Fra tidlig av hadde Det østfrankiske kongerike en mer formalisert idé om kongelig valg enn Vestfrankia. Rundt 900 ble en liturgi for kroningen av en konge, kalt den tidlige tyske , skrevet for et privat publikum. Den krevde at kroneren skulle spørre den «designerte prins» hvorvidt han var villig til å forsvare kirken og folket, og dermed snu seg og spørre publikum om de var villige til å underlegge seg prinsen, og adlyde hans lover. Sistnevnte ropte deretter ut «, » («La det bli gjort!»), en handling som senere ble kjent som «anerkjennelse». Dette er den tidligste kjente kroningen med en anerkjennelse i den, og den ble deretter inkorporert i den innflytelsesrike .