Akutt aksent brukes kun på e, og viser at denne skal uttales /e/, fremfor /ə/. Grav aksent har to bruksområder: På bokstavene a og u brukes den for å skille mellom to ord som ellers ville blitt skrevet likt, særlig (tredje person entall av verbet ) og (preposisjonen ), og (hvor, der, da) og (eller). På bokstaven e, markerer den at e-en skal uttales /ɛ/. Trema markerer at vokalen inngår i en diftong med den forstående vokalen. F.eks skal fransk «naïve» uttales [na.iv] og ikke [nɛv], som stavemåten «naive» ville indikere. Cirkumfleks «» indikerer at en bokstav har falt ut av ordet; denne bokstaven er vanligvis en , men kan også være andre bokstaver. Grunnen til at denne s-en markeres er for å kunne se hvilke ord som etymologisk hører sammen. F.eks. at sykehus , har samme rot som verbet for å bli lagt inn på sykehus, ; et annet eksempel er verbet interessere , som har samme etymologi som ordet for en interesse, . I begge disse tilfellene er det s-er som har falt ut i noen ord, men som har blitt beholdt i andre. Cirkumfleks over bokstavene i og u ble fjernet der den ikke var nødvendig for å skille to ord som ellers ville skrives likt, i rettskrivingsreformen av 1990; denne rettskrivingen brukes sjelden. Cedille markerer at en c skal uttales /s/ dersom den følges av en a, o, u (som vanligvis gjør at c-en skal uttales /k/). Dette er spesielt vanlig i verbbøyninger, der en verbstamme slutter på c: f.eks. i , der mange av endelsene begynner med -, eller , der mange endelser begynner på -.