Mens de nevnte teoriene er reduksjonistiske, fins det også ikke-reduksjonistiske retninger, som fremholder at (alle eller noen) sinnstilstander er fysiske, men likevel ikke reduserbare til fysiske egenskaper. Eksempler på slike teorier er anomal monisme og emergentisme. Den sistnevnte antar en form for ikke-reduksjonistisk superveniens, slik at virkeligheten supervenerer i lag som er adskilt fra hverandre. Slike teorier danner en overgang til dualistiske teorier som epifenomenalismen, som beskriver sinnstilstander som biprodukter av fysiske hjerneprosesser.