I september 1956 inngikk Socialdemokratiet, Det radikale Venstre, Venstre og de konservative et bredt forlik som innførte folkepensjonen med virkning fra 1. april 1956. Enslige kvinner over 62 år og andre statsborgere over 67 år, som hadde fast bopel i Danmark, fikk alle rett til å motta folkepensjonens minstebeløp. Minstebeløpet var således en universell ytelse, men utgjorde kun en fjerdedel av den fulle folkepensjon som man ble berettiget til hvis man ikke hadde annen inntekt. Folkepensjonen var delvis skattefinansiert, mens resten av finansieringen kom fra et særlig folkepensjonsbidrag som fremover skulle betales av lønnsmottagerne.