I de borgerlige partiene var en derimot prinsipielt imot en statsetat som både skulle drive forvaltning og forretning. Altså et argument av typen bukken og havresekken. Dette var også en kritikk fra samfunnsvitenskapelig hold som så på NVE som et lukket ingeniørfellesskap. Kritikk av denne typen var også blitt reist av miljøbevegelsen og av Statkraftverkene selv. Kritikken kom også fra Finansdepartementet som mente at en utskillelse av markedsorientert virksomhet ville lette prissettingen av elektrisk kraft slik at denne blir i samsvar med de reelle utbyggingskostnadene. En annen kritikk som hadde eksistert siden begynnelsen av 1970-tallet, var at innenfor NVE var både Elektrisitetsdirektoratet, som fastsatte prognosene for elektrisitetsforbruket, og Statkraftverkene plassert. Spørsmålet om utskillelse av Statkraftverkene gikk gjennom en omfattende høringsrunde i 1982 og 1983. Så forskjellige etater og organisasjoner som Finansdepartementet, Miljødepartementet, Forbruker- og administrasjonsdepartementet, Industridepartementet, [[Statskonsult |Statens Rasjonaliseringsdirektorat]], Samkjøringen, Landssamanslutninga av Vasskraftkommunar, Norske Sivilingeniørers Forening og Norges Naturvernforbund gikk for utskillelse.