Viktigheten av å knytte den patrisiske slekten Claudii til Octavianus’ sak, og den politiske bevarelsen av slekten Claudii Nerones (en annen gren av Claudii bar etternavnet Nero), er antagelig en mer rasjonell forklaring for den brå og voldsomme foreningen. Livia og Octavianus forble uansett gift i mer enn 51 år, til tross for det faktum at de ikke hadde barn sammen, unntatt en enkel abort. Det synes som om hun hadde en særegen posisjon som en privilegert rådgiver for sin ektemann, og Dio Cassius hevdet at hun kom med anmodninger til ham på vegne av andre, og hadde innflytelse på hans politikk. Det er en uvanlig rolle for en romersk hustru i en kultur dominert av .