Ordet «sjaman» kommer fra tungusisk/evensk , der det kan bety «den som vet/den som har kunnskap». Det ble innført i vestlige språk gjennom selvbiografien til russeren Avvakum (1673). Den videre opprinnelsen er omstridt, men stammer kanskje fra det kinesiske 沙门 «buddhistmunk» fra prakritisk , fra sanskrit «buddhistisk asket». Det er også foreslått et lån fra pali, , og endelig fra sanskrit «asketisk», fra «han svimler».