Arkitekturen kunne kjøre operativsystemer som behøvde mye mindre kode enn samtidens prosessorer, ettersom mange operasjoner ble foretatt av maskinvaren. iAPX 432 støttet også objekt-orientert programmering og søppelinnsamling i maskinvaren, og var derfor langt mer kompleks enn de fleste av datidens CISC-prosessorer.