Etter cand.real. i matematikk i 1938 ved Universitetet i Oslo, arbeidet han som assistent (etter Gunnar Randers) under Svein Rosseland ved Institutt for teoretisk astrofysikk (1940–), der han også håndterte Rosselands Oslo Analyzer. Senere, etter et kort opphold ved Institut d'Astrophysique i Paris i 1947, begynte han i Forsvarets forskningsinstitutt som sjef for regnesentralen i 1947, i nært samarbeid med Gunnar Randers. Han arbeidet med problemstillinger i fysikk, som simulering med Monte Carlo-metoder, for beregning av optimal diameter for uranstavene i landets første atomreaktor ved Institutt for energiteknikk, blant annet i samarbeid med den nyutdannede Kristen Nygaard (rekruttert for siviltjeneste i 1948).