Ferden mot sør ble foretatt av Scott, Wilson og Ernest Shackleton. Gruppen dro avsted 1. november 1902 med forskjellige støttegrupper, og en av disse, ledet av Michael Barne, passerte Borchgrevinks Farthes South-merke den 11. november, en hendelse som ble notert med stort humør i Wilsons dagbok. Ferden fortsatte, opprinnelig i gunstige værforhold, men støtte på stadig større problemer på grunn av gruppens manglende erfaring mer å ferdes på is og tap av alle hundene gjennom en kombinasjon av dårlig kosthold og overanstrengelse. Den 80. breddegrad ble passert 2. desember, og fire uker senere, den 30. desember 1902, foretok Wilson og Scott en kort skitur fra deres sørlige leir for å sette ny Farthest South-rekord ved (i henhold til deres egne målinger) 82°17' S. Dette kan være unøyaktig; moderne kart, sammenlignet med Shackletons bilde og Wilsons tegning, plasserer deres siste leir på 82°6' S, og punktet som ble nådd av Scott og Wilson til 82°11' S. Uavhengig av den nøyaktige breddegraden, hadde de passert Borchgrevinks merke med rundt 200 nautiske mil (370 km).