Strauss som ble regnet som anglofil, gikk inn for britisk medlemskap av EEC, og var dermed uenig i de Gaulles nei i 1967. Til en kollega skrev han i 1966 at han hverken var en pan-germansk drømmer eller en emosjonell nasjonalist. Derimot forsøkte han å etablere et historisk grunnlag for dannelsen av et fritt og uavhengig Europa.