I mai 1795 godkjente Belfast-delegatene et «nytt system» for organisering: dette var basert på celler eller små «samfunn» på 20–35 menn, med en lagdelt struktur av baroner-, grevskap- og provinskomiteer som rapporterte til én enkelt nasjonal komité, som speilte strukturen til den presbyterianske kirke. I 1796 ble det nye systemet omgjort til en militær struktur, der hver gruppe på tre «samfunn» dannet ét selskap. Medlemstallene vokste raskt; mange presbyterianske butikkeiere og bønder ble med i nord, mens rekrutteringsarbeid til Defenders resulterte i opptak av mange nye katolske medlemmer over hele landet.