Fartøyer som har en kombinasjon av to forskjellige båtbyggingsteknikker på sin bordlegning, betegnes som og har eksistert i flere århundrer med klink i bunn og kravell over, noe som var svært vanlig for de skandinaviske fraktefartøyene i 1800-tallet. For fartøysbyggeren var denne meget praktisk, ettersom man ikke behøvde å slå opp spantene, som krevde teoretiske ferdigheter for en som var vant til å bygge «etter bestikk», det vil si få avtalte mål på konstruksjonen. Som et skallbygd fartøy krevde det ikke omfattende forholdsarbeid for formgivningen av det planlagte fartøyet, ettersom byggeren kunne satse på sine egne evner som opplærte byggmester.