Sørafrikanske nasjonalister var misfornøyd med Smuts' moderate standpunkt i sørafrikansk uavhengighet fra det britiske imperiet. Den verdensomspennende depresjonen etter første verdenskrig hadde ført til streik i Sør–Afrika som ble avsluttet gjennom en kombinasjon av militær makt og forhandlinger med de kuede fagforeningene, noe som gjorde Smuts til fiende av arbeidervelgerne. Konsekvensen var at Smuts' SAP ble beseiret av en nasjonalist–arbeider pakt. Barry Hertzog dannet regjering og ble statsminister, en stilling han holdt til 1939.