Etter en konflikt med kannikerkollegiet i København begav han seg til Malmø, der reformasjonen var mer fremstreden. Erkebiskop Aage Jepsen Sparre trodde at han var mindre radikal enn reformatorene Claus Mortensen og Hans Spandemager, så han fikk tillatelse til å preke i Malmø. Snart ble han ikke lenger kalt munk men predikant, og han ble også lærer ved det nyinnrettede læreverket.