I henhold til dokumenthypotesen er flertallet av de førti referansene til Asjera i den hebraiske Bibelen avledet fra , og alltid i en fiendtlig struktur: fordømmer kongene i Israel og Judea i henhold til hvor strengt de har opprettholdt dyrkelsen av Jahve og samtidig undertrykket dyrkelsen av Asjera og andre guddommer. Eksempelvis er det sagt i Andre Kongebok at kong Manasse av Juda plasserte Asjeras stolpe (hellige tre) i Tempelet i Jerusalem: «Asjera-bildet som Manasse hadde laget, stilte han opp i det huset som Herren hadde talt slik om til David og hans sønn Salomo». Det var derfor at Manasse ble fordømt som en som «gjorde mye som var ondt i Herrens øyne, og vakte hans harme». Dennes motsetningen ble da Hiskia av Juda som «gjorde det som var rett i Herrens øyne» og «nedla offerhaugene, slo i stykker steinstøttene, hogg ned Asjera-pælene og knuste kobberslangen som Moses hadde laget. Helt til den tid hadde israelittene ofret til slangen.» Han ble således nedtegnet som den mest rettskafne av Judeas konger før reformatoren Josjia av Juda. Det var i hans tid at den deuteronomistiske kongehistorien ble komponert. I tillegg til forfatterne av , , og , profetbøkene (17:8, 27:9), (17:2), og (5:14) også fordømt dyrkelsen av Asjera, og priset avvisningen av denne avgudsdyrkelsen for isteden å dyrke Jahve alene som den sanne gud.