Ungdommene organiserte seg i undergrupper kalt «Navajos» (Köln), «Fahrtenjungs» (Düsseldorf), «Ruhrpiraten» eller «Meuten» (Leipzig). De hadde et felles kjennetegn ved en edelweiss i knapphullet, og tilnavnet «piratene» ble gitt dem av nasjonalsosialistene, som anså dem som kriminelle. Edelweisspiratene opptrådte i et særlig stort antall blant arbeiderungdommen i industriområdet i Rhinland og Westfalen i 1941/42. Ungdommene traff hverandre i parker og arbeiderkvarterer, atskilt fra Hitlerjugend. Bevegelsen regnes som i hovedsak upolitisk, og oppfattes som et forsøk på å lage seg en egen ungdomskultur, i kontrast til det militariserte Hitlerjugend. De reiste på turer der gutter og jenter var sammen, også det i motsetning til den nasjonalsosialistiske ungdomsbevegelse.