Filmene skal fungere som virkelighetsflukt hvor man kan drømme seg inn i en verden hvor det som oftest ender gledelig med at kjæresteparet «lever lykkelig alle sine dager». I siste scene møtes de igjen og kysser en siste gang før bildeutsnittet fader ut i sort, som i (1961). I senere tid har det også blitt vanlig at paret ikke ender opp sammen ved filmens slutt, som for eksempel i (1968), (1973) og (2016).