Begge hærer kjempet derfor uten sine konger. Rytteriet på begge sider var lite effektivt fordi ryttere hadde lett for å rømme ved motgang. Det var fylking mot fylking i en brutal styrkeprøve. Skåningene vant styrkeprøven, kalte tilbake kong Svein som nå kunne stå igjen som seierherre på slagmarken, og Knud måtte nok en gang flykte fra Sjælland.