Norrøne nordboere ankom som vikinger i 819 og opprettet en base innerst i bukten som de kalte , «Veisafjord». Denne basen utviklet seg til byen Wexford, avledet fra navnet , som er forstått som å ha betydningen «innløpet til mudderflatene». I løpet av rundt 300 år slo nordmenn seg ned i Wexford, giftet seg med lokalbefolkningen og konverterte gradvis til kristendommen. De inngikk midlertidige allianser med irske konger, noen ganger kjempet de med andre norrøne byer; andre ganger, som i 933 og 1161, ble de angrepet av irene. De norrøne hadde i kontrollen fram til 1169 da Wexford ble angrepet av en overlegen styrke av normanniske og irske soldater. Det ble en kort kamp hvoretter hiberno-norrønene trakk seg innenfor bymurene og etterlot skipene sine ubeskyttet. Disse ble satt i brann av angriperne. Dette kan ha vært opphavet til byen Wexfords emblem, de tre brennende skipene. Nordboerne aksepterte nederlag og deres land og eiendeler ble konfiskert av normannerne.