Hennes hovedverk er , en tekst i mange og varierte sjangre, samlet i sju «bøker» eller kapitler. På samme måte som den noe eldre Hadewijch fra Antwerpen uttrykker hun den visjonære foreningen med Kristus gjennom metaforer kjent som «brudemystikk». «Det sentrale i hennes verk er den sanselige, erotiske skildringen av Kristus' eller den himmelske brudgommens forening med sjelen eller bruden. Denne kristosentriske 'unio mystica' beskrives med andre ord som et kjærlighetsmøte». Verket er både inspirert av Høysangen og av middelalderens høviske litteratur.