Komponentene som til slutt skulle kombineres i gotisk litteratur hadde en rik historie da Walpole presenterte et fiktivt middelaldermanuskript i i 1764 da forfatteren hevdet på tittelsiden at det var en oversettelse «fra den originale italienske av Onuphrio Muralto». Den gotiske romanens forgjengere kan særskilt bygge på arven etter William Shakespeare. Hans drama var et avgjørende referansepunkt for tidlige gotiske forfattere, både i et forsøk på å bringe troverdighet til verkene deres, og for å legitimere den framvoksende sjangeren som seriøs litteratur for publikum. Tragedier som , , , og , med handlingsgang som dreide seg om det overnaturlige, hevn, drap, spøkelser, hekseri og varsler, skrevet i dramatisk patos og satt i middelalderslott, hadde en enorm innflytelse på tidlige gotiske forfattere, som ofte siterer og gir hentydninger til Shakespeares verk.