Med industrialiseringen utviklet Vitry seg til en klassisk arbeiderforstad til Paris, som fra 1925 hadde en kommunistisk byforvaltning. I 1901 bodde det personer i byen, og spesielt etter andre verdenskrig vokste tallet sterkt, og nådde i 1975 . Siden 1970-tallet utviklet Vitry seg, i likhet med andre av Paris' , til et sosialt brennpunkt. Tilvandringen av immigranter sørget for en høy andel utlendinger, og økonomiske kriser førte til en relativt høy arbeidsløshet. I 1980 førte rivningen av et boligstrøk, hovedsakelig bebodd av utlendinger, til massive protester mot den kommunistiske borgermesteren Paul Mercieca. Også det voldsomme dødsfallet til den 15 år gamle samme år forsterket spenningene mellom de etniske gruppene i Vitry. Etter dødsfallet til en ungdom fra Vitry kom det i desember 2001 til fem dager lange opptøyer, hvor dusinvis av biler ble satt i brann. I 2002 ble den 17 år gamle Sohane Benziane brent levende, noe som ble årsaken til bevegelsen Ni Putes Ni Soumises, som kjemper for rettigheter for innvandrerkvinner. Under opptøyene i 2005 ble Vitry stort sett spart.