Da gruppen stilte ut i Trondhjems Kunstforening igjen senere i 1962, var kritikerne i Trondheims aviser også positive, men hadde innvendinger til Iserns abstrakte skulpturer. En av kritikerne, den svenske kunsthistorikeren Karin Aasma, mente hans skulpturer skapte avstand, ikke kommunikasjon, mellom seg og betrakteren.