Etymologisk er ordet «orientering» avledet fra fransk (fra ca. 1727) «å peile (seg)», lit. «å vende mot øst». Det gammelfranske ordet (c. 11. århundre) betyr «øst», og kommer opprinnelig fra latinsk «stigende, den stigende sol, øst, del av himmelen der solen stiger». I betydningen «bestemme retning» er attestert fra 1842.