De fem klassiske planetene som er synlige for det blotte øyet, har vært kjent siden antikken, og spilte en betydelig rolle for mytologien, religiøs kosmologi og antikkens astronomi. I antikken merket astronomene seg hvordan enkelte lys beveget seg over himmelen i forhold til andre stjerner. Antikkens grekere kalte dem for (, ) eller «» (, ), og ordet «planet» er avledet fra disse. I antikkens Hellas, Kina, Babylon, og alle før-moderne sivilisasjoner, var det nesten allment akseptert at jorden var i sentrum av universet og at alle «planetene» sirklet rundt jorden. Stjernene og planetene syntes å gå rundt jorden hver dag, og den alminnelige oppfatningen var at jorden var fast og stabil og at den forholdt seg i ro.