Den norrøne formen av navnet var . Forleddet tolkes vanligvis som genitiv av n 'eid' – men siden det ikke finnes noen terrengformasjon i sognet som med noen rimelighet kan forstås som et eid, så bør det heller tolkes som genitiv av m 'ed, høytidelig/hellig avtale'. Sisteleddet kan vanskelig vise til en borg (eller bygdeborg), siden noe slikt ikke er kjent på stedet. Ordet borg bør derfor heller tolkes i den eldre betydningen berg. Betydningen av navnet blir da 'edsberget', 'berget en har gjort en høytidelig avtale om'. En slik tolkning er saklig begrunnet: Det kjente brynesteinsbruddet i Eidsborg (som ga store inntekter) var et sameie mellom de største gårdene – og hvor mye hver gård kunne bryte ut var fordelt gjennom avtalte lotter.