Wilson forsøker her gjennom verker av H. G. Wells (), Franz Kafka, Albert Camus, Jean-Paul Sartre, T. S. Eliot, Ernest Hemingway, Harley Granville-Barker (), Hermann Hesse, T. E. Lawrence, Vincent van Gogh, Vaslav Nijinskij, George Bernard Shaw, William Blake, Friedrich Nietzsche, Fjodor Dostojevskij og G. I. Gurdjieff å belyse og utforske psyken til outsideren, unntaksmennesket som er utenfor samfunnets etablerte sirkler –på vekselvirkningen mellom outsideren og samfunnet. Sammen med oppfølgeren fikk dette verket en enorm innflytelse på sin samtids britiske ungdomsgenerasjon som hadde oppdaget eksistensialismen: beatnikene og ”The angry young men”. Mottakelsen blant litteraturkritikerne var mer variert, noen så det først og fremst som en bråmoden ynglings svenneprøve, men flertallet var svært positive til debutverket. Wilson oppnådde med dette verket en anseelse som avtok ganske raskt etter hvert som han beveget seg mer og mer over i det okkulte og krim med filosofisk/okkult tilsnitt. Fremdeles er det imidlertid betraktet som en innsiktsfull analyse.