Ved fredskonferansen i Paris i 1919 fikk Japan alt av Tysklands førkrigsrettigheter i Shandong-provinsen i Kina (på tross av at Kina også var en av de allierte under krigen): direkte eierskap av området i Jiaozhou-bukta, og fordelaktige kommersielle rettigheter i resten av provinsen, samt et mandat over de tyske stillehavsøyene som den japanske marine hadde erobret. I tillegg fikk Japan et permanent sete i Folkeforbundets råd. På tross av dette avviste de vestlige maktene Japans ønske om innlemmelsen av en «raselikhetsklausul» som del av Versaillestraktaten.