Mens skuespilleren i samspill med andre får pauser og stikkord i dialog og handling, må den som spiller en monolog stå for hele spillet alene. En monolog er derfor en svært krevende form for teater. Monologen er en vanskelig sjanger å fremføre. En god tekst er ikke nok. Stemmebruk, pustetekknikk, uttale, blikkontakt, kroppsspråk, tempo og riktig plassering av pauser (på engelsk snakker vi om timing) – alt dette bør spille sammen om monologen skal bli vellykket.