Fra før 3000 f.Kr. og fram til Hammurabis regjeringstid, hadde det store kulturelle og religiøse sentrum i sørlige Mesopotamia vært oldtidsbyen Nippur, hvor guden Enlil var den øverste. Hammurabi overførte denne dominansen til Babylon, og gjorde Marduk til den suveren guddommen i gudeverden i det sørlige Mesopotamia (med guden Assur, og til en viss grad Ishtar, forble den lenge dominerende guddommen i det nordlige mesopotamiske Assyria). Byen Babylon ble kjent som en «hellig by» hvor enhver legitim hersker i det sørlige Mesopotamia måtte krones, og byen ble også æret av Assyria av disse religiøse grunnene. Hammurabi gjorde det som tidligere hadde vært en mindre administrativ by til en stor, mektig og innflytelsesrik by, utvidet sitt styre over hele det sørlige Mesopotamia og reiste en rekke bygninger.