I 1954 ble han utnevnt til spesialassistent til presidenten for utenrikssaker (noen ganger referert til spesialassistent til presidenten for psykologisk krigføring). Han fikk i oppdrag å gi presidenten råd og assistanse innen utviklingsprogram som diverse deler av regjeringen kunne benytte for å motvirke utfordringer relatert til Sovjetunionens utenrikspolitikk. Som del av hans ansvarsområde ble han utnevnt som presidentens representant på Operations Coordinating Board (OCB), en komite av USAs nasjonale sikkerhetsråd. De andre medlemmene var utenriksdepartementets statssekretær, forsvarsdepartementets visesekretær, direktøren av Foreign Operations Administration og CIA-direktøren. OCBs hensikt var å overvåke koordinert gjennomføring av sikkerhetspolitikk og planer, inkludert hemmelige operasjoner.