Hun er blitt tillagt, sannsynligvis feilaktig, sitatet da hun ble konfrontert med at folket manglet brød. (Påstanden lever imidlertid videre som en faktoide.) Det tok folk som et bevis for hennes ansvarsløshet og hennes naive tankegang ovenfor folket, da hun under hungersnøden i Paris kommenterte folkets rop om hjelp om mat. Setningen ble brukt i Jean-Jacques Rousseaus «Les Confessions», da Marie bare var ti år gammel, og de fleste mener at Rousseau selv oppfant det, eller at det var sagt av Maria Theresia av Spania, hustru av Ludvig XIV av Frankrike. Marie-Antoinette var meget upopulær og mange tilskriver henne setningen på grunn av hennes ry som en kald og distansert person.