Jensen hørte til den krets av norske prester som med en solid teologisk utdannelse forente studier av litteratur, filosofi og naturvidenskap, og som hadde et åpent blikk for sosiale og politiske spørsmål. I besittelse av kunstnerisk formsans, litterære interesser og en evne til fremstilling som i visse måter minber om presten Chr. Richardt, har Jensen i , i (hvorav han ble medutgiver i 1887) og i flere andre tidsskrifter og blader toffentliggjort en stor mengde teologiske avhandlinger, særlig over pastoralteologiske og liturgiske spørsmål, foruten studier over Bjørnson, Ibsen og den moderne diktning i det hele tatt.