Et æranavn var et tegn på den keiserlige makt. En proklamering av et æranavn når det allerede var et annet i bruk ble ansett som en utfordring mot den sittende keiser. Dersom det fantes to æranavn for en periode, er det som regel et sikkert tegn på at det dreier seg om en tid med politisk uro. I tillegg var bruken av æranavn også velegnet som politiske markeringer ettersom de uttrykte herskerens makt og rett til å herske, og kunne dermed utgjøre en utfordring for tradisjonell kinesisk historieskrivning når historikeren måtte velge mellom to æranavn i sitt arbeid. Et interessant eksempel er når Yongle-keiseren av Ming usurperte tronen fra sin fetter Jianwen-keiseren i 1402: Han beordret da at alle akter fra Jiangwen-keiserens fireårige styre skulle omgjøres slik at de ble datert som år 32 til år 35 av Hongwu (æranavnet til den keiser som hersket forut for Jianwen-keiseren), for dermed å fremstille seg selv som Hongwu-keiserens rettmessige etterfølger.