I flere århundrer hadde det vært en stor handelsvirksomhet kalt med lange tradisjoner mellom byer, steder og folk på begge sider av Skagerrak, med fast etablerte forbindelser opprettholdt av sjøfolk og bondefolk med lokal tilhørighet i en omfattende småskipsfart. Den er meget passende kalt av danskene som importerte tømmer og skurlast i bytte mot korn, kjøtt og andre landbruksprodusenter, et nokså spesielt samkvem hadde blitt til mellom de norske og danske handelsplassene og byene skilt av havet. Den er nesten gått i glemmeboken fordi både gevinst og kapitalinnsats var relativt beskjeden, det hadde vært mellom folk av ringe kår og mindre betydning. På 1800-tallet kom en storhetstid innen skutehandelen, spesielt etter at Limfjorden ble åpnet mot vest i 1825.