Forskerne er ikke enige om orgelbokas opprinnelse, men den viser ingen spor av å ha vært i bruk og har nok derfor vært en avskrift til lære- eller representasjonsformål. Formodentlig er skriveren fra det sydtyske området, og boka nådde klosteret i Buxheim ved Memmingen over Nürnberg, München og Basel en gang på 1500-tallet. I 1883 la klosteret boka ut på auksjon, og siden da har Bayerische Staatsbibliothek hatt den i sin samling i München. I litteraturen tilskrives den ofte kretsen rundt Conrad Paumann. Om dette er riktig betyr det at håndskriften stammer fra München, siden Paumann arbeidet som bayersk hofforganist i München fra 1450 til sin død i 1473. Orgellæreverket Fundamentum Organisandi stammer fra Paumann; det er fullstendig bevart både i Buxheimer Orgelbuch og i Lochamer-Liederbuch.