Hun fikk i 1970-årene flere hits med norskspråklige versjoner av utenlandske hitsingler, som Bobby Darins «A Simple Song of Freedom». som i hjemlig språkdrakt ble hetende «En enkel sang om frihet». Buffy Sainte-Maries «I'm Gonna Be A Country Girl Again», som fikk tittelen «Er det underlig man lengter bort iblant» og Leo Caerts' og Leo Rozenstratens «¡Qué viva España!», som på norsk ble til «Eviva Espana». Hun utga seks solo-album og medvirket på 21 plater i Treff-serien. Hun hadde flere slagere på Norsktoppen, medvirket seks ganger i Norsk Melodi Grand Prix og ble nominert til Spellemannprisen i 1975 som årets vokalist.