I middelalderen var de diagnostiske kategorier brede, og sykdom ble forbundet med mye overtro. En massakre på spedalske forekom i ett tilfelle i Frankrike i 1321. Årsaksforklaringer for spedalskhet som var utbredt i Europa var: innen kristendommen som Guds straff for individuell synd. Spedalskhet kunne likevel ramme både helgener og syndere. Kollektiv gudestraff ble gitt på annen måte. astrologisk som barn av Saturn, med grunnlag i antikkens legekunst som ubalanse i kroppen mellom elementene og spedalskhet spesielt vann, syk luft, siden de syke ga fra seg en speisiell lukt, infeksjoner i sår, seksuell overførbar sykdom, arvelig sykdom - hele familier var ofte syke, Det var mange som laget sine egne kriterier for om en pasient skulle få diagnosen spedalsk. Muslimske leger var tidlig ute med å beskrive sykdommen, og deres verker ble også brukt i Europa. Gilbertus Anglicus (1180–1250) var den første til å foreslå at spedalskhet var en smittsom sykdom i sitt verk om lag år 1240.