Grunnen til at det ble stilt tvil om den sørligste posisjonen, var at etter 3. januar ble alle beregninger av posisjonene utført etter bestikkregning som baserer seg på retning, hastighet og medgått tid. Den siste observasjonen den 3. januar hadde angitt breddegraden som 87°22′. Shackletons tabell over distanser viser at de over de neste tre dagene dekket en avstand på litt over 40 nautiske mil (74 km) for å nå et estimert 82°7' den 6. januar, før de ble oppholdt i to dager av en snøstorm. Den 9. januar viser tabellen at gruppen reiste fra sin siste leir og ytterligere 16 nautiske mil (30 km) for å nå sitt sørligste punkt, og den samme distansen tilbake til leiren. Denne avstanden på én og samme dag var langt mer enn for noen annen etappe på ferden. Shackleton forklarte at dette var en strekning «halvt løpende, halvt gående», uhemmet av sleden eller annet utstyr. Hver av de fire mennene bekreftet sin tro på den oppnådde breddegraden uavhengig av hverandre, og ingen oppga senere noen grunn for at hans ord skulle trekkes i tvil.