Fangene ble omtalt som russiske, men var sovjetiske. Her var både russere og ukrainere, og fanger fra de andre Sovjet-statene. De arbeidet på Torås fort og Tjønneberget på Hvasser, de nærmeste tyske anleggene. På Tjøme kirkegård er det en grav med innskrift ‘’Russisk krigsfange. Død på Ormelet. Sommeren 1942’’. Øyevitner fortalte at han ble slått i hjel etter et rømningsforsøk. Han ble slått og sparket av tyske vaktmannskaper til han døde og ble begravet i naboens hage, like ved fangeleiren. Etter krigen ble liket flyttet til ny grav på kirkegården. Den døde fangen ble ikke identifisert. De tyske vaktene bodde i et privat hus like ved fangeleiren. Barna på Ormelet hadde muligheter til å gi krigsfangene litt ekstra mat. De fikk også gaver tilbake: Små skrin og utskårne fugler. Barna på Ormelet kjente også de tyske vaktene; de visste hvem som forbød all kontakt med krigsfangene og hvem som så en annen vei. I løpet av vinteren 1944 – 45 ble fangene flyttet og leiren sto tom. I maidagene 1945 ble leiren benyttet til innesperring av Tjømes nazister.