På tross av at dette først syntes å være mye bedre i overensstemmelse med målte verdier, ble det snart klart at varmekapasiteten nærmer seg null på en litt annen måte enn hva dette resultatet sier. Dette problemet ble løst i 1912 da Peter Debye forbedret modellen til Einstein ved å forkaste antagelsen om at alle oscillatorene svinger med samme frekvens. Han viste at når man i stedet antar at molekylene er koblet sammen med identiske, harmoniske krefter, vil de oscillere med frekvenser som i praksis danner et kontinuum. De tilsvarer frekvensene som opptrer når materialet skaper lydbølger. I denne Debye-modellen nærmer varmekapasiteten seg null som og stemmer enda bedre med observasjonene.