I Norden er det vanlig å benytte begrepene soneterapi eller fotsoneterapi for det som ellers i verden blir kalt refleksologi. Begrepet refleksologi blir benyttet om terapiformen som ble utviklet av Karl Axel Lind, som utvidet den klassiske soneterapien til å omfatte hele kroppen. Det følger derav at refleksologien omfatter øreakupunktur, ansiktsrefleksologi, hånd- og fotsoneterapi, irisdiagnose, samt tungediagnose. Det felles kjennetegnet for disse teknikkene er indirekte behandling ved projeksjoner av kroppsbilde på andre deler av kroppen. Hypotesen er at alle deler av kroppen har projeksjoner (speilbilder) i seg av andre kroppsdeler, både utvendig og innvendig. Projeksjonene er gjensidige, altså de går begge veier. De forskjellige projeksjonene har ulike egenskaper og tilgjengelighet. Den generelle målsettingen med behandlingen er å fjerne spenninger i vev, noe som i stor grad er forbundet med smerte.