Ockeghems musikk er teknisk innovativ, spesielt er et kontrapunktisk mesterverk der de fire stemmene utgjør to par med hver sine mensuralkanons, dvs kanons der stemmene imiteres, men har ulik tidsverdi. Også «Missa Cuiusvis Toni» er spesiell ved at stykket skal kunne synges i valgfri kirketoneart. Til tross for at disse to er tekniske mesterverk, er de også svært ekspressive og viser Ockeghems dype innsikt i utnyttelse av den vokale spennvidden. Han var kjent som en utmerket bass-sanger og bruken av rytmisk livlige basslinjer med stor tonal spennvidde skiller ham fra de fleste andre komponistene i den fransk-flamske skolen.