Noen tid etter sammenkomsten i Cureghem i 1891 ble den første spesialklubben stiftet: Le Club du Chien de Berger Belge. Man ble enige om å tillate tre varianter: langhåret, korthåret og ruhåret – uten noe som helst hensyn til farge. I 1899 bestemte klubben at den langhårede belgiske fårehunden for framtiden skulle være sort, den korthårede rødgul med sorte hårtupper, og den ruhårede askefarget grå. Alle andre farger ble forbudt. Samtidig bestemte man at belgiske fårehunder skulle ha «hele» (det vil si ikke kuperte) haler. Det var først i 1907, etter offisiell anerkjennelse av en ny belgisk fårehundklubb (Berger Belge Club), at de ikke-sorte, langhårede belgiske fårehundene – den rødgule, ruhårede belgiske fårehunden, og den sorte, korthårede belgiske fårehunden – igjen ble anerkjent.