Det fortelles av Ibn Khaldoun (men ikke av andre kilder) at araberne i Palermo og berberne i Agrigento løste sine tvister akkurat i tide for å stå sammen til å forhandle med aghlabidene. Andre forteller at de to grupper forsøkte å forhandle hver for seg med Abu al-Abbas Abdallah. Uansett mislyktes forhandlingene, og araberne i Palermo oppstilte en hær, under kommando av en viss Rakamuweih (en arabisert perser) for å stå imot aghlabidene. Sicilianere og aghlabider barket sammen i det skrekkelige slaget ved Trapani, uten at noen seiret klart. De panormitanske arabere trakk seg tilbake mot Palermo, der de ville regruppere og skaffe seg forsyninger. Abu al-Abbas Abdallah samlet raskt sin hær og opptok jakten. I september 900 beseiret aghlabidene den sicilianske hær før den hadde nådd frem til Palermo. De siste sicilianske opprørere trakk seg tilbeke til den sterke borgen i Palermo (området som nå heter Cassaro), men kunne ikke verge forsteder og selve byen fra plyndring. Etter en ukes tid overgav de seg den 18. september 900, og ble innrømmet fritt leide ut fra Sicilia. Mange tok tilflukt hos bysantinerne.