Marcus Terentius Varro omtalte Titus Tatius som en konge av Roma og som utvidet den og etablerte bestemte kulter, men at han kunne ha vært et eponym for stammen , eller selv kun diktet opp for å skape en presedens for kultens magistrater. Ovid kom med kun en kort referanse til fortellingen om Tatius i ved at han ble konge for kun å bli drept i neste linje. Ovid understreker at lovgivningen i Roma skjedde først etter at Tatius var død.