I 1925 fikk MacDonald igjen andre hovedrolle og spilte mot Queenie Smith i , en hit med George Gershwins melodier. Det følgende år hadde hun fremdeles andre hovedrolle, nå i (1926), musical versjon av . i 1927 fikk MacDonald endelig hovedrollen i . Den var planlagt som en hyllest til producer H.H. Frazeed . Dette show hadde en utstrakt turne, men sviktet i å more barn da den ble oppført på Broadway. MacDonald spilte også hovedrollen de neste to år i to stykker: (1928), hennes første show for produsentene Lee og (1928), som fikk dårlig kritikk. Hennes siste var (1929) med hennes navn over tittelen (stykket omfattet den unge Archie Leach, som senere forandret sitt navn til Cary Grant). Mens MacDonald opptrådte i , oppdaget filmstjernen Richard Dix henne og lot henne prøvespille for sin film . Shubert ville ikke gi slipp på henne og løse henne fra kontrakten for å spille i en film med Dix og Helen Kane. I 1929 holdt den berømte filmdirektør Ernst Lubitsch på å se gjennem gamle prøveinnspillinger av Broadway utøvere og oppdaget MacDonald. Hennes rolle ble den førende kvinne i hans første lydfilm, . Den ble en kontinental sensasjon med Maurice Chevalier.