I 1878 reiste han til München, og malte der bildet («Den tolvårige Jesus i tempelet»), som førte til sterke angrep på ham som begynte under Münchens første internasjonale kunstutstilling i 1879, på en tid da en bølge av antisemittisme slo inn over Tyskland. Kunstanmelderen i , Friedrich Pecht, mente at Liebermann hadde malt Jesus som «». Pecht hadde mange med seg i sin oppfatning av at «tyske følelser» ble krenket av dette blasfemiske maleriet. I den bayerske landdagen erklærte en representant at Liebermann som jøde burde vite bedre enn å male dette. Også den sterkt antisemittiske Adolf Stoecker rettet hard kritikk mot kunstneren, ikke minst fordi Liebermann som første tyske kunstner etter den fransk-tyske krigen i 1870/71 hadde mottatt en utmerkelse fra salongen i Paris. Snart møtte også andre progressive tyske malere motbør, slik som Fritz von Uhde - han kjøpte Liebermanns Jesus-maleri og beholdt det til 1911. Om Pechts beskrivelse av Liebermanns portrett av Jesus virker misvisende om den rødblonde gutten på maleriet, skyldes det at Liebermann, etter all kritikken, malte skikkelsen om før bildet ble stilt ut i Paris i 1884. Det finnes fortsatt en skisse av 1879-versjonen som viser at Liebermann først avbildet Jesus som en barføtt gutt med kort, rufsete, mørkt hår og stereotyp jødisk profil. Her gestikulerer gutten med et selvbevisst kroppsspråk overfor de eldre jødene. På maleriet slik det fremstod i ny versjon, fremstår Jesus derimot som en gløgg, litt forsiktig gutt. Dette ser likevel ikke ut til å ha dempet kritikken, og bildet ble ikke utstilt igjen før på i 1907. og ett år senere ble deres eneste barn født. Etter sin mors død flyttet Liebermann med sin familie inn i barndomshjemmet på Pariser Platz. To år senere døde også faren, og Max Liebermann arvet både paleet på Pariser Platz og en millionformue. Dette kan ha medvirket til at han endret malerstil - vendte seg bort fra naturalisme til fordel for impresjonisme. Han malte også portretter.