Sund ble i 1984 etterfulgt som professor og leder for Kontoret for katastrofepsykiatri av militærpsykiateren Lars Weisæth, som ledet institusjonen til den ble innlemmet i NKVTS med Weisæth som en av fire forskningsledere 20 år senere. Leo Eitinger, beskrevet av Arne Sund som katastrofepsykiatriens «bestefar», var som professor emeritus i 1980-årene knyttet til institusjonen; UiOs menneskerettighetspris, Eitingerprisen, ble etablert i denne perioden. Nils Retterstøl skrev at «med sine erfaringer, med sin kunnskap og ved sin visdom var [Eitinger] naturligvis en meget verdifull ressursperson ved kontoret. Kontoret for katastrofepsykiatri kom nettopp til å arbeide med problemområder som hadde vært sentrale ikke bare i hans faglige liv, men også i hans privatliv.» Andre sentrale medarbeidere var psykiaterne Reidar Schwebs, Ulrik Malt, Are Holen og Lars Mehlum, og psykologen Ellinor F. Major. Et stort forskningsprosjekt ved Kontoret for katastrofepsykiatri var UNIFIL-undersøkelsen om psykisk helse hos norske FN-veteraner. Stressmestringsteamet for internasjonale operasjoner i Forsvarets sanitet, etablert 1996, var underlagt og samlokalisert med Kontoret for katastrofepsykiatri. Forskningsvirksomheten i disse organisasjonene ble en del av NKVTS mens det kliniske arbeidet ble videreført innen Forsvarets sanitet, idag organisert i Forsvarets Institutt for militærpsykiatri og stressmestring.