Etter examen artium 1924 ved Lillehammer videregående skole og cand.med. 1931, var han praktiserende lege på Lillehammer og drev fra 1936 til 1939 med revefarming, før han gikk til Rikshospitalet, fra 1949 som overlege. Her oppdaget han i sine studier av «Mary» en Faktor V (et protein), som var viktig for normal koagulering, de fire første (I-IV) oppdaget på tidlig 1900-tall av Paul Morawitz. Det tidlige arbeidet her ble dr.med. i 1947 på avhandlingen . Owrens sykdom er en sjelden bløder-sykdom som skyldes mangel på faktor V.