I 1942 hadde Supermarines konstruktører innsett at egenskapene til Spitfires vinger ved høye hastigheter begrenset flyets ytelse. Hovedproblemet med Spitfire var vingens aeroelastisitet; ved høye hastigheter kunne den relativt lette konstruksjonen i vingens forkant endres og luftstrømmen føre til en usikker flyvning ved stuphastigheter opp mot IAS. Hvis Spitfire skulle kunne fly høyere og hurtigere var en radikalt forandret vinge nødvendig.