Media som maktfaktor i samfunnet har vokst frem i tiden etter den politiske filosofen Charles Montesquieu. Montesquieu var en av forkjemperne for det tredelte maktfordelingsprinsippet, som har som formål å hindre misbruk av statsmakten. De tre instansene, som vi fortsatt grovt deler makten i Norge inn i, er; den lovgivende makten (Stortinget), den utøvende makten (regjeringen) og den dømmende makten (domstolene). I senere tid har media fått den uoffisielle tittelen som «den fjerde statsmakt», da media har stor makt i offentligheten og er en av instansene som sikrer demokratiet. Media har rollen som demokratiets vaktbikkje, og har dermed et selvpålagt ansvar å avsløre kritikkverdige forhold og maktmisbruk – både fra de tre offisielle statsmaktene og alle andre med betydelig makt i samfunnet. De har også et ansvar for å ikke misbruke egen makt. Derfor har pressen opprettet et eget utvalg for å kontrollere eventuelle overtramp; Pressens Faglige Utvalg (PFU). Da media består av flere - som oftest - uavhengige mediekanaler og -organisasjoner, setter de ofte også hverandre i det kritiske søkelyset. Et mangfoldig og uavhengig media er derfor essensielt for demokratiet.