Hadrian døde 10. juli 138, 62 år gammel. Han var så upopulær i senatet fordi han hadde avsagt flere dødsdommer over senatorer at man først nektet å guddommeliggjøre ham etter hans død. Tvert om ønsket man å utsette ham for (= erindringens fordømmelse). Bare energisk innsats fra etterfølgeren, adoptivsønnen Antoninus Pius (som hadde interesse av å forsvare Hadrians styre som inkluderte hans egen adopsjon) sikret den døde keiseren guddommeliggjørelse. I første omgang ble Hadrians aske bisatt i Puteoli, men året etter kunne Pius gravlegge urnen hans i det store mausoléet som ble endelig fullført noen år senere og er kjent som Engelsborg.