Etterhvert som den katolske kirke ble gjenstand for den statlige (nazistiske ensrettingspolitikk) og etter at Herwegen 1935 måtte forlate Tyskland for en kortere periode for å unnslippe det han fryktet var en nært forestående arrestering for landsforræderi, vant han frem til den overbevisning at nasjonalsosialisme og kristendom ikke lot seg forene. Man han unngikk enhver konfrontasjon med de nasjonalsosialistiske myndigheter; dette var på den tid i pakt med den katolske kirkeledelses hovedlinje. Munkene ble for det meste forskånet fra politiske og antikirkelige utrenskningskampanjer. Til og med under den såkalte «Klostersturm» (klosterstorming) i 1941, da nesten samtlige klostre i Rhinprovinsen ble oppløst, ble de ikke fordrevet fra Maria Laach.