Engelske ballader har oftest firelinja strofer uten omkved, men det finnes også en del med tolinja stofe og omkved. De engelske er ofte lengre enn de franske; 50 strofer er ingen sjeldenhet. En kuriositet i sammenhengen er at det ser ut til at det har kommet en og annen ballade fra det nordiske balladeområdet til De britiske øyer. eller , i Norge kjent som , er trolig opprinnelig en norsk ballade. I Skottland har balladedikterne hatt en forkjærlighet for fortellinger med overnaturlig tilsnitt, tilsvarende de natur-mytiske visene i Norden.