I fall denne framstillingen stemmer overens med virkeligheten har Platon forlatt den tradisjonelle troen på at den uforanderlige væren er det høyeste nivå av perfeksjon. Følgelig satte han opp en fullkomment «værenstranscendent» ene, og ble dermed henologiens far. I en slik modell er i en viss forstand alle værender på noen måter ufullkommene, fordi overgangen fra absolutt værenstranscendent til væren allerede representerer en begrensning av den opprinnelige absolutte perfeksjon.