Scotia i skotsk mytologi og pseudohistorie er navnet som gitt til en mytologisk datter av en egyptisk farao som gælere og skotter mener de nedstammer fra. Scota opptrådte først i litteraturen fra 1000- eller 1100-tallet og de fleste moderne forskere tolker legendene som er knyttet til henne som oppstått for å konkurrere med Geoffrey av Monmouths påstander at etterkommerne av Brutus (via Albanactus) grunnla Skottland. Imidlertid har også en del tidlige irske kilder også referert til legendene om Scota, og ikke alle forskere betrakter legendene som fabrikasjoner eller som politiske konstruksjoner. I skotske opphavsmyter har Albanactus liten plass og skotske kronikører som John av Fordun og Walter Bower hevder at Scota var den eponyme grunnleggeren av Skottland og skottene lenge før Albanactus, en gang på den tiden til Bibelens Moses.