I 1831 ble choctawene den første indianerstammen som ble fjernet, og deres tvangsflytting fungerte som modell alle framtidige relokaliseringer. Etter to kriger ble mange av seminolene fjernet i 1832. Forflytningen av creekene fulgte i 1834, chickasawene i 1837, og til sist cherokeene i 1838. Mange indianere ble igjen i deres forfedres hjemland; en del choctawer er funnet i delstaten Mississippi, creeker i Alabama og Florida, og seminoler i Florida; en liten gruppe hadde flyttet ut til sumpene i Everglades (et område som i dag er en nasjonalpark), og de ble aldri beseiret av USA. Et begrenset antall ikke-indianere, inkludert en del afroamerikanere, mange som slaver, og andre som ektefeller, fulgte også indianerne på veien vestover. Ved 1837 hadde rundt 46 000 indianere fra de sørøstlige delstatene ble fjernet fra sine hjemland, således åpnet for bosetning av 100 000 km² av bønder, overveiende hvite med opphav i Europa.