McCartney visste godt at pengene fra salget av , i seg selv relativt beskjedent, kom til å gå inn i en felleskasse og Allen Klein ikke ønsket å betale ut dette til ham. Skulle McCartney leve av musikken sin, måtte han komme seg unna Klein. Dessverre for McCartney var det ikke mulig å saksøke Klein, fordi Klein ikke var en part i saken. Han måtte saksøke de som hadde ansatt ham, det vil si de andre tre medlemmene i The Beatles. McCartney levde på Lindas midler, og hadde dermed ingen valg. Nyttårsaften 1970 leverte ha inn stevningen, der han krevde en erklæring om at kompaniskapet be oppløst. Mellom utgivelsen av og stevningen hadde samtlige andre Beatles-medlemmer gitt ut sine soloalbum, alle med større kommersiell suksess. Lennon ga også ut et invervju der han skjelte ut -albumet som svært svakt. Da saksøkingen forelå, kom McCartney i enda dårligere lys, også i pressen. Rettssaken begynte 19. februar 1971, og varte i elleve dager. Retten ga McCartney medhold på alle punkter. De tre andre varslet øyeblikkelig at de ønsket å anke, men 26. april ble anken trukket tilbake I 1973 bestemte de tre resterende medlemmene av The Beatles seg for å saksøke Allen Klein.