Bang-Hansen hadde sine tvil om å bruke Wesenlund i hovedrollen, da komponist og produsent Egil Monn-Iversen foreslo komikeren, men var ikke avvisende, ettersom han tidligere hadde benyttet seg av Wesenlund i kortfilmen fra 1966, der hovedpersonen vandrer forvirret rundt i gatene med en kunstinstallasjon av Per Kleiva på slep, som han ikke aner hva han skal bruke til.