Abashevokulturen var allerede markert av innbyrdes krigføring mellom stammene, intensivert av økologisk stress og konkurranse om ressursene i sintasjtaperioden, de førte til bygging av befestninger i et nivå uten sidestykke og nyvinninger i militære tekniker, slikt som oppfinnelsen av stridsvogn trukket av et tospann med hester. Den økte konkurransen mellom stammene kan også forklare de overdrevne ofringene i gravene til sintasjtakulturen, som om rivaler søkte å overgå hverandre, en annen handling av prangende forbruk som er påfallende analog til den nordamerikanske potlatchtradisjonen (sosial status manifesteres gjennom gaveutveksling). Artefakter (kulturgjenstander) fra sintasjtakulturen som spydhoder, pilspisser, meisler og lange økser ble fraktet østover. Mange av gravene til sintasjtakulturen ble fylt med våpen, skjønt komposittbuen (buer sammensatt av ulike materialer som trevirke, horn og sener) assosiert med senere krigføring med stridsvogner var ikke tilstede. Kulturens arkeologiske steder har avdekket funn av horn og bein, tolket som tilbehør til buer (gripetak, pilrester, bueender, strengeløkker); det er ingen indikasjon at de bøyde delene av disse buene omfattet noe annet enn trevirke. Det er også funnet pilspisser, framstilt av stein eller bein framfor metall. Disse pilene er korte, 50–70 cm, og buene må derfor også ha vært tilsvarende korte.