Som elev ved Holtet videregående skole leverte han en modell av Middelalderbyen Oslo som særoppgave, tok del i utgravingene i Gamlebyen (Oslo) og Mariakirken i Oslo, og utga i 1970 ei bok om utgraving av skjeletter. Interessen for historie gjorde at han som ung overveide å studere arkeologi. Etter fullført studium som cand.med. fra Universitetet i Heidelberg i 1968 var han privatpraktiserende allmennlege i Asker frem til 1987. Samtidig forsket han videre innen antropologi og fremla i 1975–82 teorien om at Mariakirken i Oslo var gravsted for dronning Eufemia av Rügen og hennes ektefelle, kong Håkon V. Holcks avhandling (om kremering) ga ham i 1987 graden dr.med. ved Anatomisk institutt (UiO), der han senere har vært tilsatt, siden 1993 som professor. Han var også bestyrer for de av 8500 skjeletter, deriblant hodeskallen til Mons Somby, som i 1854 ble halshogd for sin medvirkning til Kautokeino-opprøret. Da slektninger av Somby krevde hodeskallen utlevert, valgte Det akademiske kollegium (UiO) i 1996 etter press fra Sametinget ved president Ole Henrik Magga å etterkomme kravet, mot instituttets ønske.