I 1962 skrev han i tre satser(, og , en halling) for to hardingfeler. Han urframførte det på Rauland om sommeren i samspel med Magne Manheim under Myllargutstemnet det året. Samme høst forelå en av hans mest oppførte komposisjoner i senere tid, , for kor, solister og hardingfele. Året etter fullførte han det store verket for kor, solist(er) og symfoniorkester, uroppført i Bergen 1965. Åpningstemaet er inspirert av kirkeklokkene i Tangen kirke slik de klang den gangen det ble ringt manuelt. , som skulle bli hans siste større symfoniske verk, ble uroppført i Bergen i 1967 I løpet av samme tiår gjorde han ferdig et renstemt elektronorgel.