Til tross for sin lett lutende og noe slentrende opptreden var Archibald velsignet med naturtalentet til å score mål ved jevne mellomrom og han hadde en vidunderlige ballkontroll. Med sin rolige og kontrollerte pasningssikkerhet minnet Archibald stadig Easter Road-publikummet på hvorfor hans talent hadde brakt ham til de største scenene i europeisk fotball. 15. april 1989 forlot Archibald Hibs-garderoben for godt, etter at han hadde fått vite at han bare skulle sitte på benken i oppgjøret mot Motherwell. Innkjøpet av ny engelsk spiss til Hibs gjorde at den siste tida i Leith innebar lite spilletid for Archibald.