Med staten Gorkhas erobring av Katmandu i 1768-tallet kom Ghorka-kongenes språk og deres form for hinduisme til å dominere også i Katmandu-dalen. Dette betydde et historisk tilbakeslag for newariene og deres språk og kultur. Innenfor det nye Nepal som oppsto, ble newariene likevel fortsatt regnet som en økonomisk og kulturell elite, selv om den nepali-talende parbatiya-eliten var blitt landets virkelige herskere. Da kongedømmet styrket sin makt på 1950-tallet, og særlig etter at kong Mahendra gjorde statskupp i 1960 og innførte 30 års kongelig diktatur, førte det også til undertrykkelse bl.a. av newari-språket. Skolegang på newari ble undertrykt, og språket ble forbudt i radiosendinger. Dette førte til motstand. Mange newarier var viktige ledere i de illegale opposisjonspartiene. I Katmandu-dalen ble den nest største byen, Bhaktapur, fra 1970-tallet av dominert av et eget kommunistparti med newari-flertall: Nepal Mazdoor Kizan Party. Under de demokratiske opprørene i senere tid har newari-befolkningen spilt en svært viktig rolle. Særlig gjaldt det befolkningen Patan i 1990, som gjennom sine massive aksjoner fikk avgjørende betydning for å skape det oppsvinget i demokratirevolusjonen som styrtet 30 års kongelig styre. Med dette har det fulgt en renessanse for newarienes nasjonale og kulturelle selvlbevissthet, som bl.a. har ført til krav om lokalt nasjonalt selvstyre.