Dersom alle tårnene var plassert på skipets senterlinje ville belastningene på skipets struktur reduseres ved salveskytning. Dette innebar at alle store kanoner kunne avfyres i en bredside, med langt færre kanoner som kunne skyte forut eller akterover. For denne løsningen måtte skroget forlenges, noe som gav skipsbyggerne nye utfordringer, ettersom et lengre skip måtte ha større pansring for å få den samme beskyttelsen, og magasinene som betjente hvert tårn grep inn i plasseringen av dampkjeler og maskiner. Av disse årsaker ble HMS «Agincourt» fra 1913, som hadde ikke mindre enn 12 12-inch/305 mm kanoner i syv tårn på senterlinjen, ikke ansett som en suksess.