Evans forlot Canada i 1846 og døde like etter, men det at stavelsesskriften var så lett å lære og bruke sikret den fortsatt bruk blant de innfødte, til tross for motstand fra europeerne. I 1849 skrev den anglikanske biskopen for Rupert's Land at «noen få av indianerne kan lese ved hjelp av disse stavelsestegnene; men om de bare hadde lært å lese sitt eget språk med våre bokstaver, ville de ha vært ett steg nærmere å lære seg det engelske målet.» Men stavelsesskriften hadde slått rot blant creene (og leseferdighetene deres var større enn hos både de engelske og de franske kanadierne), og i 1861, femten år etter at Evans døde, publiserte British and Foreign Bible Society en bibel skrevet med cree-stavelsesskrift. Da hadde både protestantiske og katolske misjonærer tatt i bruk stavelsesskriften i misjonsarbeidet sitt.