Hva disse markedene tilbyr av varer og tjenester er avhengig av kulturarven der de finnes. I noen land handler det om omsetning av dyr, både livdyr og ville dyr, herunder også levende dyr. I Norge og Japan finnes det for eksempel mange hundre år med tradisjoner rundt fiske. Vi har fortsatt et par større fiskemarkeder i Norge (Oslo og Bergen), men i Japan er de mange og i noen tilfeller også gigantiske. Fiskemarkedet i Tsukiji i Tokyo regnes i så måte som verdens viktigste. Det lå opprinnelig i Nihinbashi, som imidlertid ble totalrassert under det store jordskjelvet i 1923. Markedet ble relokalisert til Tsukiji i 1935, der deler av det fortsatt ligger. På en normaldag omsettes det mer enn med fisk- og sjømat fra dette markedet, som for en stor del er grossistorientert (som Fiskehallen i Oslo). Omsetningen er bygget opp som tre ringer, der den innerste ringen består bare av noen få profesjonelle industritradere, som har tilgang på de aller fineste råvarene – og som kan selge disse videre i store kvanta til neste ring (de vanlige grossistene som selger til restauranter og butikker/boder), som igjen har rett på å selge videre til neste ring igjen – sluttbrukerne.