Fjerde utbyggingstrinn ble kalt IIA og ble planleggingen startet i 1960. Målet var større produksjon av råjern. Fra før hadde en fire elektriske råjernsovner som da var verdens største. De var planlagt for en kapasitet på 60 000 tonn per år, men en hadde greid å øke kapasiteten til 90 000 tonn. Problemet var at en ikke hadde balanse i Jernverkets forskjellige avdelinger, fordi valseanleggets kapasitet var større enn råjernproduksjonen.Derfor var planen i fjerde trin var å bygge to nye elektriske råjernsovner av samme type som de eksisterende, men med mye større ytelse. De fire gamle ovnene hadde via optimaliseringer fått en elektrisk ytelse på 25 MW, men de nye ble planlagt for 40 MW hver og en årsproduksjon på 720 000 tonn råjern. Prosjektet var risikofylt både på grunn av teknisk usikkerhet, men også risiko for markedets behov.