Den sjette boken forteller historien om livet til munken Zosima i det han ligger for døden. Zosima forklarer at han fant sin religiøse tro i sin opprørske ungdomstid, etter en utilgivelig handling mot sin pålitelige tjener - og som en følge av dette bestemte han seg for å begynne som munk. Zosima forkynner at mennesker må tilgi andre, ved å erkjenne sine egne synder og skyld før andre. Zosima representerer en filosofi som er ganske lik Ivans, som hadde utfordret Guds skaperverk i forrige bok.