Den elektrostatiske maskinen ble ytterligere forbedret av benediktinermunken og professoren Andrew Gordon som benyttet en glassylinder i stedet for et glasskule. Samt av Giessing i Leipzig, som utviklet en «gnier» som bestod av en pute av ullstoff. Den såkalte som består av en serie av metallspisser, ble tilføyd av kunstneren og vitenskapsmannen Benjamin Wilson i 1746, og i 1762 kom fysikeren John Canton opp med ideen med å strø tinn på overflaten av gnideren. Matematikeren, astronomen og instrumentmakeren Jesse Ramsden konstruerte i 1768 en mye brukt versjon av en elektrostatisk generator, også den med plater.