I henhold til lokale legender skal Tore Hund ha gravd ned en skatt på Hustad-Skjervøya i Lofoten. Øya ligger vanskelig tilgjengelig og har alltid vært ubebodd. Som trollkyndig skal Tore Hund ha fått underjordiske til å passe på skatten. I årenes løp har mange gravd etter den, men ingen har funnet den. Vera Henriksen debuterte i 1961 med boka , som er første del av en trilogi om Tore Hunds søster Sigrid Toresdatter. Bok nummer to, , kom i 1962, og den siste boka, , kom året etter. Her fremstår Tore Hund som en mann som handler ut fra sin overbevisning. Dansedramaet «Sigrid på Egge» som siste gang ble vist i friluftsamfiet på Egge Museum ved jonsoktid i 1997 og bygger på en grunnidé fra Vera Henriksens romantrilogi. er tittelen på en diktsamling av Gunnhild Skjefstad, utgitt 2006, og består av 44 dikt. «Tore Hunds minnebauta» ble reist i 1980 ved veien til Bjarkøy kirke på Bjarkøy til minne om håløygingen og hans ætt. Bronserelieffet på steinene er laget av kunstneren Svein Haavardsholm som har hentet motivet fra det dramatiske øyeblikket da Sigrid Skjalgsdatter, Asbjørn Selbanes mor, overrekker Tore Hund det blodige spydet ‘Selshevneren’ og krever at han hevner brorsønnen sin. Tore Strand Olsen har en tegneserie ved navn . Bortsett fra tittelen har den ikke noe med den historiske Tore Hund å gjøre, men handler om Tore, tegneren selv med hundemaske, og forteller om hvordan det er å være en fattig tegneseriekunstner. Serien fikk Sproingprisen som beste norske tegneserie i 1998. Sverre Årnes dramatiserte og tegnet i 1982 et album i regi av Norsk TegneserieForum. Hoverpersonen er Asbjørn Selsbane, men også Tore Hund blir introdusert. Opplaget var 500 eks., og Årnes tok seg i overkant mange historiske friheter.