Isiskulten er i sin gresk-romerske form best kjent gjennom Plutarks mytetekst og Apuleius' roman . Apuleius beskriver en stor årlig, offentlig prosesjon i Korint tilknyttet skipsfarten; deretter gir han et unikt innblikk i et innvielsesrutiale i den hemmelige Isis-mysteriet: det var et vekselspill mellom en offentlig fest til ære for gudinnen, og en lukket seremoni med innvielser, som var forbeholdt noen utvalgte. Man forberedte seg med faste og rensende bad, og det er mulig at kjernen i mysteriekulten kan ha hatt likhetstrekk med den forvandlingen som hovedpersonen Lucius opplever i romanen: en symbolsk reise fra menneske til dyr og tilbake til å bli et ordentlig menneske igjen.