Av lignende grunner ble også mange protestantiske pastorer arrestert, og noen av dem ble sendt til konsentrasjonsleirene. Forøvrig var kirkene innenfor den gammelprøyssiske kirkeprovinsen Westfalen berørt av kirkekampen mellom bekjennelseskirken og den pseudoreligiøse, rasistiske og nasjonalsosialistiske organisasjonen «de tyske kristne». «De tyske kristne» var i begynnelsen av regimets tid var mest tilknyttet de presbyterske og synodekirkene. Valget som president i Westfalen av Karl Koch i 1934 markerte et skille, ettersom han som leder av kirkeprovinsen var resolutt motstander av nazifiseringen av kristendommen.