Lacan delte den psykologiske virkeligheten inn i tre «registre»: : Den billedlige, speilende dimensjonen hvor subjektet danner identifikasjoner. Det imaginære er knyttet til Speilstadiet, der barnet gjenkjenner seg selv i et speilbilde, noe som danner grunnlag for egoets illusjon om helhet. : Den språklige og kulturelle orden, ofte knyttet til – en struktur av lover, normer og språklige koder som individet er underlagt. : Det uutsigelige, ikke-representerbare som verken kan fanges av det symbolske eller det imaginære. Det reelle er det som alltid unndrar seg symbolsk mening og forblir et tomrom i subjektets erfaringsverden.