Daniel Defoe var en politisk journalist som blant annet opprettet bladet (1704-1713) hvor han innførte et innslag med den fiktive Scandalous Club som diskuterte aktuelle og kontroversielle saker. Komedieforfatteren Richard Steele videreførte ideen med bladet The Tatler (1709-1710). Defoe utga en fantastisk reiseroman i Robinson Crusoe (1719) som ble framstilt som en selvbiografi skrevet av hovedpersonen selv; «written by himself». Defoe hadde gjort journalistiske undersøkelser på forhånd, blant lest om Alexander Selkirks forlis. Romanen ble en stor suksess, selv om publikum ble skuffet da den ikke var «ekte», men «diktet». Dens suksess førte til en rekke etterligninger, robinsonader. Romanen er preget av gode episoder, men var knapp i personskildringen, lite gjennomkomponert og preget av fyllstoff. Den ble senere omarbeidet og forkortet til en kjær barnebok. Romanen om Robinson Crusoe var også indirekte et speil av at verden var blitt større. Den nye verden med oppdagelsen og koloniseringen av Amerika var begynt, og tittelfiguren representerte den engelske sivilisasjonen i den ville verden.