Powell spilte mot sin ekskone Carole Lombard i screwballkomedien (1936) og ble nominert til Oscar for rolletolkningen sin. Han spilte mot kjæresten Jean Harlow i dramafilmen (1935) og screwballkomedien (1936). Powells siste film under kontrakt med MGM var den romantiske komedien (1937), der han spilte mot Myrna Loy. Han gjentok rollen som Ziegfeld i musikalkomedien (1946). Powell spilte mot Irene Dunne i komedien (1947). Han vant New York Film Critics Circle-prisen for beste mannlige hovedrolle og ble nominert til Oscar for tredje gang for innsatsen sin. Powell spilte en mindre intelligent senator som bestemmer seg for å stille til valg som president i komedien (1947). Loy hadde en cameorolle som hans kone, i deres fjortende og siste film sammen. Powell vant New York Film Critics Circle-prisen for rolletolkningen sin. Mot slutten av karrieren spilte han i den romantiske dramafilmen (1953), med Elizabeth Taylor og Fernando Lamas, og i den romantiske komedien (1953), med Lauren Bacall, Betty Grable og Marilyn Monroe. Powells siste film var dramakomedien (1955), med Henry Fonda, James Cagney og Jack Lemmon.