Privilegiene ble innført av den dansk-norske enevoldsregjeringen for å beskytte skogene mot uthogst og for å skape en inntekstkilde for staten. Handelen med trelast var i Norge opprinnelig fri, og etter at vannsagene ble innført fra 1503, anla bøndene mange små sagbruk, og drev handel fra disse, spesielt med hollenderne. Ofte forsynte de seg med tømmer fra kronens eller kirkens skoger. I 1587 ble det påbudt at alle sager som var oppført på kronens eller kirkens grunn, skulle nedlegges. Ved kongebrev av 15. august 1616 ble retten til å anlegge og bruke sagbruk knyttet til eiendom av egen odelsgrunn, og samtidig ble det laget en fortegnelse over alle anlegg i det sønnenfjelske Norge. Det var imidlertid lett å få bevilling til nyanlegg.