Doryene måtte de første årene ros. Båtene hadde da et karakteristisk utseende med spisst forskip for roerne og drektig akterskip for noten. Etter hvert utviklet doryene seg i retning av noenlunde standardiserte, kraftige trebåter på omtrent 32 fot med stor bensinmotor (typisk Marna 24–32 bhk). Når snurperen flyttet seg hang doryene i snurperens daviter. De minste snurperne måtte ha doryene på slep. Etter hvert ble doryene utstyrt med spill tilkoblet motoren for å lette fiskernes slit med å tørke noten. I femtiårene fikk enkelte snurperne doryer av glassfiber eller aluminium, men de aller fleste doryene var trebåter.