Den britiske historikeren Ian Ousby skrev om mot slutten av sommeren 1940: «Og så den fremmede tilstedeværelsen, stadig mer hatet og fryktet privat, kunne virke så permanent at på de offentlige stedene der dagliglivet foregikk, ble det tatt for gitt.» Samtidig ble Frankrike også preget av forsvinninger. Bygninger ble omdøpt, bøker ble forbudt, kunst ble stjålet for å bli tatt med til Tyskland og enkeltindivider begynte å forsvinne ettersom franskmennene under våpenhvilen i juni 1940 ble forpliktet til å arrestere og deportere til Tyskland de tyskere og østerrikere som hadde flyktet til Frankrike i 1930-årene.