Trygdemedisin er et særnorsk fagfelt for det som ellers i verden omtales som forsikringsmedisin. De fleste land har forsikringsordninger som dekker utgifter til sykdom og tapt inntekt. Det kan være som private forsikringer i individuelle avtaler, eller som kollektive avtaler knyttet til arbeidsgiver. Da folketrygdloven ble innført i Norge i 1967, ble alle private sykekasser samordnet i én statlig ordning, Folketrygden. Folketrygden hadde en politisk og mer sosial innretning enn de tidligere sykekassene. Dette sosiale elementet utgjør den største forskjellen mellom den tradisjonelle forsikringsmedisin og trygdemedisin. Det sosiale elementet kommer til syne i at trygdemedisinen legger større vekt på arbeidsmarkedkunnskap og den enkeltes evne til å tilpasse seg et arbeidsmarked enn det den tradisjonelle forsikrigsavtale åpner for. Selv om svært mange private helseforsikringer i Norge har samordning med Folketrygden, utøves fortsatt forsikringsmedisin når det gjøres medisinske vurderinger i private forsikringsavtaler utenom folketrygdens regler.