Knightsbridge var i middelalderen en landsby som lå like utenfor London. Knightsbridge nøt godt av nærheten til London ved at en her kunne utføre tjenester og arbeid som ble regnet for upassende inne i City, eksempelvis slakting. Hit ble også byens hospital for spedalske lokalisert. På Edward I's tid hørte herregården til Knightsbridge til klosteret Westminster. Etterhvert som London vokste ble Knightsbridge en del av byen. På 1700-tallet ble det sammenhengende bebyggelse fra City til Knightsbridge. Elven Westbourne, som broen som har gitt navn til området gikk over ble lagt i rør på slutten av 1800-tallet og er nå en underjordisk elv. Med byens utvidelse vestover til nye og velansette boligområder som Kensington, Chelsea og Belgravia, pekte Knightsbridge seg ut som et område velegnet for butikker til å forsyne de velstående forstadsbeboerne med varer. Benjamin Harvey åpnet en klesforretning i området i 1813, den utviklet seg senere til den kjente luksusbutikken Harvey Nichols. Charles Henry Harrod etablerte i 1849 Harrod. I 1906 fikk Kightsbridge sin egen undergrunnsstasjon. Utover på 1900-tallet spesialiserte forretningene i Knightsbridge seg i økende grad på kostbare kvaltitets- og luksusvarer. Mange britiske og internasjonale motehus etablerte flaggskipbutikker i området, inkludert Jimmy Choo, Manolo Blahnik, og Prada. Med sin sentrale beliggenhet ble Knightsbridge etter andre verdenskrig hjemsted for mange av verdens rikeste mennesker og fikk noen av de høyeste eiendomsprisene i verden. Her bor Storbritannias absolutte overklasse, samtidig som boliger i økende grad kjøpes opp av milliardærer fra Midtøsten, Russland og Europa.