Bert van Marwijk ble ny landslagstrener etter Van Basten, og han brukte oftest Klaas-Jan Huntelaar som Nederlands nye spiss etter Van Nistelrooy. Nederland hadde vist store variasjoner i sin form, men i neste mesterskap var de i form. Allerede i kvalifiseringen viste Nederland seg frem fra en god side da de vant puljen med åtte seire av åtte mulige, og bare to baklengsmål (borte mot Island og Makedonia). I VM i Sør-Afrika var Nederland i gruppe med , Danmark og . Nederland vant igjen samtlige kamper i gruppen og ble klar gruppevinner. Deretter var det Nederland møtte – og slo – i åttendedelsfinalen. I kvartfinalen fikk Nederland omsider hevn på Brasil da de vant 2–1, Wesley Sneijder scoret begge målene. I semifinalen møtte Nederland Uruguay, som hadde kommet til semifinalen etter en viljehands fra deres storspiller Luis Suárez, som dermed ikke fikk spille mot Nederland. Kampen begynte med et velplassert skudd av Giovanni von Bronckhorst, men Uruguay utliknet ved Diego Forlan, også det på et pent skudd. Wesley Sneijder satte inn et skudd som gikk såvidt foran forsvarsspillere i motsatt stang og akkurat på innsiden. Arjen Robben satte inn 3–1 på en god heading etter innlegg fra Dirk Kuyt. Uruguay reduserte på overtid etter et frispark på et flott noe krummet spark fra omtrent 15 meter. Nederland var dermed i sin første finale siden 1978. Likevel var det kritikere som mente at den en gang så prinsippfaste frie fotballen, inspirert av totalfotball og med vekt på individualister med kvaliteter, hadde blitt erstattet med en defensiv stil som brukte alle triks for å vinne. Det ble til og med gjort sammenlikninger mellom Van Marwijks anti-nederlandske spillestil og Geert Wilders' like pragmatiske og populistiske politikk.