Etter vegloven av 1824 skulle amtet (fylket) dekke kostnadene ved anlegg og vedlikehold av landgangsvorrer som var knyttet til hovedveinettet. For eksempel i Ulsteinvik var den offentlige vorren 83 alen lang og ble vedlikeholdt av amtet til 1920 da kommunen overtok. På Hellesylt ble det i 1868 muret en vorr 94 alen lang og 3,5 alen bred. På den Den trondhjemske postvei ble det bygd offenlige vorrer der veien krysset fjorder, f.eks. Tingvollfjorden og Stangvikfjorden, begge på Nordmøre. Postvorrenes funksjon var landing av båtene som førte posten over. Kildene forteller at i Angvik ble det i 1829 bygd postvorr, og på Røkkum er det fremdeles rester etter et slik vorr.