Han var også en god banesyklist og vant 40 seksdagersritt og forbedret to verdensrekorder. Disse ferdighetene gjorde ham til en bra spurter, men han hadde problemer i bakkene, og derfor vanskeligheter i de store tourene. Likevel ble han nummer to i Giro d'Italia i 1951, og noen hevder at han kunne ha vunnet de lange etapperittene også om han hadde konsentrert seg om dem, i stedet for å kjøre så mange ritt som mulig.