I Mallings første seperatutstilling ser vi tydelig flere av elementene som skal bli så betegnende for hans billedunivers. Utgangspunktet er barnet og naturens tilsynelatende uskyldighet, men det blander seg raskt inn urovekkende og voldelige elementer i idyllen. Han beveger seg uanstrengt inn i et univers som spenner fra Hieronymus Bosch' fantasimyldrende helvetesvisjoner, til barokkens stilleben og Elsa Beskows barneeventyr. «Et slikt spenn mellom det naive og det dekadente ligger også under alle Mallings tegninger, men uttrykt i en surrealistisk blanding av elementer og referanser. Slik maner de fram mørke psykedeliske tablåer som virker både fremmedartede, urovekkende og forlokkende,» som filosofen Anders Dunker skriver i utstillingsteksten.