I 1810 ble Sandels utnevnt til interrimspresident i krigskollegium og i 1812 ble han sekundsjef for Svea livgarde. I 1813 ble han forfremmet til generalløytnant og ble beordret til å lede en del av de svenske styrkene i den sjette koalisjonen i sluttkampene mot Napoleon i Tyskland, hvor han deltok i slagene ved Großbeeren, Dennewitz og folkeslaget ved Leipzig. Han fulgte deretter nordarméen til Holstein, etter fredsslutningen med Danmark-Norge i Kiel i 1814 fortsatte han med sine styrker til Belgia hvor han fikk ansvaret for beleiringen av Maastricht.