I løpet av 1950-årene knyttet erkebiskopen sterke kontaktbånd med 26. juli-bevegelsen, en geriljagruppe som etter Moncada-angrepet skalte seg så og kjempet mot diktaturet ledet av general Fulgencio Batista. Erkebiskop Pérez Serante rettet gjentatte fordømmelser mot den omfattende volden på Cuba, og ved dette ble hans samarbeid med opprørsbevegelsen utdypet, og førte også til støtte fra et stort flertall av katolikker, spesielt i byene, ledet av Frank País.