I 1909 gikk Giro d'Italia over 8 etapper med en til tre hviledager mellom hver etappe. Rittet startet og sluttet i Milano, og strakte seg over 2 448 km. Ruten var forholdsvis flat, men tre av etappene gikk over fjell, som var med på å avgjøre utfallet av sammenlagtkonkurransen. Det ble brukt et poengsystem for å kåre vinneren (lignende Tour de France på den tiden), der rytternes plasseringer på hver etappe ble summert. Rytteren med laves poengsum vant rittet. Det var 116 ryttere (italienere, franskmenn, tyskere, en argentiner og en belgier) på startlisten, og 49 ryttere (kun italienere) fullførte rittet.