Attila fulgte sitt folks tradisjoner og fikk sine spåkkyndige til å undersøke innvollene fra et offer den morgenen som forutsa at hunerne ville oppleve katastrofe og at en av lederne av hans motstandere ville bli drept. I håp om at Aëtius ville bli drept i kampene, gav han til slutt ordren om å kjempe, selv med risiko for sitt eget liv, men han ventet helt til den niende timen (rundt 15.00) slik at det kommende skumringen kunne hjelpe hans eventuelt beseirede styrker i å flykte fra slagmarken.