Den keltiske tonsur bestod av at man barberte forreste del av hodet fra øre til øre, mens håret bak fikk vokse og henge ned. Det ble hevdet at denne skikken gikk tilbake til evangelisten Johannes, men Beda mente den stammet fra trollmannen Simon fra Samaria, han som tilbød apostlene penger i bytte for kraften fra den hellige ånd. Bakgrunnen for denne påstanden er muligens at druidene kan ha hatt denne frisyren. For Beda var det uforståelig at keltiske kristne, blant dem Adomnán, fortsatte å bære keltisk tonsur. Synoden i Whitby i 664 tok opp to problemer: Fastsettingen av når man skulle feire påske, og hvilken type tonsur munkene i Lindisfarne bispedømme burde ha.