Han inntok i hele sitt liv en nihilistisk og aristokratisk holdning, noe som gjorde at han ble tiltrukket av det mytisk irrasjonelle i nazismen. Han var også utilfreds med Weimarrepublikkens kaotiske politikk, en tid preget av vedvarende økonomisk og politisk ustabilitet. I 1934 begynte han imidlertid å vende seg bort fra nazismen, noe som gjorde at han i 1938 pådro seg publiseringsforbud. Hans senere verker ble preget av kulturpessimisme, noe som kommer til uttrykk i for eksempel (1948).