Forholdene i paleolittisk tidsalder gikk gjennom istid og mellomistider der klimaet periodisk svingte mellom varme og kjølige temperaturer. Arkeologiske og genetiske data tyder på at kildepopulasjonene til paleolittiske mennesker overlevde i tynt skogkledde områder og spredte seg gjennom områder med høy primærproduktivitet mens de unngikk tett skogdekke. I moderne arkeologisk forskning, hvor vektleggingen av klimatiske variasjoner er mer framtredende enn tidligere vektlegging på kulturelle typer og perioder, markeres et viktig skille i perioden mellom istiden (pleistocen) og varmeperioden (holocen). I sistnevnte, hvor jordbruket er den fremste kulturelle skillelinjen og yngre dryas er den klimatisk.