Iduns Julekomedie fortsatte etter krigen å sette opp helaftens forestillinger, men med unntak av noen spede forsøk på å sette opp samfunnskritiske stykker i begynnelsen av 1970-årene, var det for det meste lettbente komedier som sto på plakaten. Denne tendensen ble dramatisk endret i begynnelsen av 1990-årene. De nye stykkene hadde karakter av samfunnskritikk, det var ofte stykker med mindre krav til scenografi, og minnet mer om stykker som ble satt opp på uavhengige teaterscener og intimscener rundt om i verden.