I begynnelsen av krigen opererte franske kapere fra øyene, inkludert en flåte med små fartøyer under Robert Surcoufs kommando. Franske marinefartøyer supplerte disse med jevne mellomrom, i hovedsak fregatten (erobret i mars 1808) og de gamle fregattene og . Disse skipene opererte uavhengig av hverandre og oppnådde noen mindre beseiringer over mindre britiske krigsskip og handelsskip, men var ikke kraftige nok til å ha alvorlig effekt på handelsrutene i Det indiske hav. I august 1808 ble og nedgradert til armerte lagerskip og sendt tilbake til Frankrike. Fire store fregatter under Jacques Hamelins ledelse ble deretter sendt til guvernør Charles Decaen på Isle de France senhøsten 1808 for å erstatte disse. De nye fartøyene, , , og var store og slagkraftige skip, og hadde som oppgave å opererer fra Isle de France og Île Bonaparte mot britisk handel i Det indiske hav. Med base på Isle de France hadde disse fregattene tilgang til et stort antall arbeidsledige sjømenn og flere befestede ankringsplasser, og kunne derfra angripe de britiske handelsrutene. En femte fregatt, , skulle slutte seg til eskadren sommeren 1809, men ble anholdt og erobret bare timer etter at hun forlot Frankrike.