Den kanoniske eller standardiserte formen av fortsatte fram til begynnelsen av klassisk tid da kunstnerne hadde oppnådd en såpass høy grad av dyktighet innenfor anatomi, om ikke naturalisme, at de gradvis brøt ut fra standardformen, noe som kan bli sett i overgangsformer som , ca. 480 f.Kr. Disse frittstående skulpturene var vanligvis i marmor, men kunne også bli gjort i tre, bronse og terrakotta.