I henhold til oppfatningen i oldtidens Hellas var det to konkurrerende hypoteser om synet. En teori gikk ut på at stråler ble sendt ut fra øynene mot et objekt, mens en annen som oppfatning var at objekter sender ut lys og at menneskets øyne observert det. Begge sider hadde sine tilhengere, men Taqī al-Dīn var i stand til å vise eksperimentelt at lyset strømmer ut fra et objekt for deretter å bli samlet i menneskets øyne. Al-Dīn hevdet at lyset ville ta for lang tid å reise mellom oss og himmelen til å se den sfære som holdt stjerner. Siden vi kan se stjernene om natten uten noen forsinkelse, er det opplagt at lyset kommer fra stjernene og ikke fra noe observatøren produserer. Ut fra denne forklaringen hevdet han at også fargen på lyset er inkludert i lyset fra objektet. Han hevdet også at mens lyset fra et enkelt punkt stråler utover i en sfære som enkeltstråler av lys som går i rette linjer. Til slutt viste han at fargen på et objekt ble produsert av refleksjon og brytning egenskapene til et objekt.