Berkov hadde kompetanse i alle germanske språk og noen til. Men islandsk og norsk sto hans hjerte nærmest og ga materiale til en del av hans livsverk som blir stående lenge: ordbøkene hans, en islandsk–russisk fra 1962, og først og fremst de nye og . Foruten det enorme utvalget av ord og eksempler, med oversettelse, byr de på brukerrettledninger som gir brukeren en mengde data om ordenes oppbygning, uttale, grammatikk (med bøyningstabeller) og bruksområde. Nærmere til å gi det totale overblikk over to språk har vel ingen ordbok kommet.