Fulda kloster ble grunnlagt som benediktinerabbedi i 744 av Bonifatius, som også ble gravlagt i klosterkirken etter sin martyrdød i 754. Klosteret var viet frelseren (St. Salvator). På grunn av Bonifatius’ grav ble Fulda et viktig valfartssted. Klosteret ble også utstyrt med flere pavelige og kongelige privilegier. Det var sannsynligvis eksempt, dvs. løst fra biskopens kirkelige overhøyhet, allerede fra 751. Bare noen år senere (765) fikk klosteret av Pipin III også kongelig beskyttelse, dvs. fikk status som rikskloster. Gjennom en rekke gaver bygget abbedene riksklosteret ut til en anselig territorialstat på ca. 1500 km².