Blant dem som arbeidet med den symboliserte kvinnekroppen ble det utviklet teorier om en egen kvinnelig estetikk. Billedbruken baserer seg på parallellen mellom livmoren og en kjerne, eller er sentralt punkt. Dette ble sett på som det feminine motstykket til fallossymbolet. Kvinnelige kjønnsorganer ble ofte sammenlignet med blomster. Chicago var en av de sentrale teoretikerne og kunstnerne innenfor denne retningen, som på engelsk kalles «central core imagery» (= bildespråk basert på en sentral kjerne) eller «vaginal iconography» (= vaginal ikonografi).