Tsjekkoslovakia var igjen fraværende og USA hadde sendt et svakere lag enn normalt, noe som betød at det kun var Sverige som kunne utfordre de regjerende verdensmesterne fra Canada om tittelen. Canada, representert av amatørlaget Lethbridge Maple Leafs, dominerte sine motstandere med målforskjellen 62–6 og ble verdensmestere for 14. gang etter å ha vunnet alle sine kamper. Sverige vant sølv for andre gang (etter 1928 og 1947) og tok dermed sitt femte europamesterskap foran Sveits ved å ha en bedre målforskjell. Norge, ledet av den canadiske treneren Bud McEachern og med en ny fysisk spillestil, overrasket ved å beseire USA 3–0 i åpningskampen og senere Storbritannia og vant sensasjonelt EM-bronse.