Pater utga fra 1866 i med flere tidsskrifter et antall kunst- og litteraturhistoriske artikler etter en studiereise til Italia i 1869, hovedsakelig fra renessansens kulturverden, under tittelen (1873, nye og utvidete utgaver 1877 og 1888). Blant hans øvrige arbeid er (1885, en psykologisk roman fra Marcus Aurelius' tid), (1887, filosofiske noveller) samt fire essaysamlinger. Han hentet sin filosofiske inspirasjon fra førsokratikerne og Epikuros, og koblet disse med samtidens evolusjonsteori, og kan bli betraktet som en ren estetisk livsoppfatning som i Storbritannia fikk gjennomslag hos forfattere som blant annet John Addington Symonds, Coventry Patmore, Oscar Wilde og George Moore. Hans samlede verker, , ble utgitt i ti bind i tiden 1919-1921.