J.K. Rowling sier at Lulla er en slags «anti-Hermine». Det er fordi Lulla tror på ting kun ut ifra overbevisning, mens Hermine må begrunne sine tanker på logikk og fakta hun leser i bøker. Hermine forsøker stadig vekk å få Lulla til å endre overbevisning, men til ingen nytte. Lulla vakler ikke i det hele tatt, noe Hermine ser ut til å forstå mot slutten av .