Island blomstret i løpet av den andre verdenskrig og samlet betydelige valutareserver i utenlandske banker. Regjeringen, ledet av en usannsynlig majoritet av tre partier, de konservative (Sjálfstæðisflokkurinn), sosialdemokratene (Alþýðuflokkurinn) og sosialistene (Sameiningarflokkur alþýðu - Sósíalistaflokkurinn), besluttet at kapitalen skulle plasseres i fond som skulle gå til å fornye fiskeriflåten, byggingen av fiskeri- og ferdiggjøringsfabrikk, og en generell modernisering av jordbruket. Denne politikkens hensikt var å bevare Islands generelle levestandard på det nivå den hadde fått under krigen.