Etter møtet kunngjorde prinsen at det norske folk var løst fra sin ed til Frederik VI, og som et fritt og uavhengig folk hadde rett til selv å bestemme sin regjeringsforfatning. Sverre Steen beskriver dette som revolusjonære ideer: Det innebar overgang fra fyrstesuverenitet til folkesuverenitet slik det var kjent fra USAs grunnlov og fra den franske revolusjonen. Prinsen fikk tilslutning for å erklære seg som regent og forberede valgene og grunnlovsarbeidet. Med støtte fra møtedeltagerne besluttet han å utlyse valg til Riksforsamlingen innen åtte uker. Disse planene gikk han i gang med å realisere da han var tilbake i hovedstaden 19. februar.