Etter at kalifen allerede hadde mistet størsteparten av sin politiske makt, begynte også abbasidekalifens religiøse myndighet å forvitre. Etter aghlabidenes fall (909) overtok i Ifrīqiya (omtrent det som senere skulle bli Tunisia) de ismailittiske fatimidenes dynasti herredømmet. Deres hersker gjorde krav på kaliftittelen og arbeidet aktivt for å styrte abbasidene fra makten. Umayyadene i Córdoba, som i 929 fulgte fatimidenes eksempel og utropte sitt eget kalifat, resppresenterte imidlertid ingen trussel mot abbasidene.