I 1988 ble Fredheim utestengt fra idretten i to år for brudd på dopingreglementet. Fredheim nektet å la seg dopingteste under en uanmeldt dopingtest, og han forsvarte seg i etterkant med at dopingkontrollørene ikke hadde legitimert seg og ikke fulgt gjeldende prosedyrer. NIFs domsutvalg la til grunn at dopingkontrollørenes fremgangsmåte kunne kritiseres, men at dette ikke var avgjørende, idet det var på det rene at Fredheim kjente den ene dopingkontrolløren fra tidligere og at kontrolløren hadde klargjort overfor Fredheim at han var pålagt kontroll. Fredheim anket utestengelsen, men appellutvalget i Norges Idrettsforbund kom enstemmig til at domsutvalgets kjennelse skulle opprettholdes.