Akkumulatorlokomotivets fordel var at man ikke trengte å bygge opp et strømforsyningssystem mellom de stasjonære strømkildene og togene langs jernbanestrekningen. Derfor hadde de franske jernbaneselskapene (CF du Nord) og (PLM) siden begynnelsen på 1890-tallet interessert seg for batteridrevne tog. CF du Nord var først ut i 1893 med presentasjonen av det store lokomotivet med kallenavnet «Mammouth» som hadde et avansert system hvor fire elektromotorer var montert i par omkring de to drivhjulene, med en ytelsesevne på 30 hestekrefter per motor. 80 batterier med en samlet vekt på 18 tonn ble satt inn i vognkassen ovenpå hjulunderstellet med elektromotorene. Det vist seg at lokomotivet kunne kjøres i fem timer i 45 km/t på 200 kilometer. På det lengste kom lokomotivet opptil 300 km før batteriene var utladet.