Hans regjering var til å begynne med preget av en politikk som representerte interessene til det liberale borgerskap. En rekke borgerrettigheter fra Frankfurt-konstitusjonen, som forenings- og forsamlingsfrihet, ble innført i de to hertugdømmenes felles grunnlov i 1852. Også den allmenne stemmenretten uten klasseinndeling for mannlige statsborgere over 25 år, som hadde blitt innført ved den mislykkede marsrevolusjonen i 1849, ble bekreftet i grunnloven.