Begrepet «partisan» ble først brukt i Johann von Ewalds i 1789. Ewald var krigsveteran fra de hessiske styrkene som kjempet i den amerikanske uavhengighetskrigen og skrev om det som på 1800- og 1900-tallet ville blitt omtalt som «irregulær» krigføring. I den tidlige partisan-krigføringen ble det brukt trente avdelinger parallelt med regulære styrker som skulle operere bak fiendens linjer for å forstyrre kommunikasjon, raide logistiske lagre og trekke fiendtlige styrker fra frontlinjene. Det var denne militærtaktikken som senere ble grunnlaget for «partisan rangers» i den amerikanske borgerkrigen. I denne krigen fulgte konfødererte partisanledere som John S. Mosby og andre idéene beskrevet av Ewald, og senere også av den sveitsiske militærteoretikeren Antoine-Henri Jomini og den tyske generalen Carl von Clausewitz. Partisaner på midten av 1800-tallet var betydelig forskjellige fra raidende kavalerister, eller fra uorganiserte eller halvorganiserte geriljastyrker.