Da andre verdenskrig var over forsvant også behovet for enn eskortejager med lang rekkevidde, selv om P-82 ble brukt som en erstatning for nattjageren P-61 Black Widow som begynte å bli avleggs. Den nye nattjageren ble gitt navnet F-82G, og et stort antall modifikasjoner måtte utføres for å gjøre nattoppdrag mulig. Piloten i den høyre kabinen ble erstattet av en radaroperatør og flyet kunne etter dette ikke lenger flys fra høyre kabin. Enda viktigere var påkoblingen av en lang radar på undersiden av midt-vingen. Da den var pølseformet fikk radaren kjælenavnet «long dong», og den var montert på en slik måte at tuppen av radaren var i forkant av propellene. Det var også nødvendig å henge radaren på undersiden av vingen for å unngå at den var i veien for de 6 .50-kaliber maskingeværene som var innebygget i midt-vingen. Overraskende nok hadde dette lite å si for flyets hastighet og ytelse. I tillegg kunne radaren slippes fri i et nødstilfelle eller dersom flyet måtte lande uten understell. Radaren falt av og til av under krapp manøvrering.