Russland ga tilbake Valakia og Moldavia til Det osmanske riket, men fikk rett til å beskytte kristne i Det osmanske riket, og til å gripe inn i Valakia og Moldavia i tilfelle av osmansk vanstyre. Bukovina ble avstått til Østerrike i 1775. Krim ble erklært selvstendig, men sultanen forble den religiøse lederen av tatarer som den muslimske kalifen. Dette var første gang at den osmanske kalifen fikk utøve makt utenfor grensene av Det osmanske rike og dette ble vedtatt av en europeisk makt. Russland fikk Kabardia i Kaukasus, med ubegrenset suverenitet over havnene i Kertsj og Enikale på Kertsj-halvøya i Svartehavet og en del av Jedisan-regionen mellom Søndre Bug og Dnestr-elvene ved munningen av Dnestr. Dette siste territorium inkluderte havnen i Kherson. Russland fikk dermed fått to utganger til Svartehavet, som ikke lenger var et osmansk innhav. Restriksjoner som var blitt pålagt 1739 - ved Niš-traktaten over russiske tilgang til Azovhavet og forsterke områdene ble fjernet. Russiske handelsskip kunne nå passerer Dardanellene. Traktaten ga også den Den ortodokse kirke rett til å seile under russisk flagg og fikk lov å bygge en russisk-ortodoks kirke i Konstantinopel (som aldri ble bygget).