Med få unntak var utgivelsene i utstyrt med et forord skrevet av Sigurd Hoel. I anledning seriens tiårsjubileum i 1939 utga Gyldendal Hoels forord i samlingen . I forordet til denne samlingen av forord konstaterer Hoel at av de 50 bøkene som til da var utgitt, var 19 skrevet av amerikanske forfattere. Dette betyr ikke at for eksempel fransk og engelsk litteratur har blitt mindre viktig, skriver Hoel, men at det skjer meget interessant i den amerikanske litteraturen som norske lesere bør få kjennskap til. Han slår videre fast at det har vært få tyske forfattere representert, og kommenterer:Hoel reflekterte videre over verdenssituasjonen da han avsluttet forordet han skrev til i 1939:I 1959 ga Gyldendal ut , med Sigurd Hoels forord til seriens utgivelser i årene 1939–1959. Hoel opplyser i denne samlingen at den tyske okkupasjonen av Norge inntraff rett etter at Gyldendal hadde publisert John Fantes og Sergiusz Piaseckis . Okkupasjonen førte til at forlaget etter hvert besluttet at det ikke ville være riktig å fortsette å gi ut . Okkupasjonsmyndighetene ville uten tvil sensurere utvalget av romaner, og høsten 1940 ble både Kafkas og Anna Seghers' beslaglagt. Senere fulgte beslagleggelse av flere andre romaner i . I alt ble hele 17 av 53 bøker beslaglagt fra bokhandlene; Sigurd Hoel skrev i 1959 at okkupasjonsmakten utvilsomt ville ha beslaglagt enda flere titler dersom de ikke allerede hadde vært utsolgt fra forlaget. Dessuten kom flere av Quislings menn med stadige utfall mot i taler og avisartikler. Disse angrepene hadde også en klar antisemittisk karakter. Etter krigen startet Gyldendal opp på nytt i 1946. Den første romanen som da ble gitt ut var Ernest Hemingways .