Det var etter kroningen av Rikard at Nonant hadde sin strid med munkene i sitt katedralkapittel som førte til at han erstattet munkene med verdslig geistlige. Etter sigende skal han ha sagt at «Jeg kaller mine sekretærer for guder og munkene for demoner». Nonant var meget slu og veltalende, men han var også brutal i sine forsøk på å reformere eller utvise munkene fra Coventry. I oktober 1189 forsøkte han å overtale sine medbiskoper som også hadde katedralkapitler med munker til å erstatte dem verdslige geistlige. Han forsøkte også å få alle biskopene til å bli med i en felles sak i Roma til å få utvist alle katedralkapitler med munker, men ga opp da erkebiskopen av Canterbury nektet å bli med på dette. Nonant mottok dog en pavelig godkjenning for å erstatte munkene ved Coventry. Ved 1197 hadde pave Clement III gitt instruksjoner til Hubert Walter, den nye erkebiskopen av Canterbury, Hugh av Lincoln, biskop av Lincoln, og Samson av Tottington, abbed av Bury St Edmunds, om å gjeninnsette den særegne engelske ordningen med munker i katedralkapitlene.