Hans Petter Graver skriver at det var lite motstand eller protester fra norsk jurister, heller ikke fra jurister som var engasjert i motstand mot okkupasjonen og NS-styret. Høyesterettsdommer Per Schie deltok i likvidasjonsstyret. Knut Rød var også jurist. På forespørsel fra Riisnæs fremskaffet noen dommere i Oslo og Trondheim grundige opplysninger om jødenes eiendommer, mens for eksempel byfogden i Trondheim «ikke hadde tid» til å bistå likvidasjonsstyret. NS-mann og høyesterettsdommer Birger Motzfeldt reagerte mot jødeaksjonene høsten 1942 og mente dette gikk over grensen «for hva de kunne finne seg i». Motzfeldt fremførte protesten i brev til Riisnæs og skrev at det rokket ved «selve rettsstatens innhold og som til syvende og sist må befryktes å gjøre enhver rettspleie illusorisk». Han gikk av som dommer og meldte seg ut av NS. Leif Ragnvald Konstad, som var leder for Centralpasskontoret fra 1929, sørget 9. april 1940 for at flyktningeregisteret og opplysninger om jøder ble fjernet: Dette skjedde på forespørsel fra Jan Fjalestad i Arbeiderpartiet, Fjalestad fikk dokumentene utlevert og grov dem ned i nærheten av Magnor. Noen dager senere forlangte tysk politi å få registeret utlevert. Konstad hadde i 1938-1939 sammen med Odd Nansen hjulpet jødiske flyktninger fra Østerrike og Tsjekkoslovakia. Under tysk okkupasjon var han høyesterettsdommer.