Universiteter og colleger i USA kan være både enkeltstående (autonome), eller knyttet sammen i et såkalt . Religiøse læresteder har normalt en klar konfesjonell tilknytning, og i slike tilfeller er gjerne alle landets høyere læresteder av hver konfesjon organisert i en egen organisasjon (for eksempel de katolske universitetene og collegene). Hver delstat har et folkevalgt styre som forvalter delstatens høyere læresteder. Universitetene og collegene i USA er dessuten organisert i ulike regionale eller eierskapsorienterte medlemsorganisasjoner og forbund, på tvers av institusjonsgrensene. Dette er organisasjoner som organiserer lærestedene utfra et interessefellesskap, ikke eierskap eller idemessig tilknytning. De viktigste er: New England Association of Schools and Colleges – NEASC (1885) – ME, NH, VT, MA, RI, CT National Association of Independent Colleges and Universities – NAICU (1976) – + 1 000 private læresteder Association of American Universities – AAU (1900) – forskningsuniversiteter National Association of State Universities and Land-Grant Colleges – NASULGC (1887) American Association of State Colleges and Universities – AASCU (1951) – statlige læresteder Annapolis Group – (1993) – -colleger De mange delstat-eide universitetene holder tidvis meget høy kvalitet, og tiden da State universities holdt generelt lavt faglig nivå er i det store og hele over. Såkalte Public Ivy-læresteder er betegnelsen på en tretti-talls offentlig eide universiteter i USA som holder internasjonalt høy kvalitet, ofte på linje med Ivy league-universitetene. Ofte støtter føderale myndigheter (ikke minst NASA) delstatens universiteter innen forskning, og avhengig av det faglige forskningsfokus snakker man nå om land-grant-, sea-grant-, space-grant- og sun-grant-universiteter, som får eller har fått føderal støtte til forskning på henholdsvis tekniske/landbruksfag, maritime fag, romfartsfag, og energifag.