Peder var en av svært få kjøpmenn fra Drammen som klarte seg godt i de økonomiske nedgangstidene etter 1814. Etter Peders død ble imidlertid hans forretninger videreført under firmanavn «Peder Cappelens Enke» med svigersønnene som innehavere. Enken var da flyttet til herrnhutermenigheten ("brødremenigheten") i den danske byen Christiansfeld. Hun og Peder hadde ingen sønner og begge deres to døtre var døde før sine foreldre. Svigersønnenes etterfølgere, Jørgen von Cappelen Omsted og John Collet Bredesen, drev etter hvert både firmaet «Peder Cappelens Enke» og seg selv konkurs. Dette ledet til flere kjente og prinsipielt viktige høyesterettsdommer om kreditorenes stilling ved flere samtidige konkurser («dommene om Peder Cappelens Enke»): Rt. (Norsk Retstidende) 1867 side 125, Rt. 1867 s. 652 og Rt. 1868 s. 243.