Sveriges kronprins Karl Johan Bernadotte gikk inn i slaget ved Leipzig på alliert side, med tanke på å vinne Norge. Med Napoleons tap i Leipzig 16.–19. oktober 1813 stod Russland og Sverige sammen bak kravet om dansk avståelse av Norge, og Karl Johan hadde ved to anledninger under krigføringen fått presset fram konkrete britiske støtteerklæringer. Britene ønsket nå den svenske «nordhæren» satt inn i Holland, men Karl Johan nektet og gikk med tsarens støtte i stedet til angrep på den danske hær i Holstein 7. november. Danskenes verste scenario var nå en avståelse av både Norge og de danske øyene til Sverige, og en prøyssisk innlemmelse av Jylland – med tilhørende utslettelse av den danske stat. Snart var danske soldater innesperret i festningen i Rendsburg, mens mann satt landfast på Fyn – konfrontert med svenske og russiske feltsoldater. Russiske kosakker ble observert så langt nord som ved Kolding og Ribe. De østerrikske meglingsforsøk overfor Sverige og Russland hadde mislykkes, det eneste stormaktene fikk gjennomslag var en våpenhvile som Karl Johan måtte godta 15. desember.