vokser både vinter og sommer. Denne utsmykningsformen ble langt senere, fra 1920-årene, kalt kurbits, etter treet Herren lot vokse opp over Jona, i bibelens historie om Jona i Ninive. I den gamle svenske bibeloversettelsen ble treet kalt kurbits og ettersom bygdekunstnerne ofte malte Jona under kurbitsen, og tok sine overdådige blomsterdekorasjoner med over i veggmaleriene, ble kurbitsnavnet hengende ved blomsterdekorasjonene. I alle kjente dalmålningar der Jona under kurbitsen er motivet, er bibelens kurbits tolket som et tre, mens bygdekunstnerens store fantasiblomst er malt i nærheten, (se illustrasjon). Det er altså ikke blomsterveksten som beskytter Jona mot sola i disse fremstillingene, men de svungne, stiliserte fantasivekstene fikk uansett navnet kurbits, rundt 50 år etter at dalmålningens tid var over.