Skilsmisseprosenten var på vei opp som følge av at mange giftet seg unge, blant annet fordi de ventet barn og/eller fikk økonomiske problemer. Ekteskapsforberedende kurs kom på dagsorden, ikke minst på grunn av de mange studentekteskap i Trondheim. Fra 1969 ledet hun kursserien «Ekteskap og familieliv» i regi av Studentersamfundets frivillige undervisning i samarbeid med Familierådgivningskontoret, fra 1970 i regi av Friundervisningen. I 1980 arrangerte hun, med støtte fra Sosialdepartementet, strukturerte samtalegrupper for separerte småbarnsforeldre der ønsket var at begge foreldre skulle delta. Irgens og Kreybergs kartlegging av samværspraksis etter en skilsmisse, som senere ble bekreftet av andre, hadde vist at innsats i forhold til barn før skilsmissen hadde en klar sammenheng med kontakten med barna etter.