En europeisk behandlingsmetode var ; en metode som gikk ut på at pasientene ble holdt sovende i opptil tre uker (men daglig vekket for å få flytende føde) ved hjelp av narkotiske stoffer. Målet var at pasientene skulle bli totalt hjelpeløse, og man forestilte seg at de da ville være mer mottakelige for hjelp. Metoden hadde mange komplikasjoner, som brekninger, høy feber eller lammelse av svelg og blære. I 1939 ble det gjort kjent at 17 prosent av kvinnene som var blitt behandlet med sovekur ved et norsk asyl, hadde dødd som følge av behandlingen.