Chad hadde det samme problemet med ordinasjonen som Wilfrid hadde og måtte søke ordinasjon midt i kaoset som pesten skapte. Beda forteller at han først reiste til Canterbury hvor han oppdaget at erkebiskop Deusdedit av Canterbury var død og ikke hadde fått en etterfølger ennå. Beda gir ingen forklaring på hvorfor Chad valgte Canterbury. Reisen synes meningsløs ettersom erkebiskopen hadde dødd tre år tidligere, et faktum som må ha vært godt kjent i Northumbria, og som i tillegg var grunnen til at Wilfrid hadde reist utenlands. Den mest opplagte grunnen for Chads snirklete reise må ha vært at den også var en diplomatisk reise på vegne av Oswiu som søkte å bygge en allianse med områdene rundt riket Mercia som vokste faretruende. Fra Canterbury reiste han videre til Wessex der han ble ordinert av biskop Wine av Dorchester av vestsakserne og to britiske biskoper (det vil si fra Wales). Ingen av disse biskopene var dog anerkjent av Roma. Bispevielsen var derfor å betrakte som tvilsom. Deretter reiste Chad tilbake til Northumbria for å ta opp sine plikter som biskop.