Kroninger har også blitt holdt for personer som ikke er regjerende monark. I 1170 ble Henrik den yngre, arving til tronen, kronet til andrekonge av England, underordnet faren Henrik II. Slike kroninger var vanlig praksis i land som Frankrike og Tyskland men tilfellet med Henrik den yngre var bare ett av to i England (det andre var da Ecgfrith av Mercia i 796 som ble kronet mens faren Offa av Mercia fortsatt levde). Det mer vanlige er at kongens kone blir kronet til dronning. Allikevel blir ektemannen til en dronning aldri kronet. Dersom kongen allerede er gift ved kroningen foretas det ofte en felles kroning for kongeparet. Den første seremonien som var slik var kroningen til Henrik II og Eleanor av Aquitaine i 1154; sytten slike kroninger har blitt gjennomført, blant annet for samregentene Vilhelm III og Maria II. Den mest nylige var for Georg VI og Elizabeth Bowes-Lyon i 1937. Dersom kongen giftet seg, eller giftet seg om igjen, etter sin kroning kan det foretas en separat kroningsseremoni. Dette kan også forekomme dersom dronningen ikke var til stede under kroningen til sin mann. Matilda av Flandern var den første gemalinnen som ble kronet separat i 1068; den siste var Anne Boleyn i 1533. Den kongen som mest nylig giftet seg etter sin kroning var kong Karl II, men han hadde ikke noe kroning for sin ektefelle.