Bygd brukes særlig om den tettest bebygde, sentrale del av et ruralt landområde med gårder som utgjør en naturlig helhet og som er omgitt av , til forskjell fra med mer spredt bebyggelse. Begrepet er også brukt om landkommuner som administrativ enhet. Inntil midten av 1900-tallet utgjorde kjernen i det norske samfunnet, men som en følge av urbaniseringen av landet er nå flertallet av befolkningen bosatt i landets byer og tettsteder.