Han representerte Christiania på Stortinget mellom 1830 og 1845 og fungerte i 1830 og 1833 som president i Odelstinget. Fra 1830 var han også stortingspresident i flere perioder; på den tiden valgte Stortinget flere likestilte presidenter som vekslet på å ha vervet. I 1836 ledet han Stortingets forhandlinger i anledning av de skritt Stortinget tok på grunn av den brå oppløsningen. Under den påfølgende riksrettssaken mot statsminister Løvenskiold førte han aktoratet.