I greske kilder er substantivet hovedsakelig bevitnet som Μακεδών (), men med to unntak: den poetiske formen Μακηδών hos Hesiodos med lang midtre vokal som tjente metrisk verseføtter til daktylisk heksameter, og Mάκεδνος eller i latinsk form som som har og avlyd hos Apollodorus. Den vikende aksentbetoning minner om to makedonske personnavn, Κοῖνος og Βάλακρος (attisk gresk adjektiver: ), men verken eller er den opprinnelige stavingen av det, skjønt det kan ikke bli bevist. Endelsen , enten som doriske som hos Herodotos, eller , en sjelden poetisk epitet som henviser til å være høy eller lang, synes ikke å være bevitnet i epigrafikk eller benyttet av makedonerne selv.