Som den første i Frankrike legemliggjorde Fontenelle den typiske opplysnings«filosofen», dvs. en allsidig interessert forfatter av skjønnlitterære, filosofiske og naturvitenskapelige verk. Han var et bindeledd mellom forfattere fra den franske klassisistiske perioden, som Corneille, Racine og Boileau, og den nye opplysningstidens fremste representanter, Voltaire, d’Alembert og Diderot, men hører likevel mer til 1700-tallets enn til 1600-tallets . Han sto for fransk klarhet i stillingstagen og framstilling; som vitenskapsmann var han ubetydelig, men som popularisator ble han banebrytende.