Under overgangen fra hestekjøretøyet til motorkjøretøyet var det også hendt en revolusjon innenfor hjulteknikk ettersom det smale eikehjulet med felger først av tre, siden jern, stål og på slutten kompaktgummi, ble erstattet med det pneumatiske bilhjulet med vulkanisert gummi og lufttrykk. For motorkjøretøyet betød det et voldsomt sprang i kjørekomfort, spesielt etter hvert som fjæringsteknologien ble forbedret med tiden. Men det hendte på bekostningen av kombinert kjøring mellom gate og spor, ettersom sporkjøretøyer med pneumatiske gummihjul som Micheline skinnebusser/lette motorvogner og metrotog med gummihjul, først og fremst hadde sitt bruksområde som skinnegående kjøretøyer. Et kjøretøy som måtte kunne kombinere kjørsel på en vanlig kjørevei og på jernbane/sporveiskinner, måtte dermed ha ekstra hjuloppsett med flenshjul. Forskjellige prosjekter var utviklet hvor man ga busskjøretøyet skinnegangsutstyr som enten kunne tas av eller ble bygget inn i konstruksjonen.