Johnson var bemerkelsesverdig dyktig i å oppdage nye forfattertalenter og gjøre nyskapende skrifter tiltalende for offentligheten. Enda viktigere var det at han fungerte som en katalysator for eksperimenter ved å bringe ulike forfattere sammen. Mens Johnson fremmet sine forfattere trakk han seg selv tilbake. Hans venn John Aikin forklarte at han hadde «en bestemt motvilje til alle former for selvhevdelse og parade», Johnsons fordringsløs personlighet har etterlatt lite til historikerne og litteraturforskerne til å rekonstruere livet hans.