Fra 1683 til 1694 ledet Campra sangerskolen i katedralen i Toulouse. Katedralens instrumentale ressurser var ganske beskjedne, bare serpenter og en bassgambe sto til disposisjon, men det lyktes Campra å føye til to fiolinstemmer, til tross for at fiolinen ikke ble regnet som husrein i kirkelig sammenheng. Campra havnet da også etterhvert i konflikt med domkapitélet og i 1694 hjalp abbed Lagrange-Trianon ham til et engasjement som leder av sangerskolen i Notre Dame de Paris. I mellomtida hadde Languedocs stenderforsamling i Montpellier i 1685 gitt Campra tittelen .