Besøkende skip på 1700-tallet brakte med seg fryktelige sykdommer som kolera og kopper. I 1727 var det så mange av øyboerne som døde at det var for få gjenværende til å bemanne båtene, og nye familier ble fraktet inn fra Harris for å erstatte dem. Ved 1758 hadde befolkningen steget til 88 og hadde nådd rett under 100 ved slutten av århundret. Dette antallet forble noen lunde konstant fra denne tiden og fram til 1851 da 36 øyboere emigrerte til Australia ombord på skipet «Priscilla», et tap som øya aldri helt klarte å komme seg over. Utvandringen var delvis en reaksjon på godseierens nedleggelse av kirken for flere år under det store religiøse sammenbruddet i 1843 (et skisma i Skottland da 450 prester brøt med Den skotske kirke og opprettet en frikirke, Free Church of Scotland).