Det er rimelig å anta at betegnelsen må ha oppstått før vikingtiden, men mangelen av skriftlige kilder, fra denne og tidligere tider i Norge, gjør det vanskelig å tidfeste den. Opplandene fikk egen lagmann og lå under Eidsivatinget, med fellesting på Eidsvoll. Hamar var kjøpstad og ble bispesete, skilt ut fra Oslo bispedømme (etablert rundt år 1070) i 1153, i forbindelse med at Nidaros ble erkebispesete i 1152/1153. Hamar ble derfor det reelle maktsentrumet for Opplandene på den tiden. Der lå også den viktige setegården Åker, med lange tradisjoner som lokalting. Etter det såkalte kvitsøyforliket i 1208, mellom baglerne og birkebeinerne, fikk baglerkongen Filippus Simonsson råderett over Opplandene og Viken, godt støttet av danskekongen Valdemar Sejr.