Da selvstendighetskreftene i 1990 gikk sammen om å velge et grasrotparlament, Den estiske kongressen, som et alternativ til de sovjetiske statsorganene, ble Parek valgt inn i kongressens utøvende organ, Den estiske komiteen. Ved det første frie presidentvalget i Estland i 1992 var hun ERSPs kandidat. Hun ble ikke president, men ble innenriksminister i Mart Laars første regjering. I 1995 gikk ERSP sammen med Laars konservative-kristendemokratiske blokk i Riigikogu og dannet partiet Fedrelandsunionen.