Traktaten omfattet også en avtale som ble signert av de forskjellige ajjubidiske herskerne ved Tell Ajul nær Gaza, som fra al-Kamils perspektiv bare var en forlengelse av traktaten med Fredrik, [62 ] som gjør at denne avtalen også kan kalles Jaffa-traktaten og Tell Ajul. Fredrik ser ut til å ha lovet sin støtte til sultanen mot alle fiender, også kristne. De andre korsfarerstatene – fyrstedømmet Antiokia og grevskapet Tripoli – skulle ikke motta støtte i tilfelle krig med muslimene. Festningene til tempelherrene og johanitterridderne ble stående som det var uten endringer, og hjelp skulle ikke gis fra noen kilde. Fanger fra denne konflikten og det forrige korstoget skulle løslates. Bestemmelsene for de kristne ridderne og eiendommene til Bohemund IV av Antiokia gjenspeiler sannsynligvis også den manglende støtte som de hadde gitt til Fredrik.