Scotts forslag med tanke på blokaden var ikke egentlig en strategi, men den henvises ofte til det av historikere. Den anslo ikke styrkene som ville trenges for å bevokte 4800 km kystlinje i utbryterstatene. Den vurderte ikke øremerking av ressurser. Den satte helt ikke frem en tidsplan, eller nevnte særlig bekymringsfulle punkter. Mye av dette ble senere gjort av Blockade Strategy Board, en gruppe som ble satt sammen på oppfordring fra marinedepartementet, men også med representanter fra både hæren og finansdepartementet. I løpet av sommeren 1861 utgav styret en rekke rapporter som anbefalte hvordan blokaden best kunne opprettholdes ved å ta i betraktning kystens topografi, de relative merittene til de forskjellige havnene, motstanden det var sannsynlig å møte og skipstypene som ville bli brukt på begge sider. Styrets anbefalinger med tanke på Gulfkysten var nokså omtrentlige og ble stort sett ignorert, men blokaden på atlanterhavskysten fulgte deres plan nokså nøye.