I oldtiden og antikken var tiara et maskulint herskersymbol, høyt, kjegleformet, praktfullt, især persisk hodeplagg, opprinnelig båret ved høytidelige anledninger. I senere tid har de vært forbundet med framtredende geistlige personer; høy, konisk og svakt tilspisset krone som er omgitt av tre åpne ringer og på toppen smykket av rikseple og kors, båret av paven når han opptrer som fyrste.