I 1910 holdt han separatutstilling hos Blomqvist i Oslo. Kunstkritikersignaturen i Morgenbladet var forbeholden i sin omtale av de utstilte arbeidene; kritikeren mente at Salicath hadde utviklet seg positivt siden sin forrige utstilling, men at han ennå var kunstnerisk umoden. Et gjennomgangstema i omtalen av hans utstilte arbeider tidlig på 1910-tallet var at man så en klar påvirkning fra maleren Ludvig Karsten; den kjente kritikeren Jappe Nilssen skrev i anledning en ny separatutstilling hos Blomqvist høsten 1911 at Karsten riktignok var et godt forbilde for en ung kunstner, men han savnet Salicaths egen personlighet i bildene der Karsten-innflytelsen var mest markant. Jappe Nilssen avrundet likevel med å anbefale leserne å merke seg denne kunstneren: «Hver ny utstilling av ham betegner ny landevinning for hans kunst.» Jappe Nilssen var en innflytelsesrik kritker som også kunne være svært infam i sine anmeldelser, og han var derfor en meget omstridt skikkelse i kunstkretser. Utover på 1910-tallet skrev han flere anmeldelser der han ikke var nådig mot visse av Salicaths bilder, men han fastholdt at han hadde stor tro på Salicaths kunstneriske evner, som bare måtte få tid til å utvikle seg.