To vakttårn i nord- og sørskråningene kunne signalisere om nødvendig, men sørflanken forble sårbar fra åssida. De hydrologiske og militære ulempene ble åpenbart ansett som oppveid av nærheten til elva og muligheten for å kontrollere både skipstrafikken og landeveien. Et slikt stedsvalg var typisk for romerne.