Også lauv og kvist kunne bli samlet i utmarka og lagret til dyrefõr, for så å bli transportert hjem om vinteren. Lauv, kvist og greiner kunne være viktig tilleggsfôr om vinteren, spesielt dersom høyslåtten sviktet. Greiner med lauv ble samlet i , det vil si bunter med et vidjebånd rundt midten. På en middels gård kunne det brukes 4-6000 kjerv. De fleste lauvtresortene kunne brukes til fôr, og også furu og einer kunne brukes. Alm, ask, osp, rogn og selje ble betraktet som de beste sortene, ofte gitt til kyrne. Bjørk, eik, hassel, hegg, lind og or ble gitt til sauene. Lauvkjerrene kunne bli lagret i utløer, men også ute i stakker eller . Det var viktig at lauet ikke myglet og heller ikke ble for tørt, slik at bladene falt av under transporten.