I 1940 begynte hennes samarbeid med Brecht. Hun fulgte ham i 1940 til Finland i eksil, og i 1941 reiste hun med Brecht og hans hustru Helene Weigel videre over Vladivostok til USA. I 1944 mistet Berlau og Brecht deres felles sønn Michael, få dager etter fødselen. I 1948 vendte Berlau tilbake til Europa og levde fra 1949 i DDR. I mellomtiden hadde hun lange opphold i Danmark. Ved siden av Elisabeth Hauptmann og Margarete Steffin var hun en av Brechts fremste medarbeidere. Berlau skrev artikler og romaner og ble kjent som regissør av filmen fra 1947.