Teksten er preget av den typiske litterære stil, som var utbredt blant kinesiske intellektuelle i Song-dynastiet, og som ble adoptert av høyt utdannede adelige i Japan. Dette er blandet med en egen og særegen stil. Sitatene viser det brede mangfold av litteratur som Dōgen hadde basert seg på og lest: Fra klassisk, kinesisk litteratur som f.eks. Konfucius frem til samtidens litteratur, såvel som buddhistisk litteratur. Shōbōgenzō har hatt betydning utover Zenbuddhismens rammer. I 1924 hevdet filosofen Tetsurō Watsuji (1889–1960) i sin avhandling (沙門道元, «munken Dōgen») at verket var et produkt av den «opprinnelige japanske tenkningen», som han ønsket å redde . I årene som fulgte ble teksten studert og gjenoppdaget av flere japanske intellektuelle.