Det første lærerinnelaget ble stiftet i Christiania i 1866, men fungerte nærmest som en selskapsklubb. I 1883 da Anna Rogstad sammen med 27 andre yngre lærerinner meldte seg inn, ble den mer rettet mot medlemmenes interesser. Rogstad uttalte: «» Her viste hun til det faktum at lærerinnene oftest var borgerskapets døtre, med en helt annen bakgrunn enn bygdeseminaristene. Opp til andre verdenskrig hadde skoler flest adskilt lærer- og lærerinneværelse, der lærerinnene drakk rødvin til sine fester, mens lærerne nøyde seg med sitronbrus. Som forbundets første leder var Anna Rogstad også Norges første kvinnelige stortingsrepresentant. Hun kom fra posisjon som komitémedlem i Norges Lærerforening i 1892, der var hun også nestleder. I 1898 fikk hun gjennom et forslag som at av sju styremedlemmer skulle det minst være tre mannlige og tre kvinnelige lærere. Landsmøtet i 1911 vedtok likevel, i strid med Rogstad, at fordelingen kvinner og menn i styret skulle stå i forhold til medlemstallet. Dette ville bety at kvinnene kom i mindretall. Sint og skuffet gikk Anna Rogstad og flere andre kvinnelige lærere ut av Lærerforeningen og stiftet Norges Lærerindeforbund.