En lignende forståelse av virkeligheten finner vi hos Baruch Spinoza, som på 1600-tallet utviklet ideer om enhet mellom kropp og sinn, og beskrev disse som to aspekter av én og samme substans. Selv om Spinoza formulerte sitt standpunkt uavhengig og i en annen kulturell kontekst, reflekterer hans tanker om enhet og helhet en liknende oppfatning som vi ser hos både Nikolas av Cusa og Ibn Arabi, der mentale og fysiske aspekter anses som uttrykk for en enkelt, underliggende virkelighet.