Fra 1905 trakk hun seg mer og mer tilbake, hun ødela mange av sine arbeider og forsvant i lange perioder. Etter hvert utviklet hun paranoia og beskyldte Rodin for å stjele hennes idéer og for å planlegge å drepe henne. Også økonomisk gikk det nedover, men hennes far støttet henne både på det personlige plan og økonomisk. Han døde imidlertid den 2. mars 1913. Åtte dager senere ble Claudel, på morens initiativ, innlagt på psykiatrisk klinikk i Ville-Évrard i Neuilly-sur-Marne. Etter at første verdenskrig brøt ut i 1914 befant klinikken i Ville-Évrard seg med ett i nærheten av krigshandlingene. Den 7. september 1914, ble derfor Claudel og andre kvinner flyttet fra Ville-Évrard til Montdevergues asyl i Montfavet ved Avignon.