Den sosiale delen av oppholdet var viktig. Det ble arrangert turer og utflukter, og når været ikke tillot utendørsaktiviteter, ble det holdt foredrag, spilt musikk, oppført amatørskuespill, lest litteratur, holdt diskusjoner etc. Deltakerne på kursene var for en stor del norske, men gjennom Rotarys utvekslingsprogrammer kom flere studenter fra andre land på besøk til Godskegården. Arbeidet med virksomheten på Godskegården ble stadig mer omfattende. I 1969 ble besluttet å gjøre Godskegården til en stiftelse. Først ble denne kalt ”Natur- og friluftsliv”, senere ”Godskegården”. Både Bergen Rotary Klubb og Universitetet i Bergen var representert i stiftelsens råd og styre. Carl Godske døde i 1971, men virksomheten ble drevet videre av en del ildsjeler blant tidligere kursdeltakere som kalte seg ”kleppianere”. Interessen for tiltaket ble gradvis mindre, og i siste halvdel av 1990-tallet ble det klart at virksomheten ikke lot seg opprettholde. Man besluttet derfor å nedlegge stiftelsen mens den ennå var gjeldfri. Stiftelsen Godskegården ble avviklet i 1998, og eiendommen solgt til private. Godskegården fikk gjennom årene stor oppmerksomhet fra mediene, og virksomheten er beskrevet gjennom tallrike artikler i aviser og tidsskrifter. Carl Godske skrev en bok om gården og sitt arbeid med ungdommer, ”Oppdagerferden”, utgitt posthumt i 1971.