Botanikerne deler lynghei inn i en rekke typer, , , , og ; typene karakteriseres etter vegetasjonens sammensetting og jordsmonn, nord-sør plassering m.m. I tørr lynghei på torvlignende humus over berg, forvitringsjord, morene eller grov, utvasket sand er røsslyng dominerende. Utseendet varierer med røsslyngens alder; ung, velskjøttet hei har lav og tett lyng (10-15 cm), mens tørrhei der lyngen er 40-50 år gammel kan bli mer enn en halv meter høy og være ganske åpen. Tørr gras-urterik lynghei har vegetasjon som preges av en blanding av lyng, grasarter og en del beitetolerante eller beitebegunstigete urter. Denne typen er karakteristisk i årene etter brenning og der beitetrykket er tilstrekkelig hardt på god jord, som der storfe er på sommerbeite. Kystfjellhei er kulturbetinget lynghei på høyere nivå (300-400 m og oppover) som for det meste i hevd ved sauebeite.