Små til meget store (2–170 mm) biller, tettbygde med kraftige bein, antennene ender i en vifte. Mange er metallfargede, andre er svarte eller brune, noen er kraftig hårete og noen etterligner humler. Hodet er vanligvis noe flattrykt, ofte med uttrukket framkant, knøler eller lange horn. Fasettøynene er ganske små. Antennene ender i en klubbe bygd opp av blader som kan slås ut til en vifte, denne er gjerne mye større hos hannene enn hos hunnene. Brystksjoldet (pronotum) er bredere enn langt, ofte med knøler, pigger eller fremoverrettede horn. Dekkvingene er vanligvis korte og brede, med eller uten tydelige punktstriper. Beina er kraftige, framleggene (tibiae) har noen kraftige tenner på utsiden som billene gjerne bruker til å grave med. Mellom- og bakleggene ender i kraftige sporer som ofte er noe klolignende og gjør at billen kan hake seg fast i det den setter seg på. Hos en del gravende arter er forfoten blitt fullstendig bortredusert og beinet slutter med den kraftige leggen (tibia). Larvene er såkalte scarabaeiforme larver, fete og hvite, mer eller mindre C-formede, med en kraftig hodekapsel, kraftige, men ikke spesielt store kjever og tre par korte, kraftige bein.