Etter det svenske nederlaget ved Køge bukt besluttet den nye riksadmiral Hans Wachtmeister å føre en vesentlig del av den svenske flåten inn i Kalmarsund mellom Småland og Öland. Kalmar ble en viktig base for minst 16 orlogsskip. Det grunne og uryddige farvannet supplert med det sterke festningsartilleriet i Kalmar skapte et trygt tilfluktssted. Wachtmeister, som hadde overtatt som riksadmiral, ønsket derfor å ha en sjøstyrke der. Men det betød at danskene og nederlenderne rettet oppmerksomheten mot Öland. Som mottiltak mot et alliert angrep ble det reist skanser ved Färjestaden på vestsiden og i Kårehamn på østsiden, i tillegg til festningen Borgholm. Dette var imidlertid utilstrekkelig på den langstrakte øya med 13 havner og flere steder som var gunstige for landstigning.