Oppveksten til Salander blir beskrevet i den andre boken i trilogien, faren beskrives som en voldelig mann som gjentatte ganger utøver vold i familien. Den vanskelige oppveksten er en av grunnene til at Salander faller utenfor samfunnet, hun har begrenset med skolegang og som ung ble hun umyndiggjort pga. et angrep på sin far. Faren hadde nettopp voldtatt moren hennes, noe som gjorde Lisbeth forbannet. Hun sprang etter han, og kastet en melkekartong full av bensin inn i bilen hans. Deretter tente hun en fyrstikk som hun kastet mot ham, noe som gjorde at han begynte å brenne inni bilen. Faren fikk store brannskader på grunn av dette. Lisbeth Salander møter vold med vold, og har en aggressiv personlighet - trass i sin spede kroppsbygning. Lisbeth var aldri diagnostisert med aspergers syndrom, men Mikael Blomkvist antar dette i boken, pga. hennes fotografiske hukommelse.