Siden Milner som var en ledende konservativ, var den eneste brite som hadde erfaring i sivil ledelse av en krig, vendt Lloyd George seg til ham i desember 1916 da han dannet sin nasjonale regjering. Han ble medlem av det fem personer store krigskabinettet. Milner var antagelig det mest kompetente medlemmet i krigskabinettet etter statsministeren selv og ble derfor Lloyd Georges brannmann i mange kriser. Gradvis ble han den nest mektigste stemmen i krigsforetaket. Til tross for hans konservative tilbøyelighet ble han stadig mer oppgitt over landets militære lederskap som utviste en uproporsjonal innflytelse i krigsforetaket på grunn av konservativ støtte. Han støttet Lloyd George som var enda mer misfornøyd med militæret i hans vellykkede forsøk på å innføre konvoisystemet for de nølende admiralene og i mindre vellykkede forsøk på å forhindre det katastrofale Passchendaele–felttoget i 1917.