Husdyrbruk – fremstilt som tegn på velstand i verkene til Homer – var i realiteten dårlig utviklet på grunn av de geografiske begrensnigene. Den mykenske sivilisasjon var kjent med kvegoppdrett, men denne aktiviteten ble redusert som følge av folkeutvandringer til mindre egnede områder. Geit og sau ble etter dette den vanligste buskapen; enklere å oppdrette, og ga både kjøtt, ull og melk (benyttet mest i ost). Gris og fjærkre (høner og gjess) ble også benyttet. Kveg var sjeldent og ble mest brukt som trekkdyr, og i noen tilfeller brukt som offerdyr. Esel og muldyr ble avlet frem som laste- og trekkdyr.