Det var Lundh som i 1806 eller 1807 for første gang formulerte tanken om at Norge kunne bryte språkfellesskapet med Danmark. Han var da student i København og noterte seg som et emne for en avhandling: Noe tilfeldig innfall var det ikke, han hadde alt begynt å samle dialektord fra hjemtraktene på Hadeland. Selv om samlingen ikke ble fullført, inneholder den rundt 800 ord. Lundh oversatte også en del av til en norsk normalform han hadde laget på grunnlag av bygdemål og norrønt. Og tankene hans må ha blitt kjent, for i 1811 uttalte to fremstående dansker seg negativt om dem, og i 1813 skrev Peter Erasmus Müller at det skyldtes en fordom hvis noen mente at norsk folkemål burde bli et selvstendig språk, som i så fall kom til å bli til skade for litteraturen i begge landene.