Til tross for traktaten ble krigen ikke forhindret. I 1202 krevde misfornøyde baroner den franske kongen å stevne kong Johan til å svare på deres anklager og da den engelske kongen nektet fratok Filip ham de franske områdene. I løpet av to år hadde det meste av Normandie og områdene i Angevin, inkludert det meste av Aquitaine, blitt erobret. Krigen som ble kalt for «Bouvines-krigen» fortsatte inn i det neste tiåret inntil Filip vant en avgjørende seier i slaget ved Bouvines (1214) over en sammenslutning av styrker som omfattet keiser Otto IV av Det tysk-romerske rike og Ferdinand, greve av Flandern. Slaget var avgjørende i å tilrettelegge en ordning i den vesteuropeiske politikken i både England og Frankrike. I England var den beseirete kong Johan såpass svekket at han snart ble nødt til å underkaste seg engelske baronenes krav og signere som sikret folket rettigheter overfor kongen og etablerte en felles lov. For Filip var slaget medvirkende til å danne en sterk og sentralisert kongemakt som kom til å karakterisere Frankrike helt fram til den første franske revolusjon.