Det mest signifikante dokumentet var datert 1. juni 1959, og bar navnet (italiensk: ). Dokumentet la vekt på at nest etter en Sovjetisk invasjon var NATO og CIAs største frykt en «intern undergravning», først og fremst ved at det Italienske kommunistpartiet skulle komme til å få for stor makt (dette var en reell frykt, partiet var på denne tiden i sterk vekst.) SIFAR og Gladio skulle utføre operasjoner i henhold til de to nevnte «krisesituasjonene». Dokumentet konkluderer med at SIFAR, sammen med den Italienske forsvarsministeren, med dette bekreftet en avtale mellom CIA og SIFAR som var inngått den 26. november 1956, og som beskrev Gladios operasjoner i nærmere detalj. Casson informerte det Italienske senatet om sine funn.