Utbyggingsarbeidet fant sted i tynt befolkede permafrost-områder under tøffe klimaforhold. I 1907–1913 ble den vestlige delen av strekningen bygget fra Kuenga til Urjum. Før de kunne gå i gang med å bygge jernebanestrekningen måtte man bygge en egen vei for å få arbeidere og materialer til området, for dette fantes ikke fra før.