Opprøret blei fra starten i februar leda av alliansen av Kongressen og ULF. Men utover våren radikaliserte det seg og blei stadig mer uavhengig av de politiske lederne. I sluttfasen i april og mai kritiserte UNPM de mer moderate partiene for å ikke stille skarpe nok krav og for å gjøre kompromisser med kongen. De gikk i spissen for radikale demonstrasjoner og reiste kravet om republikk.