Den stilen som er kjent som «Perpendicular» er den siste fase for gotiske arkitektur i England, og varte lengre enn de to foregående, fra slutten av 1300-tallet og fram til tidlig på 1500-tallet. Som betegnelsen antyder, var den fremste karakteristikk for stilen dens vektlegging av sterke vertikale linjer. Fra midten av 1300-tallet blir hvelvene stadig mer kompliserte, gjerne formet som nett, palmeblader etc, av og til med kuler eller spisser som henger ned fra sentrum av hvelvet. Vinduene blir også stadig større, og i flere tilfeller fylles det rett avsluttede koret av et enormt vindu. Vinduene har ikke lenger den gotiske, spissbuede formen, men er rektangulære med bare en liten ornamental spiss på toppen. Denne stilen kalles «perpendicular». Det tidligste eksemplet på dette er katedralen i Gloucester, der konstruksjonen av koret begynte i 1331. Rundt 1400 blir byggevirksomheten avbrutt av rosekrigene, en periode preget av borgerkrig. Den siste store blomstringen finner sted på slutten av 1400-tallet og fram til gotikken får en brå slutt med reformasjonen i 1538. Blant eksemplene på den svært sofistikerte siste perioden i engelsk gotikk er slottskapellet i Windsor Castle og kapellet i King's College i Cambridge. Gotiske stilelementer overlevde i den såkalte Tudorstilen, som ble brukt på slott og herregårder i murstein. Tudorstilen holdt seg fram mot 1600.