For å forhindre at andre menn skulle skaffe seg makt i keiserhuset nektet Basileios II sine nieser å gifte seg med bysantinske aristokrater helt til han døde. Zoë levde derfor et avsondret liv i keiserpalassets kvinneavdeling helt til etter at Basileios II hadde dødd barnløs og faren heller ikke etterlot seg noen sønner. Hun kom da plutselig inn i politikkens sentrum. Den første potensielle gemal for Zoë var den tidligere hertug (dux) av Antiokia, Konstantin Dalassenos, men han ble satt til side for Romanos Argyros, prefekten i Konstantinopel som også var hennes firmenning. De giftet seg den 10. november 1028 i keiserpalassets kapell, og den 12. november tok de sete på keisertronen.