Man må derfor se på andre tilnærminger. Pareto-effektivitet er en mulighet og en vanlig rettesnor i velferdsteori. En situasjon er Pareto-effektiv dersom ingen individer kan få det bedre uten at noen får det verre, og en endring er en Pareto-forbedring hvis minst én person får det bedre uten at noen får det verre. Når Pareto-forbedringene er uttømt, står en imidlertid overfor valg som innebærer at noen vil få det bedre på bekostning av andre – et fordelingsspørsmål.