Teksten i Salme 88 er gjennomgående enkel og forståelig. Den synes å være overlevert i en relativt god forfatning. I vers 2a foreslår det tekstkritiske apparatet at man skal forandre større deler av teksten fra: «min frelses gud, jeg roper om dagen» til «min gud, jeg roper». Lindström (s. 199) støtter denne endringen, men det er en ren konjektur uten manuskripter å bygge på. Det påfølgende ordet skal følgelig også gjøres om til for å gjenskape en parallellisme som var tapt ved dittografi. I vers 8b står det «du ydmyker». Men i Septuaginta står det . Noe som får det tekstkritiske apparatet til å foreslå at man skal forestille seg en eldre form som følgelig skal bety: «du har slått». Nyansene er her nokså små. I vers 17b står et som formodentligvis er uforståelig. En del manuskripter foreslår imidlertid å skrive som skal være bedre, og betyr «de ødelegger meg».