Som opplysningsmann var formålet hans å vekke sine landsmenn til ettertanke og dåd. Den samme vekkelsen var også formålet for hans diktning hvor en samling ble utgitt i 1832 under tittelen . Diktene er for en stor del belærende, enten moraliserende eller satirske. Blant hans mest kjente dikt står (, 1783) sentralt. Et lengre dikt med den bastante tittelen forteller om den allegoriske fjellpiken som gir et overblikk over sin historie og beskriver sin elendighet. Tilsvarende beskriver i humoristiske vendinger tilstanden til det islandske språket. I tillegg var han forfatter av flere læredikter og en del lyriske dikt og skjemtevers. Hans patriotisme var nok ofte større enn hans dikterkall, men hans dikt blir fortsatt lest av islendingene.