For Weill var det ikke noe annet valg enn å gå i eksil, i første omgang til Paris i Frankrike, hvor han igjen arbeidet sammen med Bertolt Brecht etter at et prosjekt med Jean Cocteau falt sammen. Resultatet var balletten (). I 1934 fullførte han sin , hans siste rene orkesterverk, og det ble framført i Amsterdam og New York med Bruno Walter som dirigent. Han komponerte også påtagelig franskinspirert musikk til Jacques Devals skuespill .