Attribusjoner er ofte i utakt med objektivt riktige forklaringer, de kan være befengt med systematiske slagsider eller bias. Slike slagsider er typisk vurdert i forhold til hvordan vi «burde» attribuert. Her har Kelleys attribusjonsteori (kovariasjonsmodellen) ofte vært brukt som norm. Eksempler er: Den fundamentale attribusjonsfeilen, viser til at vi genereolt overdriver personattribusjoner og dermed undervurderer situasjonelle faktorer. Selvfavoriserende attribusjon som handler om at man forklarer egen suksess med indre faktorer (personfaktorer) og eget nederlag med ytre faktorer (situasjonsbestemt). For eksempel: «Jeg er en hardtarbeidende student og fortjente å få god karakter, men på prøven før det hadde jeg jo uflaks med oppgavene». Essensialisme, som er en vedvarende tendens å til å se mennesker som man føler tilhørighet til (inngruppen) sine handlinger som uforanderlige. For eksempel: «Jeg og vennene mine vil alltid bety alt for hverandre». Aktør-observatør-effekten, som er en systematisk tendens til å se andres negative atferd som uttrykk for indre forhold, og egen negative atferd som resultat av ytre forhold. For eksempel: «Hun er en slem og simpel tyv, men jeg måtte stjele for å overleve». Falsk konsensuseffekt, som er en systematisk tendens til å se ens egen atferd som mer typisk enn den faktisk er. For eksempel: «Det er vanlig å prate i tide og utide». Selvbeskyttels, som handler om at individet prøver å beskytte eget selvbilde ved å bortforklare egne svakheter. For eksempel: «Pratsomheten min er bare hyggelig». Selvhandicaping, som handler om at om å beskytte eget selvbilde gjennom å bortforklare situasjoner man på forhånd forstår man ikke vil mestre. For eksempel: «Jeg gadd ikke anstrenge meg siden jeg ikke liker faget». Kontrollillusjon, som er oppfatningen at man har mer kontroll over verden enn man i realiteten har. For eksempel: «Jeg skal nok unngå at noen krasjer i bilen min i dag også». Rettferdig verden-hypotesen, som handler om at folk får som fortjent (både andre og en selv). For eksempel: «Det var til pass for ham at han ble trakassert, slik som han har oppført seg». Konspirasjonsteori, som er å forklare bakgrunnen for en uønsket hendelse som en sammensvergelse. For eksempel: «Alle andre i gjengen har gått bak ryggen min og planlagt at jeg skulle fryses ut».