Beregninger av befolkningen varierer, men antallet kan på 100-tallet f.Kr. ha vært et sted mellom 1 og 2 millioner mennesker, noen forskere strekker seg så høyt som til 4 millioner, og den største andelen var i jordbruksområdene i sør. Bosetningstetthet og mangel på landområder kan ha bidratt til økende spenninger mellom folk og grupper i løpet av denne perioden. Det var en økende ekspansjon bosetningen i sen jernalder og med skjerpet bruk av landskapet som er ganske sikkert knyttet til en betydelig økning i befolkningen. Ved årtusenskiftet ble tidligere sparsommelige områder også bosatt, og på 100-tallet e.Kr. var de store deler av lavlandets tilgjengelige jordområder hovedsakelig besatt og kultivert. Det synes som forut denne perioden med befolkningsvekst var det mange områder som var sparsommelig besatt og utnyttet, en grunn kan være at tung leirjord hadde tidligere vært vanskelig å utnytte, men ved økende tilgang på jordbruksredskaper av jern, som plog med jerntipp, ble det mulig. Forbedringer i klimaet etter 400 f.Kr. spilte antagelig også en rolle.