Det finnes lite skriftlig dokumentasjon om beslutningstaking og iverksetting. Det storstilte drapet på jødene skulle holdes hemmelig og det som fantes av skriftlig materiale ble forsøkt ødelagt mot slutten av krigen. Himmler og hans nærmeste medarbeidere bestrebet seg på hemmelighold og unngikk skriftlige ordrer. Kurt Daluege ga ordre om å ikke nevne konkret antall henrettede over radio av frykt for at det kunne bli avlyttet av britisk etterretning. Det finnes enda mindre skriftlige dokumentasjon om beslutningen om å drepe sigøynerne, trolig fordi det var en marginal gruppe som ikke skapte rivalisering mellom etatene og dermed ikke hadde behov for skriftlig fullmakt.