Med noen få unntak bor de fleste innbyggerne langs kysten i landsbyer, som ofte består av forskjellige husklynger. Denne bosettingsformen er et resultat av tysk og senere australsk kolonipolitikk, der mennesker ble tvunget til å flytte ned til kysten for blant annet å delta i veiarbeid, arbeide på plantasjer, samt å bli tilgjengelig for registrering og kolonial kontroll. Arkeologiske funn og muntlige beretninger tyder på at mange av innbyggerne bodde i mindre, slektsbaserte husklynger både langs kysten og i innlandet før kolonitiden. En del innlandsområder brukes mange steder fortsatt til jordbruksformål, jakt og sanking, selv om flesteparten av innbyggerne bor i landsbyer på kysten.