Starten på den moderne og bredt aksepterte teorien for planetdannelser – (SNDM) – kan spores tilbake til arbeidene til den sovjetiske astronomen Viktor Safronov. Hans bok , som ble oversatt til engelsk i 1972, var lenge en viktig påvirkning for hvordan vitenskapsmenn tenkte rundt dannelsen av planeter. I denne boken ble nesten alle de store problemstillingene rundt prosessen ved planetdannelser formulert, og noen av dem ble også løst. Safronovs ideer ble bearbeidet videre i arbeidene til George Wetherill, som oppdaget . Opprinnelig ble det antatt at SNDM kun gjaldt vårt eget solsystem, men etter hvert begynte teoretikere å anta at dette var noe som skjedde gjennom hele universet. Siden da har det per blitt oppdaget eksoplaneter i vår galakse.