Foruten studiene av Saxo var framhaldet av Svend Grundtvigs utgaver av og viktige arbeider fra Olriks hånd. Mellom 1903 og 1910 utkom i to bind. Etter Olriks død utga Hans Ellekilde (1919), som er en samling av Olriks avhandlinger, og i 1921 . Her bruker han kildekritiske metoder på folkloristisk stoff. Denne utgivelsen er også forsynt med en lengre innledning om Olrik og en bibliografi over Olriks skrifter. Mest kjent er han kanskje for sine , der han på grunnlag av sammenliknende studier av et stort antall myter, eventyr, sagn og viser fra hele Europa stiller opp en del narratologiske lover for folkediktninga.