I fra ca. 600 f.Kr. kalles Hekate «ømhjertet», et tilnavn som kanskje hadde til hensikt å understreke hennes bekymring for forsvinningen av Persefone, da hun hjalp Demeter med å lete etter datteren etter at hun hadde blitt bortført av Hades, antydet at Demeter skulle snakke med solguden, Helios. Deretter ble Hekate følgesvenn for Persefone på hennes årlige reise til og fra Hades’ rike, og fungerte som en psykopomp, «sjelens veileder». På grunn av denne assosiasjonen var Hekate en av hovedgudinnene til de eleusinske mysterier, sammen med Demeter og Persefone, og det var et tempel dedikert til henne nær hovedhelligdommen ved Eleusis.