Stykket ble første gang oppført på Det kongelige hoffteater i Stuttgart i 1901. Ved et merkelig sammentreff ble Lange spilt av en skuespiller som faktisk het Richter. Bjørnson sa etter premieren: «Dette er dog det blant mine arbeider som jeg elsker mest. Et stort stykke av min sjel ligger deri. Ti jeg har selv levd med og lidd.» Bjørnson ville gjerne ha folk til å skjønne at skuespillet var noe annet og mer enn et bilde av Richters siste tid. Begivenhetene i 1888 var kun utgangspunktet, og de verste replikkene om Johan Sverdrup ble fjernet før oppføringen.