Kirkens egenbetegnelse er , noe som lett kan forveksles med det mye videre begrepet . Adjektivet må derfor ikke brukes for å betegne Østens kirke. Begrepene , , , , og har ofte blitt brukt om kirken, dog hovedsakelig som fremmedbetegnelser: er det mest brukte adjektivet for Østens kirke (og inngår også i egenbetegnelsen til én av dens to nåværende grener). er et upresist begrep som henspiller til at kirken er den orientalske kirken som oppstod i den første (eldste) splittelsen av oldkirken. Med menes i dag hovedsakelig den kaldeisk-katolske kirke, som har løst seg fra Østens kirke i løpet av middelalderen. er en villedende betegnelse fordi kirken aldri har akseptert nestorianismens lære. er ikke lenger i utstrakt bruk, unntatt i historiske sammenhenger. brukes mest som en samlebetegnelse for kirkene som følger den østsyriske ritus, som ved siden av Østens kirke også er den kaldeisk-katolske og den syro-malabariske kirke.