Den skotske vitenskapsmannen James Croll (1821–1890) var den første som presenterte en idé om at det kan finnes interne prosesser i naturen som kan forsterke eller dempe responsen på en ytre påvirkning. I hans teori fra 1864 om hvordan istider oppstod var han opptatt av samvirket mellom jordens temperatur, refleksjon av sollys, og utbredelse av iskapper. Også den svenske kjemikeren Svante Arrhenius (1859–1927) tok hensyn til dette da han i 1896 gjorde et estimat på hva en fordobling av atmosfærens CO-innhold ville bety for jordens middeltemperatur. Han tok da hensyn til vanndampens tilbakekobling, altså at økt vanndamp vil forsterke strålingspådrivet som økt CO gir.