Den mest sannsynlige etymologi er fra den grunnleggende urgreske form (worsanos), avledet fra substantivet (, sanskrit: «regn»). Den relative urindoeuropeiske roten er «å fukte, å dryppe» (sanskrit: «å regne»), som er forbundet med greske (latin: «urina», norsk: «urin», sammenlign med sanskrit: «vann» avestisk «regn», litauisk «hav»" gammelengelsk (angelsaksisk) «hav», norrønt «hav», eldre norrønt «fuktig regn») således er Ouranos «regnmakeren» eller «befrukteren» («gjødseleren»).