Isabella og Albrekt tiltrådte i realiteten posisjonen som De spanske Nederlandenes regenter i år 1601. Deres regjeringstid er blitt beskrevet som De spanske Nederlandenes gullalder, og de ble kollektivt kalt de to «erkehertuger». Deres regjeringstid gavnet den økonomiske vekst og gjenoppbyggingen etter fire tiår med krig, fikk bilagt de gjenværende rester av antispansk opposisjon, konsoliderte huset Habsburgs makt over territoriet og grunnla en følelse av identitet i området som forskjellig fra de kalvinistisk pregede frie Nederlandene.