Rechenberg avga rettslig forklaring i Haugesund i 1946 og er gjengitt i ordrett Dybvigs hovedoppgave. Han ble for andre gang arrestert 18. oktober 1942 og ble sammen med flere hundre andre internert i Berg leir som var under oppføring. Han ble 26. november sendte med DS Donau til Stettin, og videre med tog til Auschwitz - reisen tok to døgn med jernbane der fangene var stuet inn i kuvogner. Rechenberg fikke tatovert inn nummeret 79207. Han var blant annet slavearbeider i Buna-Monowitz leiren, og som sykepleier der han blant andre traff Robert Savosnick og Ernst Hagerup-Ellingsen (Hagerup-Ellingsen sa etter krigen at uten hjelp fra Rechenberg ville han neppe overlevd fangenskapet og Rechenberg gjorde dette med fare for eget liv). Han arbeidet også med likfrakting og som skriver. I oktober 1944 ble en stor del av Auschwitz evakuert mot sør og vest, og han var innom Sachsenhausen og til slutt Dachau, leir XI ved Landsberg. Leiren ble befridd av amerikanske styrker 1. mai 1945 og han kom til Norge 9. juni 1945 med et amerikanske fly sammen med Robert Savosnick og andre deporterte fra Norge. Hjemreisen ble organisert av Helmer Bonnevie Hartmann som arbeidet med å oppspore norske fanger i Tyskland. I Sachsenhausen møtte han Odd Nansen og han fikk Røde Kors-pakke.