Etter blodbadet i Stockholm i 1520 begynte et opprør i Bergslagen og det sentrale Sverige under ledelse av Gustav Vasa. Sverige brøt ut av Kalmarunionen i 1523, da Gustav Eriksson Vasa, senere kjent som Gustav I av Sverige, ble valgt til konge i 1523 på riksdagen i Strängnäs. Under Gustav Vasa ble Sverige en sentralstat med relativt lite føydale trekk og stabile forhold i samfunnet. Bøndene var mye friere i Sverige enn på kontinentet og eide rundt 1500 over halvparten av jorden mens adelen eide 20 %. Gustav Vasas styre var opprinnelig nært knyttet til Lübeck som hadde bistått under opprøret. Riksdagen i Västerås i 1527 tillot luthersk forkynnelse og igangsatte dermed Reformasjonen i Sverige.