Mappemetodikk er forankret i sosiokulturell læringsteori og støtter opp under fleksible læringsprosesser. Metodikken brukes fra slutten av 1990-tallet (i takt med den teknologiske utviklingen) mer og mer i en digital variant. I Norge ble ideen blant annet støttet av myndighetene i Utdannings- og forskningsdepartementets satsingen ”Program for digital kompetanse” der bruk av digitale mapper var et eksplisitt mål. I planen heter det: «Innen 2008 skal vurdering med digitale mapper være tatt i bruk på alle nivå i utdanningen.» Bruk av digitale mapper ble oppfattet å kunne støtte mer fleksible læringsformer og læringsarenaer i skolen og høyere utdanning.