Diskusjonen hadde gått høyt i kirken om hva som definerer et ekteskap: Blir det til ved partenes samtykke, eller ved samleiet etterpå? Det var Alexander som sørget for at den første løsningen ble kirkens offisielle lære. Ifølge Paulus i Efeserbrevet 5,23-24 er nemlig ekteskapet et bilde på forholdet mellom Kristus og kirken - og derved et sakrament og altså uoppløselig, med mindre det var inngått på feil premisser. I og med at ekteskapet gikk over fra å være en bindende avtale mellom to parter til å bli et kirkelig sakrament, var det mer passende å definere det gjennom en åndelig handling (samtykke) enn en fysisk handling (samleie). Alexanders valg resulterte dermed i at kirkens lovgivning tillot to som ønsket å gifte seg, å love hverandre dette med bare Gud som vitne - ute på et jorde, om så var. Dette førte til en rekke saker der menn lovet kvinnen ekteskap lørdagskvelden, for i etterkant å benekte det hele. Særlig fra Bergen kjennes slike saker, fordi rettsdokumentene er bevart.