I Den romerske republikk (etablert rundt 510 f.Kr.) og på Platons tid (367 f.Kr. – 347 f.Kr.) fantes tjenere som var satt til bruk som dørmenn eller portnere (av vulgærlatin «Ostiarius»). Dette var slaver som var satt til arbeidet med å vokte de store inngangene til romerske palass. Andre oppgaver portnere på denne tiden var pålagt, gikk ut på å vise vekk uønskede fra større eiendommer. Tertullian, en tidlig kristen skribent fra det første århundre e.Kr viser til undertrykkelse av kristne i Kartago, hvor han da bemerket at dørvaktene ble regnet som en del av en semilovlige underverdenen og at de fungerte som vakter for eiendommer eid av gamblere og halliker.