Paulus' virksomhet som den fremste kristne misjonæren utenfor den jødiske kulturen i Jerusalem og Galilea kommer også til uttrykk i metaforene han anvender seg av. Mens evangeliene henter sine metaforer fra jordbruk og fiske velger Paulus urbane metaforer og eksempler «hentet fra templene, idrettsbanen, skolene og rettssalene». I tillegg til å være en oppvisning i ferdigheter i gresk retorikk og jødisk rabbinsk fortolkningstradisjon kan brevene også sees som en manifestasjon av at Paulus hadde de materielle forutsetningene for å kunne skrive brev: tilgang til skrivesaker, råd til å leie en slave som skriver, og råd til å utruste sendebud som bringer brevene til mottagerne.