Romersk kultur skylder antikkens grekere mye. Etruskerne hadde allerede tatt til seg en del greske guder og benyttet sin egen utgave av det vestgreske alfabetet. Greske kolonier som ble grunnlagt i Sør-Italia fra 700-tallet f.Kr. bidro mye til fremveksten av Roma, og senere da romerne la under seg den hellenistiske verden, tilpasset de seg en ny bølge av greske trosforestillinger og praksiser. Der de to mytologiene hadde felles opprinnelse, kom fortolkningene naturlig: både Zevs og Jupiter er Dyeus-skikkelser med opphav i en felles urindoeuropeisk gudeverden. I andre tilfeller var sammenligningene mindre presise, og den romerske gud kunne få attributter og egenskaper lånt fra den greske, men forble annerledes: Mars beholdt sin latinske tilknytning til jordbruk og fruktbarhet etter at han også ble krigsgud, og i motsetning til den fryktinngytende greske Ares forble Mars en menneskekjær gud, dyrket av mange.