Mot slutten av 1800-tallet begynte en å føle behovet for et ordnet oppsyn med torvmyrene i Finnmark. Finnmark amtsformannskap tok et initiativ overfor Stortinget i 1893. Det resulterte i Lov 3. aug. 1897 nr. 6 om Torvskur paa Statens Grund i Finmarken. Den bestemte at torvskur på statens grunn inntil videre skulle være tillatt, men bare til husbruk etter utvisning etter regler fastsatt av amtmannen (§ 1). Torvmyrene i en kommune kunne ikke brukes av andre enn kommunens egne innvånere uten at amtmannen hadde gitt særskilt tillatelse. Dersom det oppstod tvist om torvmyrene i en kommune, kunne amtmannen fordele torvmyrene mellom de enkelte grendene i kommunen, etter å ha innhentet herredsstyrets uttalelse (§2). Oppsyn med at loven, og anordninger gitt med hjemmel i loven, ble overholdt, skulle føres av en torvmester ansatt av departementet, eller av lensmennene, med bistand av tilsynsmenn ansatt av amtmannen (§4). Loven trådte i kraft 1. januar 1898.