Senere denne kvelden returnerer Hachi, nå gammel og sliten, til den samme plassen foran jernbanestasjonen hvor han har ventet trofast på herren sin hver eneste dag i alle år. Hachi legger seg ned i snøen, og han sovner for siste gang. Samtidig som folk går ut av stasjonen i den kalde natten, husker Hachi de gledelige øyeblikkene i livet sitt som han tilbrakte sammen med sin herre. Parker kommer ut av jernbanestasjonen og roper på Hachi. Hachi løfter hodet, mens hans ånd forlater sin fysiske kropp for å hilse på sin herre. Parker hilser på Hachi i et gledelig gjensyn, og deres ånd kommer sammen for alltid. Hachi blir deretter vist liggende alene en siste gang i snøen med øynene lukket før filmkameraet svinger opp på nattehimmelen.