Ludvig XVI fremmedgjorde ytterligere de maritime statsmaktene ved å presse spanjolene til å gi særskilte privilegier til franske handelsmenn innenfor deres imperium, og således å presse ut engelske og nederlandske handelsmenn. For mange framsto Ludvig XVI på nytt som Europas enerådende hersker, og støtte for en krigspolitikk fikk framgang, selv om den franske kongens ambisjoner og motiver var kjent for å ikke være sikre, Engelske ministre arbeidet ut fra den antagelsen at den franske kongen søkte å utvide sine territorier og direkte dominerte spanske affærer. Med trusselen om én enkelt supermakt som dominerte Europa og den oversjøiske handelen, begynte London å støtte Vilhelm IIIs anstrengelser «i samsvar med keiseren og generalstatene for å bevare Europas frihet, Englands eiendom og fred, og for å redusere Frankrikes ublue makt», i henhold til William III.