Rekruttene ble først lært opp i Sennheim-leiren i Elsass og Treskau i Posen i dagens Polen, men våren 1942 blev Frikorps Danmarks treningsprogram flyttet fra kaserner i Tyskland og det okkuperte Polen til (skogleir) i Bobrujsk, en by i Hviterussland jevnstor med Århus. var en av tre store militærbaser som SS- og opprettet i okkupert sovjetisk sone, og tjente som treningsleir for kollaboratørgrupper som Frikorps Danmark. -tropper passerte gjennom på vei til og fra østfronten. I løpet av 1941 var jødene i Bobrujsk flyktet eller drept, og da SS trengte slavearbeidere til utvidelse av , ble over jødiske menn hentet fra Warszawa-ghettoen. 91 av dem kom levende fra . Den danske befalingsmannen Karl Johan Gerhard Jørgensen ble i 1948 dømt ved retten i Gråsten for drapet på en jøde i leiren.<ref>Dansker i «jødeleiren» i Bobrujsk, Waffen-SS.] 8. mai 1942 ble korpset satt inn i kampen på østfronten ved Demjansk, sør for innsjøen Ilmen og Novgorod. Fra august til oktober var korpset tilbake i Danmark, men møtte fiendtlighet fra egen befolkning. Fra 13. november 1942 ble det utplassert ved Jelgava i Latvia under ledelse av von Schalburg, hvor det opprinnelig skulle bekjempe partisanvirksomheten, men endte opp med ordinær fronttjeneste. I desember deltok korpset i slaget ved Velikije Luki.