En nøkkel for å oppnå dette er at den voksne ikke får som rolle å sitte på svar og løsninger, men isteden er en som stiller undersøkende spørsmål til barnas utsagn slik at de hele tiden får ansvar for å redegjøre for, og eventuelt forsvare, sin egen tenkning. Tilhengerne av metoden hevder at når barna pålegges et slikt ansvar, stimuleres de intellektuelt og personlig. Filosofisk samtale betraktes av disse som et redskap for dannelsen av barnets karakter og selvrespekt.