Skjebnen til husene og veien som ble rammet av raset var lenge uviss. I begynnelsen vurderte kommunen å pusse opp husene og veien og gi grunneierne ansvaret for videre rassikring. Dette forårsaket stor bekymring hos huseierne, ettersom enkelte av dem var deleiere av bakken som ville trenge rassikring. Det var også bekymringsfullt at forsikringen til eierne bare dekket skaden på husene og ikke rassikring. Huseierne var heller ikke villige til å flytte tilbake til rasstedet.