Etter forslag fra Rafn satte Oldskriftselskabet seg også som mål å fremme studiet av de danske oldsaker og minnesmerker. Kommisjonens utgitte var stoppet 1827, og man savnet dermed et organ for den hjemlige arkeologiske forskning. Derfor fikk Rafn Oldskriftselskabet til å utgi (3 bind, 1832–1836), som ble etterfulgt av (23 bind, 1836-1863) og (7 bind, 1843-1863). De viktigste avhandlingene ble oversatt og utgitt i (1836-1860).