Begrepet stammer fra filosofen Paul Ricœur og benyttes mest i litteraturvitenskapen, men uttrykket lånes av og til inn i historiefaget og statsvitenskap. Særlig Friedrich Nietzsche, Sigmund Freud og Karl Marx omtales som tenkere som har utviklet teorier som er bygd på mistankens hermeneutikk. For Freud kunne mange psykologiske problemer «avsløres» som undertrykt seksualitet gjennom å tolke sine pasienters historier ut fra mistankens hermeneutikk. Marx hevdet at ideologi avspeilte fordekte klasseinteresser og herskerklassens særinteresser, og Nietzsche kunne avsløre «vilje til makt».