Det greske fastlandet og Europas første betydelige sivilisasjon, egeisk kultur (eller mykenske) dominerte Peloponnes i gresk bronsealder fra høyborgen i Mykene i den nordøstlige delen av halvøya. Den mykenske sivilisasjonen falt brått sammen mot slutten av 2000-tallet f.Kr. og mange av dens byer og palasser viser tegn på ødeleggelser. Den påfølgende perioden, kjent som de mørke århundrer i Hellas, er markert med et fravær av skriftsystem. I 776 f.Kr. ble de første olympiske leker holdt i Olympia, og denne datoen er tidvis benyttet for å markere begynnelsen på den antikke perioden i gresk oldtid. I løpet av denne tiden var Peloponnes sentrum for den viktigste politikken i oldtidens Hellas, og besto av de mektigste bystatene og var stedet for de blodigste slagene. Det var her byene Sparta, Korint, Argos og Megalopolis lå og var åstedet for Det peloponnesiske forbund, et forbund av bystater, under ledelse av Sparta. Halvøya var involvert i perserkrigene og var scene for Peloponneskrigen i tiden 431 f.Kr.-404 f.Kr. Halvøya ble erobret av den ekspanderende romerske republikken i 146 f.Kr. og ble da omgjort til den romerske provinsen Achaea. I løpet av den romerske perioden forble halvøya velstående, men ble en provinsiell bakevje, relativt fjernet fra hendelsene i den store romerske verden.