Bløte konsonanter (p, t, k → b, d, g i inn- og utlyd) Skarre-r Æ-lyden blir vanligvis byttet ut med en e-lyd (sær → ser, hæl → hel, bær → ber) Spørsmålsformuleringer begynner ofte med ordet «om» (Om du vett ka klåkkå e? Om eg kan få is?). Dette brukes både som høflig og hverdagslig tiltale. Et annet kjennetegn, som dog ikke er like utbredt overalt, er segmentering, det vil si at doble konsonanter blir gjort ulike, som f. eks. som blir til og som blir til . Hvilke ord som segmenteres kan avhenge fra person til person, for eksempel kan en person si «adle», men ikke «fjedl». blir til . I grammatikkseksjonen ser vi at flertallendelsen som på bokmål skrives ofte blir til i stavangersk. Dette gjelder ofte også for ord som slutter på , som «Stavanger» → «Stavangår», «minister» → «ministår», «der» → «dår», «Pedersen» → «Pedårsen». Vokalharmoni: " I mårå" i stedet for i morgen. Svarabhaktivokal på adjektiver, f.eks. ein fin morgen, ei sød jenta, ein grusomm takling. Enkelte e-fuger blir gjort om til a-fuge, f.eks. barnetog blir til barntog, fantestreker blir til fantstregår.