Det er antatt at Koranen i sin endelig form ble nedskrevet innen 656 e.kr., og på den tiden var leseferdighetene forbeholdt de lærde. Substantivformen av verbet قرأ , (Koranen) betyr «resitere» og henviser muligens til at teksten skal gjengies av muslimen (den hengivende til Allaha), men forstås og rettledes av den lærde (ofte omtalt som imam). Derimot medfører den stigende andelen lesekyndige i vår egen tid til økning av både kompetente, men også inkompetente lesere av Koranen (og oversettelsene) med vektlegging på voldsfokuserte vers- og surer.