Geoffreys verk ble oversatt til ulike walisiske prosaversjoner ved slutten av 1200-tallet, kollektivt kjent som . En av variant av dette, den såkalte , ble i 1917 foreslått av arkeologen William Flinders Petrie å være den «gamle boken» som Geoffrey hevdet at han hadde oversatt fra, skjønt denne teksten selv hevder å være oversatt fra latin av Walter av Oxford, basert på hans egen tidligere oversettelse fra walisisk til latin. Geoffreys verk er av stor betydning ettersom den brakte walisisk kultur inn i det britiske samfunnet og gjorde den akseptabel. Den er også den første nedtegnelsen av den store figuren kong Leir, og begynnelsen på mytene om figuren kong Arthur.