Ved å bruke det tsjekkiske språkets rytme, tonefall og bøyninger skapte han i operaen svært karakteristiske sangmelodier. I denne operaen utviklet og implementerte han begrepet «talemelodier» for å bygge en helt egen musikalsk og dramatisk stil ganske uavhengig av «wagnerianernes» dramatiske metode. Han studerte under hvilke omstendigheter talemelodier endret seg, talernes psykologi og temperament, og sammenhengen i talen. Alt hjalp til med å skape troverdige dramatiske roller i hans modne operaer, og ble en av de mest signifikante markørene i stilen hans. Janáček tok disse stilistiske trekkene mye lengre enn Modest Musorgskij, og han kan ses på som en forløper for Béla Bartók. Det stilistiske grunnlaget for de senere verkene skapte Janáček i perioden 1904-1918, men skrev mesteparten av sine verk – og de mest kjente – i det siste tiåret av sitt liv.