Det vestlige skismaet (splittelsen) begynte i 1378, da de franske kardinalene hevdet at valget av pave Urban VI ikke var gyldig. De valgte derfor i stedet Klements VII som pave. Det førte til at to, og til sist tre, rivaliserende linjer med fordringshavere til den hellige stol: Roma, Avignon (Klements VII hadde sete i franske Avignon) og Pisa. Pavesetet i Pisa ble dannet etter at kirkerådet i Pisa hadde valgt Alexander V som tredje fordringshaver og motpave. For å få en avslutning på skismaet avsatte konsilet i Konstanz i mai 1415 motpave Johannes XXIII fra Pisa. Pave Gregor XII i Roma gikk av i juli 1415. I 1417 avsatte rådet også formelt Benedictus XIII av Avignon, men han nektet å trekke seg. Pave Martin V ble valgt og ble akseptert overalt, unntatt i et lite og raskt minskende område som forble trofaste mot Benedictus XIII. Skandalen forbundet med det vestlige skismaet skapte en motstand og negative følelser mot pavedømmet som til sist bidro til den protestantiske reformasjonen på begynnelsen av 1500-tallet.