I 1916 ble han dosent og i 1921 professor i kirkehistorie. Hans filologiske kunnskaper var imidlertid usedvanlig sterke, han behersket flere språk i en slik grad at han underviste og fungerte som sensor i dem. Disse språkene var italiensk, russisk, polsk, arabisk, gotisk, gammelnorsk, finsk og samisk, i tillegg til kirkeslavisk og de allmenne språk engelsk, tysk og fransk foruten de klassiske teologiske språkene latin, gresk og hebraisk. Kolsrud hadde også avlagt organisteksamen.