Karosseri, interiør, hjuloppheng og styring var helt nytt i forhold til forgjengerne. Karosseriet var bra i forhold til datidens sikkerhetsnorm, med støtabsorberende soner foran og bak, stiv kupé og rattstamme som skulle kollapse ved en kollisjon. Og selv om den nye bilen var både kortere og lavere enn P7, var både bagasjerom og innvendig plass større, og akselavstand og sporvidde var økt. Forstillingen var helt ny, og MacPherson-prinsippet var forlatt. Nå fikk man doble bærearmer og for første gang i den største modellen, tannstangstyring. Forstillingen var av konstruksjon i praksis lik den som ble introdusert i Taunus/ Cortina 1,5 år tidligere. Bakhjulsopphenget fungerte etter samme prinsipp som på forgjengeren Zephyr Mk4. En delt bakaksel, ikke ulikt det BMW og Mercedes hadde. Girkassene var hentet fra Taunus/ Cortina samt fra Capri 3000.