I det 4. århundre f.Kr. ble dette bildet endret til at de som tok seg av politikken i forsamlingen og de som ledet hærene vanligvis var forskjellige mennesker. Dette skyldtes den økende kompleksiteten både i militære affærer og i administrasjonen av byen. På den militære siden ble bruk av leiesoldater mer og mer vanlig, der ledere av leiesoldater noen ganger til og med fikk borgerskap slik at de kunne velges til generaler. Med tapet av imperiet fra det 5. århundre, ble økonomien til Athen mer og mer anstrengt og en rekke nye finansielle embeter ble viktige. Disse, sammen med eksperter i taleteknikk i forsamlingen, skjøv generalene ut av deres politiske rolle. Innen det 4. århundrets slutt ble også generaler valgt fra folket som helhet og var ikke lenger knyttet til stammene.