Hans første møte med billedvev var da han rundt 1890 tegnet en del rutevevmønstre for sin kone Sigrun Munthe. Hun skulle veve billedtepper som utsmykning av hjemmet deres. Hun måtte oppgi vevingen allerede rundt 1894 på grunn av sykdom. Tre av bildene hun vevde ble solgt til Vestlandske Kunstindustrimuseum. Senere solgte Munthe kartonger og kopier av akvareller til både private vevere, som Augusta Christensen, og institusjoner, som Husflidsforeningen i Kristiania og vevskolen og vevatelieret ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum. Han solgte flere versjoner av enkelte av bildene, og disse ble igjen vevd i flere eksemplarer. Billedtepper med samme motiv finnes derfor i flere samlinger, vevd av ulike vevere. Et eksempel er som finnes i Hamburg, ved Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Nordnorsk Kunstmuseum. Munthe så ikke vevnadene som selvstendige kunstverk, men som reproduksjoner av hans egne bilder.