Erkebiskopen hadde etter sættargjerden rett til å ha ett hundre skattefrie setesvenner, og biskopene kunne ha førti setesvenner hver. Setesvennene hadde på samme måte som adelen, full skattefrihet på sine setegårder. De var også fritatt for leidangtjeneste, men erkebiskopen kunne på selv tilkalle setesvennenne til militærtjeneste for seg.