Makanin tok i sine tekster ofte utgangspunkt i den klassiske litteraturen, men fortolket den på nytt, i lys av det tjuende århundrets erfaringer. Dette gjelder også to av hans mest sentrale verker, novella (Kavkazskij plennyj, 1994) og romanen (Andegraund, ili Geroi nasjego vremeni, 1998). Novellas tittel viser til Pusjkin og Lermontovs dikt og Lev Tolstojs novelle ved samme navn (på russisk en nyanseforskjell: Kavkazskij plennik), mens romanens tittel viser til Mikhail Lermontovs mesterverk . På samme måte som disse forfatterne har Makanin også vært opptatt av Kaukasus, romanen (Asan) fra 2008 handler om krigen i Tsjetsjenia.