Fonologien i talespråket bygger på Han-talemålet i Beijing. Ordforrådet og grammatikken følger som regel tradisjonen i han-kinesisk, slik at «mandarin» eller «han» brukt av lekfolk ofte viser til standard han (mandarin). Språkforskere bruker fortsatt begrepet «mandarin», men også det mer tilpassede begrepet «han» eller «han-kinesisk» er i økende bruk.