Først ved en ny begjæring om gjenopptakelse i 1931 ble det satt fokus på om de medisinske vurderingene foretatt av rettsmedisinerne i 1907 kunne være feilaktige. Grunnlaget for denne gjenopptakelsen var derfor at de medisinske bevisene som var grunnlag for dommene var feil. Som sakkyndige ble det nå oppnevnt: Rasmus Bergh (som hadde foretatt den første obduksjonen, og da konkludert med at døden ikke var forvoldt av andre) Professor Francis Harbitz (medlem av den rettsmedisinske kommisjonen, som konkluderte med at døden skyldtes ytre vold) Prosektor, dr. med. C. Berner Professor, dr. med. Peter Fredrik Holst Professor, dr. med. Olav Hanssen Uttalelser fra disse ble så forelagt en "forsterket rettsmedisinsk kommisjon", som den 23. august 1937, etter å ha foretatt åstedsbefaring, uttalte enstemmig: Professor Peter Nicolay Bull fant det godtgjort at dødsårsaken var kvelning. Overlege E. H. Hansteen uttalte: . Overlege Kristen Andersen uttalte: . De svenske professorene John Forsman og Einar Sjövall avga en fellesuttalelse. Uttalelsen konkluderte med at dødsfallet kunne skyldes en ulykke, svimmelhet eller hjertestans, men ikke overgrep fra noen annen person. Prosektor Jørgen H. Berner uttalte at det er rimeligst å anta at Henrik Hetles død skyldtes hjertestans. Dr. med. Gustaf Hultkvist mente også at døden mest sannsynlig skyldtes akutt hjertestans.