I sin nyeste bok (2006) hevder han at Israels første leder, David Ben-Gurion, og hans sosialistiske kolleger allerede fra 1930-årene besluttet at araberne i Palestina «må vekk, men vi trenger et passende øyeblikk for å få det til, som en krig», slik Ben-Gurion skrev i et brev til sin sønn i 1937. Pappe sier videre at, allerede før FNs delingsplan var vedtatt, gjorde Ben-Gurion det derfor klart at de jødiske militærstyrkene måtte være i stand til ikke bare å stå imot et mulig angrep fra de arabiske nabolandene, men også å erobre så mye av Palestina som mulig, og helst hele landet. I begynnelsen av mars 1948 ble dette konkretisert i en plan, den såkalte «Plan D», som omfattet erobring av et adskillig større område enn det FN hadde tildelt jødene, og der enhver motstand måtte slås ned, «de væpnede styrkene må utryddes, og befolkningen må fjernes».