Fra 1894 til 1911 var hun gift med den svenske skulptøren Christian Eriksson og var i denne perioden et kjent navn innen Sveriges kunstnerkretser. Fra 1914 og frem til sin død hadde hun et forhold til prins Wilhelm; de ble samboere på slottet Stenhammar i Flen, og fra 1932 ble hun kalt for «vertinne» på Stenhammar. Samboerforhold var meget uvanlige på denne tiden, og kunne ikke offisielt forekomme blant de kongelige. Tramcourt var aldri synlig i offentlige sammenhenger.