Den opprinnelige akkresjonsoppvarmingen sammen med det kontinuerlige henfallet av radioaktive grunnstoffer, og sannsynligvis tidevannsoppvarming, kan ha ført til smeling av isen dersom der fantes en kjølevæske som ammoniakk (i form av ammoniumhydrat) eller salt. Smeltingen kan ha ført til separasjonen av is fra bergartene og dannelsen av en steinete kjerne omgitt av en isete mantel. Et lag av flytende vann (hav) rikt på oppløst ammoniakk kan ha dannet grensen mellom kjernen og mantelen. Den eutektiske temperaturen til denne blandingen er 176 K. Dette havet har sannsynligvis frosset igjen for lenge siden. Frysingen av vannet førte sannsynligvis til utvidelsen av det indre, som igjen kan ha ført til dannelsen av daler og utslettelsen av den gamle overflaten. Væsken fra havet kan ha vært i stand til å sluppe ut gjennom overflaten og oversvømme bunnen av daler gjennom en prosess kjent som kryovulkanisme.