Overflødighetshoret har blitt tilskrevet flere greske og romerske guddommer, særskilt de som assosiert med høsting, grøde, velstand, eller åndelig overflod, slik som personfiseringen av Jorden (Gaia eller Tellus); barnet Plutos, rikdommens gud og sønn av korngudinnen Demeter; nymfen Maia; og Fortuna, lykkens gudinne, som hadde makt til å gi overflod og vekst. I den romerske keiserkult ble abstrakte romerske guddommer som fostret fred og framgang også avbildet som et overflødighetshorn, inkludert Abundantia, overflodens personfisert (overflod heter på engelsk) og Annona, gudinne for korntilførselen til byen Roma. Pluton, den gamle hersker av underverden i mysteriereligioner, var en giver og beskytter av jordbruket, mineraler og åndelig vekst, og i kunsten ble han framstilt som han holdt et overflødighetshorn for å adskille ham fra den langt dystrere Hades, som isteden ble identifisert med et drikkehorn.