Russerne innstilte fiendtlighetene under senhøsten og det var ro i området. I løpet av året hadde forsterkninger fra Sverige blitt skipet over. Gustav Vasa utnyttet den midlertidig freden og forsterket tilgjengelige stridskrefter. Han forlot Viborg 27. oktober og ledet deretter arbeidet fra Åbo. Mot slutten av året talte stridskreftene i Finland mann, noe som var den sterkeste svenske styrken i Finland til da. Kongen bedømte imidlertid at det ville trenges mann til fots og mann til hest for å forsvare Finland. Den finske allmuen hjalp imidlertid ikke til så veldig mye når det gjaldt stridskrefter. Gustav Vasa sa en gang at finnene på denne tiden var «ett fördrucket och oförnuftigt folk som hade ölstopet kärare än liv, gods, välfärd och ärlighet».