I autoritære og totalitære stater er kulturpolitikk sammenfallende med propaganda, hvor kultur benyttes som verktøy for å indoktrinere innbyggerne med statens verdisyn. I liberale demokratier har kulturpolitikk som hovedformål å finansiere kulturinstitusjoner og kulturuttrykk som har vansker med å finansieres gjennom markedet. Sosialdemokratisk kulturpolitikk bygger ofte på det syn at tilgangen på kultur er ujevnt fordelt mellom innbyggerne, slik at politikken skal ha som formål å utjevne forskjeller i tilgang til kultur ved å gjøre tilgangen til det som oppfattes som «elitekultur» ut til større deler av befolkningen.