Mastodontfamilien kjennes igjen på de typiske zygolophodonte kinntennene, som skiller dem fra elefantfamilien som de ellers likner. Hodeskallen var også lavere og lengre, uten den karakteristiske humpen over pannen som er typisk for indisk elefant og i noen grade den afrikanske. Ørene var også mindre, noe som trolig skyldes at mastodontene foretrakk kjøligere skogsmiljø heller enn varme, åpne landskap slik elefantfamilien gjør. Fortennene oppe var utviklet til støtenner som buet ut og opp. Disse ble brukt til å flenge opp barken på trær og busker. De første, mest primitive medlemmene av familien hadde også små, rette støttenner i underkjeven, og slike støttenner fantes hos unge hanner også i de mer avanserte gruppene. Hos de voksne forsvant etter hvert de nedre støttennene. Over tid utviklet det seg stadig større arter som i økende grad levde av å bruke støttennene i overkjeven til å beite på trær og busker.