Borougbridge var en ny begynnelse for kong Edvard. Baronenes opprør var blitt knust og stemplet som forræderi. Kongen hadde til sist fått hevn for mordet på Piers Gaveston. Det var et høydepunkt i hans regime og oppløftet av denne sjeldne triumfen besluttet han også å sette skottene på plass i det som skulle bli hans siste invasjon av Skottland. Det ble isteden en katastrofe. Kongen synes ikke å ha lært noe av Boroughbridge, han utelot å benytte Harclays nyskapende bruk av bueskyttere med langbue, en taktikk med å spre en storm av piler over motstanderen som senere skulle bli benyttet med atskillig hell i krigene mot Frankrike. Isteden støttet kongen seg til en tradisjonell kombinasjon av kavaleri og fotsoldater. Den hæren som ble samlet var ved alle standarder svær, mer enn 20 000 mann ble samlet ved Newcastle, større enn hva som ble benyttet ved Bannockburn.