Den nye pavens verdslige politikk var begynnelsen av tydelig definert, og fra den avvek han ikke. Hovedspørsmålet var at han skulle holde stø motstand mot langobardenes aggresjonshandlinger. Han slapp fanger fri og hjemkalte landflyktige, som alle hadde lidd under kansleren. Da han fikk vite at Afiarta hadde latt henrette en høy tjenestemann ved det pavelige hoff mens han satt fengslet, beordret han at han skulle arresteres. Det skjedde samtidig som Afiarta kom tilbake fra Desiderius' ambassade hvor han hadde avlagt ed på at han skulle føre Hadrian for langobardisk domstol, om han så skulle ta ham dit i lenker.