Disse interessene ble etterhvert svært dominerende. I 1744 kom han til Paris med et anbefalelsesbrev til Claude Gros de Boze, sekretær ved Académie des inscriptions et belles-lettres og ansvarlig for den kongelige samling av medaljer. Han ble de Bozes assistent, og i 1753 etterfulgte han ham som direktør for myntkabinettet. Han forble i denne stillingen frem til den franske revolusjon. Samlingene utvidet han betydelig, omtrent til det dobbelte, ved nye kjøp, ikke minst under en reise til Italia i 1755.