Forestillingen om at den hellige Olav er den evige konge av Norge kommer frem i et privilegiebrev fra kong Magnus Erlingsson av Norge, hvis dato ikke er kjent, til erkebiskop Øystein av Trondheim, de andre biskopene i riket og til folket, uten at selve uttrykket er brukt som tittel. Det står i innledningen at han har fått herredømmet og kronen av Gud ved erkebiskopens hånd, og han innvier nå riket til den hellige Olav ved siden av Herren selv Han vil beskytte riket som dets odel og forsvare loven og rettferdigheten, etter Olavs eksempel, som administrerer riket som dets representant og vasall. Som et bevis på dette, etter hans og senere kongers død, skulle hans krone ofres til katedralkirken, som allerede hadde den i varetekt.