Diktet begynner med at fortelleren leser Ciceros i det håp om å lære bestemte ting, «certeyn thing». Når han faller i søvn dukker Scipio Africanus opp, en romersk general fra den andre punerkrigen og statsmann i den romerske republikk, for å rettlede ham gjennom de himmelske sfærer og til Venus’ tempel. Fortelleren går deretter gjennom Venus’ mørke tempel med dets friser av dødsdømte elskere og ut i den skinnende sollyset hvor gudinnen Natur har sammenkalt et parlament eller møte hvor alle fugler velger deres ektemaker. Der er ørner av hankjønn som fremmer sin sak inntil fuglene av mindre rang protesterer og starter en komisk parlamentarisk debatt. Ingen av ørnene vinner sin ledsager for Natur vil ikke ta en avgjørelse nå, men vente til neste år. Drømmen slutter med at andre fugler velger sine ledsagere og med deres jublende runddans for å ønske våren velkommen. Drømmeren våkner, fortsatt utilfredsstilt og går tilbake til sine bøker og håper at han der ville lære det han søker.