Friedrich Heinrich Wiggers beskrev løvetannslekten i 1780 i boken . Denne botaniske beskrivelsen regnes som gyldig av taksonomer ifølge den taksonomiske databasen Catalogue of Life. Klassifikasjonen av løvetann er gjenstand for mye forskning, og det er ofte vanskelig å skille mellom småartene. Det er blitt utskilt mange hundre arter, over 500 i det nordlige Europa. I Norge regner man med omkring 370 arter i fjorten grupper, eller seksjoner. Av disse er det mange som ikke er funnet utenfor Norge og Norden. Et særlig eksempel er dovreløvetann ( (Dahlst.) Dahlst.) i seksjonen arktisløvetann-gruppa. Under er en liste over de nevnte seksjonene. arktisløvetann-gruppa, atlanterhavsløvetann-gruppa, engløvetann-gruppa, fjelløvetann-gruppa, flekkløvetann-gruppa, hornløvetann-gruppa, kystløvetann-gruppa, myrløvetann-gruppa, nordlandsløvetann-gruppa, nordløvetann-gruppa, sandløvetann-gruppa, sumpløvetann-gruppa, taggløvetann-gruppa, ugressløvetann-gruppa, Det finnes flere andre slike grupper i Europa, for eksempel sect. og beiteløvetann-gruppa ( sect. ). Totalt er det omtrent 29 seksjoner av slekten verden over, med stor variasjon i plantens form og utseende. Den vi vanligvis forbinder med ugress i enger, hager og plener er i de fleste tilfeller knyttet til ugressløvetann-gruppa.