Han står oppført i protokollene som «verksbestyrer Thomas». Fra 1814 til og med 1903 ble stortingsrepresentanter valgt ved indirekte valg, det vil si at de stemmeberettigede i landet stemte frem såkalte «valgmænd», og det var bare disse valgmennene som kunne stemme over hvem som skulle sitte på Stortinget. I Finmarkens amt var det i 1851 kun 35 valgmænd. Thomas fikk 9 valgmannsstemmer i 1851; til sammenligning fikk sognepresten 5 stemmer.