I 803 inngikk Nikeforos en traktat med Karl den store, kalt , men han nektet likevel å anerkjenne Karls keiserlige verdighet. Karl den store var tre år tidligere kronet til keiser av Det tysk-romerske rike av paven i Roma. Pavekirken gjorde dette i 800 fordi de ikke anerkjente Nikeforos’ forgjenger, Irene, som keiserinne fordi hun var kvinne. Forholdet forverret og førte til en krig om Venezia i 806-810. I denne konflikten hadde Nikeforos slått ned et venetiansk opprør i 807, men han led store tap mot frankerne. Konflikten ble løst først etter Nikeforos død, og Venezia, Istria, Dalmatia (i dagens Kroatia) og Sør-Italia ble tildelt til Østromerriket, mens Roma, Ravenna og hertugdømmet Pentapolis ble inkludert i Karls vestromerrike.