I 1971 oppnevnte Samferdselsdepartementet en komite, , med syv medlemmer fra ulike representantparter som vegmyndigheter og trafikkselskaper, som skulle utarbeide en videreføring av standardisering av ferjer, først og fremst for riksvegsamband. Dette utvalget fortsatt sitt arbeid i flere år, men hadde i slutten nedlagt en betydelig innsats. Som en del av arbeidet uttrykte utvalget sitt ønske om å leie inn en svensk vegferje, men dette ble avvist på grunn av vesentlige forskjeller mellom landene; farvannsforholdene i Norge var ikke egnet for grunne og flatbunnede fergefartøyer i et land hvor det stilles høyere kompetansekrav av besetningen enn i Sverige. I sin første utredning i 1974 presenterte komiteen en serie på 8 ferjetyper med opphav i Møreferjene, tilpasset varierende trafikkmessige og klimatiske forhold over hele landet fra sør til nord. Disse fordeles inn i 30-bilers, 40-bilers, 50-bilers og 70/80-bilers pendelfergetyper. Fjordfergen dels tilsidesettes og reserveres for lengre fergesamband i værharde farvann. Ved dette tidspunktet var byggingen av den tradisjonelle fjordfergen overstått.