Skogsområdene er utsatt for stor variasjon på mange måter – i høyde, temperatur, klima, geologi og luftfuktighet. Variasjonene har blitt sammenlignet med en «øygruppe», der hver av de mindre regionene igjen skiller seg fra hverandre. De laveste områdene består ofte av tettere skog, mens de høyere går over til gressletter, bambusskoger, våtmarker og galleriskoger. På rundt 1000 meters høyde er området gjerne dekket av skyer, som har ført til større forekomster av epifytter.