Før kunstfibrenes tid ble parykker bare laget av hår fra levende mennesker, fordi håret fra en avdød blir matt, sprøtt og livløst. Det skulle også være kvinnehår. Kvinner klippet deler av håret, gjerne nakkehåret, så det ikke var så synlig, og solgte det til oppkjøpere. Disse kjøpte også avgredd hår som kvinnene hadde samlet opp fra hårbørsten og lagt i esker for salg til de reisende oppkjøperne.