De ulike stavemåtene av og har sin opprinnelse i latinske tekster fra tidsepoken med Julius Cæsars og til Tacitus’ . Latinske tekster er generelt enige om at første vokal er -e-. For denne gir greske tekster hovedsakelig Τρηουηροι (). Varianter som og Τρίβηροι finnes hos henholdsvis Plinius den eldre og Klaudios Ptolemaios. En del avvikende varianter er også attestert: Τριήροι hos Ptolemaios og Τρηοῦσγροι hos Strabo. Navnet har med usikkerhet blitt tolket som å referere til en «strømmende elv» eller «kryssing av elv». Den første stavelsen er gjengitt lang og med trykk (Trēverī) i latinske ordlister.