Som regent beskrives hun som energisk, modig og med godt omdømme under Napoleonskrigene, som da herjet de saksiske statene. Landet ble tvunget til å slutte seg til Rhinforbundet og avgi soldater. Da befolkningen ble rammet av sult, forsøkte Luise Eleonore å avhjelpe den ved import av hvete. Til tross for at franske og russiske armeer herjet landet ble Luise Eleonore værende igjen på slottet sitt med sine barn, og ved å benytte enhver strategi for å bevare sin autonomi, ble det mulig for henne å bevare tronen for sønnen ved å slutte seg til de allierte i 1813. Luise Eleonore reformerte landets administrasjon samtidig som hun ga sine barn en god utdannelse og kunne ved sin avgang i 1821 overleverte en bevart stat til sin sønn.