Ordet ble opprinnelig tatt i bruk av den sveitsiske legen Jean-Jacques Harder i 1678 og Johannes Hofer i 1688 for å beskrive «den smerten et sykt menneske føler fordi det ikke er i hjemlandet sitt eller frykter aldri mer å få se det igjen.» Det nye begrepet ble en medisinsk diagnose, i første rekke blant soldater, en yrkesgruppe som var hardt rammet av sykdom og død på grunn av underernæring, betennelser og smitte. Tilstanden skal opprinnelig særlig ha blitt observert blant unge menn fra trange daler i Sveits som ble sendt ut i krigen på de åpne slettene i Tyskland. Nostalgien ble ansett som dødelig hvis den ikke ble behandlet. En av måtene å helbrede soldatene på, var å sende dem hjem. Alvorlig grad av nostalgi ble kalt .