Hos mennesker med vår store hjernekasse, er knoklene mer eller mindre avflatede rektangler med en indre og ytre overflate, fire mer eller mindre rette grenser mot andre knokler og fire vinkler. I motsettning til pannebeinet, som hos menneske i de aller fleste tilfeller er sammenvokst til en enkel struktur, er issebeina alltid to separate knokler hos friske personer. Dette skyldes både at disse knoklene må kunne bevege seg uavhengig under fødselen, og for normal vekst av hjernen etterpå. Sammenvokste issebein er en medfødt defekt som må oppereres for å unngå hjerneskade eller død.