For svulster i sentralnervesystemet er en genetisk disposisjon relativt sjelden, selv om noen gliomer kan oppstå som komplikasjoner av flere familiesykdommer. Mutasjonen av noen tumorundertrykkende gener karakteriserer flere arvelige syndromer, noe som indikerer økt mottakelighet for utvikling av hjernesvulster. Følgende mutasjoner og deres syndromer er assosiert med en høyere risiko for å utvikle hjernesvulster: NF1-genmutasjon med type 1 nevrofibromatose, APC-mutasjon Med Turcot-syndrom, PTCH-mutasjon Med Gorlin-syndrom tp53 eller CHEK2 mutasjon Med Li-Fraumeni syndrom. Er vanskelig å identifisere Miljøfaktor i forbindelse med primære hjernesvulster. I noen studier er eksponeringen for Vinylklorid assosiert med økt forekomst av høyverdige gliomer. Den eneste sjeldne, men godt identifiserte årsaken til en primær hjernesvulst er ioniserende stråling. Spesielt strålebehandling av barn med Tinea capitis og av pasienter med akutt lymfoblastisk leukemi, craniopharyngioma eller ikke-Hodgkins lymfom er assosiert med økt risiko for gliom. På HJELP- Pasienter har økt risiko for primært hjernelymfom.