Siden 1871 var sosialdemokratene representert i Riksdagen. De var i begynnelsen splittet i de to partiene (SPAD) og (ADAV); i 1875 slo disse partiene seg sammen til (SAD), og i 1890 endret partiet navn til (SPD). Som det eneste sosialdemokratiske politiske parti i det tyske keiserrike, foreslo det åpent en republikansk statsform. Otto von Bismarck hadde derfor forfulgt partiet fra 1878 til han gikk av som forbundskansler i 1890. Grunnlaget for forfølgelsen var sosialistloven av 19. oktober 1878.