Et annet resultat av de interne politiske spenningene, var at det ved krigsutbruddet i 1939 ikke ble etablert en union sacrée (på norsk kjent som borgfred) mellom ulike sider i samfunnet, i motsetning til første verdenskrig. Statsminister Édouard Daladier var, tross landets politiske motsetninger, populær ved krigsutbruddet. Han ledet en av landets mest effektive regjeringer siden 1918, økonomien var i bedring, opprustningen av forsvaret skjøt fart, og 1930-årenes ustabilitet syntes et tilbakelagt stadium. Ved krigsutbruddet var det også stor enighet blant franske militære og politiske ledere at Frankrike kunne vinne krigen, og for å fortsatt være en stormakt, så måtte landet vinne.