Det bør likevel nevnes at Rolf Jacobsen allerede i 1933 gav ut diktsamlingen . Men den vakte ikke den store oppsikten der og da. Det gjorde Brekkes dikt i etterkrigstiden, da forholdene i landet var falt til ro. Bruddet med det tradisjonelle synet på lyrikkens innhold, form, faste strofer, rim og rytme, vakte stor oppstandelse hos Arnulf Øverland og André Bjerke. Førstnevnte holdt et oppgjør med modernismen i (1953), der den nye lyrikk ble omtalt som , altså et kråkespråk.