Våpenet var tatt i bruk som feltskyts etter ca. 1420 som et viktig våpen under de siste slagene i hundreårskrigen og under de burgundiske krigene fram til 1477. Deres tyngde i større kaliber gjorde disse mest egnet på bakken etter at hjulene var tatt vekk og stokkladen lagt på bakken for avfyring. I mindre kaliber kunne de avfyres fra sin hjullavett uten frykt for at hjulene skulle bryte sammen. De ble først laget av smijern, men utover 1400-tallet ble de støpt i bronse. Veuglairen som feltskyts ble oppgitt ved begynnelsen av 1500-tallet, erstattet av : lange kanonskyts med stor rørlengde laget av bronse og smijern eller støpejern.