Fra munningen opp til samløpet med Vuonjaljohka går Storelva i et markert dalføre, hvor elva er forgreinet med mange banker. Elveløpet og kvartære avsetninger utgjør her store deler av dalbunnen. Det mest karakteristiske ved Storelva er de store, markerte grusterrassene som ved slutten av siste istid ble avsatt foran en smeltende bre i dalen. Storelva har erodert videre i disse avsetningene og avsatt sedimentene på ny som dagens elvesletter. Flere av de lavereliggende terrassenivåene kan korreleres til bestemte havnivåer under isavsmeltningen. Nede ved Laksefjorden ble det under nedsmeltingen dannet et større deltaområde, kalt Sletta, som nå ligger som en hevet terrasse på rundt 10–17 meter over havet. Dagens elveløp skjærer gjennom den østre delen av det tidligere deltaområdet og er tildels vidt forgreinet mellom mange banker, midtbanker i løpet og munningsbanker i utløpet. De danner en vifteform ut på en tydelig deltaplattform med bratt front.