En utløsende foranledning var imidlertid ytre farer. Da prøyssisk-østerrikske styrker under kommando av Karl Wilhelm Ferdinand rykket stadig nærmere fransk område, ble det satt et rykte i omløp at de fiendtlige styrker ved en eventuell erobring av landet ville øve blodig hevn mot de revolusjonære. Dette ryktehysteriet bidro også Danton, Marat og dikteren Fabre d’Églantine til å forsterke med sine opprop og uttalelser. Ikke minst beleiringen av Verdun sørget for en frykt for en snarlig marsj mot Paris.