På bokmål blir eiendomsforhold vanligvis markert med den klitiske partikkelen : Denne s-en ser ut som en bøyingsending, men oppfører seg mer som en postposisjon, eller en klitisk partikkel. Mens en bøyingsending ville ha blitt lagt til som er kjernen i setningsleddet, blir klitiske partikler lagt til hele leddet, jf. at det heter , og ikke .