Etter 15 år som prest i Vinje tok han midtvinters 1633 permisjon fra embedet og reiste med sin familie til Christiania, hvor han straks fikk stilling som tolvprest ved Oslo domkirke og hvor hans hustru Johanne Madsdatter nedkom med datteren Helvig 12. juli 1633. Som tolvprest forestod han gudstjenesten i domkirken klokken 12 på søndager, der en del av katekismen ble lest og forklart; denne gudstjenesten var særlig beregnet på unge mennesker. Allerede samme år søkte og fikk han embedet som sogneprest i det rike prestegjeldet Kviteseid (med Brunkeberg, Nissedal, Treungen og Vrådal), som etterfølger etter den nettopp avdøde Jens Michelsen. Han ble deretter umiddelbart valgt av prestekollegiet til herr Jens' etterfølger som prost over Øvre Telemark (eller Skattlandet, som det også ble kalt), noe som tyder på at han allerede som sogneprest i Vinje var godt ansett, og ble sittende i begge embedene til sin død i 1653. Han bodde på embedsgården Kviteseid gård, etter datidens forhold en meget prektig gård og prestegjeldets største, og det hørte flere andre eiendommer til kallet.