Landsbyen Pusjkino ble først dokumentert i 1499, da den tilhørte Grigory Morkhinin «Pusjka», en bojar hvor vi blant etterkommere finner Aleksandr Pusjkin, en dikter hvis statue i dag pryder et av byens hovedtorg. I de etterfølgende århundrene utviklet nabolaget seg til et foretrukket sommertilholdssted for russisk adel. I 1678 ble det bygget en femkuplet kirke til St. Sergius på Komjagino-godset. (bilde). Et annet notabelt gods er Muranovo, hvor de russiske dikterne Jevgenij Baratynskij og Fjodor Tjutsjev pleide å tilbringe somrene. En datsja tilhørende Vladimir Majakovskij, som bodde i Pusjkino i sommersesongene 1920-1928 er i dag et museum. Pusjkino fikk innvilget bystatus i august 1925. I dag er byen notabel på grunn av Instituttet for Skogsvitenskap, et av de få i Russland.