De aller fleste artene er knyttet til enfrøbladete planter, særlig gressfamilien (Poaceae) og halvgressfamilien (Cyperaceae), men det finnes også noen arter (særlig de antatt mest primitive) som lever på tofrøbladete planter av ulike familier. Larvene lager gjerne uregelmessig formede, langstrakte miner i gressblader. Blader med grasmøll-miner kan være vanskelige å skille fra blader som har visnet av andre grunner. En typisk, vanlig art er , gjenkjennelig fordi den har gult hode, som er knyttet til hundegress (). I Norden går grasmøllene gjennom en eller to generasjonjer per år (i nord ikke mer enn en), lenger sør kan de ha flere årlige generasjoner. Til tross for at grasmøllene ofte er meget tallrike, og at mange arter i gressfamilien er økonomisk viktige (særlig kornartene), blir ikke disse små sommerfuglene regnet som vesentlige skadegjørere. De voksne sommerfuglene flyr gjerne lavt i vegetasjonen, og flytter seg sjelden mer enn noen få meter. De løper raskt opp og ned på bladene og kan være vanskelige å fange. De flyr for det meste i skumringen og om natten, men ser ikke ut til å bli tilrukket til lys i noen særlig grad.