I begynnelsen av august 1827 flyttet han til Norge, etter at han hadde blitt ansatt som bergmester ved Blaafarveværket av verkets leder Benjamin Wegner. Som bergmester var han leder for gruvevirksomheten og inngikk i direksjonen sammen med sin sjef, overdirektør Wegner, og en sidestilt direktør, hytteinspektør Friedrich Roscher, som ledet foredlingsvirksomheten og produksjonen av blåfarve. Som en av de tre sentrale personene i ledelsen hadde han en viktig rolle i utviklingen av Blaafarveværket som Norges største industribedrift og verdens ledende koboltprodusent i første halvdel av 1800-tallet.