I 1926 så han for første gang bilder av Giorgio de Chirico. Disse gjorde nok inntrykk, men satte foreløpig ikke spor i det han selv gjorde. Tidlig i 1930-årene fant han mere interesse i en samling kuriositeter i . Der var blant annet noen skjeletter og Venus mot rød fløyelsbakgrunn og andre motiver som etterhvert dukket opp i bildene. Etterhvert i 1930-årene begynte han også å ta opp elementer fra René Magritte, både med valg av motiver og med å plassere hverdagslige figurer i uventede situasjoner eller uventede figurer i hverdagssituasjoner.