Det er verd å merke seg at Hitler aldri foretok noen formell opphevelse av Weimarforfatningen. Ironisk nok dannet den tvert om grunnlag for hans styre, for alle hans dekreter og forordninger (andre lover fantes ikke i Nazi-Tyskland) ble utstedt med hjemmel i Weimarforfatningens unntakslov av 28. februar 1933 «til vern av folk og rike», signert av gamle general Hindenburg dagen etter riksdagsbrannen i februar 1933, fordi Hitler lurte ham til å tro at det var overhengende fare for en kommunistisk revolusjon i Tyskland, med riksdagsbrannen som uttrykk for dette. Unntaksloven (den tyske grunnlovs § 48) opphevet alle borgerlige rettigheter, og ble stående ved makt til mai 1945, slik at Tyskland rettslig befant seg i permanent unntakstilstand de tolv årene Hitler satt med makten.