I Norge fins det som bare kalles ålegras men her fins også dvergålegras og smalt ålegras (). De finnes på sand- og muddergrunn, gjerne i skjermede elvemunninger, fra lavvannsmerket (fjære sjø) ned til 10 meter. De er flerårige. Det vanlige ålegras (, navngitt av Linnaeus 1758) er mørkegrønt, blir opp til 60 cm langt, 4–10 mm bredt. I Norge nær utryddet av sopp på 1930-tallet. Dvergålegras er gressgrønt, blir opp til 22 cm langt og 0,5 til 1,5 mm bredt. Det har et hakk i toppen. Arten er lite utbredt, kun kjent fra seks ulike fredede områder som utgjør 1/3 av landets forekomst. Den er innlemmet i kategori VU på Norsk rødliste for arter. Den fins i grunne viker i Oslofjorden fra Østfold til Vestfold, på Vestlandet i fylkene Rogaland og Hordaland (kommunene Stord, Kvinnherad, Bømlo og verdens nordligste vokstested, Kvam). Smalt ålegras er lyst gulgrønt, blir 15–30 cm langt og 1–3 mm bredt. Ofte oppfattet som en variasjon av vanlig ålegras (), men i 7. utgave av Lids flora (2005) oppfattes den som en egen art.