Det tok ikke mange tiår før det oppstod fortolkningsstrid om demarkasjonslinjen på motsatt side av jordkloden. Portugiserne hadde nemlig i 1512 nådd og erklært som sitt det de kalte , nå Molukkene. Denne oppdagelsen skapte den oppfatning at demarkasjonslinjen måtte forlenges slik at den løp gjennom polene og delte verdensgloben i to like halvdeler. Spania la til grunn en beregning som matematisk sett var feilaktig, en feil som skyldtes at man ikke visste hvor stor jorden var. De trakk linjen slik at den løp godt vest for de filippinske øyer. Portugiserne fastholdt at linjen løp øst for Filippinene og Molukkene. En tvist om et spansk skip som ble oppbragt av portugiserne ved Molukkene gjorde det klart at man måtte komme til en enighet. Det endte ved at spanjolene i Zaragozatraktaten den 22. april 1529 frafalt sine krav på Molukkene til fordel for portugiserne. Denne traktaten fastslo mer eksplisitt Tordesillas-avtalens såkalte anti-meridian. Den ble definert til 297,5 leguas (eller 17° øst) for Molukkene, slik at Zaragozalinjen ble nær 145° østlig lengde. Traktaten sa at linjen forløp gjennom øyene Las Velas og Santo Thome, som Magellan hadde kalt (Tyvenes øyer), og som nå kalles Guam og Marianene. Disse øyene ble videre spesifisert som beliggende mer eller mindre 19° øst-nordøst for Molukkene.