Det første bokførte bruken av gammelrussiske formen Упирь er antatt å være i et dokument datert 6555 (1047 e.Kr.). Det er i en kolofon i et manuskript med , skrevet av en prest som oversatte boken fra glagolittisk til kyrillisk. Presten skriver at hans navn er «Upir' Likhyi» (Оупирь Лихыи), noe som betyr i retningen av «Onde Vampyr» eller kanskje heller «Urene Vampyr». Dette tilsynelatende merkelige navnet har blitt sitert som et eksempel på bevart hedendom og bruken av oppnavn som personnavn.