Bakgrunnen var en anklage for ritualmord, fremført mot jødene i Damaskus, som ble beskyldt for å ha myrdet en kapusinermunk og hans hustjener. Pogromer og uroligheter, fengslinger og tortur, fulgte. Dette ble nøret opp under av den franske konsul i byen, Benoît Ulysse de Ratti-Menton, og han fikk med seg lokale katolske klosterfolk. Blant dem var den forsvunne prests medbror, pater Tusti, som var en fanatisk jødefiende, og som så forsvinningen/mordene i sammenheng med den tilstundende jødiske pessahfest. Han påstod at jødene aktet å benytte deres blod i rituelle handlinger da.