Selv er de typisk byttedyr for reker, anemoner, eller maneter. De er ikke en viktig matkilde for fisk, men de utgjør en viss matkilde for brenningsabbor-arten i dens paringssesong i Stillehavet. <ref>Edsel A. Caine, «Caprellid amphipods: fast food for the reproductively active », i: WoRMSSlekt AbyssicaprellaSlekt AciconulaSlekt AeginellaSlekt AeginellopsisSlekt AegininaSlekt CaprellaSlekt CaprellaporemaSlekt CubadeutellaSlekt DeutellaSlekt EupariambusSlekt HemiaeginaSlekt HeterocaprellaSlekt LiriarchusSlekt LiriopesSlekt LiropropusSlekt LiropusSlekt MantacaprellaSlekt MayerellaSlekt MetacaprellaSlekt MetaprotellaSlekt MonoliropusSlekt NoculaciaSlekt OrthoprotellaSlekt ParacaprellaSlekt ParadeutellaSlekt ParadicaprellaSlekt ParaprotellaSlekt PariambusSlekt ParvipalpinaSlekt ParvipalpusSlekt PedoculinaSlekt PedonculocaprellaSlekt PedotrinaSlekt PostoparacaprellaSlekt PremohemiaeginaSlekt PretritellaSlekt ProaegininaSlekt ProliropusSlekt PropodaliriusSlekt ProtellaSlekt ProtellinaSlekt ProtellopsisSlekt ProtoaeginellaSlekt PrototritellaSlekt PseudaeginellaSlekt PseudoliriusSlekt PseudoliropusSlekt PseudoprotellaSlekt TanzacaprellaSlekt ThorinaSlekt TriantellaSlekt TriliropusSlekt TriperopusSlekt TriprotellaSlekt TritellaSlekt TropicaprellaSlekt VerrucaprellaSlekt AeginaAegininaSlekt FallotritellaPseudaeginellaSlekt LiparisCaprellaSlekt LuconaciaDeutellaSlekt EugastraulaxSlekt CercopsSlekt ParacercopsSlekt PseudocercopsSlekt AeginoidesSlekt CaprellinaSlekt CaprellinoidesSlekt ChakaSlekt DodecasSlekt DodecasellaSlekt HemiprotoSlekt HircellaSlekt JigurruSlekt MayericaprellaSlekt MetaprotoSlekt MicrotripusSlekt PaedaridiumSlekt ParaprotoSlekt PerotripusSlekt PhtisicaSlekt PrellicanaSlekt ProtogetonSlekt ProtomimaSlekt ProtoplesiusSlekt PseudocaprellinaSlekt PseudododecasSlekt PseudoprellicanaSlekt PseudoprotoSlekt PseudoprotomimaSlekt QuadrisegmentumSlekt SemidodecasSlekt SymmetrellaSlekt PodaliriusPariambusSlekt ProtoPhtisicaLife Desks'', besøkt 12. mars 2014.