Albumet skapte et skille, ikke bare med annen musikk, men også mellom de to medlemmene, som har fire sanger hver. Perry dominerer første del med sanger med tekst, som oftest en flørt med Baudelaire (første spor, «Anywhere out of the world» er direkte sitat fra et av Baudelaires prosadikt), med unntak av spor 2, «Windfall» som er en instrumental. Gerrards del er dominert av hennes glossolalia, det vil si en måte å synge på som ikke betyr noe, ikke ulikt tungetale, men der hovedfunksjonen, i hvert fall for Gerrards del, er å bruke stemmen som et instrument i stedet for som en formidler av en tekst. Gerrards del er inspirert både av klassisk og av gresk og arabisk musikk, især på respektive «Summoning of the Muse» og «Cantara». Ifølge Perry selv, valgte de begge å studere klassisk musikk og musikkteori, og særlig barokk musikk foran dette albumet.