Etter februarrevolusjonen i 1917 ble Nabokovs far en sekretær i den provisoriske regjering. Etter oktoberrevolusjonen måtte familien flykte til Krimhalvøya. De antok at eksilet ikke ville vare lenge. De bodde først på enn venns gods, men flyttet i september 1918 til Livadia - dette var under den kortvarige ukrainske republikks tid. Nabokovs far ble justisminister i regionalregjeringen på Krim.