Nordafjells og i enkelte deler av Trøndelag kalles denne dagen for sjursmesse. Opphavet til navnet «sjursmesse» er . Det var etter alt å dømme en katolsk høytid i Jämtland, Härjedalen, Trøndelag og Nordland til minne om en hellig mann ved navn Sigurd, kanskje mest sannsynlig den Sigurd som ble den første erkebiskopen i Nidaros (som omfattet nevnte områder) og oppført i dette erkebispedømmes lokalkalender. Senere har denne lokale helgentradisjonen på mange steder gått i glemmeboken, slik at opphavet til Sjursmesse ble ukjent, men det ble forsøksvis knyttet til et gammelt sagn om sjura (skjæra) som forsov seg for hu merka ikke forskjell på dag og natt. I dette skiftet, der Sigurd degraderes fra en viktig lokalhelgen til noe heller tvilsomt, ser man en likhet til i forvanskningen «Gammel-Erik», et etter-reformatorisk navn på djevelen – i bunnen lå en trang til å avvenne folket dets hengivenhet til Erik den hellige ved å påføre hans minne en negativ valør. Parallelt ble det stedvis talt om «Gammel-Sjur» i samme ånd.