Stilen er anekdotisk med mange morsomme historier satt inn i hva som ellers ville have vært ren historieskrivning. For eksempel er fortellingen om Fredrik IIs regjeringstid avbrutt for å fortelle en helt annen fullstendig fiktiv historie om en adelsmann kalt Friedrich von Antfurt. Denne Friedrich utsetter en hertuginne for hva der i dag ville blitt kalt seksuell sjikane til et punkt hvor hun finner på et knep for å bli kvitt ham. Hun lover å gi ham hva han vil ha (og dikteren legger ikke skjul på at han kun vil ha hennes kropp) etter at han har deltatt i en dyst, hvor han kun har hennes chemise på i stedet for sin rustning. Hun regner selvfølgelig med at han blir drept. Men han overlever og regnskapet skal da gjøres opp.