Siden uminnelige tider har Tananger blitt brukt som en trygg havn å søke tilflukt i om været slo seg vrangt. Men det var først etter at man oppdaget hummerens verdi som eksportartikkel rundt 1650, at stedet ble bosatt. Før dette hadde man i området rundt Tananger saltet og tørket hummeren for eget bruk. I et skifte etter Laurits Rott 25/2 1684, blir «Kari i Hafnen» nevnt. Hun er den første personen bosatt i Tananger vi kjenner til. Handel over Tananger hører vi for første gang om 2. september 1623, da en nederlandske skipper ulovlig lå her og solgte salt til bøndene.