Hans Litten representerte fire av de tjue skadde arbeiderne. I tillegg til å straffeforfølge de umiddelbare gjerningsmennene, ønsket han også å vise at naziledelsen brukte terror som en planlagt taktikk for å ødelegge de demokratiske strukturene i Weimarrepublikken. Kort tid tidligere, i september 1930, hadde Adolf Hitler vært vitne i en rettssak i Reichsgericht i Leipzig, hvor han forsvarte to Reichswehr-offiserer som hadde blitt anklaget for konspirasjon til å begå forræderi ettersom de var medlemmer av NSDAP, som da var forbudt for Reichswehr-personell. Han hadde da insistert på at NSDAP var et parti som kun opererte innenfor loven, at parolen «nasjonal revolusjon» kun skulle tolkes politisk, og at partiet var en venn, ikke en fiende, av Reichswehr. Under ed beskrev Hitler SA som en organisasjon for «intellektuell opplysning», og forklarte sin uttalelse om at «hoder vil rulle» som en kommentar om «intellektuell revolusjon».