Av de ni bevarte manuskriptene er syv skrevet utelukkende på angelsaksisk (også kjent som gammelengelsk). Den ene, kjent som den tospråklige , er på angelsaksisk med en oversettelse av hver annal til latin. En annen, , er på angelsaksisk, bortsett fra den siste oppføringen, som er på tidlig mellomengelsk. Den eldste er kjent som eller (etter Matthew Parker, en erkebiskop av Canterbury som en gang eide den), og er skrevet på angelsaksisk fram til 1070, deretter latin til 1075. Seks av manuskriptene ble trykt i en 1861-utgave for Rolls Series av Benjamin Thorpe, med teksten lagt ut i spalter merket A til F. Han la også til de få lesbare levningene av et brent syvende manuskript, som han omtalte som [G], delvis ødelagt i en brann ved Ashburnham House i 1731. Etter denne konvensjonen kalles de to tilleggsmanuskriptene ofte [H] og [I].