I juridisk terminologi benyttes også de avledede begrepene og . Da inngås det en avtale (som er det samme som en kontrakt) mellom kjøper og selger av varen/tjenesten. Hvis selgeren har behov for å kjøpe varer og/eller tjenester av andre for å kunne oppfylle avtalen med kjøperen, må selgeren inngå separate avtaler om slike . I så fall vil den som selger sluttproduktet innta rollen som hovedkontraktør, og den eller de som leverer varer/tjenester som er bestanddeler i sluttproduktet inntar rolle(r) som underkontraktør(er). Kjøperen av sluttproduktet vil da ha kun én avtalepart å forholde seg til, nemlig den som leverer sluttproduktet, altså hovedkontraktøren. Hovedkontraktøren er ansvarlig for at underkontraktørene leverer den kvaliteten som er nødvendig for at sluttproduktet skal oppfylle kravene i hovedkontrakten. Et eksempel på bruk av denne terminologien finnes i «Instruks om koordinering av tilsynet med helse, miljø og sikkerhet i petroleumsvirksomheten på norsk kontinentalsokkel, og på enkelte anlegg på land» (kortform: ).