I 1801 analyserte Hatchett et stykke columbitt fra samlingen på British Museum. Columbitt viste seg å være et veldig komplekst mineral, og Hachett oppdaget at det inneholdt en "ny jord" som antydet eksistensen av et nytt grunnstoff. Lavoisier hadde definert begrepet "element" bare 13 år tidligere. Hatchett kalte dette nye grunnstoffet "columbium" (Cb) til ære for Christopher Columbus, oppdageren av Amerika. Den 26. november samme år kunngjorde han oppdagelsen for Royal Society. I 1802 kunngjorde Anders Gustaf Ekeberg (1767–1813) oppdagelsen av et annet nytt grunnstoff, "tantal". I mange år var det forvirring om columbium og tantal var det samme. I 1846 hevdet den tyske kjemikeren Heinrich Rose at det var ytterligere to elementer i tantalitten, som han kalte niob og pelopium etter kyklopenes barn. Til slutt ble Roses niob (atomnummer 41) funnet å være identisk med Hatchetts columbium. I 1949 ble navnet niob valgt for grunnstoff 41 på den 15. konferansen til Union of Chemistry i Amsterdam.