Da arbeid i nye tjenesteområder og deler av økonomien ble skapt i forstedene, var arbeidsløsheten langt høyere i svarte enn i hvite nabolag, og kriminalitet var hyppig. Afroamerikanere eide sjelden butikker eller forretninger hvor de levde. Mange var begrenset til tjenestearbeid eller tradisjonell arbeiderklassearbeid, skjønt fagforeningsorganisering på 1930- og 1940-tallet hadde åpnet opp for bedre arbeidsforhold for en del. Afroamerikanere tjente ofte kun nok penger til å leve i forfalne leiligheter som var privat eid, eller offentlige hus i dårlig forfatning. De gikk også på skoler som ofte hadde den dårligste akademiske forfatningen og som hadde færre hvite elever enn i tårene for den andre verdenskrig.