Planten har vært brukt som krydder og grønnsak, og som medisinplante (f.eks. mot diaré og hoste). Kvanngarder (kvannåkre) er nevnt i Gulatingsloven. Den er også nevnt i de norske kongesagaene. Planten inneholder vitamin c, og kan ha vært med på å forebygge skjørbuk hos befolkninger med lavt inntak av c-vitaminrik kost, som samene og inuittene på Grønland. Biter av stilken kan kokes sammen med rabarbra til syltetøy eller grøt. Planten var ifølge Jens Holmboe en av de viktigste kildene til spiselige røtter i gammel tid. Særlig den årsgamle roten ble spist, og den ble ansett for å være en viktig «frukt» i Lofoten og Vesterålen. Kandisert kvann brukes som pynt på kaker og godterier. Blomstene har samme smak, men er søtere. Kvann er en sentral del av det samiske kjøkken, og har blitt brukt i tradisjonelle salater, på grill, kokt med ost og kombinert med fisk.