Tromsø filmklubb skrev i forbindelse med en visning av filmen i 2008 at: «I etterkrigstiden var det derimot to det er verdt å nevne som våget seg på modernistiske formeksperiment rundt tjue år før modernismens gjennombrudd i norsk film. Det ene tilfellet var Erik Løchens (1959, vist i Filmklubbens regi tidligere) og altså i 1948 Tancred Ibsens her omtalte film. Felles for dem er skildringen av identitetsforvirring samt radikale brudd med konvensjonelle filmfortellerteknikker, og begge ble nok mer oppfattet som avvik enn alternativer hva filmspråket angikk». Trondheim Filmklubb skrev i forbindelse med en visning i 1998 følgende: «Som et av få norske filmatiske eksperimenter fikk den en ublid mottagelse, men har vist seg å holde årene godt».