Vest-slaviske hevellere slo seg ned på stedet på 800-tallet og bygget en borg. Borgen nevnes i kjente skriftlige kilder første gang i 997 som i et dokument utstedt av den tysk-romerske keiser Otto III. Otto III forlente borgen til erkebispesetet i Magdeburg (). På 1100-tallet lyktes det askanierne under Albrekt Bjørnen å overta borgen. Fra 1425/1426 tilhørte borgen huset Wettin. Den saksiske kurfyrsten Ernst ga i 1465 borgen navnet (). Borgen skulle være uinntagelig for alltid. Kurfyrst Ernst foretok fra 1477 vesentlig utvidelser av borgen, og den ble omgjort til et representativt slott. På 1500-tallet ble det oppført et stort saltlager, på det tidspunktet en meget verdifull vare.