I 1840 ble han organist i Saint Germain l'Auxerrois. Han brukte stillingen til å promotere verker av døde komponister som ikke ble særlig verdsatt i Frankrike på den tiden, blant andre Girolamo Frescobaldi og François Couperin, og mest av alt, komponisten som ble vurdert som ugjennomtrengelig og uspillbar, Bach. Han ble ikke populær av dette, og ble avskjediget i 1851. Han døde som en enkel pianolærer, men nøt respekt og tillit hos en nær sirkel av venner, blant andre Marie Bigot, Pierre Baillot, Friedrich Kalkbrenner og Johann Baptist Cramer.