I hundreåra før og etter reformasjonen gikk norrønt ut av bruk på det ene samfunnsområdet etter det andre. Som kansellispråk forsvant det helt med opprettelsen av Kalmarunionen. Innafor kirka betydde reformasjonen at Bibelen kom på dansk, og at liturgi og preken ble holdt på dansk. Lengst holdt norrønt seg i rettsvesenet. Med innføringa av Kristian IVs lov av 1604 forsvant de siste rester av norrønt også her. Norsk språk holdt også lenge stand i diplomer fra lensmenn og andre lokale myndighetspersoner og fra private. Disse såkalte bondebreva er den viktigste kilden til norsk språk i den mellomnorske perioden.