På 1600-tallet ble de innlemmet i den russiske stat. Keternes bestrebelser på å motsette seg assimileringen var nytteløse, ettersom russerne deporterte dem til forskjellige steder for å bryte ned deres motstand. Dette ødela også deres strengt organiserte patriarkalske sosiale system og deres levevei. Keterne endte opp med stor gjeld til russere. Noen døde av hungersnød, andre av sykdommer som kom fra Europa. På 1800-tallet var ikke lenger keterne istand til å overleve uten matvarehjelp fra den russiske stat. På 1900-tallet ble keterne påtvunget et kollektivisert landbruk av Sovjetunionen. De ble offisielt anerkjent som en etnisk gruppe på 1930-tallet, da Sovjetunionen begynte gjennomføringen av urfolks politiske rettigheter til å definere sin identitet. Keternes tradisjoner ble likevel fortsatt underkuet, og selvstendige initiativ ble motarbeidet av styresmaktene. Kollektiviseringen var fullført på 1950-tallet, og den russiske livsstil og det russiske språk ble påtvunget dem.