I 1972 hadde «Sound of Jura» bevist fordelene med veifergeprinsippet ved å betrakte fergen som en del av et vegnettverk, så det neste skrittet var tatt ved å bestille to annenhånds svenske ferger, «Ölandssund IV» og «Ölandssund III» for levering i 1973. Da hadde de ansatte i Western Ferries blitt overbeviste tilhengere av Mørefergedriften, Arthur Blue utgav blant annet brosjyren «Sound of Sense: a study of ferry and Coastal shipping in Norway». De to svenske pendelfergene settes inn på Hunter Quay-McInroy Point fergestrekningen over øvre del av Firth of Clyde som etter 1991 blir det private fergeselskapets eksistensgrunnlag. Det vestskotske fergeselskapet har overlevd gjennom sin effektivisering til tross for økt konkurranse og fiendtlighet fra statsmyndighetene, og trives med sine nyere pendelferger som avløste de eldre. I skrivende stund har Western Ferries en flåte på fire pendelferger; «Sound of Scarba», «Sound of Seil», «Sound of Shuna» og «Sound of Soay», samtidige 40-personbilers ferger.