Gud, dygd og udødelighet var det hellige tretall som den nye forsamlingen bekjente seg til. Gud ble betegnet blant annet som «den opphøyde geometer, som forestår det store universets store verksted». Gudstjenesteordningen omfattet taler, sang samt atskillige symbolske handlinger. Man ville ikke værr en «sekt», men gi en kult og en moralundervisning for alle. Direktoriet stilte ti kirker i Paris til den nye kultens disposisjon. Snart fant den tistrømning også i de mindre provinsbyene. Noen folkekirke kunne imidlertid denne kunstlet skapte deistiske kirke til tross for statens beskyttelse ikke bli.