Lǐ Báis trolig mest berømte dikt er (月下獨酌) hvor dikteren trekker seg tilbake med et krus vin og skåler med sin skygge og med månen. I Vesten regnes dette diktet nærmest for å være selve arketypen på et kinesisk dikt og det er blitt oversatt til nesten alle språk, gjerne flere ganger. (For en oversikt (dog uten noe skandinavisk språk), se ). Vin- og månetematikken gjentas også ellers ofte i Lǐs verker. Andre store temaer er vennskap og lengsel, dessuten naturopplevelser av fjell, bukter og furuskoger, og også kvinnelig skjønnhet. Av og til lykkes han i tillegg å komme med kritiske analyser av samtidige problemer som krig, korrupsjon, embetsskap eller vanlige folks harde liv.