Et gassfellesystem «fanger» kruttgassene idet de forlater munningen, og denne gassen virker da på en overflate som konverterer energien til bevegelse, hvilket i sin tur veksler mekanismen. Hiram Maxim patenterte i 1884 en gassfelle-mekanisme (amerikansk patent nummer 319,596), men det er ukjent om dette skytevåpenet noen gang ble prototypet. John Browning brukt gassfelle-mekanisme på en av hans tidlige prototyper som er beskrevet i U.S. patent 471,782. Den danske M1922 Bang-riflen har en gassfelle som virker via driftsstenger. Andre eksempler på gassfelle-mekanismer er Gewehr 41 (både Walther og Mauser-modeller) og tidlige produksjonsvarianter av M1 Garand. Sammenlignet med senere gassdrevne mekanismer er disse systemene lengre, tyngre, skitnere og mer komplekse. På tross av disse ulempene opererer de med et relativt lavt gasstrykk og krever ikke gassport i pipen. Både amerikanske og tyske myndigheter hadde krav om at våpnene skulle ha en drivmekanisme hvor man ikke behøvde å bore hull i løpet, og begge innførte slike våpentyper før de senere gikk bort fra konseptet. De fleste M1 Garand ble ombygd til stempel med lang slaglengde, hvilket har gjort de originale utgaver med gassfelle verdifulle på samlermarkedet.