Etter 1776 vokste antislavestrømninger i landet, de var sterkere i Pennsylvania hvor kvekerne var sterkest. De forskjellige forsamlingene av kvekere forsøkte i begynnelsen av 1750-årene å overtale sine medlemmer om at de ikke skulle eie slaver, noen som stod i mot dette kravet ble utvist fra forsamlingen. Noen forsøkte å overtale andre om å gjøre det samme. Der var en utstrakt følelse under revolusjonen om at slaveri var galt og at det til slutt ville bli avskaffet. Nordstatene innførte frigjøringsvedtak mellom 1780 og 1804, de fleste av dem la opp til gradvis frigjøring og en spesiell status for de frigivne, slik at det fremdeles var en del «permanente lærlinger» i New Jersey i 1860. De siste som satte slavene fri, var New York (1799) og New Jersey (1804).