Skottland før kong David I hadde ingen byer. Det nærmeste til byer var steder hvor befolkningen i større antall enn gjennomsnittet samlet seg rundt store munkeklostre som Dunkeld og St. Andrews, og betydelige regionale befestninger og fort. Skottland utenom Lothian var befolket av spredte landsbyer, og utenfor dette området manglet den kontinentale kjerne av landsbyer. Kong David I etablerte de første burgher, opprinnelig først kun i det engelsktalende Lothian. Han kopierte burghenes (frihetsbrev for handel) og (regler som styrte så å si alle aspekter for liv og arbeid innfor burghene) bortimot ordrett fra engelsk skikk fra byen Newcastle-Upon-Tyne. De første burgh-dannelser i middelalderen var først og fremst flamske, engelske, franske og tyske før de gælisk-skotske. Burghenes ordforråd ble helt og holdent dannet fra germanske eller franske begreper. Rådsforsamlingen som styrte de individuelle burgher var kjent som i betydningen , eller .