Etter at hun skilte seg fra sin mann, bodde Stride i et losjihus for begge kjønn i Whitechapel. En gang eller to fikk hun veldedig hjelp fra Svenska kyrkan i London, og fra 1885 til sin død bodde hun mye av tiden i lag med en lokal havnearbeider, Michael Kidney i Devonshire Street. Hun fikk noen inntekter fra søm og husrengjøring. En bekjent beskrev henne som en med rolig temperament, selv om hun måtte møte i retten for Themsen-distriktet mange ganger for beruselse og ordensforstyrrelse, og hun oppga da å hete Anne Fitzgerald. Hun lærte å snakke jiddisch og engelsk, i tillegg til at hun allerede behersket svensk. Hennes forhold til Kidney fortsatte på et «på-og-av vis». I april 1887 anmeldte hun ham for fysisk mishandling, men forfulgte det ikke i retten. Hun forlot Kidney igjen noen dager før sin død. Dr Thomas Barnardo, en ledende sosial reformator hevdet å ha møtt henne ved losjihuset på Flower og Dean Street onsdag 26. september.