Saracco støttet Cavours politikk og gikk etter hans død over til Rattazzis parti. Han ble i samtiden vurdert som en god finanspolitiker og han klarte i 1879 å hindre en fullstendig opphevelse av kornskatten. Saracco var en sterk opponent til den skatteliberale politikk som ble ført av Agostino Magliani, finansminister i skiftende regjeringer. Han tjente som minister i regjeringene til Depretis (1887) og Crispi (1893) og huskes for sitt bidrag til å dempe konsekvensene av Depretis' korrupte og ekstravagante politikk.