Den alminnelige oppfatning på den tiden var at et lokomotiv kunne trekke opp til fire ganger sin egen vekt ved bare adhesjon (forutsatt gode forhold), men Blenkinsop ville ha mer, og hans lokomotiv, som veide fem tonn, trakk regelmessig en nyttelast på nitti tonn. Det første lokomotivet var sannsynligvis , bygget i begynnelsen av 1812. På dette fulgte tre andre, hvorav det første i 1812, det andre omkring 1813, og det siste i 1815. Et av disse fikk navnet , mens de to andre angivelig ble kalt og , uten at det kjennes til noen samtidige med disse navnene. Lignende lokomotiver ble bygget for kullgruvene i Orrell i nærheten av Wigan av Robert Daglish på lisens fra Blenkinsop, og minst ett annet ble bygget av Matteus Murray for kullgruver i Kenton og Coxlodge i Newcastle-upon-Tyne. Blenkinsops tredje lokomotiv var allerede blitt sendt til Kenton and Coxlodge Waggonway på hans anmodning. Den ser ut til å ha fått navnet .