Wilson var ivrig etter å fortsette sin forskning på fosterutvikling hos keiserpingvinene, og var avhengig av å skaffe egg i tidlig inkubasjonsstadium. Dette innebar at de måtte samles inn midt under den antarktiske vinteren. Ekspedisjonen ble gjennomført mellom 27. juni og 2. august 1911 av Wilson, Apsley Cherry-Garrard og Henry Bowers. Cherry-Garrard beskrev senere turen i sin bok (). I vintermørket og ekstreme værforhold gikk turen sakte og var risikabel, men de fikk med seg tre egg som senere ble forært Natural History Museum. Til syvende og sist viste det seg imidlertid at den vitenskapelige verdien av ekspedisjonen var minimal.