I 1633 fikk Hans Lauritzen rettigheter til kobberforekomstene i Innset og Kvikne, etter at det ble funnet forekomster av malm på Kvikne i 1629. De to første gruvene fikk navnet «Gottes Gabe» (Guds gave) og "Segen Gottes" (Prestens gruve). Ved kobberverket på Kvikne var det i stor grad bergkyndige fra Tyskland som hadde de overordnede stillingene. Lauritzen var selv en av partisipantene (deleierne) i verket. Utbyttet til partisipantene ble utbetalt i kobber som de selv måtte selge videre. Kobberverket på Kvikne var i drift fram til 1789.