De seilt ut 1 April 1940 i stor sjø og lett regn, eskortert av to type 24 torpedobåter «Leopard» (Kptlt. Hans Trummer) og «Wolfe» (Oblt. z S. Broder Peters) samt en ubåt type IXA «U-37» (KrvKpt. Werner Hartmann). Admiralitet hadde gitt den et Do.26 sjøfly til å patruljere farvannet foran den lille flåten. For å drive kamuflasjen hjem holdt Rogge kursen mot Murmansk lengst mulig opp langs Norskekysten. Været ble stadig verre og i '"Flaskehalsen" Shetland - Bergen var det full storm til sist måtte «U-37» gi opp og sakket akterover før den gikk til dypere og roligere farvann. Like etter ble to krigsskip observert direkte akter. Rogge gav fullt forover i det dårlige været og maskinisten var bekymret for drivstoff forbruk og om maskinen tålte de harde påkjenningene resten av mannskapet var redde for at skipet skulle gå i oppløsning der det slo seg gjennom bølgene. etter en lengre forfølgelse gav krigsskipene opp og rogge kunne senke farten til 10 knop. De to krigsskipene var en del av en flotilje på et slagskip og 16 destroyere sendt for å minelegge norske farvann. Han fulgte kursen nordøst til han kom til seilingsleden Murmansk-Island og satte kursen for Jan Mayen her tanket de opp «U-37» i følge med ubåten steamet de ut den nordligste ruten gjennom Danmarkstredet og fulgte pakkis kanten ut i Nord-Atlanteren. Men måtte takke farvel til «U-37» når sjøen på ny ble for dårlig for ubåten til å kunne holde følge.