Det har noen ganger blitt bermerket at det ikke finnes noen fiender i Salme 88, og det pleier å være typiske for individuelle klagesalmer. Det finnes heller ingen epitet (tilnavn til gudsnavnet som «min styrke», «min tilflukt», «min klippe» - «min frelse» i vers 2 er ett unntak og skal muligens leses som «mitt skrik» - se kommentar.) som også pleier å være vanlig. Det underbygger ytterligere forskjellen i rollene i denne teksten sammenlignet med andre individuelle klagesalmer. Gud har rollen som den skyldige, som fienden og den anklagede.