Nye varianter av patronen ble stadig utviklet. Martini-Henry veide ikke mer enn 3,6 kilo, og rekylen fra det store .45-prosjektilet var påtagelig. Karabinutgavene av geværet fikk en egen patronvariant med mindre krutt og lettere prosjektil, og denne ble populær også i de lange geværene. For å bøte på lavere kruttmengde ble det eksperimentert med lavere kaliber og letter prosjektil, både ved å legge en tykkere papirforing rundt kulen og ved å gå ned i kaliber på løpet. Fra 1886 ble det laget nye Martini-Henry-geværer for patroner med .402 (10,21 mm) prosjektiler, men disse ble aldri innført og alle geværene ble senere kamret om til .577/450 Martini-Henry.