Wergeland var aktiv på flere samfunnsområder i Norge etter 1814. Han gjorde en innsats som politiker, folkeopplyser og sosialarbeider, og gav ut flere tidsskrifter og en opposisjonsavis. I tillegg arbeidet han for opprettelse av folkeboksamlinger, og for innføring av lokalt selvstyre gjennom formannskapslovene som ble vedtatt i av 1837. Han foreslo en grunnlovsendring med det formål å gi mosaiske jøder adgang til landet. Den gikk igjennom i 1851, seks år etter hans død. Han gikk også inn for språklig fornorsking, og støttet selvstendighetsbevegelser andre steder i verden.