Norrøn mytologi hadde ingen faste lære, og den ble preget av ulike steder og tradisjoner, det samme var ritene og forestillingen om døden. Det var et mangfold av trosforestillinger, nedarvete skikker og nye innflytelser. På idéplanet, skriver Gro Steinsland, var det et mangfold av kollektive dødsriker, og norrøne kilder nevner flere særskilte dødsriker: Valhall, Helgafell («Det hellige fjellet»), Frøyas rike, i havet hos Rån, i gravhaugen, og hos Hel. De som dør i krig og kamp kommer til Valhall (norrønt: , «hallen til de falne») etter å ha ha blitt plukket opp av valkyrjene. De som kommer til Helheim er derimot de syke og gamle.