Frygiske luer ble også brukt under den franske revolusjonen, som symbol på frihet og opposisjon mot hoffet. Forekomsten av frygiske luer under revolusjonen er dokumentert første gang i 1790, blant annet på en statue av den romerske frihetsgudinnen Libertas. Franskmennene kalte luetypen «jakobinerlue» eller bare «rød lue» (). Lua var laget av rød ull og ofte pyntet med en trefarget kokarde i rødt, hvitt og blått. Plagget kom på moten i Paris i 1792, da mytteridømte galeislaver kom tilbake til byen etter å ha blitt sluppet fri. Lua ble et frihetssymbol for de mest radikale revolusjonære, som brukte sjømannslua under politiske folkemøter og i de politiske klubbene. Ved opptøyene i Paris 20. juni 1792 ble kong Ludvig XVI tvunget til å iføre seg ei slik frihetslue. Ellers kunne man også sette et stempel, segl og lignende på lua. Men Robespierre, Danton og andre revolusjonsledere tok aldri i bruk lua; Robespierre fordømte bruken av den. Etter 1794 gikk den gradvis ut av bruk.