I 1880-årene virket Thrane som maler, og føyde seg inn datidens toneangivende realistiske kunstretning. Henimot 1890-årene tok hennes uttrykk en ny, mer personlig retning, under påvirkning av mer nyromantiske impulser. Hun utmerket seg i første rekke som portrettmaler, men utførte også flere landskapsmalerier med motiver hentet fra Kristiania og Lillehammer, samt en rekke stemningsfulle interiører. Hennes stil ble i samtiden betegnes som lyrisk og stillferdig.