Gruvedrift var den primære aktiviteten i dette området før parken ble lagt under myndighetenes beskyttelse som verneområde. Den første dokumenterte ikke-indianerne som besøkte Death Valley gjorde det, i løpet av vinteren 1849, som tenkte de ville spare tid ved å ta en snarvei til de store gullfeltene i California. De ble sittende fast i flere uker og i den prosessen ga de dalen sitt nåværende navn, selv om bare en av denne gruppen døde der i løpet av den perioden som de satt fast der. Flere kortvarige byer sprang opp i området i løpet av slutten av det 19. og tidlig på det 20. århundre da de ville utnytte feltene av gull som fantes der. Den eneste langsiktige lønnsomme malmen i dette området viste seg derimot, å være var boraks, et mineral som ble brukt til å produsere såpe.