Den moderne formen er som regel komponert, bruker elektrifiserte instrumenter og kombineres med musikkstilen luk thung eller pop. Komposisjonen følger et enkelt, skjematisk formular, og teksten har ofte litt selvironisering over det «isanske». Nåtidens musikkformer av denne typen kjennetegnes også ved raskt tempo, mens tempoet viser seg å være saktere i tradisjonelle former og i noen laotiske sjangere. Noen vanlige karakteristikker inkluderer sterk rytmisk akkompagnement, vokalsprang og en samtaleaktig sangstil som kan sammenlignes med rap.