Selv om eksempelet ovenfor kanskje virker vidløftig for HDL-noviser, må man huske på at mange deler er enten valgfrie eller trengs kun å skrives én gang. Vanligvis er enkle funksjoner som dette en del av en større oppførselsmodul, og ikke en separat modul. I tillegg kan bruken av typen ved første øyekast virke overdrevet. Man kunne uten problemer ha brukt den innebygde typen og dermed sluppet å importere biblioteket i begynnelsen. Men ved å bruke denne 9-verdilogikken (U,X,0,1,Z,W,H,L,-) i stedet for enkle bits (0,1) får brukeren et meget kraftig simulerings- og feilsøkingsverktøy som for øyeblikket ikke eksisterer i andre maskinvarebeskrivende språk (HDL).