Etter Polens andre deling ble det lovbestemte bosetningsområdet utvidet i nye provinser vestover: Minsk, Volynia (Volhynia), Podolia, Kiev (dagens Kyiv), Tsjernihiv, og Novgorod. Etter Polens tredje deling i 1795 ble bosetningsområdet utvidet ved et nytt dekret fra Katarina, men bare deler av nylig annekterte områder ble inkludert: Vilna (Vilnius-området) og Grodno. Dekretet av 1795 utelukket dermed jøder fra store deler av Latvia, hvor det tradisjonelt bodde mange jøder. Katarina visste lite om de erobrede områdene og sendte sine etterretningsfolk til å undersøke områdene. Før hun fikk særlig informasjon om områdene valgte hun å etterkomme ønsket fra kristne russiske kjøpmenn om å holde jøder unna det sentrale Russland. Det pålagte bosetningsområdet ble effektivt håndhevet. Det ble blant annet brukt militærmakt til å fordrive jøder fra områder utenfor bosetningsområdet, til dels på en brutal måte.