Lully var misfornøyd med disiplinen i , og med kongens velsignelse dannet han i 1648 et eget ensemble, . Med dem framførte han sin første store komposisjon, , som ble oppført i Mazarins palass. var et mer fleksibelt verktøy for Lully enn «Kongens 24 strykere», og gjorde det mulig for ham å slippe unna sjalusien og renkespillet til de etablerte komponistene.