Grunnet den provisoriske russiske regjerings manglende evne til å avstå territorier, beseiret tyske og østerrikske styrker de russiske armeene, og den nye kommunist-regjeringen signerte freden i Brest-Litovsk i mars 1918. I traktaten avstod Russland alle krav på Estland, Finland, Latvia, Litauen, Ukraina og territoriet til Kongress-Polen, og ansvaret falt på Tyskland og Østerrike-Ungarn å «bestemme den fremtidige status av disse territorier i enighet med deres befolkning». Senere inngikk også Vladimir Lenins regjering traktaten om Polens deling, noe som gjorde det mulig for Polen å gjøre krav på sine grenser av 1772. På tross av dette ble freden i Brest-Litovsk gjort ubrukelig da Tyskland ble beseiret senere i 1918, noe som satt mye av Øst-Europas status under tvil.