Middelalderbyen var spredt i nord-sør-retning mellom to fjellkjeder som går parallelt på hver sin side av en wadi. Den viktigste delen av byen lå ved elvens østbredde, og hadde en bredde på om lag to hundre meter ganger med en kilometer. Den delen som lå sentralt i byen, dekket et område på to hundre ganger hundre meter, og var bygd på en liten øy, mens den tredje delen, som lå på vestbredden, var om lag to hundre ganger fem hundre meter. I forbindelse med byene er det en rekke gravsteder. På ene gravstedet, med beliggenhet sørvest for byen, er det oppdaget gravstener med tidsangivelser fra det 11. århundre i form av arabisk epigrafikk. Bergvegger på begge sider av dalen inneholder helleristninger, og også skrevne inskripsjoner med tegn på kufisk eller tifinagh. Enkelte av de arabiske inskripsjonene har tidsangivelser fra det 11. århundre.