Måledataene består av signalets amplitude og fase, som i etterkant prosesseres digitalt for å gi todimensjonale bakkekart. Prosesseringen er relativt tung, så selv om SAR ble introdusert på 1950-tallet, skjøt teknikken først fart etter at billig regnekraft ble lett tilgjengelig. Ved hjelp av to antenner, kan også tredimensjonale kart produseres ved å utnytte faseforskjellen eller faseinterferogrammet mellom antennene. En slik 3D-radar kalles .