Et lederstrålestyrt missil har fire mottakere med antenner som er rettet bakover, ofte en på hver vingespiss. Når missilet ligger midt i strålen er signalet like sterkt i alle fire mottakerne. Hvis signalet blir svakere i en av mottakerne, vil missilet svinge til motsatt hold for å holde seg midt i strålen. Fordelen med dette er at missilet ikke er avhengig av stråling eller ekko fra målet, og at det ikke er følsomt for elektroniske mottiltak. Ulempen er at skytteren må fange missilet med laserstrålen og holde strålen på målet helt til missilet treffer.