Etter at Cales var erobret av Roma ble begge de konsulære hærene sendt mot sidikinerne som hadde befestet seg selv med en stor hær i Teanum. Titus Livius har ikke avslørt utfallet av dette militære hærtoktet. Romerne ble rammet av en pest (antagelig malaria); begge konsulene ble avsatt grunnet mistanke av ugudelighet, men den romerske hæren forble blant sidikinerne, Titus Livius endret deretter emnet til forholdene med samnittene i forberedelse av sin fortelling om den andre samnittisk krig 326–304 f.Kr. Sidikinerne opptrer ikke igjen i denne krigen eller noen gang senere i historien, men Teanum fortsatte som Teanum Sidicinum og dets område som Sidicinus ager. Om romerne hadde utkjempet et stort slag og hadde utslettet sidikinerne vil man anta at det hadde blitt nevnt eller en del bevis på en diskontinuitet ved Teano. Isteden synes det som om byen blomstret. Antagelig må det ha skjedd en generell konklusjon mellom 335 og 326, mest sannsynlig i 334 f.Kr. hvor sidikinerne la ned sine våpen og ble en del av det større romerske samfunnet, selv om Titus Livius lar det stå uforklart i sin tekst.