Danskene regnet med at kong Karl X Gustav skulle føre hæren sin hjem over sjøvegen fra Polen. De la derfor den største delen av sin flåte ved Bornholm for å fange opp den svenske kongen. Kong Karl bestemte seg i stedet for å følge samme plan som Lennart Torstenson benyttet i krigen i 1643, og angrep Danmark sørfra. På veldig kort tid marsjerte han fra Polen til Svensk Pommern med sin armé på soldater. Dette var ingen stor styrke, men den bestod for det meste av rutinerte soldater. I Pommern sluttet ytterligere tropper seg til arméen og den marsjerte så videre til Hamburg. Der sendte kongen inn en styrke på soldater under Carl Gustaf Wrangel i Bremen. Til tross for at de var i undertall lykkes den svenske styrken på kort tid å legge størstedelen av landet under seg. Den danske arméen led store tap og mange danske soldater gikk til og med i tjeneste på svensk side.