Den italienske gullsmeden og skribenten Benvenuto Cellini var øyenvitne til hendelsene, og beskrev plyndringen i sine verker. Den religiøse volden til de tyske landsknektene ble framhevet spesielt. I over ti år forut hadde Luther og hans disipler fordømt paven som Antikrist og Roma som «det nye Babylon». De fordømte på det sterkeste tilbedelse av helgener og relikvier, og den omfattende luksusen i de katolske kirkebyggene. De tyske troppenes utargerende herjinger kan betraktes som en forlengelse avdenne forkynnelsen. I kirker vanhelliget eller ødela de relikvier, rev ned religiøse bilder og stjal og demonterte liturgiske ornamenter. Okkupantene etablerte en økonomi basert på utpressing og løsepenger, der man måtte betale for å redde liv og eiendom. I flere dager ble derfor både offentlige bygninger, kirker og private hjem tømt for verdisaker, og mange bygninger ble sterkt skadet eller helt ødelagt.