Begrepet «semittisk» ble opprettet av medlemmer av Historieskolen i Göttingen, opprinnelig av August Ludwig von Schlözer (1781), for å betegne språkene som er nært beslektet med arabisk, arameisk og hebraisk. Valget av navn ble hentet fra Sem, en av de tre sønnene til Noah i de genealogiske beretningene til den bibelske , eller mer presist fra den koiné-greske gjengivelsen av navnet, Σήμ (Sēm). Johann Gottfried Eichhorn er kreditert med å popularisere begrepet, særskilt med en artikkel fra 1795 der han rettferdiggjorde terminologien mot kritikk om at hebraisk og kanaaneisk var det samme språket til tross for Kanaan var «hamittisk» (etter bibelske Ham) i , det vil si generasjonene etter Noah.