I desember 1966 gjorde Bill Monroe noe han kanskje ikke hadde gjort på mer enn ti år: Han avbrøt en turné. Carter Stanley hadde lenge vært syk, og 1. desember døde han av indre blødninger. Monroe fant seg et fly og satte kursen mot Virginia, hvor Carter skulle begraves. Ved kisten sang han "Swing Love, Sweet Chariot" og sa så "We'll meet again". Carter Stanley ble bare 41 år. Alkoholen hadde knekket ham. På den måten ble han sin generasjons Charlie Poole.