I sin tolvte fortalte Pindaros historien om hvordan Athene oppfant aulos, en slags fløyte, i etterligning av klagesangene til Medusas søstre, gorgonene, etter at hun ble halshugget av helten Persevs. Ifølge Pindaros ga Athene aulos til dødelige som en gave. Senere pyntet den komiske dramatikeren Melanippides fra Melos (ca. 480–430 f.Kr.) historien i sin komedie , og hevdet at Athene så seg i speilet mens hun spilte aulos og så hvordan det blåste opp kinnene hennes og fikk henne til å se dum ut, så hun kastet aulosen og forbannet den slik at den som tok den opp skulle møte en forferdelig død. Aulos ble plukket opp av satyren Marsyas, som senere ble drept av Apollon grunnet sin hybris. Senere ble denne versjonen av historien akseptert som kanonisk og den athenske billedhuggeren Myron skapte en gruppe bronseskulpturer basert på den, som ble installert før den vestlige fronten av Parthenon i tiden rundt 440 f.Kr.