Da sementfabrikken ble etablert fantes det lite infrastruktur og transportmulighetene var få. Mange av arbeiderne ved fabrikken måtte derfor gå til arbeidet, som gjerne kunne bestå av 12-timers skift. Virksomheten bygde i tiden frem til andre verdenskrig flere arbeiderboliger i sentrale deler av Slemmestad. Arbeiderboligene fikk navn som «Ener'n», «Toer'n», «Tango-gårda» og «Mur-toga». Flere av disse eksisterer fortsatt og utgjør en viktig del av det etablerte bo- og bygningsmiljøet på stedet. I mellomkrigstiden ble det også bygget et offentlig bad i Slemmestad sentrum, da arbeiderboligene ikke hadde egne bad. I etterkrigstiden ga fabrikken støtte til selvbyggere, ved tilbud om gratis byggetomt, arkitekthjelp, rentestøtte på lån, gratis sement med mer. I tillegg reiste virksomheten i etterkrigstiden et boligkompleks for pensjonister kalt «Heimen». Disse boligene ble overdratt til Slemmestad arbeiderforening uten vederlag og pensjonistene bodde gratis. I 1953 sto Slemmestad idrettspark med fotball-, tennis- og friidrettsbane ferdig. Anlegget hadde i tillegg et utendørs svømmebasseng kalt «Slemmestad-badet». CPC bidro med tomt og en større del av etableringskostnadene på 335 000 kr., mens Slemmestad Idrettsforening bidro med 20 000 dugnadstimer. Sementvirksomhetens økonomiske bidrag til ulike sosiale tjenester og tiltak vil i dag ivaretas av kommunen som offentlig samfunnsbygger.