Tobruk var strategisk viktig blant annet på grunn av havnen, den lå beskyttet fra Middelhavet, var dyp og naturlig. Dette betød at skip kunne ligge for anker på et sted der de var beskyttet mot storm selv om havnen ble bombet. For militære strateger var dette av kritisk betydning, da byen kunne brukes som forsyningshavn under ørkenkrig. Bortsett fra dette hadde italienerne forsterket byens forsvarsverker i forbindelse med at de invaderte Egypt i november 1940. Videre var Tobruk fra naturens side også godt beskyttet fra invasjon sørfra takket være klippene, og beliggenheten på en halvøy. Det siste gjorde at byen kunne forsvares med et minimalt antall mannskaper. Dette siste ble utnyttet av britene da byen ble beleiret av feltmarskalk Erwin Rommel og troppene hans. Forsvarerne kunne ikke uten videre passeres, for om så skjedde kunne angriperens forsyningslinjer angripes og avbrytes, noe som ville ødelegge deres fremrykning.