Den har som viktigste oppgaven (akkurat som monocytter og Eosinofile granulocytter) som fagocytter å eliminere patogener som bakterier og visse sopper. Nøytrofilen har en rekke system for dette formålet og er dermed en celletype som også er potensielt farlig uten en streng regulering. De eter opp, fagocytterer, det som kommer i veien, eksempelvis rester fra egne døde celler. De dreper med aggressive væsker som finnes i vesikkelen. De holder først og fremst til ute i vevet og histamin lokker dem til seg i store mengder. Foruten den biokjemiske reguleringen har nøytrofilet en kort levetid (timer), noe som kan betraktes som et beskyttende tiltak for å begrense deres skadevirkninger. Den gulhvite væsken som oppstår ved sårlegingen består for en stor del av døde nøytrofiler.