Selv om hun debuterte skjønnlitterært med i 1877 og hadde noen utgivelser i løpet av 1880-tallet, er det hovedsakelig romanene hun skrev fra 1892 mot et årlig vederlag på 500 kroner for 800 boksider hun er kjent for. Hun ble mer radikal etter hvert, noe som særlig kommer til syne i romanene (1895) og (1905). Hun tar opp underklassens levekår og berører prostitusjon og alkoholisme, og skildrer tidlige forsøk på faglig organisering.