Etter krigen i Mauritania reiste Maximianus til nordlige Italia og levde et bedagelig liv i palassene i Milano og Aquileia, og overlot krigføring til sin underordnede Konstantius I Klorus. Han var langt mer aggressiv i sitt forhold til senatet enn Konstantius, og forfatteren Lactantius hevder at han terroriserte senatorene til det punkt hvor han falskt anklaget og deretter henrettet en rekke av dem, inkludert prefekten i Roma i 301/302. I kontrast beholdt Konstantius et godt forhold til senatorene og aristokratiet i Roma, og tilbrakte sin aktiv tid med forsvaret av riket. Han gikk imot frankerne i 300 eller 301, og på nytt i 302 – mens Maximianus hvilte ut i Italia – fortsatte krigføringen mot germanske stammer i øvre Rhinen.