Kirken er omtalt i forbindelse med jordskifter i middelalderen, og ifølge et dokument fra 1341 var den i sin tid sognekirke. I 1570-årene var kirkens jordegods lagt under Nikolaikirken, og inventaret var overført til Hamar domkirke. I Jens Nilssøns visitasskildring fra 1590-årene omtales kirken blant «De kircker, som icke giøris tieniste vdi». Kallsboken fra 1732 omtaler kirken som en trekirke, og sorenskriver Wisløff sier mer konkret i sin redegjørelse fra 1743 at den var av reisverk (altså stavkirke) og hadde hatt et senere påsatt, spisst tårn, men at den var falt sammen.