Søtsitronen var den første av sitrusfruktene romerne benyttet. Plinius den eldres forteller om treet (HN xii.7) som enkelte kalte , mens andre kalte den det (det generiske gresk-romerske navnet for globøse frukter). I Plinius' tid ble frukten aldri spist (omtrent som idag), men dens intense parfyme ble benyttet som et middel for å holde mygg og slikt på avstand. Fra rundt 200 e.kr ble den brukt i matlaging. Ifølge Plinius ble det gjort flere mislykkede forsøk på å dyrke søtsitronen i potter, for medisinske formål.