Både denne boka og en annen bok som Hauge utga få måneder tidligere skiller seg fra Hauges to første bokutgivelser ( og ). Dels er det tynnere hefter (hhv 14 og 30 sider) og dels er de «bygd opp rundt tekstene for en søndag i kirkeåret. Tekstens sentrale partier er i konstruert som prekener over evangelieteksten og Lexien, som i begge tilfellene er hentet fra Åpenbaringen.» Evangelieteksten som det forkynnes over i dette skriftet er hentet fra Matteus 18: «Sannelig, sannelig jeg sier dere, uten at dere vender om og blir som barn, kommer dere ikke inn i himmelriket». I innledningsavsnittet, som er stilet til Hauges brødre i troen, og i avslutningsavsnittet, legger Hauge seg nær en stil og rolle «som forstander og menighetsbygger», i tråd med brevsjangeren i Det nye testamentet. Boka er et forsterket angrep på samtidens prester, og avsnitt herfra ble trukket fram under rettssaken mot Hauge i 1804 som særlig bevis på hans presteforakt. Både i denne boken og i de foregående skriver Hauge fra en ydmyk men likevel selvbevisst «posisjon, nemlig opprøret nedenfra».