Året etter ble Wallenstein forlenet med Mecklenburg og utnevnt til «general over det oceanske og baltiske hav» og i sine bestrebelser på å oppnå herredømmet over Østersjøen begynte han en beleiring av hansastaden Stralsund i Vorpommern. Danmark og Sverige besluttet seg for å komme byen til unnsetning, men det ble den svenske kongen som tok byen under sin beskyttelse. Etter Gustav II Adolfs inntreden i krigen ble det med hertug Frederik av Gottorp og kurfyrsten av Sachsen som meglere, innledet fredsforhandlinger i Lübeck 6. januar 1629. Samtidig arrangerte danskene et toppmøte mellom Christian IV og Gustav II Adolf i Ulvsbäck prestegård på den svenske siden av grensen mellom Halland og Småland. Møtet førte imidlertid ikke til en allianse mellom de to land og ble mest av alt brukt av Christian IV til å påvirke de pågående fredsforhandlingene. Det fikk betydning da Wallenstein etter hvert gikk fra sitt krav om avståelse av hertugdømmene, overdragelse av Jylland til kurfyrsten av Sachsen som pant for keiserlig gjeld til han, oppgivelse av Frederiks nordtyske stift, en stor krigserstatning til keiseren samt sperring av Øresund for keiserens fiender.