Gabriel Tallaksen var også dypt engasjert i den såkalte "vanføresaken", det vil si arbeidet for å gi funksjonshemmede en bedre tilværelse. Han var med i interesseforeningen Sørlandske Vanførelag, som allerede på 1920-tallet begynte å planlegge et såkalt vanførehjem på Sørlandet. Sykdommen poliomyelitt var svært utbredt i Norge i etterkrigstiden, og svært mange ble hardt rammet av denne epidemien. I 1950 tok Landsforeningen mot Poliomyelitt kontakt med Sørlandske Vanførelag med forslag om at det planlagte vanførehjemmet skulle få en egen avdeling for polio-rammede pasienter. En avtale ble inngått, og plantegningene ble omarbeidet slik at den ferdige institusjonen skulle få plass til 68 pleiehjemspasienter og 30 polio-pasienter. Det var Tallaksen som hadde utarbeidet plantegningene, og han satt også i byggkomiteen. Arbeidet startet i 1953, og vanførehjemmet skulle stå ferdig i 1956.