Parkene og parkmessige turveier skal danne parkårer gjennom byen, het det i Harald Hals' bok fra 1929. Parkene og de grønne korridorene ble satt inn i byplansammenheng, og planlagt ved utbygging av de store områdene utenfor murbyen som kommunen hadde kjøpt rundt århundreskiftet. Parkårene, inspirert av storbyer i USA, skulle binde parkene sammen og slik øke verdien av hver enkelt park, dessuten skulle de binde byen til marka. De planlagte parkårene var Akerselvas bredder, opparbeidet fra Nybrua cirka 1917 og senere nordover fra Akerselva gjennom Birkelunden, Dælenenga sportsplass, Torshovdalen, Nordre Åsen til Grefsenkollen – denne ble realisert stort sett ubrutt opp til Muselunden nord for Sinsenkrysset, men ikke derfra nord til Grefsenkollen fra Botanisk hage på Tøyen over Tøyenparken, Kampen park, Ensjø og Valle Hovin, og derfra i flere forgreninger til Etterstad, Østmarka, Østensjø, Linderud, Alnabru, Grorud og Ekeberg Rådhusplassen – Bygdøy – Frognerparken – Gaustad – Sognsvann Alexander Kiellands plass – Geitmyra – Gråbeinsletta – Voldsløkka – Bjølsenparken – Korsvoll – Maridalen Frognerparken – Smestad – Huseby – Holmenkollen.