Den siste delen av rapporten beskriver hvordan mekaniske tennsatser for artillerigranater ble utfaset til fordel for elektriske tennsatser og nevner at alle bomber allerede hadde elektriske tennsatser. Mayer beskriver tennsatser for bomber og tidsbestemte elektriske tennsatser. Mayer nevner også en ide for en nærhetstennsats (en tennsats som detonerer en gitt avstand fra målet). Tennsatsen han beskrev ble påvirket av visse fysiske forhold (engelsk, changes in partial capacitances), noe som i realiteten viste seg å være upraktisk. Han nevner både bruk av tennsatser for luftskyts og for anti-personell granater, noe som senere ble tatt i bruk av de allierte. Mayer konkluderte med å nevne at tennsatser ble produsert av Rheinmetall i Sömmerda, Thüringen.