Med aktiv støtte fra Rwanda, Uganda og Angola, rykket Kabilas styrker nedover Kongoelven, der de bare møtte lett motstand fra et regime i oppløsning. Mesteparten av Kabilas styrker bestod av tutsier, og mange var veteraner fra konfliktene i regionen rundt de store sjøene. Kabila hadde troverdighet siden han lenge hadde vært en motstander av Mobutu, og siden han var en etterfølger av Patrice Lumumba, den første statsministeren i det uavhengige Kongo, som ble avsatt og myrdet av en kombinasjon av interne og utenlandske krefter, for så å bli erstattet av Mobutu, som da var offiser. Kabila hadde erklært seg som marxist og en beundrer av Mao Zedong. Han hadde organisert en væpnet konflikt i det østlige Zaïre for nesten 20 år, selv om han, ifølge Che Guevara, var en uinspirerende og dårlig leder.