Den raske tyske erobringen av Frankrike i 1940 har i ettertid blitt fremstilt som et hovedeksempel på såkalt blitzkrieg (en taktikk hvor en overvelder fienden ved strategisk omringning utført av panserstyrker, understøttet av overlegne luftstyrker som så får fiendens forsvar til å kollapse). Ifølge den tyske militærhistorikeren Karl-Heinz Frieser, hevder de fleste studier og bøker om emnet at felttoget ble planlagt som blitzkrieg. Frieser mener at hans studier av tyske militærhistoriske arkiver, så vel som tilsvarende franske arkiver og intervjuer med tyske veteraner fra felttoget, viser at felttoget i vest ble gjennomført på en annen måte, enn det ble planlagt. Frieser hevder videre at begrepet blitzkrieg ikke ble utviklet av Hitler på et strategisk nivå, og deretter ble utført taktisk via operasjonsnivået, men at det gikk motsatt vei. Grunnlaget var tyske erfaringer med såkalte stormsoldater under første verdenskrig. Blitzkrieg ble av blant andre general Heinz Guderian utviklet for bruk på det taktiske nivået. Blant de som anerkjenner blitzkrieg på det operasjonelle og taktiske nivået, men avviser blitzkrieg på det strategiske nivået, er historikeren Hew Strachan.