Tilbake i Cambridge ble en rekke av komposisjonene hans fremført med hell, men han var usikker på deres umoderne konservative formspråk, og ødela til slutt de fleste av verkene sine. Etter eksamen i 1947 kom Cooke til BBC; bortsett fra et mellomspill (1959–65), hvor han jobbet som frilansskribent og kritiker, arbeidet han for selskapet resten av livet. Jobben hans innebar å skrive og redigere manus for musikkavdelingen og kringkaste for radio og fjernsyn, der hans gjennomtenkte, upåvirkede stil gjorde ham til en ideell formidler. I 1959 argumenterte hans første bok, , for at musikk egentlig er et språk for følelsene, og viste at komponister gjennom historien hadde en tendens til å velge de samme musikalske frasene for å uttrykke lignende følelser eller dramatiske situasjoner.