Han ble kannik og senere domprost i Slesvigs kapittel. Da biskop Helwig von der Wisch døde i 1488 ble Søvenbroder, støttet av kong Hans og hertug Frederik, valgt av kapitlet til biskop i Slesvig stift. Valget støtte på vanskeligheter i Rom, da pave Innocens VIII hadde lovet Eggert Durkop fra Hildesheim dette embete. Durkop ble først anerkjent i Slesvig etter at pave Alexander VI i 1492 utsendte en bannbulle mot «hine Fordærvelsens Sønner». Kapitlet måtte nå gi tapt, og Durkop overtok embetet, som ikke ble lett for ham, da hverken kapitlet, kongen eller hertugen støttet ham. Han forlot derfor Slesvig allerede i 1495.