De italienske felttogene under Den østerrikske arvefølgekrigen var en suksess under hans ledelse frem til 1743, da feltmarskalk grev Khevenhüller døde og han ble den fremste militærerådgiveren til fyrst Karl Aleksander av Lorraine, som kommanderte østerrikerne i Böhmen og langs Donau. I denne posisjonen medvirket han til handlingene som til slutt førte den østerrikske hæren over Rhinen, og de dyktige strategiene som bevirket at Fredrik II av Preussen ble tvunget til å forlate Böhmen og Mähren (1744) uten å møte ham til kamp.