Den 16. april kunngjorde statsminister Manmohan Singh en utbetaling på 1 lakh rupi til de etterlatte etter stormens dødsofre. Pengene skulle komme fra statsministerens nasjonale hjelpefond. I Lok Sabha ga medlemmer av ulike politiske partier hverandre skylden for forsinkelsene. Den 19. april hevdet Communist Party of India (Marxist) (CPM) at Vest-Bengal hadde gjort sitt beste for å gi nødhjelp, og ba samtidig om pengestøtte fra sentralt hold på 1 000 crore rupi til Bihar og 500 crore rupi til Vest-Bengal. Prashanta Mazumdar ba i tillegg om at det ble sendt ut sivile tjenestemenn som kunne vurdere situasjonen og distribuere nødhjelp. Et medlem av Kongresspartiet ved navn Deepa Das Munshi gikk ut mot dette kravet og erklærte at delstatsforsamlingen hadde sørgelig mislyktes. Lederen for All India Trinamool Congress (AITC), Sudip Bandopadhyay, var enig og la til at CPM var «engasjerte seg mer i delstatsterrorisme mot politiske motstandere enn i utdelingen av nødhjelp». CPM svarte med å si at Vest-Bengal hadde gjort sitt beste for hjelpearbeidet. Dasmunshi var sterkt uenig og hevdet at «ikke så mye som én presenning eller ett tøystykke har nådd ofrene. Delstatsforsamlingen har mislyktes». CPM og andre venstrepartier anklaget Dasmunshi og Bandopadhyay for «å spille et politisk spill på bekostning av menneskeliv». Lederen for Janata Dal (United), Sharad Yadav, krevde at den sentrale regjeringen skulle ta situasjonen opp til en mer grundig diskusjon.