Merket ble mottakers eiendom, og skulle bæres på venstre bryst som vanlige utmerkelser. Merket ble også tildelt posthumt til nærmeste familie i de tilfeller der frontkjemperen falt i tjenesten. Med merket fulgte et tildelingsbevis samt Frontkjempermerket i miniatyr – til bruk på sivile klær av mottakeren.