På 900-tallet og 1000-tallet var den nordlige halvdelen av Storbritannia dominert av gælisk kultur, og av et gælisk kongedømme kjent på gælisk som «Alba», på latin som enten «Albania» eller «Scotia», og på engelsk som «Skottland». Fra sin hovedbase i østlige Skottland, nord for elven Forth, tok kongedømmet Alba kontroll over landområdene sørover. Kongedømmet hadde en blomstrende kultur som omsluttet store deler av den gælisk-talende verden.