Allerede i juni 1941 ble mannlige jøder i Nord-Norge internert. En del av de norske jødene som tidligere hadde flyktet til Sverige, kom tilbake sommeren 1940. NS-føreren Vidkun Quisling mente på samme måte som toppledelsen i Tyskland at «jødeproblemet» måtte løses ved tvungen utvandring, ikke ved utryddelsesleirer. NS-ledelsen og okkupasjonsmakten ønsket ikke spontane aksjoner mot jødene i Norge, og etter at medlemmer av Hirden i 1940-1941 hadde griset til butikker eid av jøder grep partiledelsen inn. Slike spontane aksjoner fra utålmodige personer eller fraksjoner i NS førte til mer motvilje mot NS.