Hun gikk etter hvert i glemmeboken, bortsett fra at nazi-regimet erklærte arbeidene for «entartet» i 1937. Det ble også beslaglagt fire av hennes arbeider. Dette var situasjonen frem til Gemeentemuseum Den Haag arrangerte den første utstillingen med hennes verker i 1982. Den gang ble hennes velskapte glassmalerier ansett for å være et slags merkelig eksperiment, mens studier foretatt i begynnelsen av 2000-tallet viser at det var omvendt. Hennes malerier og tegninger var et forvarsel for glassmaleriene hun laget helt på slutten av karrieren. I glassmaleriene endte hennes søken etter å forbinde farger og lys. Disse hadde stort sett forblitt uoppdaget, og for utstillingen i den Haag i 2005 ble tre av de ni vinduene hun hadde laget til Marinekasernen i Amsterdam spesielt restaurert. Det ble utgitt monografier til begge utstillingene – på nederlandsk.