I 1883 dannet hun Diskusjonsforeningen Skuld sammen med venninnen fra Nissens Pikeskole Anna Bugge og en gruppe kvinnelige elever ved Michael Halls privatskole, og hun ble foreningens første «president». I 1884 var hun medstifter av Skulds etterfølger, Norsk Kvinnesaksforening, der hun ble medlem av det første styret. Hun deltok også i etableringen av Kvindestemmeretsforeningen (1885) og Norske Kvinners Sanitetsforening (1896), der hun også var medlem av det første styret. Hun var engasjert i Venstre og hennes liberale grunnsyn preget også hennes engasjement i kvinnesaksbevegelsen. Hun ble valgt til vararepresentant i Christiania bystyre for Venstre ved kommunestyrevalget 1901, som en av de første kvinnene valgt til et politisk verv i Norge i det første valget kvinner var valgbare og hadde stemmerett. Hun vegret seg for å påta seg lederverv, men var nestleder («viceformand») i Norsk Kvinnesaksforening fra 1903 til sin død.