En ledetråd til Cathróes opprinnelse og bakgrunn er hans navn; gjengitt ulikt som Cadroe, Cadroë, Catroe, Cadroes, Cadroel, Codroel, Kaddroë. I helgenbiografien er hans navn gjengitt som av hans biograf. Hans biograf forklarer at det betyr , «en soldat i Herrens leir(er)». En del forskere har foreslått at det munker på det europeiske fastlandet hørte og transkriberte var et brytonisk, særskilt kumbrisk navn, og hvor det første elementet representerte det kumbrisk , «slag». Imidlertid, ved følge John Colgan, favoriserer David Dumville en goidelisk etymologi. Han peker på at personnavnet Cathróe er bevitnet på gammelirsk og mellomirsk, og kan bli forklart som en sammensatt mening av «slagmark» (, lingvistisk beslektet med walisiske + ).