Så fort bøkene var vel utgitt kom det forespørsler om filmrettigheter. Fra Sverige viste Ivar Johansson interesse i 1936 og Anders Sandrew tok kontakt gjennom Aschehoug. Hollywood var interessert i 1936-1937, men heller ikke dette valgte Gulbranssen å slå til på. Gulbranssen avventet dels fordi de som henvendte seg til Gulbranssen ikke ville betale royalties, men heller gjøre opp for rettighetene én gang, og dels fordi han ønsket å spare filminntektene til senere, som en slags pensjon for seg og sin familie.