Napoleons felttog i Russland 1812 ble en av de største utfordringene Den keiserlige russiske hær ble utsatt for. 23. juni 1812 krysset Napoléon Niemen i dagens Litauen med sin bestående av til sammen franske og utenlandske soldater og kanoner. Blant målsetningen for denne invasjonen var å tvinge keiser Aleksander I til å forbli alliert og fjerne den russiske trusselen mot de franske besittelsene i Polen. Russland svarte med å erklære «patriotisk krig», og slik understreke at det var hele fedrelandets eksistens og kultur som sto i fare. Den russiske hæren anvendte innledningsvis brent jords taktikk mens de trakk seg tilbake, og møtte den franske invasjonsstyrken i den første store konfrontasjon i slaget ved Borodino 7. september, bare 13 km vest for Mozjajsk i Moskva oblast. Selv om de franske styrkene seiret i selve slaget, ble dette en pyrrhosseier siden kostnadene ble for høye. Den russiske øverstkommanderende Mikhail Kutuzov bestemte seg for en taktisk tilbaketrekning for å redde den russiske hæren, og åpnet slik veien til Moskva for Napoléon, som rykket inn i byen 14. september. Den franske styrken var for svekket til å kunne utnytte denne situasjonen videre. Aleksander I nektet å kapitulere, og uten endelig seier i sikte, måtte den franske styrken trekke seg tilbake gjennom den russiske vinteren. Kun av den franske styrken nådde Berezina, da Napoléon forlot restene av armeen og reiste til Paris.