Selv datidens kinesiske astronomer innså, akkurat som Hipparchus før dem, at himmelens stjerner var ikke uforanderlige og at nye kunne oppstå der det ikke eksisterte noen før. Det de så var supernovaene, som de møysommelig registrerte. Spesielt en relativt nærliggende supernova, SN 1054, som fant sted for rundt 3000 år siden, men hvis lys nådde Jorden 4. juli 1054, gjorde et stort inntrykk på kinesiske astronomer. Denne skapte det som kan nå ses som Krabbetåken, oppkalt etter franskmannen Charles Messier.