Uroksene var blant annet vidt utbredt i Nord-Afrika, Mesopotamia og over hele Europa til den pontisk-kaspiske steppen, Kaukasus og Vest-Sibir i vest og til Finskebukta og Ladogasjøen i nord, samt østover i Asia. Landskapene i Europa har trolig bestått av tette skoger gjennom store deler av de siste tusen årene. Dyrene har sannsynligvis utnyttet kantskoger og våtmarker langs innsjøer. Pollen, for det meste små busker funnet i fossilholdige sedimenter med rester av urokser i Kina, indikerer at arten foretrakk tempererte gressletter eller gressletter som grenser til skogsområder, men den kan også ha utnyttet åpent gressland. I den varme atlantiske perioden av holocen var den begrenset til gjenværende åpne land- og skogkanter, hvor konkurransen med husdyr og mennesker gradvis økte, noe som førte til en suksessiv nedgang av uroksene.