I bygningsfag betegnet ordet «vindusfag» tidligere et helt vindu med to rammer innenfor et i veggen, både i bindingsverk, murverk eller lafteverk. Opprinnelsen er dansk bindingsverk, der et betegner mellomrommet mellom to , som er grunnenheten i et tradisjonelt hus av bindingsverk og består av to stolper, en tverrbjelke og et par sperrer. Et fag med vindu var da et «vindusfag», og ordet ble på norsk brukt også om ett vindu uansett byggemåten. I eldre branntakster oppgis alltid antall «fag vinduer», som da betyr antall vinduer, med ordet som overflødig tillegg. I nyere norsk bygningsterminologi betegner ordet et .