På vei fra Istanbul til Haifa ble Aaronsohn personlig vitne til armenernes lidelser under første verdenskrig. I testamentet beskriver hun hundrevis av menn, kvinner og barn, som var syke armenere, bli transportert med tog, og en massakre av inntil 5000 armenere bundet til en pyramide av torner og brent levende. Etter reisen til Haifa skal enhver hentydninger til armenere ha sendt henne inn i hysteriske anfall. Ifølge Chaim Herzog bestemte Aaronsohn seg for å bistå britiske styrker etter det hun hadde vært vitne til i Anatolia.