Nasjonalstaten er avhengig av en form for patriotisme for å skape et fellesskap, og for at innbyggerne skal være villige til å ofre noe for dette fellesskapet. Nasjonalsosialismen førte til en mistenkeliggjøring av patriotisme, og "grunnlovspatriotisme" oppstod, der man er lojal til grunnloven mer enn til staten. Jürgen Habermas argumenterer for at en postnasjonal politisk identitet, forsterket av en slik grunnlovspatriotisme kan gi et solid fundament for en demokratisk stat som er kulturelt og etnisk hetrogen.