Storm engasjerte seg i den offentlige diskusjon om musikernes vilkår. Da tyske musikere i 1920-årene søkte til Norge, fikk de en blandet mottakelse. Blant de mest kritiske var komponisten Per Reidarson som talte om «fremmedinvasjon». Hans kollega Christian Sinding som selv var tysk utdannet, ville derimot ikke stenge mot impulser utenfra. Sinding ønsket etter eget utsagn ikke å sitte igjen med bare «rosemalingen og bukserumpen», og anså motstanden som «en gjensidig assuranceforening til beskyttelse av middelmaadigheter». Nanne Storm var også skeptisk, men klandret ikke utlendingene. Hun fremholdt at skepsisen ikke gjaldt fremmedhat, men «frykten forat faa reducert de for livsopholdet nødvændige indtekter».