Det samme kan sies om de oversettelser av stykker fra og andre hieroglyfiske tekster, som Seyffarth har framlagt i (1855). De vakte likevel en viss oppmerksomhet, da hans såkalte oversettelser syntes å være både vakre og dypsindige. Det utkom etter det blant annet i 1860 ved E.A. Björkman en svensk oversettelse av hans oversettelse av kapittel 1—6 av (, 1860).