I 1890 var regelen at enhver by med mer enn 30 000 innbyggere på det europeiske kontinentet skulle ha hestesporvei. I det samme året hadde Storbritannia 27 719 hester fordelt på hestesporveiselskaper. Men kravet om større punktlighet i trafikken, sammen med et voksende folkelig press for dyrevern så arbeidshestene ville få bedre arbeidsforhold, hadde ført til et voldsomt sprang i tallet på hester til tross for at ekspansjonen helt hadde stoppet opp. Bare ett tiår senere var 37 481 hester registrert hos sporveiselskapene, som på mange steder også hadde hestebuss i tillegg.