De aller første bygdelagene som søkte tilslutning til Nynorskland lå på Sunnmøre og i Setesdal, og fra den spede begynnelse på slutten av 1800-tallet gikk bygdelag etter bygdelag inn i Nynorskland til det nådde sin største utbredelse omkring annen verdenskrig. Da omfattet Nynorskland hele Vestlandet, store deler av Agder, de indre bygder i Hedmark og Buskerud, i tillegg til vesentlige deler av Oppland, Telemark, Trøndelag, Nordland og Troms. Det var kun flatbygdene på indre Østlandet, fylkene rundt Oslofjorden, Telemarks- og Sørlandskysten til Lista, byene på Vestlandet og deler av Trøndelag og Nord-Norge som ikke ble innlemmet i Nynorskland.