Alt i oktober 1096 klarte keiser Alexios å overtale korsfarerne til å krysse Bosporus over til Lilleasia. Der lot han dem seile sin egen sjø uten større forsyninger eller rettledning. De dro mot Nikea, men 21. oktober ble de angrepet av seldsjukk-sultanen Kiliq Arslans kamptrente styrker. De døde lå i hauger, blant dem Walter Sans Avoir, og Albert av Aachen skrev at det var en rimelig straff for overgrepene mot jøder. Peter Eremitten unnslapp; han døde først 8. juli 1115 i sitt hjemland. I ettertid beklaget han seg høylytt over at det var de falnes manglende tro som var årsak til at Gud ikke lot dem nå frem til Jesu grav.