På 1960-årene startet arbeide med en ny grunnlov. Den sovjetiske modellen ble innført på Cuba den 15. februar 1976. Den nye grunnloven etablerte den lovgivende forsamlingen Nasjonalforsamlingen for folkemakten, statsrådet, ministerrådet, regjeringssjef-embetet og statssjef-embetet. Fidel Castro ble valgt som statssjef og regjeringssjef i 1976 av nasjonalforsamlingen. Dette skilte seg fra normen i andre sosialistiske stater hvor disse vervene ofte ble fordelt på to personer. Til tross for innføringen av sovjetiske institusjoner fortsatte det cubanske systemet å bygge på en slags «dualisme bestående av karismatisk ledelse og legal-rasjonelle elementer» hevder statsviter Bert Hoffmann. Noen av embetene Fidel Castro ble valgt til som for eksempel «Statsrådets president» og «Førstesekretær av Cubas kommunistparti» var hentet fra Sovjetunionen og hadde grunnlag i rettslig-bindende dokumenter (legal-rasjonell autoritet). Andre embeter som Fidel Castro ble tildelt som for eksempel «Revolusjonenskommandør» hadde ikke grunnlag i verken lov eller partiets interne regler (karismatisk ledelse).