I desperat behov for penger begynte Nin, Henry Miller og poeten Robert Duncan på 1940-tallet å skrive erotiske og pornografiske fortellinger for en anonym «samler» for en dollar per side, hvilket var i begynnelsen noe av en spøk. Det er uklart om Miller faktisk skrev disse fortellingene eller om han bare ga tillatelse til hans navn ble brukt. Da samleren fikk tekstene ga han tilbakemeldingen om at de skulle «kutte ut poesien og holde seg til sex.» Nin advarte da om at «Vi hater deg. Sex mister all sin makt og magi om den blir eksplisitt, mekanisk, overdrevet, når den blir en mekanisk besettelse. Det blir kjedelig. Du har lært oss mer enn noen jeg kjenner om hvor galt det ikke er å blande det med følelse, sult, begjær, lyst, innfall, ustadighet, personlige bånd, dypere forhold som endrer dens farge, smak, rytme, intensitet.» Nin betraktet sine erotiske figurer som ekstreme karikaturer og hadde ikke til hensikt å offentliggjøre dem, men endret mening tidlig på 1970-tallet. De ble samlet i to bind, og .