Generelt er det to hovedtyper for behandling, og de to kan være kombinerte: psykologiske tiltak (søvnhygenisk rådgivning eller kognitiv-atferdsmessig) og medikamentelle / farmakologiske tiltak. I situasjoner med akutte plager, som ved sorgreaksjon, kan farmakologiske tiltak være mest aktuelt. Ved primær insomni bør initiell innsats være psykologisk basert. I forhold til langvarige dyssomnier vil det ved medikamentell behandling for flere søvnmedikamenter være problematisk at pasienten utvikler økt tolerense, og i noen tilfeller avhengighet, for søvnmedikamentet. Ellers vil behandlingen være avhengig av årsaken til forstyrrelsen.