Ifølge grunnloven artikkel 95 leder statsministeren de alminnelige retningslinjene for regjeringens politikk, og er ansvarlig for denne. Videre sørger han for den enhetlige ledelse og koordinerer de øvrige ministrene. På tross av disse vidtgående, men i og for seg uforbindtlige kompetansereglene, kan statsministeren ikke avskjedige andre ministere eller statssekretærer. Han kan heller ikke sette sin vilje igjennom overfor flertallet av ministrene i regjeringen, slik det gjelder for eksempel i Tyskland.