Denne slanke, velbygde hunden nådde toppen av popularitetskurven for ca. 100 år siden, da den var kjent som «den engelske gentlemans terrier». Den ble eksportert til Nord-Amerika og til Tyskland, der den bl.a satte spor etter seg som en av krysningene til dobermannrasen. Nedgangen for rasens populæritet begynte trolig da rottekamper ikke var på moten mer. Forbudet mot ørekupering reduserte populariteten ytterligere, og det tok oppdretterne en tids arbeid før de fikk skapt de V-formede, hengende ørene. Manchester terrieren har ikke lenger et heftig temperament, den benevnes som en av de mildeste terrierne (men er fortsatt en terrier) og er en fin, livlig og robust selskapshund. Den har små, V-formede ører med vipp forover. Den har jevnt kileformet, smalt hode. Små, mandelformede, mørke og gnistrende øyne. Kort kropp, godt hvelvede ribben, overlinjen svakt buet. Den har tykk, glatt og blank pels, hard å ta på. Den har rette, lange forben som står godt under hunden. Små, hvelvede poter. Manchester Terrier er en svært krevende hund å trene.