Helt fram til 1741 var det bare sagene på Grelland og Island som hadde kongelig bevilling på en viss skurd i året og rett til eksport. Den første hadde tillatelse til å skjære maksimum 600 bord årlig, den andre 700 bord. De uprivilegerte sagene på Søndre Hillestad og Stubbsrød var også i full sving gjennom hele flomtiden vår og høst. Etter sagkommisjonens anordning ble saga på Stubbsrød besiktiget i 1740, og en fant at det på grunn av vannfall og tilliggende skog ville kunne skjære 400 bord. Året etter ble den privilegert, idet det ble gitt kongelig bevilling til å skjære 480 bord pr. år. Også saga på Søndre Hillestad fikk slik bevilling i 1741, maksimalproduksjonen ble her satt til 240 bord.