Da Andrea Gabrieli begynte å arbeide i Markuskirka, vendte han ryggen til den Den fransk-flamske skolens kontrapunktikk som hadde dominert musikken så langt på 1500-tallet. I stedet begynte han å blande grupper bestående av instrumenter og kor som spilte antifont i det store kirkerommet. I musikken han skrev på denne tiden, repeterte han fraser med forskjellige kombinasjoner av stemmer i ulike tonehøyder. Han anga ikke instrumenteringen eksplisitt, men den kan utledes. Musikken han skapte var unik for sin tid og definerte den venetianske stilen for neste generasjon.