Opprettelsen av Venezuelas sentralbank skjedde som et resultat av politiske, sosiale og økonomiske endringer i Venezuela og verden for øvrig på 1930-tallet. To viktige faktorene var starten av andre verdenskrig og diskusjonene rundt hvilken retning Venezuela skulle velge etter at general Juan Vicente Gómez ble tvunget til å gå av etter 27 års styring. Den nye regjeringen vedtok en ny nasjonal plan som kaltes «Februarprogrammet», og en del av denne planen var å opprette en sentralbank. Den 8. september 1939, under regjeringen til president Eleazar López Contreras ble loven som vedtok etableringen av en sentralbank vedtatt. Banken startet sin virksomhet i oktober 1940, og 1. januar 1941 ble Jesús Herrera Mendoza i banken.