Draesekes tredje symfoni, «Symphonia tragica», ble lenge regnet som en av de mest betydelige i sitt slag. Ledende dirigenter som Arthur Nikisch, Fritz Reiner, Hans Pfitzner og Karl Böhm oppførte den i noen år etter komponistens død, men entusiastene minket raskt i antall, og etter Nikisch' død i 1922 falt Draesekes musikk i glemsel. Av ideologiske grunner dro nazistene musikkens hans fram i lyset igjen, men takket være den propagandisk begrunnede entusiasmen, ble det etter krigen enda stillere rundt musikkens hans. Selv om den knapt oppføres lengre, er det publisert en del innspillinger av hovedverkene hans.