De to blodige slagene til tross, var det ofte vennskapelige møter mellom dansk-norske og svenske offiserer i samme periode, spesielt i tiden etter Kielfreden hvor svenskene trodde Norge allerede var vunnet og feiret freden. Selv etter at det ble tydelig at Norge ikke ville gå med på å bli gitt bort til svenskekongen, fortsatte disse sammenkomstene. Fra norsk side brukte man muligheten til å innhente informasjon om tilstandene på svensk side, mens svenskene i tillegg til etterretning også prøvde å lokke norske offiserer til å ta deres side.