I (1969) beskriver han mennesket som uferdig og bristfeldig. Den nødvendige fastheten og meningsfullheten er ifølge ham alt for vanskelig for det enkeltstående individ å skape og opprettholde. Det kan ikke se ettersom verden er tom og meningsløs. Derfor kreves det sterke og permanente institusjoner som kan inngyte mening, avlaste individet og stille opp attråverdige normer.