På 1600-tallet tok de dansk-norske kongene over kontrollen av perlefangsten i norske elver. Det eldste offentlige dokumentet som forteller om kongelig interesse for perlefangst er fra 1637. Da skrev Christian IV et svarbrev til lensmannen over Agdesiden len og ba ham kjøpe opp perlene der og sende dem til København. Jæren var i så måte et svært betydningsfullt distrikt for perlefangsten, og elva Audna et av mange eksempeler på elver der elvemuslingen til slutt døde ut. Det neste er et kongelig direktiv om perlefangst fra 1665, der Frederik III har bestemt at det skal tilsettes en perleinspektør som skal ha oppsyn med perleelvene i Stavanger stift, hvoretter en Niels Pederssøn ansettes som den første. Etter hvert ble det også ansatt mange flere perleinspektører og faste perlefiskere i hver elv. Og med det ble det også slutt på fritt perlefiske i Norge. Kongen skulle heretter ha førsterett til perlene. Hoffet «trengte» nemlig store mengder perler til utsmykking av klær og til smykker.