Formuleringen av sammenhengen mellom varme og arbeid, eller loven om energibevarelse, regnes hver for seg som en av de viktigste oppdagelser på 1800-tallet. Imidlertid var James Prescott Joule (1818–1889) inne på en lignende ide som ble presentert i 1843. Loven om energibevarelse, formulert som termodynamikkens første hovedsetning, som Hermann von Helmholtz (1821–1894) sammenfattet med artikkelen «Über die Erhaltung der Kraft» (Norsk: ) ble utgitt i 1847. Han tar utgangspunkt i det tidligere arbeidet til Nicolas Léonard Sadi Carnot (1796–1832), Benoît Paul Émile Clapeyron (1799–1864) og Joule, og postulerte at det var et forhold mellom arbeid, varme, lys, elektrisitet og magnetisme. Helmholtz behandlet alle disse som manifestasjoner av en enkelt kraft, eller energi i dagens terminologi.