Som følge av frankernes seier i slaget ved Soissons i 486 ble det siste romerske området i Gallia ble erobret av Klodvig, frankernes konge. Gallia unntatt Septimania kom inn under det frankiske merovingernes dynasti og ble de første kongene av Frankrike. Gallo-romersk kultur fortsatte i områdene Gallia Narbonensis som utviklet seg til områdene Oksitania, Gallia Cisalpina («Gallia på denne siden av Alpene») og i mindre grad Aquitania. Det tidligere romerske nordlige Gallia, straks det ble besatt av frankere, utviklet sin merovingske kultur. Romersk dagligliv, sentrert rundt offentlige hendelser og kulturelt ansvar for det urbane livet i og det tidvis luksuriøse livet det rurale villasystemet vedvarte lengre i de gallo-romerske områdene hvor vestgoterne i stor grad opprettholdt tidlig på 400-tallet. Gallo-romersk språk vedvarte i nordøst i Silva Carbonaria som utgjorde en effektiv kulturell grense med frankere i nord og øst, og i nordvest i de nedre dalstrøkene av elven Loire hvor gallo-romersk kultur vokste sammen med frankisk kultur i en by som Tours, og bevitnet i en person som den gallo-romerske biskop og historiker Gregorius av Tours.