Protestsanger er ofte situasjonsbetinget ved å være assosiert med en sosial bevegelse via kontekst. Eksempelvis har sangen «Goodnight, Irene», en amerikansk folkemelodi som først ble innspilt av bluessangeren Huddie 'Lead Belly' Ledbetter i 1932, fått et preg av protestsang ettersom den ble sunget av Lead Belly, en svart domfelt og en sosial utstøtt, selv om den på overflaten er en kjærlighetssang. Protestsanger kan være abstrakte og i mer generelle vendinger uttrykke motstand til urettferdighet, og støtte fred, eller fri tanke og ytringsfrihet, men publikum vet vanligvis hva det refererer til. Beethovens , en sang som fremmer sin støtte til alminnelig brorskap, er en sang av denne typen. Den er komponert til et dikt fra 1759 av Friedrich Schiller som feiret feiringen av kontinuum av levende vesener (som er forent i deres egenskap av føle smerte og glede, og derav også empati), og hvor Beethoven selv la til tekstlinjen om at alle mennesker er brødre. Sanger som støtter status quo eller vil bevare det bestående kvalifiserer ikke som protestsanger.