Westerbork ble opprettet som en flyktningleir, hvor tysk-jødiske flyktninger ble anbragt før krigen (). Leiren ble finansiert av nederlandske jøder i 1939, etter at Nederland året før hadde sluttet å gi innreisetillatelse fra folk som flyktet fra Tyskland. Den 9. oktober 1939 ankom de første 22 jødiske internerte; de var fra en gruppe på mer enn tyske jøder som forgjeves hadde forsøkt å flykte fra Tyskland med skipet fra Hamburg til Cuba. Skipet var blitt avvist både av Cuba og etterpå av USA, og det returnerte til Europa, det det fikk legge til i Antwerpen, hvorfra flyktningene ble fordelt i Nederland, Belgia, Frankrike og Storbritannia. Disse landene sa seg villige til å ta imot passasjerene etter at (JDC) stilte en garanti på $ 500 000 til dekning av utgifter.