I 1947 begynte hun imidlertid å undervise på deltid, som lærer i broderi ved Goldsmiths på Londons østkant. I 1950 designet hun et stort draperi til Englands stand på utstillingen Festival of Britain i London. Verket fikk tittelen , og ble realisert av Howard og studentene hennes. Blant disse studentene var Mary Quant, som ble toneangivende i moteverdenen på 1960-tallet. Verket var en fremstilling av virksomheten til de ulike instituttene i sammenslutningen National Federation of Women's Institutes. I 1953 opprettet Goldsmiths' en egen avdeling for broderikunst, og i 1958 ble Constance Howard utnevnt til denne avdelingens leder. Fra 1964 var broderi og tekstildesign et fagområde som man kunne ta som hovedfag når de var diplomstudenter innen skolens kunst- og design-program. Howard var ikke bare kyndig innen tradisjonelle broderiteknikker, men oppmuntret studentene til å ta i bruk nye metoder – deriblant teknikker som hun selv hadde utviklet – og til å utarbeide helt abstrakte verker som gjerne kunne gjøre bruk av utradisjonelle materialer. Howard ble også sensor på sitt fagområde, hun holdt kurs for Embroiderers' Guild, og dro på forelesningsturneer til Australia, Canada, New Zealand og USA.