Samtidig var han opptatt av å samle eldre angleskotsk litteratur. Denne agendaen var viktig for ham på grunn av den enorme populære «keltomania» som ble skapt over hele Europa etter Ossian-diktene som skotske James MacPherson tilsynelatende hadde oppdaget i de skotske høylandene. Pinkerton sto midt i en politisk og kulturell ‘krig’ om hvordan fortiden skulle oppfattes. Fortiden og historien var ikke noe som lå uforfalsket og så ble oppdaget, men ble skapt eller erobret. Ettersom det var vanskelig å spore angleskotsk litteratur skrev Pinkerton sin egen. Hans angleskotske, eller slik han selv så det – gotisk-piktiske – fortellinger om (= eller Knut den harde av Danmark) ble påstått diktet i 1719 av en . Pinkerton hadde planlagt en fortsettelse av dette episke verket, men da han ble avslørt av Joseph Ritson ga han opp forfalskeriet.