På oppdrag fra Kirkedepartementet fikk Johan Anton Lippestad, direktør for abnormskolevesenet, i oppgave å utarbeide planen for Klæbu pleie- og arbeidshjem. Plasseringen av åndssvakehjemmet falt på lokaler i Klæbu som sto ledige etter at Klæbu blindeskole flyttet til Trondheim i 1912. Lippestad så ikke på dette som en fullkommen løsning men opprettelsen av et slikt hjem var så påtrengende nødvendig at en snarlig løsning var bedre enn å vente på større bevilgninger som kunne gi et mer fullkomment hjem. Tanken var at hjemmet skulle drives etter modell fra den danske åndssvakeomsorgen som la vekt på aktivitet og arbeidsopplæring. I Norge var det to statlige åndssvakehjem, Emma Hjorts hjem som skulle dekket behovet sør for Dovre og Klæbu pleiehjem dekke det nordenfjeldske. De var underlagt Kirke- og undervisningsdepartementet med abnormskoledirektøren (omdøpt til ) som nærmeste overordnede. For Klæbu pleiehjem utarbeidet Lippestad en konkret plan for med kostnadsoversikt for restaurering og drift av 3 avdelinger med plass til ca. 80 pasienter. Klæbu-planen ble fremmet i Stortingsmelding nr. 14 1912 og ble Lippestads siste større arbeid.