I løpet av 900 til 1200-tallet var det en storstilt utflytting av arabiske beduiner fra Den arabiske halvøya. I tiden rundt 1050 hadde en kvart million arabiske nomader fra Egypt bevegd seg inn i Maghreb. De som fulgte nordkysten ble referert til som Banu Hilal og de som gikk sør for Atlasfjellene ble kalt for Banu Sulaym. Denne folkevandringen spredte med seg arabisk språk og førte til stagnasjon og tilbakegang for berbisk språk, foruten at Nord-Afrika ble sterkt preget arabisk kultur og religion. En senere berbisk gruppe, Hawwara, som var blitt sterkt preget av arabisk kultur, dro sørover til Nubia via Egypt.