Skulle paven nå oppfordre folk til voldsutøvelse for å gjenerobre Kristi grav, måtte han finne noe hos kirkefedrene som kunne få vold til å fremstå som moralsk høyverdig. I 1074 oppfordret pave Gregor VII , «Kristi soldater», til å komme den bysantinske keiseren til unnsetning etter hans nederlag i slaget ved Manzikert i 1071. Pave Urban II oppfordret franske riddere til å gripe til våpen for Guds sak og dermed få tilgivelse for sine onde gjerninger. Hans motto for foretagendet var , «Gud vil det!» Skjøter fra korstogstiden viser at ridderne følte behov for slik tilgivelse. Overdragelse av eiendom var på 1000-tallet fremdeles ikke så formalisert, og selgerne har iblant skrevet i dokumentene hva som motiverte dem for å dra. Ridder Nivelo av Fréteval skrev: «Straks en impuls av krigersk villskap hisset meg, samlet jeg en gjeng ryttere og en flokk tilhengere. Så slo jeg ned på landsbyen [og plyndret den]. Nå drar jeg derfor som pilegrim til Jerusalem, som ennå er i lenker med sine sønner, for å få Guds tilgivelse for mine onde gjerninger.» Denne sammenblandingen - krigføring kamuflert som pilegrimsreise - slo an, og høsten 1096 la de første korstogfarerne i vei sørover.