Den sosiale markedsøkonomi bygger på ordoliberalismen som krever at staten aktivt skal sikre at det finnes en funksjonsdyktig konkurranse i markedet. I forhold til ordoliberalismen utvider den sosiale markedsøkonomien statens oppgaver i næringspolitikken og betoner i tillegg sosialpolitiske mål. Ved utformingen av den sosiale markedsøkonomi forsøkte man å oppnå mål og løsningsforslag i liberalismen, den kristelige sosiallære og den frie sosialismen, det siste i motsetning til kommunismen. Det finnes ingen strenge retningslinjer for modellen. Den er dermed mer omfattende og mer elastisk som politisk retning betraktet, enn den opprinnelige ordoliberalismen.