Da Grunnloven ble skrevet i 1814, var det ikke tid til å reformere strafferetten, slik at strafferetten i Christian Vs Norske Lov altså var gjeldende helt til den nye straffeloven av 1842. Det ble imidlertid bestemt at de gjeldende lovene ikke kunne stride mot følgende prinsipper i Grunnloven: Legalitetsprinsippet i § 96 innebar at ingen kunne dømmes uten lov eller straffes uten dom, og at ingen skulle utsettes for tortur under forhør. § 99 slo fast forbud mot ulovlig arrest. § 100 slo fast trykkefrihet, men med mange begrensninger. § 102 satte forbud mot husransakinger bortsett fra i kriminalsaker. § 20 gav kongen benådningsrett.