Middelalderens skribenter skilte ikke like skarpt mellom mytiske og faktiske figurer, og Saxo har særlig utmerket seg med fantasifulle skildringer. På begynnelsen av 1800-tallet kom det flere fargefulle og melodramatiske bøker med illustrasjoner i tresnitt som beskrev piratenes spennende liv, eksempelvis Charles Ellms’ (, 1837). Fortellingen om Alwilda dukket gjerne opp innledningsvis, og har blitt gjentatt siden, eksempelvis i moderne populærhistorisk litteratur som av Anne Wallace Sharp (2002). Felles for disse er at de sjelden eller aldri oppgir sine kilder. Det vanskelig å fastholde relevansen i en del av figurer som skildres ettersom de sjelden eller aldri bekreftes av andre kilder.