Bazard brøt med Enfantin i 1831. Det tyngste stridsspørsmålet mellom dem var kvinneefrigjøringen, noe Bazard var mot og Enfantin gikk inn for. Etter at Bazard og hans tilhengere forlot sekten, ble Enfantin eneleder av bevegelsen. Blant tilghengerne ble han kalt («Fader Enfantin»). Enfantin sa seg å være utvalgt av Gud, og hans sekt letet etter en kvinnelig messias men fant ingen egnet kandidat.