Selv om «Electric guitars» var enestående, lignet musikken hans tidligere utgivelser. Framførelsene er basert på samme type melodier og gruppeimprovisasjoner som Joe Zawinul refererte til som «ingens solo, alles solo» og som Coleman selv kaller . Colemans rytmiske tilnærming har heller ikke endret seg nevneverdig. Noen kritikere har antydet at Colemans hyppige bruk av begrepet , er en slags avledningsmanøver for å unngå kritikeres overfokusering på Colemans uortodokse komposisjonsstil.