Han ble cand. jur. i 1902 og høyesterettsadvokat fra 1910 og var høyesterettsdommer fra 1922 til 1950. Han engasjerte seg i livssynsspørsmål og stiftelsen av Human-Etisk Forbund (1956) og skrev blant annet boken (Fram forlag 1932). Erling Sandmo beskriver Bonnevie som fritenkter, og mens Bonnevie var høyesterettsdommer engasjerte han seg (sammen med blant andre Johan Scharffenberg) i offentlig debatt om spiritismen.