Til forsvar for sitt syn utga Reuchlin (= «Opplyste menns brev»), sin korrespondanse med andre som delte hans syn, noe som utløste den satiriske brevsamlingen (= «Formørkede menns brev», «Mørkemannsbrevene»), ført i pennen av anonyme skribenter under foregivelse av å være skrevet av ulike trangsynte skolastikere til støtte for dominikanerne. Selv om debatten dreide seg om den eventuelle verdien av hebraisk-studier i kristen-teologisk sammenheng, markerte den tydelig skillet mellom humanistenes og skolastikernes livssyn. Derfor mistolket mange den begynnende reformasjonen som en forbigående fortsettelse av denne uenigheten mellom humanister og skolastiske teologer om hensikten med hebraisk-studier i kristen-teologisk sammenheng.