Før var Valérys eneste andre betydelige utgivelser dialoger, artikler, en del dikt, og en studie av Leonardo da Vinci, hvor poeten innrømmet at han viste lite om kunstneren, og måtte «oppfinne en Leonardo for meg selv». I 1920 og 1922 utga han to tynne samlinger med dikt. Det første, , var en revisjon av tidligere, men vakkert utformet mindre dikt, en del hadde blitt utgitt hver for seg før 1900. Det andre, (tittelen var utledet fra latinske i betydningen «sanger», men også «besvergelser»), og som ytterligere bekreftet hans omdømme som en betydelig fransk poet. Samlingen omfattet også «Le Cimetière marin», og mange mindre dikt med ulike strukturer. «Le Cimetière marin» er nevnt eller indirekte underforstått eller referert til i minst fire av Iris Murdochs romaner, , , og . I Norge var «Le Cimetière marin» en viktig inspirasjonskilde til orkesterverket «Kirkegården ved havet» av Fartein Valen (1933–1934).