Selv om man mangler tall for bladets opplag, later det til at gikk godt. Det ble lest med begjærlighet. Og ettersom prisen var forholdsvis høy, ga bladet sin utgiver et rikelig utbytte, samtidig som det også skaffet ham stor respekt hos medborgerne. Ved Seidelins død i 1811 svant interessen for imidlertid inn. En boktrykker Rostocks enke arvet og Seidelins andre blad , men manglet Seidelins kampånd og måtte på grunn av svinnende opplagstall snart selge dem.