Vitruvius’ verk er en av mange latinske tekster som har overlevd takket være Karl den stores skriptorium på 800-tallet. Å finne og kopiere klassiske manuskript var en viktig del av den karolingiske renessansen. Gjennom middelalderen fantes det 55 kopier av bokserien, men synes å ha fått liten oppmerksomhet. Bokserien ble «gjenoppdaget» i 1414 av den florentinske humanisten Poggio Bracciolini, som fant den i klosteret St. Gallen i Sveits.