I London virket Keilhau blant annet som krigsadvokat og medlem av Norges banks direksjon. Her skrev han også en bok på engelsk om norsk historie, , samt et ubenyttet filmmanuskript. Han ble benyttet som taler i BBCs sendinger til Norge; talene ble i 1945 utgitt som . I juli 1944 var Keilhau formann for den norske delegasjonen på Bretton Woods-konferansen. I etterkrigsårene markerte han seg som motstander av planøkonomi, og var sterkt kritisk til Wilhelm Thagaards lovforslag.