Dyrtiden førte til misnøye blant arbeiderne, og arbeidskampen våren 1916 førte til storlockout, som igjen nær hadde ført til generalstreik. På grunn av de gode tidene var det mindre uro i det følgende året, men mot slutten av krigen vokste den sosiale uroen omkring på arbeidsplassen. I 1917 og i 1918 var det store demonstrasjoner mot dyrtiden i Kristiania. Etter februarrevolusjonen og oktoberrevolusjonen i Russland ble mange arbeidere påvirket i radikal retning. I april 1918 var det arbeideropptøyer i Sulitjelma, hvor soldater fra Trondheim måtte gjenopprette ro og orden. I Kirkenes var det i flere måneder et regelrett arbeiderdiktatur under et råd med fire medlemmer. På Arbeiderpartiets landsmøte i påsken 1918 fikk den revolusjonære opposisjonen flertall, og Kyrre Grepp ble valgt til leder.