Det var en familiefestival hvor det nyfødte barn ble ønsket velkommen og innført i familien, og barn av fattigere familier fikk sine navn. Rikere familier holdt en navnseremoni for sine barn på den tiende dagens som ble kalt for ( Δεκάτη, «tiende»). Denne seremonien, i motsetning til , var åpen til publikum ved invitasjon. Ingen særskilt dag var fastsatt for denne høytideligheten; men det skjedde ikke svært lenge etter barnets fødsel da det var en forestilling at de fleste barn døde før den sjuende dagen, og det var derfor generelt foretrukket å holde høytideligheten etter denne perioden. Hvis barnet overlevde de første sju dager, var det antatt det også ville fortsette å leve.