På grunn av de krevende konstruksjonene er det til forskjellige deler av kirken brukt steinsorter med egenskaper som gjør at de tåler forventede lokale belastninger og påkjenninger. Til basis i de bærende søylene brukes de mest trykkfaste steinsorter som kan skaffes. I de videre konstruktive leddene brukes steinsorter med strekkstyrke og andre nødvendige egenskaper. Til fasadene brukes stein som er mest mulig motstandsdyktig mot forvitring. Skulpturene hogges derfor av en særlig holdbar sandstein. Alle nyere skulpturer er lysere grå enn de opprinnelige. De forskjellige steinsortene er godt synlige som «soner» i de innvendige søylene.