På sykehuset så han lysere på omstendighetene og fant ut at filmen kunne spilles inn på nytt. Da første verdenskrig var slutt og det franske pelsfirmaet Revillon Frères hadde gitt økonomisk støtte, tok Flaherty med seg kameraet og dro tilbake til Nanook og eskimofamilien. Etter som Nanook var en god venn av Flaherty og samtidig visste at eskimokulturen var utryddingstruet, gikk han gladelig med på å spille inn filmen en gang til. Flaherty hadde denne gangen laget et manuskript og visste nøyaktig hvordan han ville ha sluttresultatet.