Etter Chiracs valgseier gikk Jospin umiddelbart av og liberaldemokraten Jean-Pierre Raffarin ble statsminister, men uten parlamentarisk støtte. Straks fulgte imidlertid valg til nasjonalforsamlingen og presidentens nye høyreparti Union pour un Mouvement Populaire fikk egen majoritet. Etter en innledende periode med satsing på lavere skatter og økt sikkerhet tok regjeringen Raffarin tak i en oppmykning av 35-timerslovene, reform av pensjons- og sosialforsikringssystemene og desentralisering av statsapparatet.