De fleste av antikkens og middelalderens lærde som skriver om Skandinavia, nevner disse «fenni», «finnoi», «finnas» eller «skridfinnar» (geografen Klaudios Ptolemaios i 2. årh., historikerne Prokopios og Jordanes rundt 550, Varnefrid eller Paulus Diakonen rundt 780, geografen fra Ravenna på 700- eller 800-tallet, den engelske kong Alfred den store rundt 900, Adam av Bremen rundt 1070, den anonyme norske forfatteren av Historia Norvegiae fra slutten av 1100-tallet, islandske og norske sagaskrivere); de mange beskrivelsene stemmer godt overens: «finnane» skilte seg ut ved at de levde av jakt og ikke dyrket jorda; både menn og kvinner deltok i jakta; de var kledd i dyreskinn; de var ikke bofaste, men holdt til i noe som ut fra beskrivelsene må ha vært lavvoer eller gammer. Beskrivelsene passer til minste detalj på det vi vet om samene; alle andre folk som da levde i Norden, var bønder som levde av jordbruk og husdyrhold. Det er ingen tvil om at alle omtaler av «finnene» gjelder det samme folket, , og ennå i dag er «finn» i norsk folkemål det samme som «same» (henvisning: Leiv Olsen: «Sørsamisk historie i nytt lys», blir utgitt av Universitetet i Tromsø 2010).