I en versjon på forsøket å ta Dafnes jomfrudom som har blitt mindre kjent siden renessansen ble fortalt av den greske poeten Parthenios av Nikaia i dennes bok («Om kjærlighetens sorger»). Parthenios' fortelling, basert på den greske historikeren Fylarkos, var kjent også for Pausanias som gjenfortalte den i sin . I denne versjonen, som er den tidligste skrevne redegjørelse, er Dafne en vanlig, ikke-gudelig ung kvinne som er glad i å gå på jakt og meget bestemt på å forbli en jomfru (tilsvarende som Artemis, jaktens gudinne). Hun ble etterstrebet av en ung mann ved navn Leukippos («hvit hingst») som forkler seg i klær tilsvarende den unge kvinnens klesdrakt for å kunne delta i hennes gruppe av jaktende kvinner. Han er så suksessfull i sin forkledning at han får hennes uskyldige tillit. Derimot ser Apollon hva som skjer og blir grepet av sjalusi. Han fikk piken til å ta seg et bad i elven Ladon, og da hun og de andre tok av seg klærne, ble Leukippos' lureri avslørt, og alle kvinnene kastet sine spyd i den unge mannen og drepte ham på stedet. I dette øyeblikket ble Apollons oppmerksomhet engasjert, og begynner sin egen forfølgelse av Dafne. Denne versjonen synes å være en noe besværlig overgang for å knytte to i utgangspunktet ulike fortellinger sammen.