I det 1. århundre beskriver Dioskurides og likeså Plinius i sine verker om legemidler utelukkense . Deres arbeider videreføres av senantikke forfattere (Pseudo-Apuleius) og av middelalderforfattere (Macer floridus - Circa instans). Også omhandler slike ikke sammensatte legemidler, mens derimot utførlig tar for seg .