Som hans fortsatte den undersøkelse som hadde blitt startet med . I første kapittel, som på mange måter er utfyllende til siste kapittel i , gir Hallam skisser av litteraturen i Europa: utslettelsen av den antikken kunnskapen som fulgte sammenbruddet til Romerriket og kristendommens framvekst, bevarelsen av latin i kirkens tjeneste. Han summerer litteraturen i århundrer og merker seg de mest bemerkelsesverdige verkene som ble produsert. Den raske vekst i litteraturen på 1500-tallet fører til en inndeling i emner. Sjangre får egne kapitler, noe som førte til at den samme forfatteren er stundom spredt over flere kapitler i den samme tidsepoken. Navn som Shakespeare, Hugo Grotius, Francis Bacon og Thomas Hobbes opptrer på et halvt dusin ulike steder. De store forfatternes individualitet er således ikke diskutert, og dermed heller ikke deres biografi. Kuriositeter og det trivielle ble heller ikke dekket, men utøvde et strengt syn på den relative viktighet i kunstnere og saker.