Ifølge Mykola Posivnych betraktet Josyf Slipyj disse fangenskapens tid som tapte år. Han sørget tungt over at han i sine presumptivt ellers mest produktive år måtte tilbringe sin tid i selskap med kriminelle, etterforskere og leirvakter. Han gikk gjennom mange sykdomsperioder, og hans hender og føtter ble brukket og frostskadet. Han klarte å skrive noe, og noe av det ble sirkulert rundt.