Etter henrettelsen av Anne Boleyn i mai 1536 ble Cromwell (dvs. bevarer av geheimerådets segl) og var deretter sentral i kongens politikk. Kong Henrik brøt med Roma for å sette igjennom annulleringen af sitt første ekteskap, men holdt fast ved katolsk lære, som han bare ville reformere, ikke avskaffe. Cromwell sympatiserte derimot med lollardene. Liksom erkebiskop Thomas Cranmer ønsket Cromwell å få Bibelen oversatt til engelsk; det motsatte kong Henrik seg helt. Utgaven de foretrakk, var en oversettelse foretatt av William Tyndale, men med navnet Miles Coverdale på omslaget. Cranmer godkjente denne 4. august 1538, og bad Cromwell om å sørge for kongens aksept. Denne kom 30. september samme år, hvoretter hvert kirkesogn var pliktig å anskaffe og utstille et eksemplar av Coverdales bibel, så enhver kunne lese i den. Geistligheten fikk uttrykkelig forbud mot å hindre noen adgang til skriften, men skulle tvert om oppmuntre enhver som kunne, til å studere den. Erkebiskop Cranmer jublet og skrev til Cromwell at «ved siden av Guds belønning, skal du evig huskes for det samme i landet».