I vikingtid og starten av middelalderen øker samhandlingen mellom samene og andre grupper. I innlandet oppstår en kraftig økning av villreinfangst og jakten på pelsdyr øker også. Innenfor pelshandelen var det fortsatt de norrøne og finske bondesamfunnene som er viktige mottakere av varene. Fra omkring 800 til 900 oppstår på nytt kontakter med fjerne, østlige grupper i Nordvest-Russland, rundt Østersjøen og Finskebukta. Disse aktørene var store handelssystemer, noen var også statlige. Kontaktene mot øst viser seg i det arkeologiske materialet, som smykker i samiske graver og offerplasser. Sentralt i det østlige handelsnettverket var Novgorod, en by med internasjonale kontakter, blant annet til Vest-Europa.