Albumet har et svært distinkt lydbilde, til tross for at låtene er skrevet over en tradisjonell poplest, og Jarvis Cockers særegne tekster plasserer ofte jeg-personen i relativt lite flatterende situasjoner fulle av voyeurisme, deromantisert sex og nordengelsk arbeiderklassedesperasjon. ble nummer 9 på de engelske hitlistene.