En annen måte å se utviklingen av mesosykloner og tornadoer på er å tenke seg en stor roterende tordensky. Tornadoer blir vanligvis dannet når tordenværet er på sitt kraftigste og uværet begynner å avta. Dette kommer av at moment og vakuum, som er bygd opp av de store luftmassene som stiger til toppen av troposfæren, skaper en sugerøreffekt nær bakken. Når de stigende luftstrømmene i skyen er i ferd med å gi seg, vil små lommer av varm luft som er igjen ved bakken stige opp i skyen. Vakuumeffekten, som blir skapt når den varme luften ved bakken er i ferd med å forsvinne, fører til at skybasen av tordenskyen blir sugd ned mot bakken. Når den varme luften er borte, vil toppen av tordenskyen og den roterende skybasen suge til seg luft fra et område med diameter på én kilometer eller mindre, nær bakken, og en tornado oppstår. Hvis tordenværet får tilgang på varm luft framfor uværet, kan den holde tornadoen i gang en god stund, men hvis det blir helt slutt på varmluften vil utviklingen stoppe opp og uværet dø ut.