Frontkjemperne ble opprinnelig rekruttert for å bistå Finland i kampen mot Sovjetunionen etter deres ydmykende våpenhvilebetingelser etter vinterkrigen. De ble også vervet for å kjempe mot bolsjevismen, spesielt fra 1942 og utover, da de norske nazistiske myndighetene lovet å sette dem opp som norsk avdeling, under norsk flagg og kommando, som en oppbygging av en ny, norsk hær (Den norske legion). Men senere ombestemte tyskerne seg, og de norske frontkjemperne ble spredt på ulike Waffen-SS avdelinger under tysk kommando. Disse kontrakts- og løftebruddene skapte stor forbitrelse i mange frontkjemperkretser mot NS' leder Vidkun Quisling og hans medhjelpere.