Hartmans førsteinntrykk var et velfungerende og velordnet samfunn. Men pipilene var ytterst motvillige til å utsettes for hans antropometriska undersøkelser og de var også reserverte til hans ønske om å erverve gjenstander. Han laget en ordliste for språket som han konstaterte var på vei til å dø ut. Hartman skrev at det antagelig var 100 000 pipiler i vestre del av El Salvador. Ca en fjerdedel av disse snakket fortsatt språket, men antallet ble stadig færre. Videre dokumenterte han pipilenes jordbruk og husdyrhold. Han samlet blant annet inn korger og tekstilarbeider. Under feltarbeidet måtte han ofte stole på sin tolk, José Beltran. Ved fremstilling av korger og tepper brukte pipilene et halvgras som de kalte tule og som de farget og flettet. Vevkunsten var på dette tidspunkt på vei til å bli helt utkonkurrert av spanjolenes produkter. Bomull ble ikke lenger dyrket.