Konger kunne også inngå vennskap med hverandre, enten av samme grunner som for høvdingene, eller fordi man for eksempel ønsket å skape fred. Det siste gjaldt særlig for vennskap mellom to konger i samme land. I Heimskringla (Snorres kongesagaer) fortelles det om at Olav Haraldsson (den hellige) opprettet forlik og vennskap med svenskekongen Anund Jakob i grensebyen Konghelle. Likeledes fortelles det om at Olavs sønn Magnus Olavsson (den gode) og Magnus' onkel, Olavs halvbror, Harald Sigurdsson (hardråde) opprettet vennskap og delte riket på oppfordring fra begges venner. Magnus gav onkelen Harald halvparten av sitt rike, og som motgave fikk han halvparten av rikdommene Harald hadde skaffet seg i utlandet.