Det offentlige livet i bygda preges av flere konkurrerende «frelsesprofetar»: bedehuskristendom representert ved Mikkel Vikesylt, og klassekamp representert ved agitatoren Engelbert. Vikesylt var også en biperson i romanen (1917). I tillegg opptrer den frilynte ungdomslagsbevegelsen med en folketaler. I begynnelsen av romanen er det streik på fabrikken. Odin opptrer som en forsonende mann, som stiller seg på arbeidernes side i streiken. Lauris stiller seg på siden til bøndene, som er aksjeeiere i fabrikken, og er innstilt på en konfronterende linje for å kue arbeiderne. Det er i det hele tatt et mønster at Lauris velger det motsatte standpunktet til Odin.