Det handlet om å vise hvordan et samfunn kan forme et menneske til å bli nazist og beredt til å drepe andre mennesker på grunn av denne overbevisningen. Theweleit beskriver Freikorps-soldatenes fascistiske psyke og hvordan de opplever en rus av å drepe og gå i krigen – en rus som mennene ikke kan komme i nærheten av andre steder enn som soldater, torturister, bødler, politi, o.l. Med dette ville han vise hvordan fascisme ikke er et resultat av ideologisk manipulasjon og falsk bevissthet, men heller en samfunnsmessig situasjon som frembringer det verste i mennesket. Det fantes ikke noe skille mellom hva soldatene egentlig ville og udådene de endte opp med å utføre. Det som vanligvis ville blitt oppfattet som psykisk patologi blir under fascismen fremhevet til normalitet.