Glinka var en strålende pianist, og mye av hans relativt lille produksjon var for instrumentet. I tillegg til operaene skrev Glinka orkestersuiter, kammermusikk, korverk, samt en rekke sanger og romanser. Han trakk tradisjonell russisk musikk fram i lyset, f.eks. i stiliserte folkesanger, men det viktigste bidraget hans er likevel et helt personlig musikkspråk. Glinkas grep er at han erstattet den vestlige musikkens gjennomføringsdel, karakterisert av en oppdeling og rekombinering av korte temaer, med variasjoner over lengre melodiske fraser.