Troen at hvert individs personlige integritet generelt er viktigere enn tradisjonelle jødiske lover og skikker, samtidig som det er anbefalt at hver persons religiøse praksis forholder seg til tradisjoner og godtatt gruppepraksis. Dette fører generelt til større grad av tradisjonell religiøs praksis blant rekonstruksjonistiske jøder enn blant reformjøder. En positiv holdning til moderne kultur. Troen at både tradisjonelle rabbinske studiemåter og moderne forskning og tekstkritikk er gyldige måter å lære om og fra jødiske religiøse tekster. En ikke-fundamentalistisk måte å undervise jødiske trosprinsipp på, kombinert med synet at ingen jøde behøver å godta alle — eller noe som helst — trosprinsipp. Avvisningen av synet på jødene som et utvalgt folk. Avvisningen av mirakel og et gudssyn som er mer deistisk enn teistisk.