Tradisjonelt ble råjern fremstilt i masovener der jernmalmen ble smeltet med koks. En elektrisk råjernsovn ble utviklet av de norske ingeniørene Georg Tysland og Ivar Hole. Denne ble kalt for Tysland-Hole-ovnen, og var i mellomkrigstiden en av de mest avanserte metodene for jernsmelting. Ovnen ble videreutviklet og patentert av A/S Elektrokemisk (Elkem). Fordelen med Tysland-Hole-ovnen var at den sterkt reduserte forbruket av koks og kull, samt at elektrisitet var noe som kunne skaffes billig og i store mengder med vannkraftutbygging som kom i Norge. En annen oppfinnelse som ble benyttet i Tysland-Hole-ovnen var söderbergelektroden, som norske ingeniører hadde utviklet noen år tidligere. Den muliggjorde at metall kunne smeltes kontinuerlig, det vil si uten at prosessen måtte stoppes helt for å skifte elektrode. Elektroden ble fremstilt fortløpende mens den ble forbrukt. I mellomkrigstiden ble elektroden tatt i bruk av aluminiumsindustrien overalt i verden.