I løpet av Neros styre ble han foraktet av folket i Roma på grunn av sin forfengelighet og for at han var utilstrekkelig og fullstendig udyktig som leder. Han fikk en hustru henrettet og en annen sparket han i hjel. Det førte til en sammensvergelse mot ham som endte med at han ble tvunget til å begå selvmord den 9. juni 68. Selvmordet ble fulgt av en kortvarig periode med innbyrdeskrig, den første borgerkrigen siden Marcus Antonius’ død i 30 f.Kr. Med Neros død var det også slutt med familien til Augustus på keisertronen i Roma. Mellom juni 68 og desember 69 var Roma vitne til de påfølgende oppstigning og påfølgende fall av keiserne Galba, Otho, og Vitellius, inntil den endelige etterfølgelsen av Vespasian som keiser i juli 69, den første fra det flaviske dynasti.