Selve slaget sto den 16. november etter avtale mellom Gustav II Adolf og Wallenstein, som hadde sendt Gottfried zu Pappenheim på et eget oppdrag. På grunn av tykk tåke ble ikke slaget gjennomført før Pappenheim kom tilbake. Lenge så det ut til at Det tysk-romerske rike ville vinne, men da Gustav II Adolf døde, lyktes det Bernhard av Sachsen-Weimar å snu slaget slik at det ble seier til protestantene. Imidlertid lyktes det Wallenstein å komme ut av slaget i live. Slaget svekket katolikkene markant, men samtidig mistet protestantene sin samlende figur i Gustav II Adolf.