Personlig status ved det makedonske hoff var definert ved forholdet eller vennskapet til kongen. var først en elite ettersom de var kongens venner eller følgesvenner. De fungerte både som hans rådgivere og statsmenn som kongens eget kavaleri. Etter hvert som staten vokste og ble større, således vokste også antallet følgesvenner. Under Filip II, ca 340 f.Kr., var det rundt 800 av dem, i prinsippet personlig utvalgt av kongen. Med større antall kunne ikke alle stå kongen like nært; et utvalg av disse fungerte som kompanjonger, nære følgesvenner, som både fungerte som personlige rådgivere og som den nærmeste livvakten, og således fungerte som et primitivt statsråd.