Både Sommer-OL 1900 i Paris og Sommer-OL 1904 i St. Louis ble betegnet som fullstendig kaos, mye på grunn av at de ble arrangert i forbindelse med verdensutstillinger. IOKs president Pierre de Coubertin uttalte at han ikke trodde den olympiske bevegelse ville overleve. Lekene i Athen i 1906 ble betegnet som så vellykkede, at samtidens journalister og moderne tiders olympiahistorikere mener at lekene bidro sterkt til å redde både den olympiske ånd og de olympiske lekers fremtid.