Veita ligger i et av middelalderbyens dominerende område, som var på begge sider av det opprinnelige torget. Veita gikk på vestsiden av dette torget, der hvor Munkhaugveita (Smidesgeilan) tok av fra veita i vestlig retning. Flere av byens geistlige bodde i dette området og veita ledet sørover opp til Domkirkegården under navnet . Denne delen av veita inngikk i den vekterruten som er beskrevet i Magnus Lagabøtes bylov fra 1270-årene. Sør i veita lå det i tidlig tid en eldre steinkirke, trolig Allehelgenskirken, som ble ødelagt i brann på 1300-tallet. Etter bybrannen i 1681 forsvant også det gamle torget, men St. Jørgensveita og øvrig gatenett ble i hovedsak bevart.