OECD og IMF avgrenser utenlandske direkteinvesteringer til oppkjøp der den utenlandske investoren eier 10 % eller mer av de aksjene som gir rettigheter i virksomheten. Hvis investoren eier mindre enn 10 % av aksjene, men likevel innehar en utøvende rolle i eierstyringen, kan det likevel regnes som en utenlandsk direkteinvestering. Investoren trenger ikke å ha absolutt kontroll, men må kunne påvirke virksomhetsledelsen. Dette er investeringer som gjøres for å oppnå varig innpass i en virksomhet som operer utenfor økonomien til investoren. Investeringsmidler som kan klassifiseres som utenlandske direkteinvesteringer inkluderer derfor innskudd av egenkapital, reinvesteringer av utbytte fra virksomheten, samt tildeling av kortsiktige og langsiktige lån mellom morselskap og datterselskap.