Begrepet (svebere) hadde en dobbel betydning i kildene. På den ene siden forteller Tacitus' oss (i kapitlene 38, 39) at de besatte mer enn halvparten av Tyskland, hadde en særegen hårstil, og var åndelig sentrert hos semnonere. På den annen side er svebere i det øvre Donau beskrevet som om de var en stamme.