I 1523 ble han valgt inn i parlamentet for Essex, og han representerte kretsen i flere perioder. I 1527 ble han og medlem av Thomas Wolseys husholdning. Da Wolsey falt i unåde i 1529 ble han kansler for hertugdømmet Lancaster, og samme år ble han valgt til speaker i Underhuset. Han presiderte over det svarte parlamentet under reformasjonen, da pavens jurisdiksjon over England ble avskaffet. Samme år ledet han en gruppe fra Underhuset som ble sendt til kongen for å klage på biskop John Fishers tale mot deres vedtak. Han tolket kongens «moralske skrupler» i forbindelse med ekteskapet med Katarina av Aragón overfor parlamentet, og ble gjorde seg selv til kongens instrument i angrepet på kleresiet og i forberedelsen av .