Et sentralt premiss i folkemålstenkningas vektlegging av talemål, er at skriftspråket er udemokratisk, fordi det er basert på den kulturelle makta til en elite. I hvilken grad man ser på folks språkvalg som frie eller styrt av maktforholdene i samfunnet, er i stor grad et politisk spørsmål. Et annet premiss i folkemålstenkninga – når den sikter til et tenkt framtidig skriftspråk – er at det bør være mest mulig likt talemålet. Dette er ikke noe alle er enige i, og med de mange ulike talemålene i Norge, er klart at det må bli en viss avstand til skriftspråket for en del.