Steinen ligger helt ute på neset mellom Nordfjorden og Gloppefjorden. Det har gjennom tidene vært vel kjent i lokalmiljøet at det var hugget inn tegn på den. I verket «Norsk Folkekultur» (1916) blir de omtalt som mulige runer. I 1939 kom Haakon Shetelig til stedet og kunne konstatere at det dreide seg om ekte runeinnskrifter. Høsten samme år ble innskriftene dokumentert av Håkon Hamre og publisert året etter.