Med marskalken ute av veien kunne Erik og Valdemar trekke sin oppmerksomhet mot kong Birger. Ved en Mickelsmessfeiring som kongen holdt på gården Håtuna i nærheten av Sigtuna i året 1306 ankom plutselige hertugene med et væpnet følge, men ble av sin bror innbydde til å delta i festlighetene. Når gjestene hadde lagt seg for kvelden stormet hertugenes menn inn i kongens sovekammer og tok ham til fange sammen med dronningen og erkebiskopen. Kongen ble fengslet på Nyköpingshus mens hertugene, i realiteten Erik, tok over styringen av landet. Kuppet kom til å benevnes som . Den danske kongen, som også var Birgers svoger, Erik Menved inngrep dog straks deretter, men med hjelp av kong Håkon av Norge sto hertugene imot. I 1308 ble det sluttet en avtale mellom hertug Erik og Birger, som innebar at kongen ble sluppet fri mot en større sum penger, men var i praksis uten makt. Samtidig hadde dog alliansen med kong Håkon blitt brutt etter tvister om landområdene i nordlige Halland og ved en avtale i København samme år ble det dannet et trekongeforbund mellom Erik Menved, Håkon og Birger mot de to hertugene. Straks etter dro norske tropper inn i Västergötland, mens danske tropper invaderte Småland og hertug Erik dro seg tilbake til Kalmar. Forsterket med nye tropper gjorde hertug Erik en framgangsrik motoffensiv og en våpenstillstand ble undertegnet, som ble bekreftet ved freden i Oslo 1310.