Elias Blix skrev et utkast til salmen på Lillehammer vinteren 1890, og han gjorde den ferdig på Fjellhaug i Aker sommeren etter. Den ble trykt samme år i bladet . Vanligvis blir det første og de to siste versa sunget, ofte også det andre eller tredje. Vers to, fire og fem inneholder ei kort framstilling av Norges kulturelle og religiøse historie. Det sjette verset har referanse til salme 127,1 i . Det er sagt at under andre verdenskrig ble det siste verset ikke sunget. Salmen kom inn i gjennom Blix-tillegget , der den ble nummer 770. Den stod i av 1984 som nummer 739. I Norsk salmebok 2013 (N13) står den som nummer 757.