Lokale bønder så på Nielsens aktivitet med interesse, og flere av dem gikk sammen om å skaffe kapital til å starte en egen virksomhet. Nielsen fryktet konkurranse og overtalte bøndene om å slå sammen sine virksomheter. På denne måten fikk spinneriet frisk kapital, samtidig som Nielsen satt med halvparten av aksjene og i realiteten styrte virksomheten.