Parlamentet bekreftet og avskjediget Direktoratet, som ble utnevnt av guvernøren. Direktoratet og den litauisk-utnevnte guvernøren kunne oppløse parlamentet. Hvis så, måtte et nytt valg bli utlyst innen seks uker. Guvernøren kunne nedlegge veto mot lover som ble vedtatt av parlamentet, men bare om de brøt mot konvensjonen, Litauens forfatning eller andre internasjonale avtaler. Av de 165 lovene som ble vedtatt mellom 1925 og 1938 ble det nedlagt veto mot 62. Parlamentet var ansvarlig for regionens utdannelsesvesen, religiøse anliggender, offentlig helse og velferd, lokal infrastruktur, sivil, kriminell og økonomisk lovgivning, finanser, organiseringen av domstolene etc.