En annen versjon av denne fortellingen hevdet at Vilhelm red til hennes fars hus i Lille, trakk henne ned på gulvet, igjen ved hennes fletter, og slo henne for han dro. Boudewijn ble opprørt, men før de trakk sverd, avgjorde Matilda saken ved å slå fast at hun ikke ville gifte seg med noen andre enn Vilhelm; selv ikke et pavelig forbud av pave leo IX ved kirkemøte i Reims på grunnlag av blodsslektskap fikk henne ikke til å ombestemme seg. Vilhelm og Matilda ble gift etter en forsinkelse en gang rundt 1051-1052. En pavelig dispensasjon kom endelig i 1059 fra pave Nicolaus II. Lanfranc, som på dette tidspunktet var prior ved klosteret Bec, forhandlet med Roma og dispensasjon kom først i stand da Vilhelm og Matilda hadde sagt seg villige til bygge to kirker som bot.