Gotisk romaner beveger seg mellom høykvalitet og lavkvalitet, og selve sjangeren selv beveger seg ofte innenfor populærkulturens uanstrengte rammer hvor de litterære kvalitetene ble jevnlig kritisert. Den svenske litteraturhistorikeren Lennart Breitzholtz slo fast at «Sett fra et høylitterær synsvinkel er den gotiske skekkromanen det rene nonsens, selv om diktere som Scott og Byron heller ikke var helt upåvirket av genren.» Det var særlig den første bølge av gotiske romaner som første definerte sjangeren og deretter gjorde den åpen for forflatning og åpen for litterær kritikk.