Hver gang kameraet settes i gang, utføres det en «tagning» (jfr. det engelske substantivet «a take»). Regissøren har først og fremst ansvar for instruksjon av skuespillerne, men også avgjørelser som angår bildeutsnitt, lys og så videre er regissørens domene til syvende og sist. Det er regissøren som avgjør når en tagning er god nok, men her spiller naturligvis innspillingslederen en viktig rolle dersom det må prioriteres med tanke på tid. Før et opptak settes i gang, sørger innspillingslederen for at kamera, lyd og skuespillere er klare, at det er stille rundt settet og at det blir benyttet en klapper som angir hvilken scene og hvilken tagning opptaket er nummerert som. Klapperens andre funksjon er å gjøre det mulig å synkronisere bilde og lyd i etterkant. Det er regissøren, og bare regissøren, som kan avbryte en tagning, og både kamera, lyd og skuespillere må fortsette til regissøren tydelig har sagt «takk». Det er vanlig at regissøren følger opptaket via en monitor sammen med scripten. Scripten noterer regissørens kommentarer til de forskjellige tagningene, samt sine egne bemerkninger, og bemerkninger fra de andre fagavdelingene. For eksempel noterer scripten i sin rapoort at en tagning er noe ute av fokus, eller at det er blikk i kameraet fra en skuespiller. Dette gjør det lettere for klipperen å finne fram i materialet senere. En annen viktig funksjon scripten har, er å sørge for at det er kontinuitet i opptakene. Ofte kan opptak til samme scene foregå over flere dager, og det er viktig å få det til å framstå som om det foregår samtidig. Det betyr at klær, sminke, frisyre osv., må være den samme fra tagning til tagning, eller at gardiner henger på samme sted for eksempel.