Klippfiskproduksjonen skapte fra midt på 1700-tallet en egen type landskap som vi finner fra Sunnmøre og oppover Nordlandskysten. Særlig hadde klippfisklandskapet omfang på ytre del av Nordmøre, omkring byen Kristiansund. Klippfisk tørkes gjerne på svaberg, og der det ikke var tilstrekkelige arealer med naturlige svaberg ble torv og vegetasjon fjernet for å lage nye klippfiskberg. Klippfisk er godt saltet før den legges til tørk, og noe av saltet blir liggende igjen på berga. Saltet holder i fortsettelsen ny vegetasjon borte. Utendørstørking av klippfisk tok slutt i 1960-åra og etter den tid er denne type kulturlandskap sakte, men sikkert i ferd med å forsvinne igjen. Norsk klippfiskmuseum i Kristiansund forsøker å bevare et eksempel på klippfisklandskap på Milnbergan.