Commodus var til stede ved hovedkvarteret til Marcus Aurelius i 172 under de markomanniske kriger. Det er antatt at den 16. oktober 172 ble han gitt ærestittelen i nærvær av hæren. Tittelen antyder at Commodus var til stede ved sin fars seier over markomannerne. Den 20. januar 175 begynte Commodus på Collegium Pontificum (, «overprester», medlemmene av et prestelig kollegium i Roma), begynnelsen på en karriere i det offentlige liv og som en forberedelse på hans framtid som den neste keiseren. I april 175 erklærte Avidius Cassius, guvernør av romersk Syria, seg til keiser som følge av ryktene om at Marcus Aurelius var død. Etter å ha blitt akseptert som keiser i Syria, Palestina og Egypt, fortsatte Cassius opprøret selv etter at det ble klart at Marcus fortsatt var levende. Under forberedelsen til krigen mot Cassius fikk Commodus sin toga ved Donau den 7. juli 175, og ble således formelt betraktet som voksen. Samtidig opphøyde Marcus Aurelius sin sønn til medkeiser ved å gi ham tittelen , men det var aldri tvil om hvem som hadde ledelsen over riket. Som ledet Commodus troppene i krigen ved Donau sammen med sin far fra 178 og fram til farens død i 180. Cassius ble drept av sine egne soldater før krigen mot ham begynte. Isteden fulgte Commodus sin far og mor Faustina på lengre reise til de østlige provinsene. Her besøkte han hovedstaden i Syria, Antiokia ved Orontes, og reiste deretter til Athen hvor de ble innviet i de eleusinske mysterier før de vendte tilbake i triumf til Roma høsten 176. Faustina døde i løpet av reisen.