I løpet av perioder med Kinas oppløsning ble herskerne i noen uavhengige regionale stater navngitt som wáng med mindre de antok tittelen keiser. Det kinesiske imperiet rangerte også herskere i de omkringliggende ikke-kinesiske statene og stammene ved tittelen wáng, og bruken spredte seg deretter til hele Øst-Asia med, unntak av Japan. I begge tilfeller har det betydningen av en europeisk konge.