Branting var finansminister i Nils Edéns regjering fra 1917 til 1918 og statsminister i 1920 og på nytt fra 1921 til 1923 (da han dessuten var utenriksminister) og fra 1924 til 1925. Alle Brantings regjeringer var mindretallsregjeringer utgått fra sosialdemokratene. Han la dermed grunnlaget for at sosialdemokratene skulle bli et styringsdyktig parti.