I praksis kan det være viktig å ha en arbeidselektrode med kjente dimensjoner og overflateegenskaper. Som et resultat er det vanlig å rengjøre og polere arbeidselektroder regelmessig. Hjelpelektroden kan være nesten hva som helst så lenge den ikke reagerer med hoveddelen av analytløsningen og leder godt. Det var vanlig å bruke kvikksølv som arbeidselektrode f.eks. DME (dryppende kvikksølvelektrode) og HMDE (hengende kvikksølvdråpeelektrode), og også som hjelpemiddel, og voltammetri-metoden er da kjent som polarografi. Referansen er den mest komplekse av de tre elektrodene; det er en rekke standarder som brukes, og det er verdt å undersøke andre steder. For ikke-vandig arbeid anbefaler IUPAC bruk av ferrocen/ferrocenium-paret som en intern standard. I de fleste voltammetrieksperimenter brukes en bulkelektrolytt (også kjent som en støtte elektrolytt) for å minimere løsningsmotstand. Det er mulig å kjøre et eksperiment uten masselektrolytt, men den ekstra motstanden reduserer nøyaktigheten av resultatene. Med ioniske væsker ved romtemperatur kan løsningsmidlet fungere som elektrolytt.