De gammelgermanske lydene og har på nederlandsk utviklet seg til monoftongene og . I de fleste zeeuwse dialektene har de følgende ordene beholdt en rudimentær diftong: det nederlandske ordet for tre, (fra urgermansk *) blir : vokalen er en åpen o med et etterslep ([bO@m], av og til [bOAm] eller [buAm]). (tallet en) (fra urgermansk *) har kognatet (uttales [I@n], [IAn] eller [iAn]). Lyden som beskrives ovenfor, finnes også merkelig nok igjen i flere ord som ikke har røtter i den gammelgermanske lyden som for eksempel . På Walcheren uttales ord som «boom» med en nederlandsk, lukket i mange landsbyer.