Richard Nixon lovte å takle treg vekst og inflasjon, kjent som «stagflasjon» gjennom høyere skatter og lavere utgifter, noe som møtte sterk motstand i kongressen. Resultatet var at Nixon endret retning og forsøkte å kontrollere valutaen. Hans oppnevnelser til Federal Reserve søkte å trekke sammen forsyningene og øke rentene. Men til liten virkning, den trange pengepolitikken gjorde lite for å få bukt med inflasjonen. Levekostnadene steg 15 % under Nixons første to år i embetet.