Vinterdepresjon er et ofte forekommende fall i stemningsleiet hos enkelte innbyggere i de aller fleste nordiske land. Det ble først beskrevet i det 6. århundre av den gotiske lærde Jordanes i , der han beskrev innbyggerne i Scandza (Skandinavia). Island, derimot, synes å være et unntak. En studie av mer enn 2000 mennesker på Island fant at utbredelsen av sesongavhengig depresjon viste seg å være uventet lav hos begge kjønn. Forfatterne av studien foreslo at tilbøyeligheten til SAD kan variere på grunn av en genetisk faktor i den islandske befolkningen. En studie av kanadiere av ren islandsk avstamning viste også lav forekomst av SAD. Det har nylig blitt foreslått at dette kan tilskrives den store mengden av fisk som islendere spiser (100 kg per person per år, i motsetning til om lag 22 kg i USA og Canada), snarere enn genetikk. Fisk inneholder mye vitamin D. Fisk inneholder også dokosaheksaensyre (DHA), som har vist seg å hjelpe mot en rekke nevrologiske dysfunksjoner.