Syria hadde vært dypt involvert i den libanesiske borgerkrigen siden 1976, og i (;se ). Landet hadde en betent situasjon i forhold til Tyrkia som mobiliserte sine styrker til de syriske grensene for å kjempe mot kurdiske separatister. Tyrkia anklaget Syria for å støtte og trene opp medlemmer av PKK-geriljaen innenfor Tyrkias grenser. Det muslimske brorskapet utnyttet situasjonen og startet motstand mot Hafez al-Assads diktatur. Brorskapet tok i bruk geriljametoder i mange byer og angrep representanter for regimet, regjeringskontorer og infrastruktur. Volden inkluderte mordet på 83 unge, militære kadetter på en militærskole i Aleppo i juni 1979, og tre bilbombesprengninger i Damaskus mellom august og november 1980, som drepte flere hundre mennesker. I juli 1980, ble medlemskap av Det muslimske brorskapet forbudt og straffet med døden, med ratifiseringen av Lov nr. 49. Tidlig på 1980-tallet utførte Det muslimske brorskapet en serie med bombeangrep mot regjeringen og dets representanter, inkludert et nesten vellykket forsøk på å myrde president Hafez al-Assad, den 26. juni 1980. Det skjedde under et offisielt statsbesøk av presidenten av Mali. Presidenten reddet seg unna beskytning fra en maskinpistol, og han ble reddet av en livvakt som ofret seg ved å stoppe en håndgranat som ble kastet mot ham. Hafez al-Assad overlevde med bare mindre skader. Hans hevn var effektiv og nådeløs. Bare timer senere ble mange hundre fengslede islamister myrdet i en massakre som ble satt i verk av presidentens bror Rifaat al-Assad i Tadmor-fengslet.