Derimot blir memoarane hennes lest, utgitt under tittelen . Boka inneholder portretter av forfattere som Aleksandr Blok, Andrej Belyj og Vasilij Rozanov. Hun skildrer ekteskapet sitt med Merezjkovskij som et erotisk lite vellykket ekteskap. Gippius spiller på mange måter en mannlig rolle; hun kjente seg som en mann fanget i en kvinnekropp. Hun hadde nær kontakt med den russiske religiøse sekten «khlystij», en sekt som praktiserte rituell selvpisking med påfølgende seksuelle orgier. Seksualitet og bisarre figurer er ett av mange karakteristika ved memoarene hennes. Mot slutten av 1930-årene kom ekteparet mer og mer på kant med resten av det russiske eksilmiljøet, og havnet i en posisjon som satte aktivisten Gippius på sidelinjen.