I 1938 overtok Hasvoll ledelsen av et barnehjem i den jødiske menigheten i Oslo. Barnehjemmet hadde tatt i mot jødiske barn fra Østerrike og Tsjekkoslovakia. Etter at jødeforfølgelsen hadde startet i Norge i 1942, flyktet hun til Sverige med 14 barn, seks jenter og åtte gutter i alderen 8 til 14 år. Det startet den 25. november 1942 da Hasvoll fikk et varsel fra Nic Waal om ryktene om det som skulle skje samme natt. Den 26. november 1942 ble 532 norske jøder fraktet med «Donau» og videre til utryddelsesleiren Auschwitz. Barna i barnehjemmet ble først bragt til Gudrun og Ragnar Karlsens leilighet på Grorud. Derfra ble de bragt i to puljer til Gerda Tanbergs leilighet på Ullern. Der lå de i dekning til Waal og Tanberg hadde organisert transport til Sverige. Flukten til Sverige foregikk i to puljer, der Hasvoll og bare gutter reiste først, deretter de øvrige. Barna kjørte med drosje til en tømmerkoie ved Kongsvinger. Derfra gikk det til fots over grensen. I Sverige flyttet de inn i huset Engabo i Alingsås utenfor Göteborg. For flukten og redningsaksjonen ble Hasvoll og hennes medhjelpere tildelt Yad Vasheims æresbevisning Rettskaffen blant nasjonene. Blant barna som flyktet til Sverige var Berthold Grünfeld. Hans datter Nina Grünfeld er oppkalt etter Hasvoll.