På herregårder og blant velstående borgere i byene ble det oppført våningshus som kunne være langt større enn vanlig på landsbygda, og som kunne avvike betydelig fra lokal byggeskikk, ofte påvirket av forbilder i utlandet. I slike miljøer ble det etter hvert innført mer differensierte husplaner med separate rom for mange formål. Det ble tidlig utskilt egne kjøkken, og senere kom også spisestuer og soverom. Mange rom fikk sammensatte betegnelser med -stue eller -kammer som siste ledd, for eksempel og .