I årene etter krigen sørget Josef Stalin for at oppstanden ikke ble omtalt, mens oppstanden i gettoen ble omtalt og fikk minnesmerker, noe som førte til sammenblanding av de to hendelsene. I ettertid har oppstanden dels blitt ansett som en enestående modig handling og stort offer, dels blitt ansett som ubetenksomt og håpløst. Etter regimeskiftet i 1989 har oppstanden i større grad blitt hyllet som heroisk.