Santalmisjonen i Norge ble stiftet i 1867, men fikk først en nasjonal ledelse, sentralkomiteen, i 1883. Sentralkomiteen i Den norske santalmisjon ble de første fire årene ledet av den radikale legen og politikeren Oscar Nissen, og deretter var teologen Bernhard Pauss i 20 år leder. Under kirkestriden tidlig på 1900-tallet mellom den offisielle kirken ledet av universitetsutdannede teologer og en mer lavkirkelig fløy som særlig bestod av Indremisjonen stod sentralkomiteen i Santalmisjonen nærmere den offisielle kirken og «fjernt fra indremisjonens populisme». Sentralkomiteen var et selvsupplerende organ frem til 1911, da det ble omdannet til et valgt landsstyre. I 1912 ble Ole Hallesby leder.