I den tidlig kristendoms historie ble bygningen brukt som klokketårn for den bysantinske kirke. I det Det ottomanske rikets tid ble den brukt til retreat og avkobling for medlemmer av Mawlawiya-sekten. På den tiden var tårnet halvveis begravet av sand, opp til halvparten av sin høyde, og spor etter dette kan sees innvendig hvor tyrkiske inskripsjoner kan sees på veggene. Den ble fullstendig utgravet på 1800-tallet av arkeologer fra Athen.