I de første årene av den nye meksikanske republikken var det utbredt sivil uorden da fraksjoner konkurrerte om kontroll over landet. Kampene resulterte ofte i ødeleggelse eller plyndring av privat eiendom. Gjennomsnittlige borgere hadde få muligheter til å kreve erstatning da de ikke hadde noen representanter å snakke på deres vegne. Utlendinger hvis eiendom ble skadet eller ødelagt av opprørere eller banditter, var vanligvis ikke i stand til å få kompensasjon fra den meksikanske regjeringen, og de begynte å appellere til sine egne regjeringer for hjelp og kompensasjon.