Til sist i sine fortaler ber hun om unnskyldning for at hun ofte har måttet omskrive i stedet for å oversette, og ikke har kunnet følge i ett og alt sin originals vanskelige og dypsindige filosofiske stil. Men senere kommentatorer har påpekt at på dette punkt bør Birgitte Thott nettopp berømmes for sine stilistiske grep. Mens Anders Arrebo, Anders Bording og andre allerede hadde begynt å utvikle en poetisk stil i den nye tids ånd, var prosaspråket ennå meget lite utviklet. Ved siden af bibeloversettelse, folke- og andaktsbøker i reformasjonstidens stil og noen eldre historiske skrifter, stod Søren Terkelsens ikke særlig vellykkede oversettelse af hyrderomanen som det eneste større forsøk på å gjengi et renessanseverk i prosa.