Hendelsene fulgte et lignende mønster som i 1277 hvor Edvards styrker erobret Gwynedd Is Conwy, Anglesey og konfiskerte grøden. Imidlertid ble den engelske styrken, ledet av Luke de Tany, som okkuperte Anglesey beseiret da den forsøkte å krysse over til fastlandet i slaget ved Moel-y-don. Luke de Tany og rundt 300 av hans styrke ble drept. Erkebiskopen av Canterbury forsøkte å formidle en overgivelse av Wales til Edvard hvor Dafydd skulle dra på et korstog og ikke komme tilbake før han hadde kongens tillatelse. I et følelsesladdet svar, som har blitt sammenlignet med den skotske Arbroathdeklarasjonen, sa Llywelyn at han ikke ville oppgi sitt folk som hans forfedre hadde beskyttet siden «dagene til Kamber sønn av Brutus». Tilbudet ble avvist. For hva som kom til å bli den siste militære kampanjen i hans liv samlet han sine tropper og red ut for å gi støtte til sin bror.