I motsetning til de fleste andre av Bachs verdslige kantater er dette verket ingen hylling av øvrigheten, men skisserer humoristisk-ironisk en scene fra det borgerlige livet i Leipzig: Herr Schlendrian (bass) forsøker med rasende trusler å få datteren Liesgen (sopran) til å slutte med uvanen å drikke en kopp kaffe daglig; først når han lokker med tillatelse til å gifte seg gir den stivnakkede datteren etter, men hun sprer i all hemmelighet en melding om at hun bare vil godta en mann som tillater henne å drikke kaffe når hun selv vil.