Den humanistiske geografien oppstod som en reaksjon på den kvantitative geografien, og hadde som mål å sette mennesket i sentrum, «Individet som subjekt». Den kvantitative teorien hadde derimot forkuset på generelle lover og modeller, og vitenskapeliggjorde den geografiske forskningen nærmere et realfaglig ståsted. Den humanistiske geografien krevde nye arbeidsmetoder, kvalitative metoder.