Begrepet har ingen lovbestemt definisjon, men har fått en rekke definisjoner i politisk og militær litteratur, nærmest som en standard. Det ble aktuelt ved etableringen av den nye tyske forsvarsmakten etter andre verdenskrig. Soldaten forutsettes etter konseptet å ha en indre styring forankret i etiske normer, og som gjør at hen blant annet har rett og plikt til å avslå ordrer som strider mot menneskerettighetene. Historisk står den indre styring i motsetning til tidligere krav til soldaten om blind lydighet, slik det var blant annet i Wehrmacht.