Den nå vanlige praksis med å plassere et profilportrett på myntenes ene side var en praksis som greske formgivere startet. Dette var i begynnelsen et symbolsk portrett av byens guddommelige beskytter, gud eller gudinne: Athene i Athen, Apollon i Korint, Demeter i Theben, og videre. Senere ble hodene til greske helter fra gresk mytologi benyttet. Greske byer i sørlige Italia som Siracusa på Sicilia begynte å plassere hodene til faktiske mennesker på myntene en gang på 300-tallet f.Kr. og Aleksander den store plasserte sitt hode, vanligvis i en opphøyd og guddommelig form (som med Amons horn), på de myntene han fikk preget, og det ble fulgt av hellenistiske konger i Egypt, Syria og andre steder. På myntenes motsatte side pleide greske byer å plassere et symbol på byen: en ugle for Athen, en delfin for Siracusa, og videre. Plasseringen av inskripsjonen begynte også i gresk tid. Alle disse skikkene ble senere forbedret og utviklet videre av romerne.