Hun var også kontroversiell. Hennes første roman ble utgitt anonymt, men hun ble raskt avslørt. I romanen (1853) angrep hun dobbeltmoral angående «falne» kvinner, og forsøkte å heve det uekte barnets rettigheter og gjenopprette den falne kvinnens stilling i samfunnet. Hun var forberedt på at boken skulle vekke protester, men den storm av uvilje og hån som hun ble utsatt for var langt heftigere enn hva hun hadde forestilt seg. Hun ble sterkt deprimert og mistet selvtilliten. Hun forsøkte aldri igjen å skrive en tendensroman som satte samfunnet under debatt. I sin biografi over Charlotte Brontë (1857) fikk hun trusler om ærekrenkelser fra de personer hun omtalte eller angrep i boken. Den første biografien om de tre søstrene var ellers en hjertekjær fortelling, og bidro stort til søstrene Brontës berømmelse.