Bakgrunnen for slaget var at den katolske Ferdinand II av Det tysk-romerske rike hadde hatt stort hell med å bruke sine hærer, ledet særlig av grev Johann Tserclaes Tilly og Albrecht von Wallenstein. Begge hadde bekjempet det østerrikske böhmske opprøret i begynnelsen av Tredveårskrigen. Et mislykket forsøk fra Christian IV av Danmark og Norge på å intervenere på protestantenes side hadde medført at Danmark ble kraftig slått. Ferdinand II brukte tiden på å bekjempe kalvinisme, og å ta tilbake landområder til den katolske kirke. Dette ble gjort uten å konsultere fyrstene i riket, og da det ble kalt inn til en riksdag for å støtte Spanias kamp mot Nederland, ble møtet boikottet av protestantiske adelige, og de katolske stemte imot forslaget. For å blidgjøre de katolske adelige, sparket Ferdinand II Wallenstein, som var en profesjonell soldat uten egentlig tilhørighet til kampen.