Søren Telling var født i Randers og gikk i snekkerlære, men fikk senere en militær karriere som frivillig i et dansk-baltisk hjelpekorps som deltok i Estlands frihetskamp og deretter i kampen mot bolsjevikene i Russland. I 1921 ble han løslatt fra russisk krigsfangenskap. I 1935 var han i København og meldte seg inn i Danmarks nazistiske parti. Han flyttet til Tyskland i 1939 og deltok i arkeologiske utgravninger, også i Ukraina, uten noen formell utdannelse. I 1941 tok han tysk statsborgerskap. Telling deltok da tusenvis av tyske sivile og fanger fra konsentrasjonsleirene ble satt i gang med anlegget av «friservollen» tvers over Sydslesvig. Da Telling forstod at prosjektet ville skade Danevirke, skal han ha klart å få telefonisk kontakt med Himmler og overtalt ham til å skåne oldtidsvollen. Helt lyktes det ikke, men blant annet Valdemarsmuren fikk bli stående. Etter krigen bosatte han seg i en brakke på Danevirke for å hindre skadeverk, og prøvde å få den britiske okkupasjonsmakten med på dette. For sitt bidrag til fredningen av Danevirke i 1950 fikk Telling tilnavnet «jarlen på Danevirke», og fra 1954 betalte Grænseforeningen ham understøttelse.