Romersk rett var i utgangspunktet en sedvanerett bestemt av forfedrenes skikk og bruk. Kongen uttrykte denne retten i form av («lover») som folket kunne vedta eller forkaste. Rettsoppfatningen var basert på en opplevelse av lovbrudd som en krenkelse av gudene, der alle stod likt og måtte sone overfor de høyere makter, ofte i form av dødsstraff. Men gradvis vant den greske rettsoppfatningen innpass, der det handlet om å gjenopprette tilstanden fra før lovbruddet ved hjelp av bot og erstatning, jfr norrøn rettsoppfatning.