Stykket handler mindre om Cymbeline, Romerrikets vasall i Storbritannia, enn om hans tre morløse barn. De to sønnene, Guiderius og Arvirargus, ble bortført i toårsalderen av forræderen Belarius, 20 år før skuespillet tok til. De oppfostres i villmarken av en gamle tjener. Det eneste barnet Cymbeline har igjen, er datteren Imogen, som i all hemmelighet har giftet seg med sin kjæreste Posthumus Leonatus - medlem av Cymbelines hoff. Kjæresteparet har byttet smykker som pant på sin kjærlighet: Imogen med et armbånd, Posthumus med en ring. Men Cymbeline avviser ekteskapet deres og forviser Posthumus, fordi Imogen (som Cymbelines eneste barn) må skaffe den britiske tronen en tronarving med blått blod.