Han etablerte i 1930 en organisasjon for å støtte fattige familier. Under andre verdenskrig arbeidet han som prest i forsvaret, og deltok i den anti-tyske motstandsbevegelse. Etter andre verdenskrig konsentrerte han seg om hjelpearbeid for flyktninger, etter å ha sett flyktningeleirene i Østerrike. I løpet av 1950-årene opprettet han flere «Europeiske landsbyer» for flyktninger, og etablerte i 1957 en organisasjon som opprettet utviklingsprosjekter i andre deler av verden. I 1958 ble han tildelt Nobels fredspris for sin innsats for å hjelpe flyktninger i etterkrigstidens Europa.