Uansett er det antallet, størrelsen og kvaliteten på de kirkebygg som ble reist mellom 400- og 500-tallet imponerende. Fira basilikaer smykket med rike mosaikkgulv og rike arkitektoniske skulpturer, eksempelvis søylekapitéler formet som bukkehoder, se foto, har blitt avdekket, foruten også en kirke med et heksagonalt sentralt plan som minner om basilikaen til sankt Vitalis i Ravenna. Det er vanskelig å finne grunner for en slik kommunal og samfunnsmessig storslåtthet, både økonomisk og i menneskelige ressurser, for en slik liten by på denne tiden. En mulig forklaring gitt av historikeren André Boulanger er den økende villigheten til de rike øverste samfunnsklasser i senantikken til å benytte penger på lokale gentrifiseringprosjekter (som han har gitt det nye begrepet fra det greske verbet εύεργετέω i betydningen «jeg gjør godt»), noe som ble utnyttet av de lokale kirkene til deres fordel, noe som førte til en betydelig gentrifisering av byen urbane sentrum og av boområdene til de rike jordeierne. Amfipolis var også et seffragabbispedømme under metropolitanbispedømmet Thessaloniki. En biskop av Amfipolis ble første gang nevnt i 533.