Den portugisiske flåten talte 18 fartøy under befal av visekonge Francisco de Almeida, som så slaget som en hevn for hans sønns død i slaget ved Chaul i 1508. Den muslimske flåten talte ikke mindre enn 100 fartøy, men av disse var bare 12 virkelige orlogsskip. Portugiserne hadde tyngre fartøysartilleri og et betydelig mer erfarent mannskap, ikke minst i kanonbesetningene. Videre var de portugisiske marineinfanterisoldatene bedre utrustet, bedre trent og mer erfarne i strid.