Karthago skaffet seg overherredømme delvis for å motstå gresk inntrenging i den karthanske sfære. De hadde innledningsvis (750 -650 f.Kr.) ikke gitt motstand til grekerne, men etter at grekerne hadde nådd fram til Iberia en gang etter 638 f.Kr. hadde Karthago stått fram som leder av den fønikiske motstanden. I løpet av 500-tallet f.Kr. etablerte Karthago, hovedsakelig under lederskapet til Magonid-dynastiet, et rike som ville kommersielt dominere den vestlige delen av Middelhavet. De fønikiske byene Motya, Panormus og Solus på Sicilia og den innfødte sicilianske stammen elymere hadde slått seg sammen for å beseire grekerne fra Selinunte (sørkysten av Sicilia) og Rhodos i nærheten av Lilybaeum i 580 f.Kr., den første nedskrevne hendelse på Sicilia. Disse byene forble uavhengige inntil de kom under karthansk herredømme etter 540 f.Kr.