I august 49 f.Kr. ble Curio sendt av Cæsar for å ta nordlige Afrika fra republikanerne. Selvbevisst og selvsikker tok Curio med seg færre legioner enn han var blitt tildelt da han hadde liten respekt for Publius Attius Varus, guvernør av romerske provinsen Africa. Juba tilbød sin hær på Varus’ side. I slaget ved Bagradas i 49 f.Kr. ledet Curio et dristig angrip opp en høyde og omringet raskt Varus’ hær, og i prosessen ble Varus såret. Oppmuntret av denne framgangen og av dårlig etterretning lot Curio seg lokke til å angripe Jubas hær. Cæsar har selv skrevet om hendelsen hvordan Curios forfulgte Jubas hær gjennom ørkenen. Den lange marsjen var et resultat av Jubas hær først hadde rykket fram mot Curio, men deretter lot som de flyktet. Da slaget først kom var Curios menn så utmattet at de falt over, og de sårete kunne ikke bli fraktet til et trygt sted da hele linjen var omringet av fiendens kavaleri. Hele den romerske hæren ble utryddet av Saburra, Jubas hærfører, og Curio selv ble omringet på en høyde med restene av sin hær hvor han døde kjempende. Kun noen få unnslapp til deres skip, mens Juba tok flere romerske senatorer til fange og som ble vist fram i Numidia før de ble henrettet.