Røttene til tredjegradsligningen kan betraktes som skjæringspunktene mellom den algebraiske kurven beskrevet ved funksjonen og -aksen som har ligningen . Når koeffisienten , vil når den variable , mens funksjonen går mot minus uendelig i den motsatte grensen. Den vil derfor ta en verdi mellom disse to grensene og har dermed alltid minst én reell rot. Det har den også for tilfellet .