Keiser Trajan gjeopptok fiendtlighetene mot Dakia og, etter et usikkert antall med kamper, beseiret han den dakiske hærfører Decebalus i andre slaget ved Tapae i 101. Med Trajans tropper som presset mot dakernes hovedstad Sarmizegetusa Regia, inngikk Decebalus atter fred. Decebalus gjenoppbygde sin makt i løpet av de neste årene og angrep romerske festninger i 105. Som svar marsjerte Trajan på nytt inn i Dakia, beleiret den dakiske hovedstaden i beleiringen ved Sarmizegetusa, og herjet og ødela den ned til grunnen. Med Dakia undertrykt kunne Trajan invadere det parthiske riket i øst, og hans erobringer førte til at Romerriket fikk sin største utstrekning. Romas grenser i øst ble indirekte styrt ved et system av klientstater for en tid, noe som førte til mindre direkte krigføring enn i vest på denne tiden.