Det meste av samlingen tilhørte goliardisk latinsk poesi. Diktningen her lovpriste vin og opprørsk levevis. , som ble utgitt på slutten av 1800-tallet, var tatt fra et manuskript som tyder på at det var blitt skrevet i Bayern på 1200-tallet. Mange av disse diktene ble oversatt til engelsk av John Addington Symonds under den karakteriserende tittelen i 1884. inneholdt også de to eneste kjente komplette tekstene av pasjonsdrama fra middelalderen, den ene med og den andre uten musikk. Emnene til goliardiske poesi og sanger varierer. En del er politisk og religiøs satire, en del er kjærlighetssanger av uvanlig direkthet. Andre er drikkeviser og en hyllest til et fritt og opprørsk liv. Det sistnevnte involverer faste trekk for goliardiske elementer: klage på manglende verdighet hos prestene, en hjemløs lærds kunnskapsrike medynk, skamløs lovprisninger av hedonisme, og ukuelig benektelse av kristen etikk. Det synes som de fleste av diktene var skrevet med tanke på framføring, særlig til musikk. Muligens ble den samme melodien benyttet til flere dikt.