Et høydepunkt er kanskje den seksminutters lange monologen «The Man Who Couldn't Cry», om en mann som blir utsatt for alle former for tragedier og mishandlinger, men er fortsatt ikke i stand til å vise følelser. Magasinet karakteriserte som «en absurd, ateistisk fortelling om Bibelens gammeltestamentlige Job plassert i samtiden: festlig, hjerteskjærende og sluttligen hjerteskjærende kynisk».