I halvlederteknikk brukes den positive ladningsbæreren ved beregninger. Hull er ikke en fysisk ladningsbærer, men en teoretisk størrelse som er grei å bruke for dypere forståelse og beskrivelse av halvledere. Hull er et begrep som kun finner anvendelse i et krystallgitter der elektroner tilbys faste plasser som kan være besatte av et elektron eller være ledige. Hull er en annen betegnelse for en ledig plass; en mangel av et elektron. Når et elektron beveger seg ett hopp til høyre har den ledige plassen beveget seg ett hopp til venstre. Derfor anses hull som positivt ladete. Matematikken i halvledereteorien betrakter hullene, de ledige plassene, som egne ladningsbærere, og materialet kalles derfor bipolart. Hull og elektroner har forskjellige mobiliteter, hvor hull er noe tregere enn elektroner. Den typen ladningsbærer som det er flest av i halvlederen, kalles majoritetsbæreren og får enten (positiv, hull) eller (negativ, elektroner) som betegnelse.