Garantiene skulle være tilpasset norske eksportbedrifters og utenlandske kjøperes behov, og dekke politisk og kommersiell risiko på lån utstedt av private eller offentlige finansinstitusjoner. Garantiene kunne bare stilles der det ble levert norske varer eller tjenesteytelser til utlandet, eller der en eksporttransaksjon på annet vis fremmet norsk verdiskaping.