Opprinnelsen til begrepet som landskapsområde stammer fra det gammelhøytyske begrepet , som betyr , eller og ble brukt til å beskrive grenseområder (grenseland) i det tysk-romerske riket. I det frankiske riket var dette et begrep som ble brukt om nyerobret grenseland som stod under særlig militært styre. Sånn mark var gjerne store landområder som ble administrert av en markgreve, som hadde stor selvstendig makt og frihet, og gjerne kalt et markgrevskap. Noen av disse enorme områdene ble senere utviklet til selvstendige fyrstedømmer, som markgrevskapet Østerrike (opprinnelig kalt Marcha Orientalis og Ostmark), som oppsto i år 956 og ble til hertugdømmet Østerrike i årene , og noen århundrer senere til republikken Østerrike.