Haffner-symfonien startet ikke som en symfoni, men heller som en serenade som skulle benyttes som bakgrunnsmusikk under adlingen av Sigmund Haffner. Mozart-familien kjente familien Haffner gjennom Sigmund Haffners far, også Sigmund Haffner, som hadde vært borgermester i Salzburg og hjulpet dem ut på de tidlige reisene i Europa. Den eldre Haffner døde i 1772, men familiene opprettholdt kontakten. I 1776 bestilte den yngre Haffner en serenade for bryllupet mellom Marie Elizabeth Haffner og Franz Xavier Spath. Dette verket ble den kjente som ble så populær at da den yngre Sigmund Haffner skulle adles, var det naturlig for han å bestille musikk hos Mozart for hendelsen. Bestillingen kom Mozarts far den 20. juli 1782, da Mozart ikke hadde ledig tid. Mozart var «opp til halsen i arbeid». Ikke bare arbeidet han som lærer, men han måtte også omarrangere partituret i sin opera før 28. juli samme år. I tillegg til dette var det planlagte bryllupet hans med Constanze Weber truet av flere floker, blant annet å flytte til et hus på Hohe Brücke i Wien. Likevel satte Mozart i gang med musikken, og sendte den i flere deler til faren. Det Mozart skrev på denne tiden var en ny serenade. Det er godt mulig at Mozart ikke ble helt ferdig med musikken før adlingen. Mozart omarbeidet nemlig verket senere til slik vi kjenner det i dag.