Daguerre mottok en pensjon fra den franske staten i utbytte for å frigi detaljene i prosessen uten patent. Daguerreotypi ble mye brukt, spesielt til portretter, men også til arkitektur, krig og astronomisk fotografering fram til 1860-årene. Ulempene med prosessen var at den krevde dyre materialer og at oksidasjonen av sølvet måtte forhindres ved å bevare daguerreotypien bak en glassplate i en forseglet ramme eller etui. Bildet består av løse sølvamalgamkrystaller, så små som pulverkorn, som ligger på overflaten av sølvplaten. Bildet er veldig følsomt for berøring, bare å ta på det med fingrene kan gjøre at innholdet og kvaliteten på bildet forsvinner helt.