Etter revolusjonen levde faren, som var rojalist, et tilbaketrukket liv av frykt for å bli arrestert, selv om skrekkveldet ikke rammet Grenoble i særlig grad. Faren tilbragte mye tid på landstedet i Claix, og Beyle bodde hos svigerfaren Henri Gagnon når han var i byen. Selv om han var advokat, hadde han adelige ambisjoner og ville ikke at sønnen skulle komme inn under dårlig innflytelse. Han og svigerinnen Séraphie nektet derfor den unge Henri å forlate huset på egen hånd og å leke med andre barn. Beyle ble derfor sterkt knyttet til sin bestefar, legen Henri Gagnon. Han fikk privatundervisning i latin og tegning, og han leste bøker han fant i farens og bestefarens boksamlinger.