Manihiki befinner seg på toppen av et 4 000 m høyt undervannsfjell. Tradisjonelt har øya vært en viktig kilde til mat for naboøya Rakahanga, ved at innbyggerne herfra har kommet til Manihiki dersom de selv har lite mat, slik at naturressursene får fornyet seg. Denne reisingen førte til tap av menneskeliv, og ble forbudt av misjonærer i 1852. Etter dette har befolkningen på disse to øyene vært delt.