Etter flere måneders trening ved Johnson Space Center, der ungdommene får sjansen til å bli bedre kjent med hverandre, skytes de opp sammen med de fem astronautene som skal være med på turen (kaptein Nadolski, kaptein Coleman, løytnant Hall og de to teknikerne Wilson og Stanton), i raketten Ceres, som av nostalgiske og reklamemessige grunner er konstruert for å se mest mulig ut som Apollo 11. Vel framme i bane rundt månen drar de ned til overflaten i månelandingsfartøyet Demeter og befinner seg snart på basen DARLAH 2. Her begynner snart en mengde underlige hendelser å skje: kraftgeneratoren svikter, og de to teknikerne som blir sendt ut for å reparere den blir på mystisk vis stengt inne med generatoren der de dør av luftmangel, døren til månelandingsfartøyet er ødelagt, slik at man ikke kan vende tilbake til Ceres, og kraften fra nødanlegget vil ikke vare mer enn et par døgn. Eneste løsning ligger i å ta seg fram til basen DARLAH 1, som ekspedisjonen med strenge formaninger om taushetsplikt får vite er en base som ble bygget av NASA for det amerikanske militæret i 1974, samtidig som man bygget nestsiste trinn av DARLAH 2. Foruten seks kjernefysiske raketter på 50 megatonn hver, som etter sigende ble plassert der i tilfelle den kalde krigen skulle trekke ut i rommet, inneholder basen også en evakueringskapsel med plass til tre og en kraftgenerator med forbindelse tilbake til DARLAH 2. Man bestemmer seg for å sende Nadolski og Antoine for å få aktivert kraftgeneratoren, slik at man kan overleve på månen den tiden (minst ett år) det vil ta NASA å sende ut en redningsekspedisjon. Etter å ha gått seg vill på veien, støter de på to skikkelser som ligner helt på dem selv og som dreper dem.