Bruk av kapere var svært populært i Karibia på 15- og 1600-tallet. Private fartøy ble vervet inn i en slags marine og fikk utstedt kaperbrev. Dette brevet tillot piratvirksomhet mot fiendtlige mål både på land og til havs, så lenge en del av byttet ble overlevert staten som utstedte brevet. Skipene opererte på egen hånd eller sammen, og gevinsten kunne være enorm. Da Sir Francis Drake kapret det spanske «sølvtoget» ved Nombre de Dios (Panamas karibiske havn) i 1573, var hele mannskapet sikret økonomisk for resten av livet. I 1628 kapret den nederlandske kaperen Piet Hein en spansk skute som innbrakte 12 millioner gylden for Det nederlandske vestindiske kompani. Muligheten til å tjene store penger på kort tid gjorde kaperfarten til en ettertraktet geskjeft. Rike forretningsmenn eller adelsmenn var mer enn villige til å finansiere denne virksomheten mot en andel av byttet. Samtidig var salg av varer som ble innbrakt en viktig del av handelen i koloniene.