Været ved en frontpassasjer varierer mye, men blir vanligvis omtrent slik: gir tiltykning, jevn nedbør og ofte disig vær, ofte med yr og småregn etter at fronten har passert, dvs. i varmsektoren. Været i varmsektoren virker ofte klamt og lummert. Tåke forekommer, særlig hvis varmluften strømmer over kjøligere og ofte fuktig terreng, kaldt vann eller smeltende snø. gir urolig vær med vinddreining mot høyre (f.eks. fra sørvest til nordvest på den nordlige halvkule), bygepreget vær, god sikt utenom bygene, og lavere temperatur (særlig i fjellet). Tordenvær og tornadoer er værfenomener som forekommer ved kaldfrontpassasjer. Det typiske kjennetegn for en kaldfront er en mur av bygeskyer som (på den nordlige halvkule) nærmer seg fra en retning til høyre for bakkevinden – men disse skyene er ofte skjult av dis, tåke eller lave skyer. En , dvs. at kaldluften bak fronten er varmere enn kaldluften foran fronten, arter seg som en varmfront. Over land forekommer den oftest om vinteren. En , dvs. at kaldluften bak fronten er kaldere enn kaldluften foran fronten, arter seg vanligvis som en kaldfront. Over land forekommer kalde okklusjoner oftest om sommeren. En kjennes ved langvarig nedbør, som kan være jevn eller bygepreget. Dette kan føre til flommer og skred. Storflåmen 1938 ble utløst av ekstremt mye regn og regnbyger ved en stasjonær front.