I Norge ble stasjonene opprettet på grunn av mange forlis som krevde menneskeliv, der det var åpenbart at relativt enkle hjelpemidler ville ha kunne reddet menneskeliv. Konsul Tønnes Puntervold fra Egersund, som var en av stifterne for redningsselskapet, var vitne til et slik tilfelle, da han i 1852 så skonnerten "Christine Magdalene" av Bergen forlise utenfor Ogna. Et brev som 33 Stavangerskippere skrev til Marinedepartementet 12. januar 1852 beskrev behovet for en redningstjeneste, særlig langs Jærkysten.