Dette ble begynnelsen på en angivelig korrespondanse mellom Rohan og dronningen. Men det comtessen overbragte Rohan, var forfalskede svar fra dronningen. Hun fikk lett Rohan til å tro at det var dronningen selv som skrev. Tonen i brevene ble svært varm, og kardinalen – overbevist om at dronningen elsket ham – falt pladask og lidenskapelig. Han bad comtessen om å få i stand en hemmelig samtale med dronningen, og i august 1784 fant det i Versaillespalassets hage et nattlig møte mellom kardinalen og en kvinne i sort hette. Kardinalen var overbevist om at dette var dronningen. Rohan gav henne en rose, og hun lovet ham å slå en strek over fortidens fortred. Senere forklarte en viss Marie Lejay – som lignet Marie Antoinette –, at hun hadde spilt dronningens rolle i komedispillet. Etter at affæren ble kjent flyktet Marie Lejay straks fra landet til Belgia, og der forsvant alle spor. Hun ble dermed aldri rettslig trukket med i saken.