Tonediktet kom på moten i Frankrike på 1870-tallet, støttet av det nystiftede Société Nationale og dets promotering av yngre franske komponister. I året etter stiftelsen, 1872, komponerte Camille Saint-Saëns sin , og fulgte det snart med ytterligere tre, den mest kjente av dem ble (1874). I alle fire av disse verkene eksperimenterte Saint-Saëns med orkestrering og tematisk transformasjon. (1877) ble skrevet nærmest i Liszts stil. De tre andre konsentrerer seg om en fysisk aktivitet - spinning, ridning, dans - som er fremstilt i musikalske termer. Han hadde tidligere eksperimentert med tematisk transformasjon i sin programouverture ; han skulle senere bruke den i sin fjerde pianokonsert og tredje symfoni.