Det er en forutsetning for å kalle handlingen aktiv dødshjelp at personen uttrykkelig har bedt om hjelp til å dø, og at personen regnes som å være i stand til å gi samtykke («samtykkekompetent»). Dersom slik forespørsel ikke foreligger, eller dersom personen ikke er samtykke-kompetent (for eksempel på grunn av demens eller alvorlig psykisk lidelse), kalles handlingen ikke aktiv dødshjelp, men forsettlig eller overlagt drap. I noen land der aktiv dødshjelp er tillatt, kan en uttalelse fra pasienten tidligere i livet (et såkalt ”livstestament”) erstatte kravet om at pasienten eksplisitt skal ha bedt om å dø der og da. I slike tilfeller er det legen som avgjør at vilkårene for å avslutte pasientens liv er tilstede.