En svakhet ved den opprinnelige designen var at bare halvparten av omkretsen til skruen kunne ha gjenger. Dette gjorde at skruen måtte være ganske lang for å oppnå sikker låsing. Svensken Axel Welin løste dette problemet rundt 1890 ved å utvikle en skruemekanisme med trinnvise gjenger. Skruen og blokken fikk gjengepartier som hadde suksessivt større radius. Med denne designen kan 4/5 av omkretsen være gjenget dersom man har 4 trinn, samtidig som man kan låse mekanismen med 1/5 omdreining. Varianter av denne mekanismen er fremdeles i bruk idag for artilleriskyts som blir ladet med kardus og frittstående granater, slik som f.eks. M109.