På tysk som i norrønt hadde ordet hovedsakelig betydning borg i betydningen festning, men i gotisk fikk det betydningen «by», «borgerlig samfunn», noe som også skjedde i skiftet fra angelsaksisk (gammelengelsk) til mellomengelsk, fra «festning» og til «befestet by», særlig i funksjonen å sende representanter til parlamentet. Det germanske ordet fikk også tilstedeværelse i de indoeuropeiske nabospråkene; (italiensk), (fransk), (spansk og portugisisk), (rumensk), (kajkaviansk dialekt av serbokroatisk) og (दर्ग) (hindu) og (ارگ) (persisk). Tilstedeværelsen av disse ordene som endelse i stedsnavn indikerer at de en gang var en befestet bosetning: Aldeburgh, Bamburgh, Tilbury, Tilburg, Strasbourg, Luxembourg, Edinburgh, Grundisburgh, Hamburg, Göteborg og andre.