Ved inngangen til 1808 var Generalkapteinatet Chile en av de minste og fattigste koloniene innenfor det spanske imperiet og ble administrert av Luis Muñoz de Guzmán, en dyktig, respektert og populær kongelig guvernør. I mai 1818 ble det spanske imperiet kastet ut i kaos på grunn av at kongene Karl IV og Ferdinand VII ble styrtet og erstattet av Joseph Bonaparte samt begynnelsen på den spanske uavhengighetskrigen. Samtidig hadde også Chile sine egne politiske problemer. Guvernør Muñoz de Guzmán døde uventet 11. februar og kongen hadde ikke vært i stand til å utnevne en ny guvernør før den franske invasjonen. Etter Juan Rodríguez Ballesteros' korte, foreløpige styre, og ifølge datidens etterfølgelseslover, ble stillingen krevd og overtatt av den mest erfarne militærkommandanten, som var brigader Francisco Antonio García Carrasco.