Kvinnesaksforeningen la – i tråd med sin brede, samlende og tverrpolitiske innretning – fra etableringen av Kvinnelobbyen vekt på den skulle arbeide med saker det er konsensus om – innenfor de rammene vedtektene setter – samtidig som medlemsorganisasjonene hver for seg står fritt til å arbeide med et klarere ideologisk perspektiv. En av de sentrale stifterne understreket at «jeg har fortalt dem at vi er forente og delt. Kvinnelobbyen skal arbeide med sakene der vi er enige. Hvis de tar opp saker der vi ikke har enighet, så bør disse organisasjonene fronte disse sakene i sine egne organisasjoner, ikke i kvinnelobbyen».