Etter at Lully falt i unåde hos kongen, og ikke minst under påvirkning av sin fromme morganatiske ektefelle, Madame de Maintenon, endret kongens musikksmak seg fra pompøs festmusikk til alvorlig kirke- og kammermusikk. I 1693 ble Couperin utnevnt til Thomelins etterfølger som organist ved det kongelige kapell i Versailles, og mens Delalande som hofforkesterets komponerte store kor- og instrumentalverk i Lullys stil, skrev Couperin framfor alt motetter og salmer i kammermusikkstil med høyst tre stemmer og én til to sangere, orgel/cembalo og en bassgambe.