I Japan var det også en utydelig grense mellom forbrenningsdrevne sporvogner og skinnebuss/motorvogn på sporveinettverk/lokalbaner urbant og ruralt. Mange hadde sin begynnelse som hestetrukne eller menneskedrevne baner på den første halvdel av 1900-tallet, men noen av sporveissystemene ble meget omfattende, som i hovedstaden Tokyo som hadde blant de største sporveinettverkene i verden på 1940-tallet. Ikke alle sporveiene kunne elektrifiseres, så alternative drivmetoder som forbrenningsmotor ble tatt i bruk. Ettersom myndighetene tillot billigere konstruksjonsarbeid på vogner på baner med lite passasjerbelegg hadde flere sporveiselskaper bygd sine egne «skinnebusser» med motor og komponenter tatt fra bussdriften.