Aztekerne praktiserte en form for rituell kannibalisme. I templer beliggende på toppen av høye pyramider ble det utført menneskeoffer, som regel krigsfanger. De ble drept ved at man skar ut hjertet av kroppen. Den livløse kroppen ble deretter kastet utfor den bratte pyramiden og partert. Små biter ble delt ut til medlemmer av eliten, som for en stor del besto av krigere og prester. Kjøttet ble spist i en stuing kun smaksatt med salt sammen med en tortilla, men uten den ellers alltid forekommende chilien. Sent på 1970-tallet la antropologen Michael Harner frem en teori om at aztekerne hadde praktisert organisert massekannibalisme for å kompensere for en hypotetisk mangel på protein i kosten. Idéen fikk en viss spredning blant forskere, men har senere vist seg å være lite trolig og i stor grad basert på grunnløse spekulasjoner angående matvaner, jordbruk og demografi.