Det lille størrelsen til negativer på 110-film gjør det vanskelig å lage gode forstørrelser. Av denne grunn er 110-formatet ofte assosiert med kopier som er ganske kornete og uskarpe. Dette har ført til den misoppfattelsen at filmen ikke ligger flatt nok inne i kassetten til at negativene blir gode nok. class=cx-highlight|miniatyr|En 110-kassett med ISO 400 film. Pilen viser modifikasjonen som gjør at avanserte kameraer kan oppdage riktig filmhastighet. høyre|miniatyr|Nærbilde av en del av en 110 negativ film sett gjennom en filmskanner. 110-kassetten har en plast-tapp som stikker ut på ene enden. Kameraprodusenter har mulighet til å bruke denne tappen til å oppdage filmhastigheten, slik at avanserte kameraer kan veksle mellom langsom og rask film. En kort plasttapp indikerer rask film, og en lang plasttapp indikerer langsom film. Kodak, som utformet disse standardene, overlot til filmprodusentene å avgjøre hva slags filmhastigheter som var raske eller langsomme. Bare noen få kameraer brukte denne egenskapen: Rollei A110, Canon 110 ED, Minolta 110 Zoom SLR Mark I/II, Minox 110S og Pentax Auto 110.