Sommeren 1939 ble avlivingsprogrammet utvidet fra barn til voksne noe som var mer ambisiøst og omfattende. Blant de medvirkende var professor i psykiatri Max de Crinis, direktør for psykiatri ved Universitetet i Heidelberg Carl Schneider, professor Berthold Kihn i Jena, professor i psykatri ved Unviersitetet Würzburg Werner Heyde. Bouhler forklarte disse og andre inviterte til oppstartmøte at avliving av psykiatriske pasienter ville frigjøre kapasitet ved sykhusene og forsikret om at de var immune mot straffeforfølgelse. Ingen av de inviterte trakk seg da Bouhler tilbød. Etter møtet med Bouhler ble egnet personell rekruttert ved institusjonene.