I den norske statsforvaltningen var assistent i første del av 1900-tallet en saksbehandlertittel plassert under fullmektig. I departementene ble den tidligere stillingen kopist etterhvert erstattet av og delt i stillingene assistent og sekretær. I noen statlige virksomheter ble ikke tittelen sekretær brukt, og alle stillinger på saksbehandlernivå var betegnet enten assistent eller fullmektig, som begge kunne være inndelt i to (eller noen ganger tre) klasser. Assistent kan dermed omtrent være å sammenligne med de senere stillingene førstekonsulent og rådgiver. Stilling som assistent krevde som et minimum examen artium og ofte noe utdannelse utover dette. En assistent kunne ha embedseksamen (f.eks. cand.jur.), men det var ikke alltid et krav.