På 1800-tallet hadde filosofene fra opplysningstiden begynt å få en dramatisk effekt, milepælene fra verkene til filosofer som Immanuel Kant og Jean-Jacques Rousseau hadde påvirket en ny generasjon med tenkere. På slutten av 1700-tallet begynte en ny litterær bevegelse kjent som romantikken, da det ble reist spørsmål omkring det irrasjonelle ved mennesket, og som anerkjente sterke følelser som en autentisk kilde til estetiske opplevelser og framhevet slike følelser som angst, skrekk og ærefrykt. De nøkkelideene som satte i gang slik endringer var evolusjonen, postulert av Johann Wolfgang von Goethe, Erasmus Darwin, og særlig Charles Darwin, og Adam Smiths lære om det frie marked. Presset for egalitarisme, og raskere endringer, kulminerte i en periode med sosiale revolusjoner og uro, og som også endret filosofien. Industrialismen, sosial uro, økonomisk vekst, en dannet borgerklasse var også grobunn for samfunnsfilosofi som ulike utopiske sosialistiske tanker, blant annet anarkismen, og Karl Marx' marxisme, som lånte grunnlag fra Hegels dialektisk materialisme.