På 1800-tallet skjøt forstadsutbyggingen fart. Folketallet steg raskt, den industrielle revolusjon trakk arbeidskraften til byene, og jernbanene - sist på 1800-tallet også de første forstadsbaner og sporveier - gjorde de ansatte mer mobile. Deler av forstedene hadde tendens til å utvikle seg til slumområder uønsket både i byer og omegnskommuner (ordet stammer fra engelsk og er kjent tilbake til 1845). Mange steder utviklet det seg kommuner dominert av forstadsbebyggelse som etter hvert ble innlemmet i byen. Omvendt fikk man begrepet , ny forstadsbebyggelse som tar imot overbefolkning fra byområder som ryddes, spesielt ved sanering av slumstrøk.