Disse to posisjonene ble særlig tydelig etter at den tyske historikeren Martin Broszat i 1977 stilte spørsmål ved om Hitler faktisk hadde planlagt og beordret drap på alle jøder og etter en konferanse på Cumberland Lodge i 1979. Skillet mellom disse to posisjonene ble etter den skarpeste debatten fra rundt 1980 etter hvert mindre tydelige. Den britiske historikeren Ian Kershaw konkluderte med at en syntese av perspektivene er nødvendige for en mer fullstendig forklaring på det tredje riket, men legger selv mest vekt på funksjonalistiske forklaringen. Med åpningen av arkiver i Øst-Europa fra rundt 1990 har historikerne fått langt mer kunnskap om beslutningstakingen som ledet til massedrap i blant annet Galicia, Litauen, Ukraina og Hviterussland. Omer Bartov, historieprofessor ved Brown University, er primært funksjonalist, men mener de to perspektivene ikke er gjensidig utelukkende. Bartov mener blant annet at Goldhagen gjorde rett i å fokusere på anti-semittisme som drivkraft i gjennomføring av holocaust. Saul Friedländer integrerer de to perspektivene. Timothy Snyder balanserer i boken (2010) de to perspektivene.