Flere medlemmer av huset tjenestegjorde under og etter krigen som guvernør eller stattholder under den nederlandske republikk. I 1815, etter lang tid som republikk, ble Nederland et monarki under styre av huset Oranien-Nassau. Dynastiet ble etablert som et resultat av ekteskapet mellom Henrik III av Nassau-Breda fra Tyskland og Claudia av Châlon-Oranien fra franske Bourgogne i 1515. Deres sønn René arvet i 1530 det uavhengige fyrstedømmet Oranien fra sin mors bror Filibert av Châlon. Som den første Nassau som ble fyrste av Oranien kunne René ha benyttet Oranien-Nassau som sitt nye familienavn, men hans onkel hadde stipulert i sitt testamente at René skulle fortsatt bruke navnet Châlon-Oranien. Etter at René døde i 1544 var det hans fetter Vilhelm av Nassau-Dillenburg som arvet alle hans besitelser. Denne Vilhelm I av Oranien, som han er kjent som, ble grunnleggeren av huset Oranien-Nassau.