Schumacher hørte til de viktigste skikkelser i Hamburgs kulturhistorie, og var blant de viktigste tyske byarkitekter gjennom tidene. Hans kunstneriske linje ble kalt (saklig), men bygningene inneholdt likevel kompositoriske og billedlige kvaliteter, og i mursteinsfassaden fantes også fantasifulle dekorasjoner. Han sto mellom historismen og det klassiske moderne. Schumacher stilte seg negativ til dogmatiske uttrykk, om det så var den konservativ-revolusjonære mursteinsekspresjonismen, eller den moderne avantgardismen. Han var i sin holdning sosial og liberal, reflektert og historisk bevisst, og nysgjerrig på ny erkjennelse.