Han er iherdig upersonlig og gjør ingen anstrengelser på en litterær stil, siterer dokumenter i sin helhet og fastholder en annalistisk metode. Hans kronologi er stort sett nøyaktig, men det er feil som viser at han nedtegnet hendelsene etter en viss tidsavstand. Både på hendelser i utlandet og ved spørsmål om innlandspolitikk er meget godt informert. Hans praktiske erfaring som administrator og hans offisielle forbindelser har tydeligvis gjort ham i stand til å forstå hendelser bedre enn mange andre krønikeskrivere. Han er spesielt nyttig for historikere på punkter som angår forfatningsmessig historie (som i sitatet over). Hans verk bryter brått av i år 1201, skjønt han synes å hatt til hensikt å føre krøniken videre. Antagelig døde han i det samme året.