Rundt århundreskiftet kom nyere og mer moderne kanoner med høyere skuddtakt og med et nytt rekylsystem der bare røret rekylerte. Disse kanonene, varianter av , gjorde at de Bange kanonene ble utdaterte. I tillegg til den antikvariske teknologien ble mobilitet fremhevet av doktrinen til datidens franske hær, og den franske 75 mm ble ansett som den universelle løsningen for feltartilleriet. De Bange 155 mm kanonene ble derfor tildels plassert i fort, og tildels lagt i møllposer. Den 2. august 1914 hadde den franske hæren 1 392 kanoner av typen 155 L de Bange, enten i statiske stillinger eller på depot, ingen av dem var i mobile avdelinger. Ved utbruddet av første verdenskrig var et typisk fransk armékorps utstyrt med 120 75 mm kanoner, mens deres tyske motpart hadde 108 77 mm, 36 105 mm og 16 150 mm.