Stillingen som sockenlapp gikk ofte i arv fra far til sønn, eller fra svigerfar til svigersønn. Opphavet til den bofaste sockenlappbefolkningen var ofte nomadiske skogssamer i Dalarna og sørlige Norrland som på 1600-tallet livnærte seg som jegere og håndverkere, og med småskala reindrift. Rollen som sockenlapp var et kompromiss mellom assimilering av samene i bygdesamfunnet og å jage dem bort. Sockenlappene har av sameforskeren K.B. Wiklund blitt beskrevet som et lavtstående pariasjikt i bygdesamfunnet.