I datidens Oslo, før telefonen var blitt allemannseie, var det satt opp brannmeldere (branntelegrafer) på strategiske steder, og brannen ble meldt fra en slik melder av en forbipasserende like etter at brannen brøt ut. Brannvesenet var raskt til stede fra to nærliggende brannstasjoner, men klarte ikke å forhindre katastrofen.