Montemayors egne forbilder var italieneren Jacopo Sannazaros hyrderoman som ble oversatt til spansk i 1547. Antagelig har han også kjent til senantikkens pastorale romanser, Theokrit og Vergils . At han selv gledet sin egen generasjon er bevist i de 17 utgavene og to fortsettelsene som kom av i løpet av 1500-tallet, foruten parodier, etterligninger og andre gjengivelser på fransk og engelsk. Det kom seks franske, to tyske, og en engelsk oversettelse av boken, sistnevnte av Bartholomew Young (London, 1598). Montemayor etterlot seg også et antall kjærlighetsdikt, utgitt i 1554 under tittelen , i opptrykk i 1562, 1572, og 1588, men utmerker seg ikke spesielt.