Atlanterhavsskip har vanligvis et forsterket skrog med et høyt fribord for å tåle grov sjø og vanskelige forhold som oppstår på åpent hav - ikke minst vinterstid i Nord-Atlanteren. I tillegg blir de ofte bygd med tykkere skrog enn det som brukes på cruiseskip, og de har rikelig kapasitet til bunkers, proviant og andre forbruksvarer for lange seilaser. Ved byggingen av det britiske transatlantiske atlanterhavsskipet RMS «Queen Mary 2» i 2004, gikk det med 40% mer stål enn ved bygging av et standard cruiseskip.