Under «oppdragelsen» motsier Lessing dessuten neologenes begrunnelseshensyn med en – i det minste – balansert begrunnelse, som ved nærmere undersøkelse til og med er den dominerende delen av den dialektiske forbindelsen. Til slutt implementerer hele konseptet i boken en konstruktiv kritikk av ortodoksi, der Lessing stiller spørsmål ved sin egen religion i detalj, setter den på nivå med andre religioner og prøver å nå en felles kjerne, det «evige evangelium» eller «fornuftens kristendom».