I løpet av Edo-perioden etablerte bakufu-regjeringen ni -styrte områder (奉行支配地) rundt de ni største byene i Japan, og 302 lokalstyrte byområder (郡代支配地) andre steder. Når prefektur-systemet ble opprettet tidlig i Meiji-perioden ble byområdene , mens de bugyō-styrte områdene ble . Senere utpekte regjeringen Tōkyō, Ōsaka og Kyōto som , og endret statusen til de resterende til . Under den andre verdenskrig ble Tōkyō en , en ny type pseudo-prefektur (se under).