I trilogien (, 1947; , 1948; , 1952) tar han utgangspunkt i folkeminne fra Åmli om det tragiske kjærlighetsforholdet mellom Inger Tverrstøyl og Knut Mjåvasstøyl fra tidlig på 1700-tallet, som han utdyper med arkivstudier fra rettsmateriale. Paret ble beskyldt for incest etter gammel rettsforståelse (at en enkemann er sammen med sin avdøde kones søstre), og levde lenge som fredløse i heiene.