I 1909 var Vik nominert som professor i skulptur ved Statens kunstakademi, men regjeringen valgte en annen. Komiteen for et monument til markering av hundreårsjubileet for grunnloven i 1914 kom sent i gang med utlysning av konkurranse for et Eidsvollmonument utenfor Stortinget. De fleste kunstnere syntes at tiden ble for knapp til å levere et helstøpt verk. Både Vigeland og Vik sto over første runden, da konkurransen endelig ble utlyst. Vik lot seg til sist overtale til å levere et utkast, men en prøveoppstilling av elementene ga som resultat at det ikke kunne plasseres der det var tenkt av komiteen (mellom Løvebakken og Spikersuppa), fordi det ville bli for dominerende – og prosjektet ble skrinlagt. I tre år hadde Vik - på komiteens oppfordring - arbeidet med utkastet, siden fagjuyen tilrådet en ny og større versjon; men denne ble like fullt underkjent av hovedkomiteen. Dette siste slaget ramte Vik hardt. I ett år var han arbeidsufør.