I 1957 lanserte Mao Zedong en intensivert antihøyrekampanje rettet mot Kinas intellektuelle, etter at mange intellektuelle hadde eksponert sine synspunkter under Hundre blomster-kampanjen. Ding Cong kom i maoistenes søkelys; de anså ham for å være høyrevridd og forviste ham til det nordøstlige Kina. Der ble han i tre år. Det ble om mulig enda vanskeligere å virke som kunstner under kulturrevolusjonen (1966–76). Først i 1979, tre år etter Maos død, fikk Ding Cong lov å begynne som kunstner igjen. Da hadde han ikke fått lov til å tegne eller male på to tiår, men han viste seg å ha behold sine skapende evner. Han bosatte seg i Beijing, og var en betydelig kunstner også på sine eldre dager.