I 2003 ga de ut på Big Dipper Records. Dette blir regnet som bandets mest skjøre, men også mest helstøpte utgivelse; en utgivelse som ifølge Holm selv er det nærmeste Dipsomaniacs kom den perfekte popskiva. De psykedeliske elementene ble tonet noe ned til fordel for stryke- og blåsearrangementer. Bandet oppløste seg selv kort tid etter denne utgivelsen.