På engelsk brukes ordet om en gründer eller etablerer, mens entreprenør på norsk juridisk betegner en selvstendig oppdragstaker som tar på seg et teknisk arbeid i en entreprise og særlig forbindes med et firma innen bygge- eller anleggsbransjen. Inspirert av engelsk språkbruk har gründervirksomhet helt siden 1980-årene også blitt kalt , men selve ordet entreprenør er mer problematisk og mindre brukt særlig i offisiell språkbruk på grunn av dets juridiske betydning knyttet til entrepriser. På dansk er begrepene og vanlige om gründere og gründervirksomhet.