Spekulasjoner over Hamnets påvirkning på Shakespeares verker er ikke begrenset til Hamlet alene. Richard Wheeler har fremmet teorier om Hamnets død kan ha påvirket skrivingen av som sentrerer rundt en pike som tror at hennes tvillingbror er død. På slutten finner hun ut at hennes bror aldri døde, men lever i beste velgående. Wheeler har også fremmet tanken at kvinner som kler seg ut som menn i , , og er representasjoner av William Shakespeares visjoner av sin sønn i håpet av sine døtre etter Hamnets død. Bill Bryson har argumentert at Constances tale fra tredje akt av (skrevet på midten av 1590-tallet) var inspirert av Hamnets død. I talen sørger hun over tapet av sin sønn Arthur. Mange andre skuespill av Shakespeares har teorier som omhandler Hamnet. Disse omfatter spørsmål om en scene i hvor Cæsar adopterer Marcus Antonius som en erstatning for sin døde sønn er inspirert av Hamnets død, eller om er en tragisk refleksjon over tapet av en sønn, eller om Alonsos skyld over sin sønns død i er tilknyttet det samme. Shakespeares sonett 37 kan også ha blitt skrevet som et svar på Hamnets død. Shakespeare sier i det, . Dog, om dette er en allusjon til Hamnet er den svært vag.