I 595 valgte Gregor Augustin, som var prior for kirken og klosteret San Gregorio al Celio i Roma, til å lede misjonen til Kent. Paven valgte ut munker til å følge Augustin og søkte støtte fra det frankiske kongedømmet og presteskapet i en rekke brev, hvorav noen eksemplarer er bevart i Roma. Han skrev til kong Teoderik II av Burgund og til kong Teodebert II av Austrasia, samt deres bestemor Brunhilda, og søkte hjelp til misjonsoppdraget. Gregor takket kong Klotar II av Neustria for å ha hjulpet Augustin. I tillegg til gjestfrihet, ga de frankiske biskopene og kongene tolker og frankiske prester til å følge oppdraget. Ved å be om hjelp fra de frankiske konger og biskoper, bidro Gregor til å sikre en vennlig mottakelse for Augustin i Kent, ettersom det ville være usannsynlig for Æthelbert var å mishandle en misjon som synlig hadde støtte fra hans kones slektninger og folk. Dessuten satte frankerne pris på sjansen til å delta i misjonen som ville utvide deres innflytelse i Kent. Særskilt Klotar II trengte et vennlig rike over kanalen for å hjelpe til med å vokte kongedømmets flanker mot hans andre frankiske konger.