I nordlige Mesopotamia var mitanniene berømte førere av stridsvogner. navnene på deres konger opptrer i nedtegnelser fra rundt 1500 f.Kr. deres navn var indiske, og et av dem hadde betydningen «har angripende stridsvogn». Deres folk snakket ikke et indoeuropeisk språk, men hurrittisk (beslektet med urartisk), men deres aristokrati hadde sin opprinnelse i førere av stridsvogner. Det er da mulig at indoeuropeere med stridsvogner nordfra hadde grepet makten i landet. Med stridsvognens mobilitet kom streben etter makt, etter kveg og erobringer. Hestekulturen på steppene var avhengig av og underlagt endrede beiteland, klimatiske endringer som endret beitebetingelsene, og suksess i krig. Flyktige og drevet av stadig endrede lojalitetskultur til de ulike kongedømmer på steppene, var de helt avhengig av sine hester. Til sist endret steppenomadene og deres hester historien, veltet sivilisasjoner og skapte selv mektige riker.