Sentralt i de norske sogneselskapenes tidlige fase står Christiania-kjøpmannen John Collett (1758–1810) og opplysnings-teologen Fredrik Julius Bech (1758–1822). Førstnevnte tok initiativ til Norges første sogneselskap, «Aggers Sogns Vel» (Akers sogneselskap) som ble stifta i 1807. Året etter ble Asker Sogns Vel stifta. Selskapet for Norges Vel ble stifta i 1809 etter initiativ fra Bech, og tenkt nærmest som et slags overordnende og landsomfattende sogneselskap, uten at det ser ut til at denne fikk nevneverdig innflytelse på de lokale sogneselskapene. I denne tidlige fasen var sogneselskapene stort sett initiert (og drevet) av folk fra den gamle embetsmannsstanden. I 1814 var det blitt 66 aktive sogneselskap rundt om i landet, der 65 var embetsmannsstyrt. Fattigfolk og husmenn ble holdt effektivt ute gjennom medlemskontigenten, samtidig var det en mulighet for folk fra den nye middelklassen å erverve seg medbestemmelsesrett i lokale forhold.