Lawsons mest vellykte samling med prosatekster er , utgitt i 1896. I den «fortsatte han sine angrep på Paterson og romantikerne, og den samme prosessen praktisk talt gjenoppfant han den australske realisme». Elder skrev at «han benyttet korte, skarpe setninger med et språk like så rått som Ernest Hemingway eller Raymond Carver. Med sparsomt med adjektiver og beskrivelser skåret-ned-til-beinet, skapte Lawson en stil og definerte australierne: tørt lakonisk, lidenskapelig opptatt av sosialt likhet og dypt menneskelige». Det meste av hans arbeid fokuserte på den australske villmarken, slik som det øde «Past Carin'», og «The Drover's Wife» med dens «hjerteskjærende beskrivelse av tristhet og ensomhet» er betraktet som en av hans vakreste noveller. Det er lest på skolene og har jevnlig blitt tilpasset teater og film.