Teksten er formet som en fortelling av Buddha. Der beretter han om sin tilstand før opplysningen, hvordan han hadde bekymringer for fødsel, sykdom og død i verden, og hvordan han oppdaget de betingelser som førte til deres opphør. Han beskriver dette som en lignelse om en reisende som vandrer gjennom en skog og oppdager en urgammel og forlatt by. Den reisende kunngjør sin oppdagelse for kongen, som sørger for å restaurere byen. Den gamle byen blir brukt som et symbol på en urgammel vei, som opplyste har vandret på i uminnelige tider forut for Buddha, og restaureringen av byen symboliserer etableringen av det buddhistiske samfunn.