Ole Witloch er imidlertid synonym med den personen som oppdaget koboltressursene i Skuterudåsen, og han er derfor indirekte ansvarlig for at danskekongen Christian VII i kgl.res. av 1. april 1776 grunnla Det Kongelige Modumske Blaafarveværk. Ole hadde ervervet seg kunnskap om bergarter ved gruvene i Kongsberg og drev med selvskjerping innpå Skuterudåsen etter at han fikk sparken, da han kom over malm han trodde inneholdt sølv. Dette tok han med til Sølvverket og fikk analysert. Det viste seg å være koboltmalm, som på den tiden var mer verd enn sølv. Han fikk tilbake jobben ved Sølvverket og ble til og med belønnet ved flere anledninger og satt til å lede letingen etter koboltmalmen. To år etter sin død i 1788, altså i 1790, tituleres Ole Witloch som «kongelig bergmester» i et skriv av den danske historieprofessoren Frederik Sneedorff (1760–1792), som da var på reise i Norge. Blaafarveværket ble en suksess og var i en periode på 1800-tallet Norges største arbeidsplass, men det var først etter at danskekongen måtte avstå Norge til svenskekongen som følge av sitt forhold til franskmennene under Napoleonskrigene.