I sin redegjørelse for den andre fasen av revolusjonen i Berlin, betonte Axel Weipert (1980–) at en bred revolusjonær rådsbevegelse fortsatt var aktiv også i 1918 og 1919. Ved siden av arbeiderrådene omfattet den råd for studenter og arbeidsløse, Berlins bedriftsrådsentral og andre grupperinger som var sterke under generalstreiken tidlig i 1918 og som var engasjerte i bedriftsrådlovgivningen. Den hadde til tider stor innflytelse på fagforeningene og venstrepartiene, og søkte å gjenoppbygge et revolusjonært basisdemokratisk råd etter Kappkuppet. En biografi om Richard Müller (1880–1943), formann i det utøvende arbeiderråd i Stor-Berlin og derigjennom en sentral figur i rådsbevegelsen, ble utgitt i 2008. Mellom 1995 og 2002 publiserte SED-historikeren og tidligere stedfortredende minister i DDR, Gerhard Engel (1934–), i samarbeid med samtidshistorikeren Ingo Materna (1932–) og flere andre, et trebindsverk om dette arbeiderrådet.