I 1928 ble han direktør ved Institutt for samfunnsforskning som fikk betegnelsen den ny-marxistiske Frankfurterskolen. Pollocks avhandling (1929) om Sovjetunionens planøkonomi trakk et skarpt skille mellom planøkonomi og sosialistisk politikk, og han mente derfor at kapitalistisk planøkonomi var mulig. Han avvek på dette punktet fra ortodokse marxister, (som Henryk Grossmann), som mente at kapitalismen automatisk gikk mot sammenbrudd. På bakgrunn av Hitler-regimets utvikling på slutten av 1930-årene drøftet han ikke-sosialistisk statskapitalisme av både demokratisk og totalitær type.