Gjennom oppbyggingen av allianser forut for angrepet på merkitene, knyttet Temujin til seg sin fars anda (svoren venn) Toghril – Khan over keratene – også kjent under den kinesiske tittelen Wang Khan, som han fikk som offisiell tittel av keiseren av Jin-imperiet i 1197. Etter det vellykkede slaget mot Jamuka ville Toghril styrke alliansen mellom ham og Temüjin gjennom giftemål mellom deres barn. Nilka, Toghrils sønn og arving, fryktet at denne alliansen ville føre til at det var Temujin og ikke han som ville arve Khan-tittelen. Nilka lyktes i å så tvil i Toghril om Temujins lojalitet, samtidig som han fikk Jamuka, som bygget opp nye allianser mot Temujin i sør, til å overtale ham til å skifte side. Men Toghrul, som var blitt en gammel mann, var i villrede. Jamuka satte sin lit til å rive til seg Temujins viktigste allierte, og venter. Imens fikk Temujin nyss om hva som foregikk, samlet sine menn og gikk til angrep. Både Toghril, Jamuka og Nilka måtte flykte, og søkte tilflukt hos Jamukhas allierte Naimanene. Men naimanske vakter kjente ikke Toghrul og drepte ham. Nilka flyktet vestover på egen hånd, men ble drept i Kashgar i Uigur. Etter Toghruls flukt tok Temujin selv tittelen Wang Khan. Naimanene beseiret han ved krigslist i 1204. Jamuka flyktet videre til merkitene, men også de ble beseiret av Temujin kort etter. Jamuka ble forrådt, fanget og henrettet i 1206. Ifølge Mongolenes hemmelige historie tilbød Temüjin ham livet, på tross av hans svik, men han avslo og valgte døden, og reddet dermed sin ære og sitt ettermæle blant mongolene.