Han tok doktorgrad i filosofi i 1952 og i teologi i 1961. Han var en disippel av Karl Rahner, hvis transcendentale tilnærming han senere tok betydelig avstand fra, og regnes regnes blant grunnleggerne og største representantene for den nye politiske teologien som ville ha et bredt ekko i den akademiske verden, og den vil blant annet komme til uttrykk i frigjøringsteologiene, som vil finne sitt naturlige valgområde ikke bare i Latin-Amerika, men, mer bredt, i den tredje verdens land.