Nikolaj I nektet å gå i forhandlinger med opprørerne og lot oppstille en armé under kommando av feltmarskalk Hans Carl von Diebitsch-Zabalkanskij ved den polske grense. Tsaren lot også utferdige en proklamasjon hvori han lovet at de polakker som gav opp uten motstand skulle benådes. Chłopicki tok vilkårene til vurdering, men kom i konflikt med den polske regjering og ble tvunget til å fratre som øverstkommanderende den 13. januar 1831. Samtidig grep russerne sjansen og satte i gang med å rense Litauen og andra forne polske provinser for opprørsbevegelser. Den 25. januar erklærte Sejmen Nikolaj I avsatt som konge av Polen. Etter en militær konfrontasjon ble ansett som uunnvikelig forsterket polakkene sine styrker. Den polske armé bestod ved opprørets begynnelse av 35.000 mann med 106 artilleristykker men var i begynnelsen blitt forsterket til nær 80.000 mann med 142 artilleristykker.