O, hjelp meg Madonna aller helligste møog kan du da ikke så hjelp meg å dø,han smil de var til å varme seg vedhans ord de var et banner av kjærlighet. Han sto ved min side så rett og så rank,en sølvpil han ga meg som fullmånen blankog alle de røde roser som bak havegjerdet stårdem satt han i mitt vindu eller bandt dem i mitt hår. En aften ved Rhinen i fullmånens glanshan gikk meg forbi alt med en annen til dans.Og han som aldri enset de piker på sin veiog han som aldri danset med noen annen enn meg. Da tok jeg min pil med en underlig lystden ville jeg støte uti hans kolde brysto hjelp meg Madonna det var blott en lekog hvisk det i hans høre jeg mente det ikke slik. Nu ligger den pil i den dypeste brønnmen ennu jeg gråter og sukker i lønntre ganger på rad har jeg lukket min dørskjønt jeg ham endog elsker langt høyere enn før. O hjelp meg Madonna blott en eneste gangda vet jeg om to som skal møtes i sang,da vet jeg om to som skal kysse i lønnjust som orangen kysser bak løvsalen grønn.