En etterhogst-brann kan legge grunnen for nye etterhogst-branner. Et veldokumentert tilfelle er brannen som herjet området rundt Port Huron i Michigan 8. oktober 1871 (samtidig med bl.a. Peshtigo-brannen og den mer kjente bybrannen i Chicago). Denne brannen drepte en mengde trær som falt eller ble stående, men som ikke brant helt opp. Ingen ryddet vekk disse trærne, som derfor fikk stå (eller ligge) og tørke ut. Og så langt nord, hvor termitter ikke forekommer, nedbrytes trevirke svært langsomt i naturen. I 1881 kom så en ny tørkeperiode i området. Sammen med vissen vegetasjon, tørt løv og visne barnåler utgjorde de døde og uttørkede trærne brensel for en ny brann. Den inntraff i september og ble enda voldsommere enn den forrige; 282 omkom. Ved Peshtigo kan likeledes døde og halvbrente trær etter branner i omegnen i september 1871 ha bidratt til ildstormen 8. oktober.