Basert på Karl Poppers kritiske rasjonalisme utviklet Bartley en «pankritisk rasjonalisme». Bartleys argument var at, når man ifølge den kritiske rasjonalismen ikke kan gi endelige begrunnelser for vitenskapelige hypoteser, så kan man heller ikke gi noen endelig begrunnelse for rasjonalismen. Den «pankritiske rasjonalismen» aksepterer altså den kritiske rasjonalismens krav om at alle vitenskapelige utsagn må være kritiser- og falsifiserbare, men gjør et forsøk på å anvende de samme kravene på seg selv. Andre kritiske rasjonalister har ikke blitt overbevist av Bartleys forsøk.