Fotografering ble ansett som et anstendig og akseptabelt yrke for kvinner rundt 1900, da det var et yrke som krevde en viss estetisk sans, noe man anså var en del av den kvinnelige naturen. Mange av kvinnene som drev fotoatelier/studio på den tiden hadde kvinnelige partnere, som de ofte også bodde sammen med. I 1910 var det registrert hele 118 selvstendige kvinnelige fotografer i Norge, men det antas at tallet var høyere da mange kvinner skjulte seg bak en mannlig slektnings fotofirma. Bildene til Marie Høeg var ikke bemerkelsesverdige i utgangspunktet. De holdt seg innenfor samtidens standard innenfor landskapsfotografier og portretter.