Det svært flate landskapet består av tallrike sumper, myrer, innsjøer og elver som veksler med tett skog. Våtmarkene går gjennom betydelige endringer i størrelse i løpet av året, når smeltevann om våren og kraftig regn om høsten forårsaker flom og betydelige oversvømmelser. I 1870 ble det påbegynt drenering av de østlige områdene, og betydelige arealer er blitt ryddet til jordbruk og beite.