Nikola Tesla skrev i 1934 en artikkel i med tittelen «Muligheter for elektrostatiske generatorer». Den omhandlet Van de Graaff-generatoren. Tesla uttalte: . Høyeffektive maskiner ble snart utviklet. Det ble blant annet arbeidet med trykkbeholdere for å gi større ladningskonsentrasjon på flatene uten at ionisering oppstår. Varianter av Van de Graaff-generatorer ble også utviklet for forskning innenfor fysikk, som Pelletronen. Denne bruker en kjede med vekslende isolering og gjennomgående elektriske forbindelser for ladningstransport. Forenklede Van de Graaff-generator blir ofte brukt under demonstrasjoner av statisk elektrisitet, på grunn av sin evne til å skape høye spenninger uten personrisiko. Disse enkle maskinene kan gi en spektakulær effekt ved at håret på personer som berører terminalen, og som står på en isolerende flate, står rett ut.