På selve møtet fortalte prinsen om motstanden han hadde møtt mot Sverige over hele landet, og de frammøtte kunne bekrefte at motstanden var sterk blant folk. Stormennene var dermed enige om selvstendighetstanken, men ikke om arverettskravet. «Prinsen vil endnu være enevoldskonge», fikk Georg Sverdrup høre da han ankom møtet på Eidsvoll. Da Sverdrup møtte prinsen som gjentok arverettskravet, repliserte Sverdrup at nordmennene i og med Frederik VIs avståelse var «kommet i besiddelse af sin naturlige og uomtvistelige ret til selv at bestemme sin forfatning». Han mente arveretten nå var «hjemfalden til det norske folk, som vel vil vite at overdrage den til den hos hvem det tror at finde de største talenter, den største dygtighet og dyd.» Dette ble bifalt av de tilstedeværende, med unntak av biskop Fredrik Julius Bech, oberstløytnant Johan Friedrich Wilhelm Haffner, og prinsens ungdomsvenn Carsten Anker som lenge støtten enevoldstanken under stormannsmøtet.