Kongen forviste ham fra hoffet, og paven fordømte hans skrift som kjettersk i 1699. Som en lojal katolikk bøyde Fénelon seg for pavens dom, selv om han med all sannsynlighet ikke endret overbevisning. Den kongelige unåde ble drevet til det ytterste da uten Fénelons viten ble utgitt i Amsterdam i 1699 (en fullstendig utgave utkom først i 1717) og Ludvig XIV deri anså sin person og sitt styre angrepet.