Markant forskjellig, skjønt overlappende fra den litterære symbolistbevegelsen vokste symbolismen i billedkunsten fra de mørkere og mer gotiske sidene fra romantikken, men hvor romantikken var heftig og rebelsk, var symbolismen statisk og religiøs-åndelig. Den maleriske symbolismen var en fortsettelse av de mystiske tendensene i den romantiske tradisjonen som inkluderte kunstnere som Caspar David Friedrich, Fernand Khnopff og John Henry Fuseli og var enda mer knyttet til den selvbevisste, mørke og private dekadansen.