Standen var en sterkt idealisert og ideologisk sosial inndeling definert av kirken som i stor grad ignorerte de faktiske forholdene. For eksempel havnet bybefolkningen (borgere), som utgjorde en betydelig og innflytelsesrik minoritet utenfor dette idealet. Maktforholdene i byene, spesielt i Nord-Italia og Flandern, bygget i høyere grad på rikdom og politisk innflytelse enn arv, og her skjedde en ny inndeling i , og , over-, middel- og underklasse. Utenfor inndelingen stod selvsagt ikke-kristne som jøder og muslimer, men også de som trodde på andre tolkninger av kristendommen, som alle ble ansett som kjetterske av den katolske kirke.