I begynnelsen av 1700-tallet fantes det mange frimurerlosjer som ikke var tilknyttet den nye storlosjen. På 1730-tallet og 1740-tallet utviklet storlosjene i Irland og Skottland en økende antipati mot den engelske storlosje. Irske og skotske frimurere som besøkte og bodde i London, oppfattet den engelske storlosje som moderne avvikere fra det opprinnelige frimureriet, og følte en sterkere tilknytning til engelske losjer som stod utenfor storlosjen. Disse frimurerne følte seg også fremmede overfor den engelske storlosjens aristokratiske natur.