Ortografien i mellomwalisisk var ikke standardisert, og det var en stor variasjon mellom de ulike manuskriptene i hvordan bestemte lyder ble stavet. Noe generelle forskjeller mellom stavingen i mellomwalisisk og i moderne walisisk kan bli gjort. For eksempel, progressive pronomen «hans, hennes», «deres» og proporsjonen «til» ble vanligvis stavet i mellomwalisisk og er således stavet lik som bestemt artikkel og indirekte relative partikkel . En frase som er derfor tvetydig i mellomwalisisk mellom meningen «katten» (stavet likt i moderne walisisk), meningen «hans katt» (moderne walisisk ) og meningen «til en katt» (moderne walisisk ). Stemt konsonant i stopp som er representert ved bokstavene ved slutten av et ord, eksempelvis "beskyttelse" (moderne walisisk ), «løping» (moderne walisisk ). Lyden er hyppig stavet før vokalene (i moderne walisisk er det alltid stavet , eksempelvis mellomwalisisk = moderne walisisk «tredje søskenbarn»). Lyden er vanligvis stavet or , unntatt i slutten av et ord hvor det er stavet (i moderne walisisk «epletre»). Lyden er vanligvis stavet (i moderne walisisk er det stavet , eksempelvis mellomwalisiske = moderne walisisk «dag»). Lyden er stavet og er således ikke til å skilles fra (i moderne walisisk er de skilt som henholdsvis og , eksempelvis mellomwalisisk «løping» i motsetning til moderne walisisk ).