Da hun kom hjem til Norge sommeren 1916 ble Margrethe Parm ansatt som landssekretær i Norges Kristelige Ungdomsforbund, med KFUK som sitt særlige ansvarsområde. I 1919 utformet hun sammen med Anne Katrine Bredvei den første norske speiderloven for kvinner, og i 1920 fant Parm at tiden var inne for en pikespeiderbevegelse. Sommeren 1920 arrangerte hun speiderleir for piker på Røldal, og 3. november 1920 ble Norges KFUK-speidere stiftet. Hun ble selv «speiderchef» for KFUK-speiderne. Stillingsbenevnelsen ble senere endret til «landssjef». Parm virket som speiderchef frem til 1927. Fra 1922 til 1923 var hun også redaktør for KFUK-speidernes blad. Hun engasjerte seg også i internasjonalt speiderarbeid, og ble «verdenssekretær» i januar 1927. Etter fem år utenlands vendte hun tilbake til Norge, og fortsatte sitt virke innen KFUK-speiderne. I 1936 ble hun ansatt som speiderkonsulent. Margrethe Parm forble engasjert i speiderbevegelsen livet ut.