Allerede mens hun var regent for sin sønn var Brunhilda en nøkkelfigur i Austrasias politikk. Hennes omfattende utenrikspolitikk var en utvidelse av hennes familieforhold, sementert ved hennes datter Ingunds ekteskap med den vestgotiske prins Hermengild. Da Hermengilds opprør mot sin far Liuvigild gikk dårlig, flyktet Ingund og forsøkte å komme seg til Konstantinopel med sin sønn Atanagild, men døde i Kartago i 584 og ble gravlagt der. Hermengild ble henrettet av sin far året etter. Atanagild ble værende hos bysantinerne, og Brunhilda var opptatt av hans skjebne. Hun stod i vennskapelig forbindelse med pave Gregor I den store, en forlengelse av de bånd hun hadde med geistlige i Burgund og Austrasia. Den bevarte brevutvekslingen bevitner om en vennskapelig tone.