I den femte og sjette strofen oppdager vi at skildringene i strofene er av en av en opphøyet natur, der kvinnen tilber «natten» som gradvis veiledet henne til å kunne forene seg med sin Elskede . Den sjette strofe tar henne videre til prosessen for å nå denne kjærlighetsforeningen, og mot slutten av denne strofen sover hennes Elskede på brystet og frisker opp hennes hjerte . Disse strofene beskriver den siste fasen mot Gud; "Den enhetlige stien", der man opplever forening, der sjelen har muligheten til å forene seg helt med Gud (som tydelig er det mest ønskede scenariet i mystisk litteratur) .