Etter bybrannen i 1900 ville departementet ha murtvang i sentrum for å forebygge nye branner, og Brannforsikringen hadde samme standpunkt, mens kommunens bygningskommisjon og bystyret ville ha mulighet til å tillate trebygninger i det nye sentrum for å unngå for stor økonomisk belastning på huseierne. Kommunen ga etter for departementets påtrykk, og den endelige reguleringsplanen fastla at nye bygninger skulle bygges i mur. Brannområdet fikk dermed en bebyggelse i to- og treetasjes murgårder.