I Aps landsmøte, midt i streikesommeren, formanet Einar Gerhardsen folk om å vise ansvar og gjenoppta arbeidet. Men arbeiderne insisterte på «vår folkerett», rettferdskravet om «». Bortfallet av 12-øringen 1. juni 1940 var for dem selve beviset på at arbeidsgiverne slett ikke hadde vist den «nasjonale» holdningen som de påberopte seg nå: «» Deler av norsk industri hadde tjent gode penger på tyskerne. Oppslutningen om NKP like etter krigen skyldtes ikke minst at partiet støttet kravet om etterbetaling av 12-øringen. Arbeidsretten avgjorde 8. desember 1945 at 12-øringen ikke skulle etterbetales. Arbeidernes tap ble regnet nærmest som en vanlig krigsskade som NAF verken kunne lastes for eller dømmes til å erstatte.