De fire statene i føderasjonen hadde hver sin britiske resident, som sto for kolonimaktens oppsyn med statenes politikk og forvaltning. Føderasjonen fikk en generalresident som var overordnet residentene i statene. Generalresidenten samordnet politikken med generalguvernøren i Singapore, som også hadde rollen som høykommissær i statene. Føderasjonen styrket den britiske kolonimakten på bekostning av statene og herskerne der.