Ulike forslag er på bordet. Bernard Williams hevder for eksempel at døden er et onde fordi den frustrerer visse ønsker i subjektet, mens James G. Murphy mener det bunner i at subjektets fremtidsorienterte prosjekter blir brutt av. Mary Mothersill fremhever derimot at døden frustrerer subjektets forpliktelser, mens Martha Nussbaum mener dens onde består i at den forstyrrer og endrer livets verdidannende livsmønster, som er essensielle for å leve et komplett menneskeliv. Atter andre, så som Thomas Nagel og Jeff McMahan, definerer ondet komparativt i form av tapte muligheter – frarøvede goder – som man kontrafaktisk sett kunne ha hatt dersom døden ikke hadde inntruffet. Palle Yourgrau, hevder at dødens onde blir båret av den døde selv, siden den døde er et vesen som fortsatt har væren, selv om vedkommende gjennom sin død er blitt frarøvet egenskapen eksistens.