De videre hendelsene er omstridt. Feltmarskalk Arthur Wellesley (hertugen av Wellington) utplasserte sin britisk-allierte armé på to linjer og en reserve bak en åskamm på nordsiden av det som ble slagfeltet. Åskammen var ment å gi noe dekning fra fransk artilleribeskytning for de britisk-allierte troppene. Bylandts brigade ble imidlertid først plassert foran åskammen, sårbar for artilleribeskytning. Hva som er omstridt er spørsmålet om denne taktiske feilen (et resultat av dårlig stabsarbeide) ble korrigert i tide. I mange beskrivelser av slaget hevdes det at brigaden (allerede redusert etter store tap ved Quatre Bras) forble utplassert i den utsatte stillingen og derfor led store tap under den innledende franske artilleribeskytningen. Dette står i motstrid til rapporter fra brigaden etter slaget hvor stabssjefen i 2. divisjon (kaptein Van Zuylen van Nyevelt) uttaler at brigaden i tide ble flyttet til en sikrere stilling. Det berømte kartet over slagfeltet av general Bylandts fremtidige svigerfar, Willem Benjamin Craan, og hans vedlagte forklaring, viser også brigaden plassert i en sikrere stilling.