Ethel var et temperamentsfullt og egenrådig barn. Fjorten år gammel ble hun sendt til et kort opphold på et jentepensjonat som beskrev henne som («uhåndterlig»). Hun ønsket å studere musikk, men familien avviste dette på absolutt grunnlag. Ved å ta i bruk strategier som sultestreik, isnende taushet og nekte å delta på aktiviteter som ble forventet av unge «ladies» av hennes klasse (kirke-, middags- og ballbesøk), fikk hun i 1877 endelig gjennom sitt forsett om å studere i Leipzig.