Masovnen, hvor metallet ble smelta ut av malmen, var det sentrale byggverket ved verket. Hytta rundt ble satt opp etter selve ovnen. Blåsebelgen til ovnen ble drevet av et vannhjul. Vannhjulet var et overfallshjul. Det er usikkert om pukkinga ved smeltehytta foregikk med håndkraft eller mekanisk med et vannhjul, som var det vanlige. Trekullet ble oppbevart i kullhuset, et enkelt byggverk. Ved verket sto også ei smie og et materialhus. Bokholderen og bergskriveren hadde kontorer i driftsbygningen. Arbeiderne holdt til i to arbeiderbrakker. Bygningene på garden Sand ble antakelig også brukt som losji for ansatte ved verket. En stall ble også benytta. Det ble satt opp et nytt sagbruk og bygd en demning av partisipantene. I 1724 ble alle anlegga, gruvene og malmbeholdninga ved verket taksert til 1 065 riksdaler og 67 skilling. Sogneprest Peter Schvane Bang skrev i sin «Beskrivelse over Oudalens Præstegjeld 1784» «man seer endnu Masovnen og andre Levninger af Værkets Bygninger mellom to store Søer ved et stærkt Vandfald».