Han bodde, bygde og drev eiendomsutvikling etter eget hode på Engersbråten ved Ljanselvas bredd, i et husprosjekt som var i kontinuerlig vekst og utvikling - uten at bygningsforskrifter eller annet offentlig vesen fikk legge begrensninger på utfoldelsen. Det nærmeste skogsområdet i dalen ble også prydet med ulike kreative og ofte fargerike installasjoner. Mens han levde forsøkte kommunen gjentatte ganger, uten hell, å få fjernet selvbyggeriet. Da han døde viste kommunen til gjengjeld stor handlekraft, og fjernet tvert ethvert spor av Ole-Bjørns arkitektoniske livsverk. Den tomme, idylliske plassen huset etterlot fikk nesten like raskt egen minnetavle - og navnet .