Loven slo fast at reindrift utenfor reinbeitedistrikt bare var tillatt dersom grunneierne ga tillatelse, og den ga hjemmel for å innføre generelt forbud mot reindrift uten at reindriftssamene hadde noe krav på erstatning for de beiteområdene de dermed ble hindret i å bruke. Bakgrunnen for dette var at myndighetene anså hensynet til jordbruket som så viktig at man kunne legge til rette for det på bekostning av samenes reindrift. Denne prioriteringen av landbruk framfor samisk reindrift har blitt karakterisert som sosialdarwinisme.