På begynnelsen av 1900-tallet var det klart at Dulong-Petits lov ikke lenger er gyldig ved lavere temperaturer. Alle stoffer har da varmekapasiteter som er systematisk lavere enn den spesielle verdien 3. Dette fikk sin forkllaring i 1907 da Albert Einstein foreslo en enkel oscillatormodell hvor oscillasjone til et atom i et fast stoff ikke lenger er beskrevet ved klassisk mekanikk som ligger bak ekvipartisjonsprinsippet. På samme måte som egenskapene til sort stråling var blitt forklart av Max Planck noen år tidligere ved at slike oscillatorer bare kan oppta og avgi energi i diskrete kvant, foreslo Einstein at det samme må skje under oppvarming. Hans modell forutsier også at den spesifikke varmen må gå mot null når den absolutte temperaturen til stoffet gjør det i overenstemmelse med eksperiment. Noen få år senere ble denne enkle modellen forbedret av Peter Debye og fikk den form den fremdeles har i dag.