Østrings forlovede gikk straks gjennom innboet som stod tilbake etter Laksov-familien, og hentet inn privat takstmann for å få en lavere takst. Østring prutet i «underhånden» kontakt med likvidasjonsstyret kjøpesummen ned i kr 4.469 (tilsvarende kr 115.021,06 i 2022, jfr en prisstigning fra 1943 til 2022 på 2.473,75 %, ifølge SSBs priskalkulator). Bjørn Østring hevdet i Arvid Brynes bok at han ikke var klar over at han flyttet inn i et jødebo, og at leiligheten var tom ved overtakelse, «bortsett fra et skap». Guri Hjeltnes offentliggjorde da sine funn i artikkel i : At taksten Østrings brukte for å reforhandle prisen, ble kalt «det jødiske bo Laksov», og navnet Laksov stod på dokumenter om overtakelsen. Annonsering av jødeleilighetene med proklamafrist stod trykt i avisene med eiers navn og boligens adresse. Først etter Hjeltnes' artikkel frisknet Østrings minne såpass til at han mente det ha vært et jødebo. Under okkupasjonen solgte han noe av Laksovs innbo for nesten det dobbelte av hva han selv hadde betalt for det. Høsten 1945 nektet ekteparet Østring å fortelle enken Amalie Laksov hvor tingene hennes hadde tatt veien.