Han ble ordinert som diakon ved Delaware Conference i 1887 og som eldste (en kirkelig tittel) i 1889. Som det var praksis i metodistkirken ble Tindley beordret av sin biskop å tjene som omreisende prest og tjenestegjorde da en kort tid ved en rekke steder fra 1885 og til han i 1900 ble presiderende eldste ved distriktet Wilmington. Tindley ble deretter pastor ved den samme kirken som han hadde vært vaktmester. Under hans lederskap vokste kirken raskt fra 130 medlemmer da han kom. I 1906 hadde menigheten flyttet og ble omdøpt til East Calvary Methodist Episcopal Church. Eiendommen for den nye kirken ble anskaffet av Westminster presbyterianske kirke og hadde sitteplasser til 900, men ble snart overfylt. Menigheten vokste over tid til å bli en flerkulturell menighet på opp til 10 000 mennesker. Etter hans død ble kirken omdøpt til «Tindley Temple» og Tindley Temple United Methodist Church ble lagt til det nasjonale registeret av historiske steder i 2011.