Det opprinnelige synet, som ble hevdet uten argument så sent som 1878, er at krøniken ble skrevet av en enkeltperson. I 1883 foreslo Bruno Krusch, i hans utgave av , at krøniken var et verk av tre forfattere, en teori som senere ble akseptert av Theodor Mommsen, Wilhelm Levison, og Wallace-Hadrill. Ferdinand Lot kritiserte Kruschs teori om et forfatterskap av flere, og hans innvendinger ble støttet i 1928 av Marcel Bardot og Leon Levillain. I 1934 foreslo Siegmund Hellmann en endring av Kruschs teori, og argumenterte for at verket var skrevet av to forfattere. I 1963 fornyet Walter Goffart argumentene for at det var en enkelt forfatter, og denne oppfatningen er stort sett generelt akseptert.