Funnet ble meldt til myndigheten for fortidsminner, som imidlertid ikke startet noen undersøkelser. En interessert amatør bosatt i nærheten, legen A. Morlet i Vichy, arrenderte i 1925 funnplassen for en periode på ni år og påbegynte en utgravning. Under utgravningen kom ytterligere en antatt grav opp i dagen i tillegg til rundt et tusentall ulike artefakter som paleolittisk-lignende harpuner av bein, enkle ille brente leirkar (en slags ansiktsurner), beinbiter, klappersteiner og skiferstykker med innristede dyrebilder av blant annet rein. Spesielt gåtefulle var noen små leirtavler med skrifttegn som for det meste hadde nære likhetstrekk med fønikiske, de eldste greske tegn, iberiske tegn og runeinnskrifter. Morlet daterte funnene til begynnelsen av neolittisk steinalder. Funnene ble sagt å stamme fra en så langt ikke studert periode av denne tiden kalt glozelien. Tidsslderen skulle karakteriseres av leirtavler med skrifttegn og glassproduksjon. Uttalelsene ble starten på en voldsom og lenge pågående vitenskapelig strid.