Psykiater og filmkritiker Finn Skårderud skrev i 1996 at filmen dels handler om dekadente kropper, om å tenne seksuelt av trafikkulykker. Og dels er det en film som forsøker å gjøre noe med kroppen din. Han utdypet videre at: «Én måte å se filmen på er at Cronenberg ikke har fått det til denne gangen (til forskjell fra hans mesterlige «Tvillingskjebner», 1988). Det er simpelthen kjedelig, og filmen er et langt, tomt og trafikalt serieknull. En annen og langt mer sjenerøs måte å se den på - og nå snakker hodet - er at han har villet det slik. Han ville være pornograf (riktignok blyg); med pornografi definert som kalde bilder som minner om at det et eller annet sted finnes en god erotikk. Han vil vise oss kjedsomheten, og gjør det ved å lage en kjedelig film». Han avsluttet med å skrive at: «Det mest stimulerende med Cronenberg er at han etterlater en tvil. «Crash» er ekkel, ja, barnslig også, men også noe mer? Vanskene med å la seg kategorisere er i seg selv et talent».