Fra 1856 begynte engelskmannen Charles Thomas Newton omfattende utgravninger og undersøkelser i Halikarnassos. Hans hensikt var først og fremst å gjenfinne levninger av mausoleet, men avdekket i tillegg de viktigste punktene i den antikke byens topografi. Han slo fast at mausoleet besto av fem deler — et fundament eller podium, et (begrepet ble benyttet av Plinius den eldre) eller innhegning av søyler, en pyramide, en sokkel og stridsvogngruppe. Fundamentet var bygd av blokker av grønnstein, bekledd med marmor og dekket med utskjæringer av kuer. Rundt denne var det antagelig statuegrupper. Pteron besto av, i henhold til Plinius' beskrivelse, av 36 joniske søyler som lukket inn en kvadratisk . Mellom søylene sto antagelig enkeltstående statuer. Fra de deler som har blitt gjenfunnet, synes det som om hovedfrisen av pteron representerte kamper mellom grekere og amasoner. I tillegg var det også mange fragmenter i legemestore skulpturer av dyr, ryttere og lignende som antagelig tilhørte fronton. Over pteron steg pyramiden, opprettet med 24 trinn til en pidestall som ble toppet med en skulpturgruppe av en stridsvogn og med Mausollos og en hjelper. I British Museum finnes det en statue av hva som antas å forestille Mausollos, og som kan gi et inntrykk av deler av skulpturgruppen.