I 1960-årene var det flest kvinner i fattige, særlig barnerike, småbruker- og arbeiderfamilier som ble sterilisert. Få tok initiativet selv, men flere lot seg villig sterilisere på grunn av en vanskelig livssituasjon. I takt med at velferd og levekår i Norge endret seg, endret også steriliseringskulturen seg og det ble etterhvert en populær, frivillig prevensjonsmetode for både menn og kvinner. På 1970-tallet ble tilnærmet alle steriliseringsgrep gjort på personer som selv ønsket inngrepet.