Earls doktoravhandling ved University of Toronto (publisert i New York 2009) er den første fullstendige studien av Einsatzgruppeprosessen. Earl viser at de tiltalte hadde flere fellestrekk, blant annet var de relativt unge og av samme generasjon, de var godt utdannet og hadde steget raskt i gradene i Det tredje riket som de entusiastisk sluttet opp om fra begynnelsen. Ohlendorf skal ha blitt skuffet over at SDs informasjonskontor ikke var så uavhengig som forespeilet av professor Höhn. Amerikanske etterforskere mente det var lite troverdig å forvente intellektuell frihet innenfor et regime som det nazistiske. Ohlendorf var typisk for de unge og idealistiske intellektuelle som ble tiltrukket av SD. Ohlendorf brukte ved rettsoppgjøret sin rolle i SD for å underbygge fremstillingen av seg selv som en fritenker og kritiker av regimet, snarere enn en passiv medløper. Ohlendorf skal ha vært særlig kritisk til SS-general Walter Darrés -ideologi.