Polsk var en gang et «lingua franca» i forskjellige områder i Sentral- og Øst-Europa, først og fremst på grunn av Det polsk-litauiske samveldets politiske, kulturelle, vitenskapelige og militære innflytelse. Skjønt språket ikke lenger har like stor innflytelse utenfor Polen, på grunn av det russiske språkets dominans, tales eller i det minste forstås det i de vestlige grensestrøkene i Ukraina, Belarus og Litauen som andrespråk. Det deler noe av ordforrådet med språkene i de nærliggende slaviske landene, først og fremst med tsjekkisk, slovakisk, ukrainsk og belarusisk.