En generell nedgang kom først sent i 1856, men påfølgende sammenbrudd i bank- og forretningsverden karakteriserte en panikk som oppsto i midten av 1857. Mens den generelle økonomiske nedgangen var kortvarig, var forbedringen av økonomien uvanlig, og den varige virkningen var mer politisk enn økonomisk. Panikken begynte med et tillitstap til en bank i Ohio, men spredde seg da jernvegene sviktet, og frykt for at den amerikanske regjeringen ikke ville betale obligasjoner i hard valuta. Mer enn 5 000 amerikanske forretninger brøt sammen og arbeidsløsheten ble fulgt av protestmøter i urbane strøk. Fra toppen i 1852 og til bølgedalen i 1857 hadde aksjemarkedet en nedgang på 66 prosent sammenlignet med inflasjonen.