Petsjenegerne fremtrer i historiske nedtegnelser kun i det 8., 9. århundre og 10. århundre, da de bebodde regionen mellom nedre Volga, Don, og Uralfjellene. Omkring 9. og 10. århundre e. Kr. kontrollerte de store deler av steppene i sørvestre Eurasia og Krim-halvøya. Selv om de utgjorde en betydelig maktfaktor i regionen på denne tiden, strakk deres begreper om statsmannskunst seg ikke lenger enn til tilfeldige angrep på naboer, og til å tjene som leiesoldater for andre makter, slik tilfellet var med andre nomadiske stammer.