Selevkide-dynastiet innførte den aller første kalenderen med årsnummerering referert til en avdød hersker. Antiokos I Soter satte "år 1" til det året faren hans, Selevkos I Nikator, gjenerobret Babylon. Dette tilsvarer 312 fvt / 311 fvt i den moderne gregorianske kalenderen. Denne årsnummereringen spredte seg utenfor Selevkideriket og ble brukt i Antigonidenes Makedonia, Ptolemeisk Egypt, og andre store hellenistiske stater som også stammet fra Alexanders erobringer. År kan forkortes SE, S.E., eller noen ganger AG (). I en norsk bibeloversettelse er det brukt betegnelsen selevkidenes herredømme (1. Makkabeerbok 1:10, 1. Makkabeerbok 6:20, 7:1, 9:3, osv.). Selevkidetiden fortsatte å være det dominerende systemet for telling av år i de vestlige delene av Midtøsten århundrer etter at selevkideriket var forsvunnet. I Syria ble det brukt på inskripsjoner så sent som på det sjette århundre e.Kr., inntil det endelig ble erstattet av islamsk tidsregning. Noen kristne i Det nære østen fortsatte å bruke tidsregningen. I liturgien til den assyriske kirken forble den i bruk inn i det tjuende århundre.