Under andre verdenskrig var hun aktiv i å hjelpe flyktninger og i den kulturelle motstandskampen sammen med ektemannen Øyvind Bie Lorentzen og fetteren, Cappelen-direktør Henrik Groth. I 1943 måtte ektemannen flykte til Sverige, men hun ble værende i Norge. Sommeren 1943 ble hun arrestert, torturert av Gestapo på Arkivet selv om hun var gravid med sin datter og siden sendt som Nacht und Nebel-fange til konsentrasjonsleiren Ravensbrück. Flere av kvinnene som satt i Ravensbrück sammen med Bie Lorentzen, har senere fortalt at hun var en svært viktig person for dem i løpet av tiden i konsentrasjonsleiren som utgjorde en oppmuntrende og positiv kraft, og som kunne og en rekke verk av Ibsen utenat og gjenfortalte fra disse verkene i mørket om kveldene.