Adalbart var av fin og edel nordstysk avstamning. Han ble kannik i Halberstadt, underdiakon i Bremen, domprovost i Halberstad og ble utnevnt i 1043(?) av keiser Henrik III til erkebiskop av Hamburg-Bremen. Som sådan forsøkte han energisk å hevde sin makt og myndighet over den nordiske kirken og ordinerte biskoper ikke bare til Sverige, Norge og Danmark, men også til Island, Orknøyene og Færøyene. Politikken hans møtte imidlertid sterk motstand i de nordiske landene, hvis kirker var sterkt påvirket av angelsaksisk misjon. I Danmark tok Sven Estridsson, i Norge Harald Hårdråde og i Sverige Emund den gamle stilling mot hans forsøk på dominans over det kirkelige.