Hoffjøder fantes fra 1500-tallet frem til 1700-tallet. De hjalp sine potentater med å skaffe penger og andre verdier, og ved anskaffelse av luksusvarer. Ikke alle «hoffjøder» var jøder, men de utgjorde det store flertallet. Grunnene for at disse oppgavene ble overlatt til jøder lå dels i deres erfaring og dyktighet i finanssaker (kristne drev ikke med pengeutlån mot renter, fordi det ble ansett som uetisk og skittent), og dermed deres ofte store nettverk, dels i den høye risiko og til en viss grad sosiale stigmatisering som fulgte med arbeidet, og som få kristne handelsmenn var villige til å utsette seg for. Hoffjødene kunne ha stor politisk innflytelse ved hoffene, men var på den andre siden avhengig av fyrstens luner.