I filmen er det en sterk følelse at figurene frykter endring: Fra Withnail som henger på Marwood helt til slutten. Danny klager på at tiåret er slutt, og onkel Monty som syter over gledene i sin tapte ungdom og forbanner sitt liv. Figurene frykter endring og farene som vil komme med det nye og det usikre, men dypt inni seg aksepterer de at endring er uunngåelig. Filmen markerer slutten på en gylnen tid. På et punkt i handlingen sier Withnail at «Det er alltid tid for en drink!» hvor Marwood hastig svarer: «Nei, jeg har ikke tid!» Sistnevnte forteller ikke at han ikke har tid for en drink, men heller at han ikke har noe tid for ham mens han tidligere alltid hadde tid for begge deler. Ved å avslå drinken forteller han Whitnail at deres tid sammen er over.