Etter 400-tallet var steinbruddet tapt og glemt i mange århundrer. Byzantium-forsker Alexander Vasiliev har antydet at dette var konsekvensen av konsilet i Khalkedon i 451 og de påfølgende problemene i Egypt. De vitenskapelige medlemmene av den franske ekspedisjonen under Napoléon Bonaparte søkte det forgjeves tidlig på 1800-tallet, og det var først da den østlige ørkenen ble gjenåpnet for studier under den egyptiske herskeren Muhammad Ali at stedet ble gjenoppdaget av de engelske egyptologene James Burton og John Gardner Wilkinson i 1823.