Som formue regnet man alt rørlig og urørlig gods, penger eller pengers verd. Dette ble nærmere spesifisert som alle rede midler og kapitaler, enten i kasse eller utlånt, alle jorder og grunner, gods og tiender, hus og gårder, fabrikker, verk og bruk, skip og fartøyer, varer og effekter samt inventar og besetninger, i og utenfor rikene. Men det var likevel noen. Det viktigste unntaket for folk flest omfattet bohave og husgeråd til eget bruk. Dette inkluderte forarbeidet gull, sølv, kobber eller annet metall, tøyer og klær, bøker, naturalie- og kunstsamlinger og møbler samt husholdnings- og håndverksredskaper, men ikke mur- og naglefaste ting samt inventar og maskiner som behøves og brukes til faste eiendommer og deres drift. De øvrige unntakene gjaldt midler og eiendommer som tilhørte offentlige og gudelige stiftelser, privilegerte kompanier, umyndiges formue under 100 riksdaler, samt formue inntil 4000 riksdaler som man hadde stående i egen næringsdrift og betalte næringsavgift av.