Tunnelen går fra Gihonkilden og til Siloamdammen. Om den faktisk ble bygget under Hiskia, da er den datert til en tid da Jerusalem forberedte som for en forestående assyrisk beleiring, ledet av den assyriske herskeren Sankerib. Ettersom Gihonkilden allerede var beskyttet bak massive tårn og inkludert i byens forsvarsmur, synes det som om Jerusalem hadde mer enn nok vann for å motstå en beleiring selv uten denne tunnelen. I henhold til Ahron Horovitz ved Megalim-instituttet kan tunnelen bli tolket som en ekstra akvedukt for å holde hele utfloden av kilden innenfor området av bymurene, som inkluderte nedstrømmen fra Siloamdammen, og med den særskilte hensikt å forhindre at fienden fikk tak på vannet. Både kilden og dammen i enden av tunnelen ville ha blitt brukt av innbyggerne som vannforsyning. Soldater på utsiden av murene ville ikke ha nådd noe av det ettersom selv overskuddsvann fra kilden ville ha forsvunnet inn i et karstsystem lokalisert rett utenfor den sørlige enden av bymurene. I kontrast til dette, det tidligere vannsystemet slapp alt det vannet som byens befolkning ikke benyttet inn i Kedrondalen i øst hvor beleiringstropper ikke kunne ha fått fordeler av det.