Fjordene fra og med Folda i Salten og videre nordover var bosted for sjøsamer, mens store fjordmunninger som Tysfjord og Ofoten hadde en liten norrøn befolkning. Generelt har den norrøne, eller håløygske, bosetningen vært konsentrert om kyststrøkene, altså på øyer og ved fjordene opp til Salangen der mulighetene for jordbruk var best. På Helgeland var det en liten norrøn befolkning inne i fjordene, mens ved Saltfjorden og videre innover i Skjerstadfjorden var det norrøne folk i jernalderen. De mindre sidefjordene som Saltdalsfjorden, Misværfjorden og Beiarfjorden kom det ikke norrøn befolkning før i siste del av vikingtiden. Generelt var indre fjordstrøk og innlandet i Troms og Nordland samiske områder, omtalt som Finnmǫrk i jernalderen.