De britiske super-dreadnoughter ble fulgt av tilsvarende skip fra andre nasjoner. Den amerikanske flåtens New York-klassen, som ble kjøllagt i 1911, hadde ti 14-inch (356 mm) kanoner fordelt på fem tårn, og dette kaliberet ble innført som standard for de etterfølgende Nevada-klassen, Pennsylvania-klassen, New Mexico-klassen og Tennessee-klassen slagskiper. I Japan ble to super-dreadnoughter av Fuso-klassen kjøllagt i 1912, etterfulgt av Ise-klassen på to skip i 1914. Begge klasser hadde den samme hovedbestykning på tolv 356 mm kanoner fordelt på seks kanontårn, hvilket gjorde dem til de kraftigste slagskip i verden. Alle skipene ble i stigende grad bygget av japanske materialer i japanske skipsverft. I Frankrike ble Courbet-klassen fulgt av tre super-dreadnoughter av Bretagne-klassen, som var utstyrt med 340 mm kanoner, de skulle egentlig bli etterfulgt av Normandie-klassen på fem skip, men som ble oppgitt ved krigsutbruddet.