I august 1946 erklærte nizamen innføringen av en lovgivende forsamling på 132 representanter, hvorav 76 valgte, 43 nominerte og 13 oppnevnte. Sammensetningen var basert på tanken om paritet mellom de to religiøse samfunnsgruppene. Hinduer og muslimer fikk 58 representanter hver, med to mandater reservert for kristne og ett for parsiene.