Han interesserte seg for kunst og vitenskap og lot dette utvikle seg i sin regjeringstid, samtidig som han fremmet stabilitet i politiske og økonomiske forhold og fred med nabolandene. I motsetning til sin far, Timur, regjerte ikke Shah Rukh som en krigsherre og erobrer, men som en islamsk sultan. I samtidige krøniker fremstilles han som en beskjeden mann med diplomatiske evner som rettet opp mye av rikets voldelige preg etter Timur. Sammen med sin keiserinne Goharshad Begum utviklet han byggekunsten i riket og flere store byggverk fra perioden står fortsatt. Deres sønn Ulugh Beg styrte riket en kort periode etter farens død, men er mest husket som en betydelig astronom og vitenskapsmann.