Allerede som 15-årig student i Salamanca ble Góngora kjent som en bråkmaker, og på tross av den geistlige karrieren han slo inn på, var han opptatt av verdslige sysler som kortspill, tyrefekting og kjærlighetseventyr. Typisk nok handler hans kjærlighetsdikt også om konkret jordisk kjærlighet i motsetning til hans forgjengere, som Santa Teresa de Jesús og San Juan de la Cruz, som beskrev kjærligheten til Gud i nærmest erotisk språkdrakt.