Lisboa-traktaten fjernet EUs søylestruktur og erstattet dem med politikkområder, der EU kan gjøre flertallsvedtak. Politikkområdene ble dermed overstatlige, men med kompetansen delt mellom EU og medlemsstatene. Tidligere hadde disse områdene vært rent mellomstatlige. EUs institusjoner kunne derfor ikke vedta forordninger eller direktiver på områdene, slik det da ble mulighet for.