I løpet av disse årene ble Rossetti forsøkt overtalt til å grave opp diktene sine fra hustruens grav. Til slutt går han med på det. Charles Howell, «en tvilsom småsvindler som har utpekt seg selv til Rossettis sekretær», skaffet de nødvendige tillatelser til å åpne kisten og redde manuskriptene. Gravingen blir utført i all hemmelighet ved midnatt tidlig i oktober 1869, syv år etter hustruens død. Tilstede er Howell, en advokat, en lege og to gravere. Rossetti selv orket ikke å delta i «denne redselsfulle og makabre gjerning», men ventet nervøs og full av selvbebreidelser i Howells leilighet. Da kistelokket ble skjøvet fra viste det seg, påsto Howell til Rossetti etterpå, at Lizzies bleke skjønnhet var uforminsket og at hennes gyllenrøde hår hadde vokst i graven.