Bruk av et lavnivåspråk krever generelt mer tid og leder lettere til programmeringsfeil enn bruken av et høynivåspråk. Fordelen er at programmereren har god kontroll over hvordan programmet forholder seg, og en erfaren programmerer kan dermed utnytte den tilgjengelige maskinvaren bedre. I datamaskinenes barndom på 1950-1970-tallet var lavnivåspråk en vanlig måte å utvikle visse typer av programvare der kravene til effektivitet var høye, eksempelvis operativsystemer eller styreprogrammner i telefonsentraler. I dag reserveres lavnivåspråk for bestemte deler av operativsystemene.