Valen hadde en frykt for det banale og var lenge usikker på å bruke den tonale koralen i fiolinkonserten. Ifølge Ola Tjørhom var dette likevel uunngåelig for Valen i forhold til det Valen ønsket å formidle. Mens det atonale musikalske uttrykket representerer sorgen og smerten representerer koralen håpet (en «håpets sølvtråd») som til sist triumferer over sorgen og smerten.