Hvor mange som satt innesperret fra borgerkrigen i 1946 og fram til militærjuntaens styre falt i 1974 er ikke helt oversiktlig, men det er beregnet at opp til at det eksisterte 50 000 fanger alt i alt. Forholdene er beskrevet som djevelske med rapporter om voldtekter, overfall og tortur. Bruken av øyene i Egeerhavet som et sted for forvisning og fengsling er et ofte glemt kapittel av Hellas' moderne historie. Forholdene var sammenlignbare med de tyske konsentrasjonsleirer, og det var ikke før i 1989 at sosialisten og ministeren Melina Mercouri, som selv måtte flykte for juntaen, insisterte på at fangeøyene skulle markeres og minnes som det de var.