Tilfeldigvis kommer byens tømmermester forbi, som fastslår at sager er til for å brukes til hva de er ment til – å bygge hus – og ikke til å spilles på. Arbeidet og plikten må komme i første rekke; sangen som underholdning etter at arbeidet er utført. Tømmermesteren ser an sagen til både Passopp og hans eldre venn, og finner ut at Passopps sag fremdeles er i god stand. Han sier seg derfor villig til å ta Passopp som lærling ved hans bedrift. Lykkelig for en ny mulighet her i livet, takker Passopp ja.