Nyheten om den nederlandske forvaltning ble mottatt med en viss uro i befolkningen, som hadde fordrivelsen av tyskere fra Tsjekkoslovakia og andre områder i frisk erindring. Noen utdrivelse fant imidlertid ikke sted. I utgangspunktet måtte det industrisvake landbruksområdet fullstendig innrette seg mot Nederland. Dermed fikk Selfkant i starten ikke noen del i det som foregikk i Tyskland. Nederland lanserte i 1952 et kredittprogram for befolkningen. Kort tid etter innlemmet også Tyskland kommunen i sine økonomiske programmer. De nederlandske og tyske myndigheter førte slik hver sin kampanje for å vinne befolkningen til seg. Befolkningen i Selfkant fikk fra begge sider, og snart het det: «Rosen, Tulpen, Nelken, der Selfkant will zwei Kühe melken» («roser, tulipaner, nelliker, Selfkant to kuer melker»).