Alle fuger, dobbeltfuger, speilfuger og tilsvarende er høyst firstemmige. For å tydeliggjøre verkets kontrapunktiske struktur er hver stemme plassert på sitt eget notesystem, det vil si skrevet på partiturform. Samtidig var dette i tråd med notasjonstradisjonen til 1600-tallets mestere innen polyfon klaviaturmusikk, for eksempel Girolamo Frescobaldi, Samuel Scheidt, Johann Jakob Froberger, Dietrich Buxtehude og Johann Kaspar Kerll.