I løpet av 1870-åra viste Søren Jaabæk, som var den samlende figuren i bevegelsen seg mer og mer som et utpreget radikal. Han ga blant annet. uttrykk for motstand mot statskirken og skrev rosende innlegg om . Slike holdninger passet dårlig med store deler av medlemsmassen i , og samtidig som økonomien for bøndene i Norge gradvis ble bedre, løste organisasjonen seg sakte, men sikkert opp.