I alevismen holdes Ismā'īls dikt høyt og benyttes fremdeles i dag som noen av de mest sentrale hymnene i alevittenes religiøse seremonier. Ved å gjenta diktnavnet i Shāh Ismā'īls dikt, fører alevittene deres høyre hånd opp til leppene og deretter ned på brystet. Denne bevegelsen kaldes og er en rituell form for respektvisning.