Den egyptiske labyrint var egentlig ingen labyrint, men tempelet som var reist i tilknytning til farao Amenemhet IIIs pyramide ved Hawara. Siden romertiden ble labyrinten dessverre brukt som steinbrudd, og derfor er ingenting bevart. Men vi vet at den bestod av et overveldende antall små helligdommer og gårdsplasser i et arrangement som Strabo beskriver som «et palass sammensatt av like mange mindre palasser som det engang fantes provinser». Herodot talte tolv gårdsplasser, og nevner krypter viet til den hellige krokodillen Sobek, som også Plinius den eldre omtaler. Herodot skriver: «Også pyramidene er overveldende konstruksjoner, hver av dem jevngod med mange av de mest ambisiøse byggverk i Hellas; men labyrinten overgår dem. Den har tolv overbygde gårdsrom – seks på rad mot nord, seks mot sør.» Videre: «Innvendig er bygningen på to etasjer og inneholder tre tusen rom, hvorav halvparten er under jorden, og den andre halvparten like over.» De egyptiske vaktene nektet ham adgang til de underjordiske kamrene, fordi disse inneholdt gravene til kongene som bygde labyrinten og gravene til de hellige krokodillene. Men de øvre rommene fikk han se, «og det er vanskelig å tro at de er frembrakt av mennesker; de forbausende og intrikate passasjene fra rom til rom og fra gårdsrom til gårdsrom var et endeløst mirakel for meg.» Veggene var reist av stein og dekket av innrissede figurer, og hvert gårdsrom var av hvit marmor og omgitt av en kolonnade. Den egyptiske labyrint ble sammenlignet med Minos' labyrint i Knossos, og tiltrakk seg i antikken besøkende langveisfra.