Umberto Eco analyserte Gérard de Nervals «mesterverk» for blant annet vise til bruken av midlertidig tvetydighet og avmystifiserte «tåken» i sin essaysamling (1994) Eco forteller at han har lest fortellingen gjentatte ganger og holdt tallrike seminarer om det. Boken er svært givende som emne for nærlesning, med stadig bedre utbytte av bokens anatomi.