Romersk tonsur besto av at man barberte toppen av hodet og lot det være en ring av hår rundt. Denne skikken hevdes å gå tilbake til apostelen Peter. Det fortelles at da Theodor av Tarsus skulle vigsles som erkebiskop av Canterbury i 668, måtte han la håret vokse en periode slik at hans orientalske tonsur kunne gjøres om til romersk. Selv om tonsur ikke hadde vært i bruk i mer enn et par hundre år i Bedas tid, mente han skikken stammet fra Peter som en etterligning av Kristi tornekrone. Ifølge Beda gir tonsuren «konstant beskyttelse mot onde ånder, og er en fast påminnelse om at munken må korsfeste sitt kjød med alle dets feil og onde lyster».