Han er kjent for sin hypotese om en «tidlig antropocen», som går ut på at menneskeskapte endringer av atmosfærens klimagasser ikke begynte på 1800-tallet med forbrenning av kull i fabrikker og kraftverk under den industrielle æraen, men går 8000 år tilbake i tiden startet samtidig med den neolittiske revolusjonen. Det var på den tiden at konsentrasjonen av drivhusgassenes ikke lenger fulgte de periodiske mønstrene med vekst og fall som hadde preget oppførselen tidligere. Det naturlige mønsteret forklares med naturlige variasjoner i jordens bane rundt solen, kjent som Milanković-syklusene. Hans hypotese går ut på at en begynnende istid sannsynligvis ville ha begynt for flere tusen år siden, men syklusen for denne istiden var forkjøpet på grunn av menneskelige aktiviteter. Hypotesen om en forskjøvet istid har blitt utfordret på grunn av at andre forklaringer er tilstrekkelig til å redegjøre for denne anomalien (avvik fra det normale) uten å ty til forklaringer basert på menneskelig aktivitet. Imidlertid har Ruddiman utfordret metodikken som hans kritikere har kommet med (se eksterne lenker).