Båter får landstrøm gjennom én eller flere landstrømkabler, dvs. spesielle skjøteledninger. Kabelen eller kablene strekkes fra båtens eget elanlegg, der det blant annet er sikrings- og batteriladesystemer, og kobles til en landstrømsentral. Siden behovene varierer svært mye – fra småbåter til f.eks. cruiseskip – varierer også utstyret veldig i størrelse, omfang og kostnader. Således kan fritidsbåters bruk av landstrøm sammenlignes med campingvogner som slutter seg til en ekstern strømkilde på en campingplass. En fregatt av typen KNM Fridtjof Nansen trekker derimot ca. 1000 kW (1 MW) når den ligger til kai ved Haakonsvern utenfor Bergen, og cruiseskipene ved havnen i Bergen opptil 30 MW. Strømprisen kan være halva av dieselprisen, og skips-investeringen kan spares rask inn. Deremot må det også investeres i regionalnett og lokalt distribusjonsnett for å klare ekstra kapasitet til landstøm. Sentralen kan være en sikringsboks med uttak for kontakter, plassert på en brygge el.l. – eller et stort elanlegg hvis det er snakk om strøm til større skip. Landstrømanlegget transformerer spenningen i det vanlige strømnettet på land (230 V) opp eller ned, etter hva slags spenning som brukes i båtenes strømsystem. Transformatoren kan også sitte i skipet. Spenningen kan variere fra 12 V i småbåter til 11 kV eller mer i større skip. Frekvensen må omformes hvis båtenes strømanlegg har en annen frekvens enn 50 Hz. Større anlegg har tykke kabler for å redusere energitapet ved overføringen. Riktig og god jording er selvfølgelig svært viktig; likeså må anlegget plasseres såpass høyt at det ikke blir utsatt for stormflo. Skip i opplag kan ha dette utstyret i container.