Det var som ga Sommerfelt internasjonal anerkjennelse. Totalt ble 692 arter i Nord-Norge beskrevet. Selv om tittelen fremsetter at verket var et supplement, så er det et selvstendig verk. Det er skrevet på latin og fikk god omtale i . Etter at Gunnerus, Martin Vahl og Wahlenberg hadde kartlagt blomsterplanter i Nord-Norge var det ikke mye igjen som var uoppdaget, men Sommerfelt var en nitid forsker og god iakttager. Dessuten hadde han store kunnskaper om kryptogamene, altså de lavere plantearter som alger og moser, og spesielt sopp og lav. Dermed var det mulig for Sommerfelt å finne så mange nye arter.