Tauklatring var tidligere en olympisk øvelse, men ble fjernet etter lekene i 1932. I moderne olympiader arrangert i USA klatret konkurrentene opp et 25 fot (7,62m) tau, men da de ble arrangert i Europa ble et 8m (26,3 fot) tau brukt. I nesten alle konkurranser ble utøvere bedømt ut ifra hastighet, fra sittende stilling på gulvet og med bare bruk av hendene. Men i OL i 1896 ble de rangert ut ifra både tid og stil. I alle etterfølgende OL, fram til lekene i 1932, ble konkurrentene vurdert kun etter hvor lang tid de brukte.