Han er mest kjent som sentral i den litteraturvitenskapelige retningen som kalles nykritikk og som vokste frem i den vestlige verden fra midten av 1900-tallet, samt som banebrytende i undervisningen om poesi innen høyere utdanning i USA. I sine to mest kjente bøker, «The Well Wrought Urn : Studies in the Structure of Poetry» (som kom ut første gang i 1947) og «Modern Poetry and Tradition» (1939), tar han til orde for at tvetydighet og paradokser bør tillegges stor vekt i tolkningen av poesi.