Ved siden av de norske samfunnsforskerne Nils Christie og Thomas Mathiesen, regnes Hulsman som en av de fremste representantene bak den abolisjonistiske retningen innen kriminalpolitikk, som går inn for å avskaffe straff som virkemiddel. Hulsmans abolisjonisme tok utgangspunkt i et fenomenologisk perspektiv, og han argumenterte for at et straffesystemet som helhet er problematisk i seg selv. I et intervju for et brasiliansk tidsskrift omtalte han den moderne abolisjonismen som «den sosiale bevegelsen som ønsker å kvitte seg med strafferetten på samme måte som folk tidligere ønsket å bli kvitt slaveriet».