Både for å kunne få en mer kvalitetssikret utgave av den latinske bibel, og for å få bedre oversettelser til folkespråkene, ble det fra utgangen av 1400-tallet og fremover foretatt omfattende søk i biblioteker etter gamle greske eller hebraiske bibeltekster. Disse ble da enten konsolidert og utgitt, eller gjort til gjenstand for nyoversettelser til latin. Det var for det meste personer preget av humanistisk dannelse som engasjerte seg i dette arbeidet. De lærde som engasjerte seg for å kompilere og utvikle bibeltekstene fra de eldste manuskripter på originalspråkene, og uferdige oversettelser på grunnlag av disse, kalles gjerne .