Coenwulf kom senere i konflikt med erkebiskop Wulfred av Canterbury i spørsmålet om hvorvidt legfolk skulle kontrollere religiøse byggverk som f. eks. klostre. Forholdet mellom de to brøt definitivt sammen, da erkebiskopen ikke var i stand til å utføre sine plikter i minst fire år. En delvis løsning på konflikten ble oppnådd i 822 med Coenwulfs etterfølger, kong Ceolwulf I av Mercia. Den ble ikke helt løst før i 826, da det kom i stand en avtale mellom Wulfred og Coenwulfs datter Cwoenthryth, som hadde vært den største arvingen av Coenwulfs religiøse eiendommer.