I Roma 1846 målte Dubois krefter med Marmaduke Wyvill, men var underlegen i partier uten forgaver. I de neste to årtiene spilte Dubois en rekke matcher og kunne måle seg mot de sterkeste spillerne. Den nøyaktige spillestyrken hans er vanskelig å vurdere, spesielt fordi han var vant til de særegne italienske sjakkreglene og hadde problemer med å tilpasse seg det internasjonale regelsettet. I sine mest aktive år var Dubois likevel en av de beste spillerne i verden.