Både Håkon og Inge var konger i den konfliktfylte borgerkrigstiden. På denne tiden stod striden om kongedømmet mellom Inge på den ene siden og Håkon på den andre. Inge og hans menn drepte Inges brødre Sigurd (Håkons far) og den nevnte Øystein i henholdsvis 1155 og 1157. Håkon nevnes for første gang i Haraldssønnenes saga, sagaen om Inge, Sigurd og Øystein. Håkon var sønn av Sigurd og en tjenestejente fra Viken, Tora, og han vokste opp på gården der Tora arbeidet. Vi får også høre at Håkon var med i flokken til onkelen Øystein etter Sigurds død. Etter at både Sigurd og Øystein var døde, støttet mennene deres Håkon i kampen om kongedømmet mot Inge. Det var hovedsakelig i Trøndelag at Håkon hadde støtte. Det var også dette området hans far Sigurd hadde hatt. Onkelen og motstanderen Inge hadde mest støtte i Viken og på Vestlandet. Inge var sterkt funksjonshemmet, og det var hans lendmann Gregorius Dagsson fra Bratsberg i Skien som ledet Inges menn, sammen med Erling Skakke. Håkons fremste mann var Sigurd Hallvardsson fra Ringsaker.