Etter 1882 skiftet gaten navn fra "Radet" til "Klostergaden". Noen år senere ble navnet på gaten fornorsket til "Klostergaten", og i 1907 fikk gaten modernisert navnet til "Klostergata" . På samme tid hadde industrialiseringen begynt å ta form i Norge. Befolkningsveksten førte til en ressurskrise, som gjorde at folk flyttet fra gård til byen for å skaffe seg jobb. Dette kalles for urbanisering. Klasseskillene ble enda tydeligere, og en kunne lett se forskjellen mellom en fabrikkeier og industriarbeider. I tillegg dukket det opp flere håndverkere på grunn av handelspolitikken som Stortinget vedtok i 1850. Dette gjorde at hvem som helst kunne bli en håndverker. Behovet for håndverkere var stort, nettopp fordi arbeidsplassene trengte folk som kunne reparere maskiner i tillegg til at skadene etter brannen var store. Klostergaten ble kalt for en håndverksgate, fordi det bodde så mange håndverkere der. Noen av håndverkene i byen var blant annet slaktermester som G.A Pedersen og Martinius Andresen var. I tillegg var Cellulosen, Peterson et populært arbeidssted for cellulosearbeiderne i gaten.