I januar 1934 vendte han tilbake til Chat Noir i sangfarsen og , før han ble med Victor Bernau til Scala Teater. I revyen spilte han blant annet sammen med Jens Book-Jenssen. Hans virkelige gjennombrudd hos kritikerne kom i Chat Noir-revyen i 1936. Her deltok også framtidige store navn som Arvid Nilssen, Ernst Diesen og Kari Steen (senere Kari Diesen). Revyen skulle gå 267 ganger før den ble tatt av plakaten. I 1937 hadde han en fremtredende posisjon i ensemblet som spilte åpningsforestillingen i Chat Noirs nye teaterbygning i Klingenberggaten. En forkortet versjon av forestillingen ble spilt sommeren og høsten 1937, med enkelte av de samme skuespillerne, blant annet Juster. Senere ble det den musikalske revyen og storsuksessen , som gikk 150 ganger våren 1938. I 1939 deltok Juster i teatrets versjon av operetten . I , senere samme år, var han sinna mann og dum konstabel. I , med premiere i januar 1940, opptrådte han med glansnummeret «Swing-dilla». Justers siste Chat Noir-revy på mange år ble , høsten 1940.