I gikk han til slutt over til Maserati, men i konkurranse mot det mektige Mercedes-teamet med Juan Manuel Fangio og Stirling Moss var muligheten for seire liten. Da Mercedes året etter trakk seg fra racing etter katastrofen på Le Mans i 1955 ble Moss hyret av Maserati, og Behra måtte være hans andrefører i . Da Moss gikk til Vanwall i trodde Behra at han skulle få sjansen som førstefører, men så dukket Fangio opp i Maserati og ble verdensmester. Behra hadde dog suksess i sportsvognsracing og vant i 1957 12-timersløpet på Sebring. I gikk han til BRM men bilen viste seg upålitelig. Han gjorde det dog bra for Porsche i sportsvognsracing og bakkeløp. I gikk han til Ferrari, som partner med Tony Brooks. Men etter at han måtte bryte Frankrikes Grand Prix på Reims-Gueux havnet han i en krangel med teamsjefen Romolo Tavoni og endte opp med å slå til han. Behra fikk sparken fra Ferrari.