Sirkelmodellen ble skapt av Ernst W. Burgess og er en av de tre klassiske bymodellene i moderne byforskning. Modellen ble skapt med Chicago som eksempel. Denne byen vokste kraftig på begynnelsen av 1900-tallet, og hadde mye innvandring. Burgess baserte sin modell på at endringer i en del av byen påvirker andre områder i byen. Burgess mente at i sirkler omkring et bysentrum (CBD) finner man områder med ulik bruk. Innflytterne slo seg ned i området rett uenfor sentrum, i en overgangssone. Utenfor denne kommer en sone med arbeiderboliger, deretter en sone med boliger for middelklassen, og ytterst en pendlersone, som domineres av befolkning med høy status.