Alle store bedrifter i DDR befant seg i folkeeiendom og ble kalt (folkeeid bedrift, forkortet VEB). Private bedrifter var kun tillatt med opp til ti ansatte. En del håndverksbedrifter var organisert som produksjonssamvirke. Industribedrifter med liknende produksjonsprofil ble sluttet sammen til kombinater. Ansvarlig for styring av de folkeeide bedriftene var regjeringen (). Til dette formålet eksisterte i 1989 femten industriministerier i DDR.