Drapet på John Comyn var en avgjørende handling i skotsk politiske historie. Like etter dette hadde Bruce blitt kronet med full støtte fra den skotske kirken, som effektivt satte et pavelig interdikt til side, selv om han fortsatt møtte noen formidable hindringer. Maktbalansen i Skottland skiftet kraftig til fordel for engelskmennene. Den største svakheten ved kampanjene til Edvard I av England, praktisk talt fra begynnelsen, var at han ikke var i stand til å bygge en varig allianse med den skotske adelen, en tradisjonell maktbase som hans styre var avhengig av: venner i et øyeblikk ble lett fiender i det neste. Med drapet på John Comyn var hans omfattende nettverk av familie og slektninger garantert å kjempe på Englands side mot Robert Bruce, som de nå anså for å være det største onde. MacDougall-klanen, Comyns allierte, var ledet av John MacDougall og støttet kong Edvard II av England mot en felles fiende. I tillegg var John Comyn den yngre nevø av den fjerde MacDougall, høvding Alexander av Argyll, lord av Lorn. John MacDougall hadde dermed også en blodfeide å hevne. Den formelle fredsavtalen mellom Bruce og MacDougall gikk i tillegg ut i løpet av 1308. Neil Campbell kalte sammen sine menn for å støtte Robert Bruce. Han ville sannsynligvis ha støttet hvem som helst på motsatt side av MacDougall, for i Skottland var det «kith and kin always ranked higher than politics» (slekt og venner rangerer alltid høyere enn politikk), som en skotsk skribent uttrykte det.