I løpet av revolusjonens innledende fase sommeren og høsten 1789 var statsfinansene blitt stadig dårligere. I virkeligheten var staten fallitt. For å bøte på miseren foreslo Talleyrand å konfiskere kirkas eiendommer, og 2. november vedtok den grunnlovgivende forsamlinga at all eiendom som tilhørte kirka og klostrene, skulle . Verdien av disse eiendommene var anslått til 3 milliarder pund.