Irakiske tropper krysset Jordanelven den 15. mai, og samme dag sørget israelske ingeniørsoldater for at broene oppe på den libanesiske grensen ble sprengt, slik at libanesiske stridsvogner ble forhindret i å rykke sydover. På sørfronten rykket de egyptiske styrkene mot Tel Aviv, men et overraskende israelsk luftangrep, som forøvrig var en teknisk fiasko, hadde en psykologisk innvirkning på de egyptiske styrkene som gjorde at offensiven ble stanset. Samtidig ble et irakisk forsøk på å dele landet i to slått tilbake på samme måte som den egyptiske offensiven mot Tel Aviv, ettersom ingen hadde forventet å se israelske fly. Etterhvert ble også de jordanske styrkene slått på grensen til det Vestbredden, og frontlinjen ble presset dypere inn i landet, men Israel lyktes aldri i å erobre Gamlebyen i Jerusalem. I nord ble libanesiske styrker slått tilbake ved landsbyen Al-Malkiyya, og Israel okkuperte deler av Sør-Libanon. Etter de arabiske tilbakeslagene endret krigen karakter, og intensiteten sank. Den 11. juni 1948 signerte alle araberlandene, med unntak av Irak, våpenhvile med Israel.