Avtaleloven er ikke uttømmende, og må utfylles av ulovfestet rett. For spørsmålet om en avtale er inngått, har vurderingstemaet av Høyesterett ofte blitt oppstilt som en konkret vurdering av "om løftemottakeren hadde rimelig grunn til å forstå løftegiveren på en slik måte at han hadde bundet seg". En annen måte å formulere dette spørsmålet på, er om løftemottakeren var i god tro om at løftegiveren hadde til hensikt å binde seg. Førende for denne vurderingen er partenes atferd og utsagn. Dersom det foreligger enighet om sentrale punkter i avtalen, for eksempel om salgsgjenstand, kjøpesum og betalingstid, tillegges dette stor betydning.