I 1821 ble han innkalt til komitéen for regulering av statsadministrasjonen og leverte en omfattende betenkning, trykket under titteln , som i store deler senere kom til å bli tatt inn i den reorganisasjon som ble gjennomført i 1840. Ved riksdagen i 1823 sto han fremst i den liberale opposisjonen og tilkjempet seg snart en betydelig innflytelse ved sin innsikt og sin uredde fremferd. Hans stilling var dog mer den selvstendig kritiske enn formelt liberale, og allerede på denne tiden begynte hans konservative tendenser å merkes.