Da Ferdinand erobret Cordoba, var han alliert med muslimske styrker. Andalusiske muslimer gikk gladelig i allianse med den kristne kongen for å bli kvitt de strenge almohadene. Lederen for de muslimske opprørerne var Muhammad ibn Yusuf ibn Nasr. Han var av en gammel adelig andalusisk slekt, og gjennom et vellykket opprør mot de almohadene midt under deres tilbaketrekning fra de framrykkende kristne styrker, lyktes det ham å opprette en taifalignende maktbase i Granada. Hans sønn Ibn Ahmar inngikk alliansen med kong Ferdinand for sammen å erobre Cordoba og knuse almohadene. Avtalen innebar at ibn Ahmar skulle overlates byen Granada og fjellområdet Sierra Nevada etter seieren. Sultanatet Granada ble dermed opprettet under ”nasridene”. Dette siste muslimske dynasti i Iberia fikk en levetid på over 250 år, i fred med de kristne kongene i Castilla-Leon, en fred som ble avsluttet da ”Det katolske kongepar” Isabella og Ferdinand erklærte Granada krig i 1480. I mellomtiden levde det kristne Castilla og det muslimske Granada fredelig side om side, men der Granada betalte tributt til det castiljanske kongehus. Ibn Ahmar så det gamle fortet Alhambras potensial, og satte i gang byggingen av det storslagne palassområdet som en kan beundre innenfor Alhambras murer den dag i dag.