Samfunnssikkerhet har utspring i to nordiske utviklingsløp. Den ene kalles «Københavnerskolen» og det andre har utspring i norske myndigheters grep de tok i forlengelse til storm- og flomskader tidlig på 1990-tallet. Samfunnssikkerhet beskrives gjennom Københavnerskolen som «sikkerhetisering» som er utledet av begrepet «securitization». Københavnerskolen tok utgangspunkt i sikkerhetsteorier for å forklare relasjoner mellom stater og sikkerhet i internasjonale relasjoner. Etter den kalde krigen ble det lagt større vekt på det sivile samfunnets egne behov for å forstå og håndtere risiko som grunnlag for å øke sikkerheten. Sikkerheten ble etter den kalde krigen ikke like tilknyttet militære problemstillinger og statssikkerhet, men til å omfavne problemstillinger som klima, miljø, tekniske system, cybersikkerhet, matsikkerhet, helse, urban utvikling og finans.