De europeiske lagene fortsatte med å at forbedre seg på 1950- og 1960-tallet. Som svar på dette implementerte Canada et nasjonalt landslagsprogram i 1962, ledet av Father David Bauer med Canadas beste amatørspillere. Men Canadas beste spillere ble vanligvis profesjonelle og landslaget utgjorde derfor for det meste universitetsspillere. Etter VM-gullet i 1961 opnådde canadierne kun å vinne ett enkelt sølv og tre bronse, og Canadian Amateur Hockey Association (CAHA), som var ansvarlige for å utvelge de canadiske landslagene, følte etterhånden at deres amatørspillere ikke lenger var konkurransedyktige mot de europeiske landslagene, og særlig statsamatørene fra Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia.