Valdemars dåp kan forstås som et veloverveid diplomatisk grep. Gjennom denne handlingen etablerte han en nyttig forbindelse til det bysantinske keiserhuset. Keiser Basileios II hadde behov for militær støtte i sin kamp mot bulgarerne, en felles fiende. Valdemar sendte derfor en hær på 6000 rus’-krigere til Konstantinopel. Samtidig la han et visst press på keiseren ved å angripe den bysantinske byen Chersones på Krimhalvøya. Til slutt gikk keiseren med på en avtale: Dersom Valdemar lot seg døpe, skulle Basileios II gi ham sin søster Anna til ekte som takk for den militære støtten. Slik ble det til at Valdemar I ble den første europeiske hersker som kunne ta en «purpurfødt» kvinne til sin hustru.