I 1753 ble det besluttet at den planlagte Frederiks Kirke ikke skulle oppføres i de sedvanlige byggematerialene tegl- og sandsten, men derimot i marmor fra Gjellebæk. Verkets glansperiode ble derfor årene 1750–60, da det ble eksportert adskillige kubikkfot. Fra 1772, da Struensee stoppet byggingen av Frederiks Kirke, gikk produksjonen kraftig ned slik at verket i 1805 bare hadde to arbeidere. På kirkens byggeplass lå etter byggestansen i alt 53.000 kubikkfot marmor, som senere ble anvendt til utbedring av Christiansborg slotts portal, til Hirschholm slott, til arkader ved Frederiksborg slott samt til arbeider ved Rundetårn.