Kammervann blir laget kontinuerlig av ciliærprosessene, og produksjonsraten må balanseres slik at drenasjen er like stor som produksjonen. Små variasjoner i produksjon og avløp kan ha store innvirkninger på den intraokulære tensjonen. Dreneringsruta for kammervannet går først gjennom det bakre øyekammeret, før den renner ut gjennom et smalt rom mellom den bakre regnbuehinnen og den fremre øyelinsen. Det smale rommet øker motstanden, før kammervatnet flyter gjennom pupillen og ut i det fremre øyekammeret. Kammervannet flyter videre ut gjennom trabekelverket og inn i Schlemms kanal (en kanal ved hornhinneranden; grensa mellom hornhinnen og sklera, som omslutter hornhinna). Den flyter så gjennom 25—30 samlekanaler og inn i episkleralvenene. Den største motstanden oppstår i trabekelverket, og det er her storparten av ustrømmingen går. De indre veggene i kanalen er veldig delikate, og det høye trykket i øyet sørger for at væska blir filtrert. Den andre dreneringsruten går gjennom den og er uavhengig av den intraokulære tensjonen. Bare en liten del (5—10%) av kammervannet renner gjennom dette avsløpet.