Under utgravningene ved Oseberg i 1904 ble han tilkalt av professor Gabriel Gustafson for å vurdere hvorvidt det var mulig å redde skipet som nå lå avdekket, men urørt, i graven. Johannessens konklusjon var at det var mulig, men bare dersom skipet ble tatt opp bitvis, hver bit merket etter et bestemt system og konservert, og bitene deretter satt sammen igjen. Gustafson skal ha vært meget betenkt over denne dristige planen, men forsto etterhvert at dette var den eneste muligheten man hadde til å redde skipet.