I Tyskland og Sveits ble det i renessansen utviklet en tilsvarende lang sverdtype kalt («to-hender») som særlig blir forbundet med landsknekter. Denne sverdtypen var ment brukt til å hugge i stykker pikene i pikenérformasjon eller å hugge over hodene på soldater i en mer konvensjonelle formasjon med sverd og skjold i første rekke. Å bruke slike sverd krevde stor styrke, og siden en slik sverdsvinger ikke kunne holde skjold samtidig var de ganske utsatte. De fikk derfor ekstra betalt, og ble kalt («dobbelt sold», dvs dobbel betaling). De senere -sverdene ble noen ganger laget med bølget blad for å virke skremmende, og sverdtypen ble brukt som seremonivåpen helt opp på 1700-tallet.