Med utgangspunkt i den katolske enklave Wolfmannshausen, som tilhørte bispedømmet Würzburg og var den eneste av dets sogn som tilhørte Sachsen-Meiningen, hadde den katolske menigheten ekspandert ytterligere i Meiningen og Hildburghausen. Schlör og hjelpepresten Kilian Josef Meisenzahl pleide forholdet til hertugene Georg II og senere Bernhard III. Andre nærliggende bispedømmer gjorde også utviklingsarbeid, for eksempel erkebispedømmet Bamberg i Sonneberg, og bispedømmet Paderborn for Pößneck eller Saalfeld. Den 9. juli 1917 istemte det hertuglige statsdepartementet at de eksisterende sjelesorgsstedene skulle opphøyes til prestegjeld og at det ble opprettet et biskoppelig kommissariat i Meiningen. Hele utviklingen gikk hånd i hånd med etableringen av nye kirker.