Filolaos' filosofi kretser rundt motsetningen mellom «grenseløse» og «begrensende» ting. Denne motsetningen holdt han som en primær forutsetning - et gitt faktum. Dessverre blir ikke de to grunnleggende begrepene definert eller eksemplifisert i de bevarte fragmentene, så det er noe uklart hva han mener med «begrensere» og «ikke-begrensere». Til forskjell fra Platon snakker ikke Filolaos om abstrakte prinsipper som uendelighet og endelighet, men om konkrete objekter som kan sanses. Evigheten og naturen i seg regner han som ikke-sansbar. Bare begrensende ting kan sanses.