Indreeide speiler i sitt forfatterskap den demografiske omveltningen som skjedde da utkantungdom i stort antall tok høyere utdanning på 1960-tallet og utover. Forfatterskapet har selvbiografiske, vitenskapskritiske og språkfilosofiske innslag. Diktningen reflekterer også over tradisjonstap og modernitetsdyrkelse, i likhet med William Blake som han gjendiktet. Debutboken reflekterte også tidstypisk venstrepopulisme. I formen er Indreeide modernistisk, uten å sky enderim og faste rytmer, ifølge Øystein Rottem også med tydelige likhetstrekk med norrøn poesi.