I 1861 flyttet familien til Virginia. Faren var regiments-kaptein , og 15 år gammel fikk hun i 1862 befatning med krigens gru. Etter syvdagersslaget betraktet hun sammen med sin bror fra vinduet i sitt hjem hvordan sårede soldater vendte tilbake til millitærleiren i nærheten av Westcott-familiens hus. Plutselig sprang Katherine inn på kjøkkenet, hentet mat, og løp ut av huset for å gi soldatene mat og trøst.