En annen viktig reform integrerte beseirede klaner blant zuluene på grunnlag av full likhet, og forfremmelser i hæren og sosialtjenesten ble et spørsmål om egnethet fremfor arverettighet. Etter at mtetwakongen Dingiswayo ble drept av Zwide, kongen av ndwandwe, rundt 1818, tok Shaka lederskapet for hele mtetwa–alliansen. Alliansen under hans lederskap overlevde Zwides første angrep i slaget ved Gqokli Hill i 1818. Innen to år hadde Shaka beseiret Zwide i slaget ved Mhlatuze og brutt opp ndwandwealliansen. Noen fra denne alliansen begynte igjen et morderisk felttog mot andre ngunistammer og klaner, og satte i bevegelse det som ble kjent som Defecane eller Mfecane, en massemigrasjon av stammer som flyktet fra restene av ndwandwe som igjen flyktet fra zuluene. Innen 1825 hadde Shaka erobret et område fra havet i øst til Drakensberg–fjellene i vest og fra Pongola i nord til Bashee i sør, ikke langt fra dagens East London.