Sellmeier tenkte seg at molekylene besto av mindre deler som ble holdt sammen ved elastiske krefter. En ytre påvirkning ville dermed være i stand til å sette dem i periodiske svingninger rundt en likevektsstilling. Sammen med dette bildet av materiens oppbygning, beskrev han lys med en gitt frekvens på den etablerte måten som en bølge i eteren med periodiske svingninger i tid og rom. Når denne virker på delene i et molekyl, vil man kunne beskrive det som et mekanisk system med en harmonisk oscillator påvirket av en periodisk kraft. Dermed kan eterbølgen tilføre molekylet energi, noe som tilsvarer at lyset absorberes. Spesielt stort blir dette energitapet når eterbølgen har samme frekvens som molekyloscillatoren. Da får man resonans eller som han omtalte effekten.