De første forsikringspolisene var begrenset til erstatning for «underbalanse» av penger eller verdipapirer. Forsikringen var knyttet til innehaver av stillingen og premien ble opprinnelig beregnet individuelt på grunnlag av vitnesbyrd om hederlighet, lønn og ansiennitet. Senere ble premien gjort ensartet for personer i samme type stilling og selskapet listet etter hvert klasser av stillinger for eksempel postmester, dampskipsekspeditør og kasserer i bank. Til 1925 tegnet selskapet bare garantiforsikringer. I 1926 ble virksomheten utvidet til andre typer forsikring ved reassuranse unntatt sjøforsikring.