Det ble enstemmig vedtatt at man skulle holde seg tro mot Bibelens ord «[i] denne farlige tid da den liberale teologi berøver vort folk tilliden til Guds aabenbarede ord». Man var opprørt over samarbeidet med liberale teologer som hadde funnet sted på møtet i Drammen, og la ned en «en bestemt protest mot et saadant samarbeide, som kun kan tjene til at styrke den liberale teologis stilling». Dette skjedde mot en stemme. Denne stemmen kom fra R. Pedersen fra Norges kristelige ungdomsforbund. I kampen mot liberalteologi var man enige om følgende punkter: Man var enige, mot to stemmer om å bare velge dem man mente stod «paa Skriftens grund» som arbeidere i frivillig arbeid. Man hevdet menighetenes rett til selv å kunne forvalte sakramentene om presten ikke «vitterlig ikke forkynder det bibelske evangelium». Man var enige om å gjøre sitt beste for å fylle skolene med lærere som var enige med deres sak. I de tilfeller der man ikke klarte dette, hevdet man at foreldre sto fritt til å ta barna sine ut av religionsundervisningen i skolen. Man var også enige om å jobbe hardt med søndagsskolearbeid. Dette punktet ble vedtatt mot en stemme. Man vedtok enstemmig å sette igang et opplysningsarbeid for å opplyse folket om liberalteologien, slik at folk kunne ta stilling mot denne. Møtet slo så enstemmig fast at det viktigste redskapet i kampen mot den liberale teologien var de frivillige organisasjonenes arbeid. Man «enes derfor om at selvstændiggjøre og styrke disse, saa de ved Guds naade kan bære vort folk gjennem den nyrationalistiske bølge, som nu skyller ind over os.» Et av de viktigste grepene i dette, var videre støtte til Menighetsfakultetet, og styrking av den kristne pressen. Enstemmig slo man fast at man var bekymret for en kirke som «ansætter professorer, prester og lærere, som forkynder og lærer stik i strid med kirkens bekjendelse». Man vedtok ikke noen handlingsplan, men sa at hva som videre skjedde med dette, var avhengig av hva som skjedde med den liberale teologi. Møtet nedsatte en komite for å overvåke dette, og eventuelt kalle inn til et nytt møte. Punkt sju var en bønn om styrke i arbeidet.