Guignol-forestillingene som var blitt ganske pyntelige i løpet av 1800-tallet, hadde fått tilbake noe av røffheten fra de første årene, og han henvendte seg igjen primært til et voksent publikum. Forestillingene ble spilt som adspredelse for soldatene ved fronten, for sårede soldater på sykehus og for sivile og soldater på permisjon. Stykkene var både historier fra det klassiske repertoaret og nye historier som kommenterte krigens hverdag og hendelser.