Da orkanen kom, satt Gjest Baardsen i arrest sammen med Sven Olsen Brekke fra Rennebu hos lensmannen på Byrknesøy, der et tyvetalls familier den gang var bosatt. Nesten bare kvinner, barn og eldre menn var igjen på land denne dagen, men seks av barna hadde samme morgen rodd ut til holmene for å sanke mose og lav til dyrefôr i vårknipa. Heller ikke barna rakk hjem før orkanen var over dem med kulde, snø og sludd. Panikkslagne mødre tryglet Baardsen og Brekke om hjelp til å få barna trygt tilbake. Gjest Baardsen var da også båtvant og kjent for sine dristige seilaser. Hans egen far var blitt borte på sjøen. Utpå dagen fikk han og Brekke – skriver Baardsen i sin selvbiografi – overtalt noen av de mest brukbare karene til å bli med ut og redde barna før de frøs i hjel. De tok to av de beste båtene og lot det stå til. Etter to timers kamp med storm og bølger nådde de ut til den første holmen, der noen vettskremte barn krøp forfrosne sammen i en bergsprekk. På den neste holmen fant de resten av barna, fikk dem i båtene og helskinnet hjem. Stormen stilnet først utpå kvelden, og de neste dagene drev omkomne fiskere inn mot strendene fra Jæren til Stad. Bare i Finnås prestegjeld (Bømlo og deler av Sveio kommune) omkom elleve personer.