Tetteste forbindelser innen det kinesiske ledersjikt hadde han til Zhou Enlai, mer enn til noen annen kommunistleder. Ifølge Rittenberg hadde Zhou et særlig talent til å sjarmere folk og gjøre seg selv godt likt. Slik kunne Rittenberg fortelle en anekdote som en gang teaterstykket skulle fremføres, og Zhou hadde reservert seks sitteplasser for seg selv og noen unge mennesker. Kort før sceneteppet åpnet seg breiet en bonde godt utover Zhous reserverte plasser. Akkurat da ankom Zhou for å ta plass med sitt følge, og hans livvakter ville føyse bort bonden. Men Zhou involverte seg, og førte bonden bort til hans egentlige plass. Så satte han seg ved siden av. Det utbrøt en strid; denslags mente bonden at Zhou ikke kunne oppføre seg. Zhou truet fa med straks å forlate stedet. Til slutt satt en fra Zhous følge seg på et annet sted. Rittenberg forteller at Zhou ved slikt klarte å ikke fremstå som arrogant. Og hvis noen kom til ham for å innsmigre seg, overøste Zhou også denne med ros.