I den øvre atmosfæren gir fotodissosiasjon av normalt lite reaktive klorfluorkarboner (også kalt KFK-gasser) opphav til klorradikaler (4). Disse opptrer som katalysatorer i en kjedereaksjon der klorradikalet reagerer med ozon og danner et kloroksidradikal og molekylært oksygen (5). Ozonet i ozonlaget dannes og nedbrytes kontinuerlig (6), og ved reaksjon med enatomig oksygen gjendannes klorradikalet fra kloroksidradikalet (7). Dermed kan klorradikalet delta i nye reaksjoner. Ettersom reaksjonshastigheten for reaksjon 5 er langt større enn for dannelsen av ozon, fører dette til en netto reduksjon i ozonkonsentrasjonen (8). Dette er hovedårsaken til at bl.a. klofluorkarboner blei regulert gjennom Montrealprotokollen.