De følgende trekkene tilskriver Ada Ritter innflytelsen og påvirkninga fra tysk i Tyrol : Vokalene "Ü" og "Ö" ("Y" og "Ø") er blitt delabilisert til "I" og "E" : "fegl, egl, dir, glina" i kontrast til putèr og vallader "fögl, ögl, dür, glüna". Denne fonetiske forandringa var sannsynligvis så godt som fullført, dog er imidlertid enkelte former med "ö" dokumentert : "sen" ved siden av "sönn" og "plevja" ved siden av "plövja". De stemte frikativene [] og [] er blitt identiske med de ustemte frikativene : "spusa, baselja, plaschair" ble uttalt [], [] og []. En spesiell stilling har latinsk "G" foran "E" og "I". På retoromansk er denne konsonanten blitt til [] eller []. I Samignun er denne konsonanten blitt til ustemt [] og i mange tilfeller til ustemt enkel [] : "tschierl" ved siden av "schierl". Konsonanten "D" er blitt til [] i Samignun : og ble uttalt [] og []. De palatale lydene "GL" og "GN" (IPA: [] og []) hadde en tendens til å bli enkel "L" eller "N" : ved siden av og ved siden av . Veldig påfallende og eiendommelig er at "B" og "V" ble byttet ut og brukt om hverandre i mange tilfeller : [], [], []. Ada Ritter antar at tospråkligheten retoromansk-tysk i Samignun kan være motivet for denne utviklinga. I den tyrolske tyske dialekten er ikke "B" og "V" framtredende som egne konsonanter, men som konsonanten [] som fonetisk sett står mellom "B" og "V". Sannsynligvis har befolkninga i Samignun overtatt den tysk-tyrolske uttalen med det resultat at man ikke lenger gjorde tydelig og klar forskjell mellom "B" og "V". Denne utvikling innenfor retoromansk som sådan er ellers bare kjent fra jauer-varianten i Val Müstair, som befinner seg på liknende vis i en situasjon med språklig kontakt med tysk i Tyrol. Affrikaten "PF" ble lånt fra tysk, men ble imidlertid i mange tilfeller byttet ut med enkel "F" : tyrolsk > [], tyrolsk > [].