Denne litterære praksisen, særlig i diktet «Perfect», førte til beskyldninger om plagiat fra tilhengerne av den walisiske poeten Glyn Jones. MacDiarmids svar var «Jo større plagiat, jo støtte kunstverk». Den største bragden til denne senere poesien er forsøket på å fange ideen om en verden uten en gud i en episk skala og hvor poesiens fakta er vitenskapelig beviselig. I hans kritiske verk slo Michael Schmidt fast at Hugh MacDiarmid «hadde tegnet opp kartet for skotsk poesi på nytt og påvirket hele konfigurasjonen til engelsk litteratur».