Etter økende misnøye med Serbias styre av Kosovo og stadig mer tilspisset forhold mellom etniske serbere og kosovoalbanere innledet kosovoalbanske separatister i 1996 geriljakrigføring mot serbiske myndigheter i Kosovo. Dette ble omtalt som frigjøringskrig av kosovoalbanerne og terrorisme av serberne. I 1999 gikk NATO, som frem til 1997 hadde klassifisert UÇK som terrororganisasjon, til militær intervensjon mot Jugoslavia med den offisielle begrunnelse å stanse overgrep begått av serbiske styrker mot albanske sivile og å «hindre en humanitær katastrofe». En omfattende bombekrig fra NATOs side fulgte, samtidig som Kosovos frigjøringshær (UÇK) fortsatte kampen på bakken. Flere hundre tusen ble jaget på flukt internt i Kosovo og over grensen til nabolandene. Fordrivelsen av sivilbefolkningen tiltok sterkt under NATOs bombekrig.