Vers 1. Det finnes ingen navn i overskriften. Slike anonyme salmer er førøvrig ikke uvanlig i den fjerde salmeboka (Salme 90-106). Andre anonyme salmer i denne boka er 91-100 og 104-106. Vers 3. For verselengdens skyld kunne det vært ønskelig å sette inn «Jahve» eller «lytt» før «i dag» (), men siden verselengdene ellers i Salme 102 ikke er særlig regulære vil det neppe kunne forsvares. Vers 4. Flere manuskripter har «lik røk» istedenfor «i røk» (). Dette er grammatisk enklere, men teksten slik den er er også mulig, og det er mindre sannsynlig at noen skulle forvanske teksten og sette inn «i», enn at de skulle rette den til «lik». Følgelig er det grunn til å foretrekke den masoretiske teksten. Vers 5. Det har vært omdiskutert hvordan man skal oversette verbet . Det er vanlig å gi dette meningen «å glemme» men i Salme 137:5 og i Ugarittisk materiale passer det bedre å gi verbet en sekuandær mening - «å visne». Det er forøvrig ikke umulig i Salme 102 å oversette med «å glemme», og referansene til det ugarittiske er ikke uproblematiske. Den norske oversettelsen velger «visner», men «glemmer» ville være nærmere den typiske bruken av verbet. Vers 6. Det tekstkritiske apparatet hevder at et verb har forsvunnet fra dette verset, og det skulle følgelig ha startet: «Jeg er blitt trett» eller «jeg er svekket» (). Kraus foretrekker det første, imens Marttila foretrekker å lage en oversettelse uten å legge til et verb som mangler. Vers 14. Det tredje kolon er synaktisk klønete, og kan være en randglosse som ved overlevering har kommet inn i teksten. Vers 16. Formen «din ære» benytter andre person suffiks i en samling utsagn hvor suffiksene er tredje person. Det har følgelig vært foreslått å endre dette til «hans ære» (). I hebraisk er det forøvrig vanlig å veksle person fra ett utsagn til et annet, så formen kan ha vært opprinnelig. Vers 18. Uttrykket «bønn» er i Dødehavsrullen 11QPs skrevet «orm/mark» Dette ville gi oversettelsen av vers 18: «Han vendte seg mot den nakne orm. Han foraktet ikke deres bønner.» (Norsk oversettelse 1978/85 er generelt parafraserende i dette verset). Tankegangen om den bedende som en orm har støtte i Salme 22:7 og Jesaja 41:14, men den masoretiske teksten slik den står er for god til å endre bare på grunn av et manuskript. Vers 20. Her er inndelingen av verset et problem. Skal gudsnavnet Herren, eller Jahve stå før eller etter at verset deles? Det grafiske trykket i Biblia Hebraica Stuttgartuensia (BHS) foretrekker å dele etter Jahve, imens den masoretiske tekst, Septuaginta og Peshitta velger å dele etter Jahve. Vers 24. Verbet kan bety «å krenke», «å svare» eller «å synge». S«eptuaginta oversetter med «å svare» (), men det er mer naturlig i sammenhengen å oversette med» å krenke. Videre er tredje persons suffiks til «kraft»: «hans kraft» vanskelig å forstå. Det er bedre å lese som «min kraft» (). Noe som har støtte i Qumran 4QPS, mange manuskripter, Symmachus, Peshitta og Targumene.