Dibobe ble værende i Tyskland, og gikk i lære hos Siemens som låsesmed. Han deltok i arbeidet med å bygge den første undergrunnsbanen i Berlin, U1. Han gikk siden til Berlins trafikkselskap, der han startet som som konduktør (Schaffner), og etter hvert ble togfører (Zügführer). Stillingen som togfører var et høyt ansett yrke, og innebar at han var offentlig tjenestemann (Beamter). Dibobe giftet seg med datteren til utleieren hans, og paret fikk to barn. Hans ønske om å inngå ekteskap møtte byråkratiske hindringer, beskrevet som en . Så vel den lokale registerfører (Standesamt) som Reichskolonalamt og Auswärtiges Amt, nektet den papirløse Dibobe å inngå ekteskap. Først etter at Baselmisjonsselskapet hadde bekreftet hans identitet, gikk det i orden med giftermålet.