Frankerne, som ekspanderte sørover inn i Gallia, bosatte seg der og adopterte til sist språket vulgærlatin av den lokale befolkningen. I løpet av denne ekspansjonen sørover forble dog mange frankiske folk igjen i nord og i sørlige Nederland, Flandern og i en mindre del av Frankrike. En utvidet kulturelt skille vokste fram mellom dem og herskerne i sør. De fortsatte å bo i sitt opprinnelige hjemland og i det området som rett sør for det, og snakke sitt opprinnelige språk, gammelnederlandsk. Det oppsto en språkgrense mellom det som ble nederlandsk og fransk, men den lå lengre sør enn den som eksisterer i dag. I områdene Maas og Rhinen av Nederland hadde frankerne politiske og handelssentra, særlig ved Nijmegen og Maastricht. Disse frankerne forble i kontakt med friserne i nord, særlig ved handelssteder som Dorestad og Utrecht.