I unionstiden med Danmark er det kongemakten som gir byene status som kjøpsteder, ladesteder eller bergstad; denne retten overtok den "nye" norske staten fra 1814. Ladesteder og bergstader som hovedregel er å betrakte som byer. Fra 1666 til 1814 var det et hierarkisk ordnet system av byer: Øverst sto hovedstaden (København), deretter fulgte stiftstadene før de andre kjøpstadene og ladestedene.