De første tilhengervognene med boggier i Sentral-Europa ble introdusert i den sveitsiske byen Zürich i 1945. Tilhengervognen i Zürich med nummeret 711 kunne ha plass for 110 passasjerer i en 13,7 meter lang vogn med en vekt på 9,4 tonn. Så sent som i 1998 ble 30 tilhengervogner levert til Darmstadt i Tyskland som -serien. Flere tyske byer adopterte det samme, deriblant Rostock og Leipzig. Disse moderne tilhengervogner var lite annet enn lette motorløse varianter av motorvognen, de i Darmstadt var lavgulvkjøretøyer. Tog med motorvogn og tilhenger var svært vanlig i de vest- og østtyske byene, så det var naturlig å skifte ut de eldre toakslede vognene med boggivogner, spesielt motorløse varianter av , en trikketype som var meget populær i etterkrigstiden. Düwag leverte 419 enretnings- og 47 toretnings boggitilhengervogner. Lohner i Østerrike leverte 499 tilhengervogner bare til Wien. De største eksemplene var sporvognstoget på motorvogn + tilhenger for Esslingen-Nellingen-Denkdendorf (END) banen med passasjerkapasitet på 156 eller 170 passasjerer. De siste konvensjonelle tilhengervogner som ble bygd, ble levert til Braunschweig som mottok 14 eksemplarer i 1984.