Den opprinnelig kjente utbredelsen har strakt seg fra Nordre Land og Ringebu (og kanskje Toten) nord til Oppdal (Trollheimen), Rennebu, Holtålen og Tydal, og med noen få, sterkt isolerte forekomster i Balsfjord og Nordreisa. Arten har gått mye tilbake både i Norge og i Sverige, både i antall lokaliteter og i antall individer. Norge har nå flest populasjoner, og den aller største, på Sølendet i Røros. Svartkurle har vært kjent fra ca. 100 lokaliteter og er nå kjent fra 40-50 lokaliteter, derav én i Troms (Nordreisa, Engelskjøn & Skifte 1984). På ca. 30 av lokalitetene vurderes arten som utgått, og på ca. 15 av lokalitetene er dens status ukjent (Anonym 2013).