Hennes første roman for et voksent publikum, , ble utgitt i 1977 og ble nominert til Bookerprisen. Hun gjentok det i 1984 med , og vant i 1987 prisen for som forteller om en kvinnes stormfulle liv mens ligger døende i en sykehusseng. Som med alle hennes bøker er preget av en nær oppmerksomhet til minnenes kraft, fortidens virkning på nåtiden, og spenningene mellom de 'offisielle' og de personlige historiene. Hun utforsket de samme tema mer direkte i sine sakprosabøker (2001) og (1994), en minnebok fra hennes egyptiske barndom.