Fra rundt år 200 foregikk det en viss folkevandring sjøveien fra Sørvestlandet til Nordland og Sør-Troms. Det var en bofast jernalderbefolkning som trolig ble dominerende overfor den opprinnelige befolkningen, som kan ha vært samisk. De innvandrede nordmennene drev jordbruk med husdyr, som ble foret inne om vinteren samt en del korndyrking og fiske. Nordgrensen for nordmennenes bosetning var opprinnelig ved Toppsundet nær Harstad og rundt år 500 var det norsk bosetning til Malangsgapet. Det var så langt nord det var mulig å dyrke korn på den tiden.