Hvorvidt et produkt ender opp med høy eller lav brukskvalitet er gjerne avhengig av om de som lager produktet har kompetanse og et bevisst ønske om at dette skal skje. De første eksempler på en metodisk tilnærming til dette finner vi tradisjonelt i miljøer som lager produkter eller systemer der feilhandlinger har store konsekvenser (fly, romfart, forsvaret, kjernekraft m.fl.). Etter hvert har man sett at brukskvalitet også kan være en viktig konkurransefaktor for konsumentprodukter. Et firma som tidlig så dette var Apple Computer, der sentrale personer på 1980-tallet laget enkle metoder for å drive det de kalte "User Inspection". Etterhvert har disse metodene blitt utviklet videre slik at man allerede ved lansering av et nytt produkt kan ha kontroll på produktets brukskvalitet. Ved kundefokusert utvikling (User Centered Design) tar man utgangspunkt i en analyse av hvem som skal benytte produktet og hvilke oppgaver disse brukerne ønsker å løse. Deretter drives gjerne designprosessen mer eller mindre iterativt med praktisk uttesting av hvorvidt representative forsøkspersoner klarer å benytte produktet (i en prototyp-versjon) til å løse oppgavene. Når man ser at brukerne klarer å løse de aktuelle oppgavene, kan man anse designet som mer eller mindre ferdig. Hvis produktet realiseres i henhold til dette, kan man forvente at det vil ha høy brukskvalitet.