Hvor paring av to overflater er viktigere enn flathet kan de to stykkene leppes sammen. Prinsippet går ut på at den utstikkende delen fra en flate både vil slipe og bli slipt av den andre, hvilket resulterer i to overflater som passer godt sammen (ikke nødvendigvis helt flate), adskilt med en avstand bestemt av den gjennomsnittlige størrelsen på de slipende partiklene, og med en overflateruhet bestemt av variasjonen i størrelse på de slipende partiklene. Dette gir ofte en tilpasning som tilsvarer til nøyaktig flate stykker, uten at det kreves samme grad av testing som for sistnevnte.