Det utviklet seg deretter en praksis der tittelen høykommissær ble benyttet av Storbritannia og dominionlandene. Dette hadde også sammenheng med at generalguvernørene gikk over til å representere kronen og ikke lenger også regjeringen i London. I 1928 utnevnte Storbritannia den første høykommissær for å ivareta sine interesser i Canada. En høykommissær til Sør-Afrika fulgte i 1930. Denne overtok samtidig generalguvernørens rolle som høykommissær i Basutoland, protektoratet Bechuanaland og Swaziland. Dominionlandene sendte i første omgang imidlertid ikke høykommissær seg i mellom. Etter hvert utviklet landenes handelsrepresentasjon seg til å få status av høykommissær.