Finntelg er utbredt i et lite område i Nord-Fennoskandia, et større i Nord-Asia, og over til nordvestre Nord-Amerika. Forekomstene i Norden (Norge, Finland) er sterkt isolerte fra de nærmeste ved Lena i Nord-Sibir. Vokseplassene i Finland har lignende økologi som det som beskrives fra norsk side. Arten omtales og diskuteres med kart hos Elven et al. (2013). Finntelg er kjent fra fire områder: (1) Alta: Sáhkkobánni, et fjell på sørøstsida av Kåfjorden, hvor arten er samlet i 1932, men hverken funnet eller ettersøkt senere. (2) Alta/Kautokeino: ved Virdneguoika og Virdnejavri, (3) Kautokeino: ved Biretjavrrit ved Maze, og (4) Karasjok: berget Gáhritbákti ved øvre Kárásjohka, der arten ble funnet i 2020 sammen med hybrid med fugletelg G. dryopteris.