I neste omgang av industrialiseringen oppstod behovet for kraner og kaianlegg, som videre resulterte i investeringer i verksted samt verftsindustri. Verftene, glassverket og cellulosefabrikken var nå de dominerende fabrikkene i byen, samt utgjorde de fleste arbeidsplassene. Den nye industrien førte til en arbeiderklasse som preget bybildet. Samtidig som arbeidertallet vokste, ble stadig flere bedrifter omgjort til aksjeselskaper. Moss var nå en industriby som gjorde at vi fikk mange innflyttere fra svenske bygder, våler, råde og andre byer i Norge. I 1878 ble Jeløy innlemmet i Moss kommune og ble brukt som et rent industriområde, med både Moss Glassverk, byens skipsverft og de to mekaniske verkstedene fikk plass her. I Moss slik som i mange norske industribyer skapte industrialiseringen arbeidsplasser i fabrikker og verksteder, som var med på å øke inntekten til familier. Dette gjaldt spesielt for området Bråtengata, som lå godt plassert i forholdt til å finne seg en arbeidsplass i spesielt på Moss Glassverk. Moss vokste dermed fram til en større by, som også førte til at den demografiske strukturen i byen endret seg. Dette påvirket også Bråtengata hvor det ble bygget flere arbeiderboliger, grunnet sin nære beliggenhet til Moss Glassverk.