Da Fanny bare var noen uker fra fødselen, gjorde Kent ordninger for å flytte til en eiendom på Bartlet's Court i Clerkenwell, men i januar 1760 var den ennå ikke klar, så de flyttet i stedet til en mindre praktisk leilighet i nærheten. Hensikten var bare et midlertidig opphold. Men 25. januar ble Fanny syk. Den behandlende lege diagnostiserte det som et tidlig stadium av en akutt feber og var enig med Kent i at losjiet var utilstrekkelig i et kritisk stadium av svangerskapet. Fanny ble derfor flyttet, med buss, til Bartlet's Court. Den neste dagen kom hennes lege tilbake og møtte henne på apoteket. Begge var enige om at Fannys symptomer var en indikasjon på kopper. Etter å ha hørt dette, ble Fanny sendt til en advokat for å sikre at testamentet var i orden, og at Kent skulle arve hennes eiendeler. En bekjent av Kent, Stephen Aldrich, rektor ved St. John Clerkenwell, beroliget henne med at hun ville bli tilgitt sine synder. Hun døde den 2. februar. Som hovedbegunstiget i Fannys testamente, bestilte Kent en kiste, men da han var redd for at deres forhold ble kjent, bad han om at den forble navnløs. For å registrere begravelsen ble han imidlertid tvunget til å oppgi et navn, og han ga henne sitt eget. Fannys familie ble varslet og hennes søster Ann Lynes, som bodde i nærheten på Pall Mall, deltok i begravelsen i St. John's. Da Ann hørte om vilkårene i Fannys testamente som etterlot henne og hennes brødre og søstre et halvt pund hver og Kent resten, prøvde hun å omstøte testamentet.