Fikenkaktus er en naturlig art i Mexico, og kanskje andre deler av Mellom– og Sør-Amerika. Men den er også plantet på mange andre steder i tropiske og subtropiske strøk. Som tidligere nevnt, dyrkes den på Kanariøyene (Gran Canaria), men den blir og/eller har også blitt dyrket i Sør-Afrika og Australia. Fikenkaktus er der blitt et problem, og trives tydeligvis alt for godt i Afrika og Australia., der det blir brukt ressurser på å begrense spredningen av fikenkaktus. Det nytter ikke å bare kutte ned plantene: De løse plantedelene slår rot og blir til nye planter. Derfor blir fikenkaktus mest bekjempet kjemisk og biologisk. Her har midler inneholdende arsen (bl.a. arsenpentoksid) blitt brukt en del. I begynnelsen var disse arsenpreparatene ganske farlige, men det ble funnet noen mildere arsenbaserte stoffer etter hvert (organiske arsenater bl.a. mononatriummetanarsonat). Det brukes også en del glyfosatbaserte midler mot fikenkaktus., der det viser seg at bruk av glyfosat er veldig effektivt, når det er brukt i rett dose og brukt på rett måte. Midlet injiseres i kaktusdelen eller kaktusdelene, alt etter som hvor stor kaktusen er. Denne sprøytingen er mest effektiv om våren, litt mindre om sommeren og enda mindre effektiv om høsten. Men det er ca. 95 % dødelighet, etter at en har injisert ca. 20 g glyfosat for hver l overjordisk plantedel etter 270 dager.