De ti stadiene ovenfor inngår som stadiene 41–50 i de 52 stadiene til en bodhisattva. Læren om disse stadiene hadde sin opprinnelse i retningen i det gamle India, men fikk sin endelige utforming i kinesisk buddhisme, og i østasiatisk buddhisme generelt. Sentralt i denne retningen stod dyrkelsen av den indre Buddha (buddhanaturen) eller («buddhariket») innenfor hvert enkelt menneske. Alle mennesker er potensielle buddhaer eller opplyste, og har en «livmor» eller et embryo til tathāgata (Buddha). Tathāgatagarbhasūtraene forkynte disse idéene, deriblant tathāgatagarbhasūtraen, sūtraen om dronning Śrīmālās løvebrøl og mahāyāna mahāparanirvāṇasūtraen.