Etter krigen kom han som fordrevet til Bayern, og var mellom 1948 og 1951 formann for Landsmannschaft Ostpreussen, deretter frem til sin død ærespresident. Sammen med Axel de Vries hadde han hovedansvaret for utformingen av Charta der Heimatvertriebenen, som ble undertegnet i august 1950. Fra september 1944 til april 1945 arbeidet han frivillig i i Berlin.