Senere gikk han i tjeneste hos Republikken Venezia og utmerket seg her i republikkens krig mot osmanene i 1695. Det følgende året gikk han inn i den tyske keiserlige hæren, som under ledelse av kurfyrsten av Sachsen, August den sterke, var i strid mot osmanene i Ungarn. Som saksisk og polsk feltmarskalk deltok han i den store nordiske krig og vant i juli 1700 med en hovedsakelig saksisk hær et slag ved Riga, men ble selv slått av Karl XII i slaget ved Düna 19. juli 1701, slaget ved Kliszów 19. juli 1702 og slaget ved Pułtusk 1. mai 1703.