Eagle Airways (Bermuda) ble etablert for kommersielle ruter i mai 1958 mellom Bermuda og New York, og konkurrerte direkte med tre av verdens mektigste selskaper — BOAC, Pan Am og Eastern Air Lines. Andre regionale ruter i den vestlige halvkule fulgte. Stimulert av lave billettpriser vokste trafikken Nassau—Miami og Bermuda—JFK sektorer slik at det var mulig å opprettholde en fire ganger daglig Viscount lønnsom. Dette økte Eagle's, så vel som det generelle britiske markedet til å dele på disse rutene. Denne suksessen ga drivkraft for Eagle Airways (Bermuda) til å etablere ukentlige lavkostruter til London med en hel økonomiklasse DC-6C. Bruk av utenlandsk registrerte luftfartøy på London-ruten gjorde det mulig å omgå restriktive konsesjonsbestemmelser (inkludert de i den nye luftfartsloven i 1960) som bare omfattet britisk registrerte fly. Bermuda's status som en britisk koloni trengte ingen gjensidig godkjenning av utenlandske myndigheter. Eagle's nye direkte Bermuda—London ruter ble et billigere og raskere alternativ til BOAC's DC-7C som gikk via New York. Imidlertid krevde vilkårene i konsesjonen at Eagle måtte dele sine inntekter med BOAC.