Rogalandsnaturen har en framskutt plass i Torvunds dikt. Særlig har han et øye for fugler, og av alle fugler er kråkene de som forekommer oftest. Ofte er tekstene slik at sanseinntrykk av natur og omgivelser samsvarer med eller kontrasterer en indre stemning eller en psykisk tilstand hos det lyriske jeg-et. Samlinga inneholder dessuten mange kjærlighetsdikt, og det er ofte en middelaldrende manns langvarige kjærlighet til en kvinne som skildres.