Krigen er et faktum, og etter at den har begynt synes det som om det vanene som har krigslykken med seg. De har brutt ned æsenes borgmur og kampen skjer på vollen og antagelig tett mot æsenes boliger. Allerede i neste vers skjer atter et tingmøte hvor alle møtes og hvor beskyldninger om løgn og svik nevnes: Her dukker Frøya opp i teksten som «Ods kvinne». Frøya tilhører vanene og hun er blitt gitt til jotnene. Luften (les , et av Lokes tilnavn), den som forpester og overgitt Frøya til Jotunheimen er antagelig en henvisning til Loke. Han er Odins blodsbror, men også av jotunætt, og den som har gitt dårlig råd. Volven har således bygd opp en situasjon hvor «konfliktene er snørt sammen på alle kanter».