Garbologi er på generelt grunnlag også læren om moderne og oldtidens søppel, som en viktig kilde til informasjon om naturen og skiftende mønstre i moderne avfall, og dermed det menneskelige samfunn. Bransjer som ønsker å demonstrere at avfall fra produktene deres er (eller ikke er) viktige i søppelstrømmen er ivrige tilhengere av denne forskningen, i likhet med kommuner som ønsker å finne ut om noen deler av søppelet de samler inn har noen salgsverdi. Innen arkeologien er garbologi vesentlig ettersom fossilisert eller på annen måte tidsmodifisert søppel som er bevart i kjøkkenmøddinger, ganske ofte er den eneste gjenværende rest av oldtidens befolkninger som kan bli funnet. For de som ikke etterlot bygninger, skrifter, graver, handelsvarer eller keramikk, er avfall og søppel sannsynligvis de eneste mulige kildene til informasjon. I tillegg inneholder gammelt søppel noen ganger informasjon som ikke er tilgjengelig på noen annen måte, som matrester (som bein fra fisk eller vilt), pollenspor fra daværende lokale planter og ødelagte verktøy. Som en akademisk disiplin og begrep ble studiet av kjøkkenmøddinger etablert i Danmark på 1800-tallet, tilsvarende også i Norge, men er også utbredt andre steder, blant annet av Universitetet i Arizona fra og med 1973.