Knut Hermundstad gjengir en fantasifull versjon fra Bagn med mange vandremotiv: Før de bygde kirke på Bagnsmoen, sto kirka på Flatåker på Ulejordet. Da første messe etter reformasjonen skulle feires, merket presten at menigheten listet seg ut av kirka, en etter en. Da kirken var tom og han sto der alene, gikk han også ut og fikk se at det var en stor hulder som sto på Langebergsenda og stuta en vakker lått på horn. Presten sendte noen trolldomsord mot henne og da ble hun så sint at hun kastet tre steiner etter kirka. Den ene falt ned på Ellendhaugsjorde. Den er sprengt bort nå, men var stor som et hus. Den andre ligger rett nedenfor der kirka sto og den tredje ligger på Øydgardsjordet. Da huldra hadde kastet steinen kom det en svart vær etter berget og stanga henne utfor Langeberg. Året etter fant de beinrangelet etter henne og leggbeinet var ni alner langt. Låtten hun spilte kalles Langeberglåtten.