Inntil det ble oppløst i 1791 benyttet Vestindisk kompani Willemstad som havn for transitthandel. Som frihavn var byen åpen for handelsfolk fra alle land. Willemstad ble stapelplass. Europeiske varer var etterspurt i spansk Amerika, men merkantilistisk handelspolitikk gjorde at import var forbudt. Fra Curaçao ble dette forbudet omgått og det ble drevet handel med kontrabande. Varer importert fra Europa ble lastet om i Willemstad. Mindre skip fraktet varene videre i regionen og brakte produkter som sukker, kakao og kaffe tilbake. Handelen gikk ikke bare med Karibia og Sør-Amerika, det ble også handlet med koloniene i Nord-Amerika.