Som en av rikets største jordeier oppmuntret han forleningssystemet og stimulerte knapt til sparsommelighet. Hans franskvennlige utenrikspolitikk og ulykkene under 1675-1679 års krig medførte at han tapte sin innflytelse. Han bygde og underholdt flere slott: Makalös, Karlbergs slott (om- og tilbygg), Venngarns slott, Läckö slott, Mariedals slott, Jacobsdal (senere Ulriksdals slott), Kägleholm i Väringen og Höjentorp. Han hadde som forlening en tid også slottene Magnushof og Arensburg på Ösel, som han imidlertid i 1653 måtte gi tilbake og senere gav med det øvrige Ösel til eksildronningens underhold. Opplysningene om hans rikdom, frikostighet og relative fattigdom mot slutten av livet skal ses mot bakgrunn at han fullstendig skal ha manglet sans for husholdning. Den tidens fordringseiere hadde ikke noen effektive legale midler for å hevde sin rett mot mennesker i hans samfunnsstilling.