Under de store krigene i den klassiske antikken i det femte århundret f.Kr var triremer de dominerende krigsskipene i det østlige middelhavet. Den typiske triremen hadde tre rekker med årer på hver side, bemannet med en mann per åre, delt inn i vertikale seksjoner med en roer på hvert nivå fra topp til bunn. Tidlig i det fjerde århundret begynte nye varianter av den velkjente og etablerte skipstypen å dukke opp i fjerne kanter: Opprinnelsen av «quinquerem» og «hexarem» (gresk: hexērēs, «sekser» eller «seks-årer») er kreditert til tyrann Dionysios I av Syrakus på Sicilia av historikeren Diodorus Siculus. Aristoteles ment Karthago fortjente æren for å ha oppfunnet varianten «quadrirem» (gresk: tetrērēs, «firer» eller «fire-årer»).