Et svært karakteristisk trekk for Fosna-boplassene langs kysten er at de er knyttet til strandlinjene. Arkeologene antar at steinalderjegeren anla boplassen ved eller i nærheten av strandlinjen, og hele levemåten var knyttet til havets ressurser. Funnplassene kan langt på vei dateres etter strandlinjene: Jo høyere over dagens havnivå, desto eldre er boplassen. I istiden var landet presset ned av isen, og etter at isen trakk seg tilbake har landet hevet seg - først raskt, senere saktere. De eldste Fosna-boplassene (10 000-8000 f.Kr.) finner man derfor høyere i terrenget enn de yngre boplassene fra f.eks. Nøstvet-tid.