Skanke var medarbeider til samemisjonæren Thomas von Westen (1682–1728) og arbeidet med finnemisjonen. Da lektor von Westen foretok sin misjonsreise til Finnmark i 1716 ble Skanke hans stedfortreder i lektoratet. Skanke fikk fra 1719 driftsansvar (og inntekter) fra tre kirker i Melhus. Han ble rektor i 1729 etter nevnte Nils Krog (1683–1738) og i 1731 utnevnt til lektor etter Eiler Hagerup d.e. (1684–1743) som hadde etterfulgt von Westen i lektoratet, men som nå skulle overta som biskop etter avdøde Peder Krog (1654–1731). Skanke hadde i 1730 forfattet det han karakteriserte som finnemisjonens historie.