I januar 1919 ble Gierke valgt inn i den forfatningsgivende tyske nasjonalforsamling i Weimar. Hun representerte Potsdam, og var en av de mest profilerte kvinnelige representantene. Kvinnelig stemmerett var innført ved valgloven fra 1918, og av de 423 riksdagsmedlemmene var det 37 kvinner. Dette ga en kvinneandel på 9 %; blant de største kvinneandelene i noe parlament på den tiden. Gierke var den eneste av parlamentets kvinnelige representanter som ble valgt til leder av en komité; komiteen for befolkningsutvikling. Hun var også medlem av sosialkomiteen. Likevel ble hun utestengt fra gjenvalg i 1920, med den begrunnelse at hun var av «ikke-arisk» herkomst. Hennes mor var jødisk. Hennes far, Otto von Gierke, som hadde vært en av partiet DNVPs grunnleggere, gikk ut av partiet i protest. Hun gikk deretter også selv ut av partiet, og prøvde å bli innvalgt på en ren kvinneliste, men lyktes ikke.