Da lille Christiania med rundt 10 000 innbyggere skulle bygges ut som hovedstad fra 1814, var ikke forutsetningene for parkutvikling så gode som i mange større byer på 1800-tallet: Det fantes ikke noe slott med hage, ofte i barokk hagestil, som kunne bli offentlig park, slik som Tuileriene i Paris. Akershus festningsområde ga rom for de senere parkene Munkedammen, Grev Wedels plass og Kontraskjæret. Men det fantes ingen sammenhengende festningsvoll med vollgrav rundt byen som kunne rives og gi grunnlag for et parkbelte, som i Wien og København (Tivolihagen, Botanisk hage, Ørsted park og Østre anlegg). Byen hadde små kongelige jaktskoger på Bygdøy, men ingen dominerende områder i sentrale deler av byen som kunne gjøres til offentlige parker, slik som Londons kongelige parker og Tiergarten i Berlin.