Fremme ved Bogen beordret den engelske øverstkommanderende for Ofoten at troppen skulle patruljere området mellom Lenvik og Snubba fram til Holmvatn. Tyske styrker hadde stillinger langs riksveien over Veggfjellet. Samer i området informerte patruljen om at de hadde sett tyske soldater kledd i norske uniformer. Ved retur til Lenvik ble patruljen beskutt av sine egne allierte og måtte først søke dekning, for så å gå en omvei rundt for å slutte seg til egne styrker fra baksiden. Problemet ble løst ved å avtale tidspunkter, feltrop og spesiell bekledning ved neste retur til Lenvik. Området for patruljeringen ble utvidet til Skallvatn. Ellers bestod oppgavene i å fungere som eskorte for engelske, franske og polske styrker og hjelpe dem med tilpasning til vinterforholdene. Tyskerne trakk seg tilbake fra Veggfjellet og ned til Trollvik og Paulsens skitropp rykket etter sammen med polske styrker. Rett før Trollvikbakkene kom det til skuddveksling med tyske stillinger og patruljen gikk opp til Båtvatnet for å bruke maskingevær og sette opp bedre stillinger. Etter en tyngre skuddveksling trakk de tyske soldatene seg tilbake. Neste dag rykket skitroppen frem i spredt formasjon og lot polakkene danne baktropp med trugene sine. Salvene fra de tyske soldatene gav ingen resultater mot skitroppen som var iført forsvinningsdrakter. Ilden ble bare delvis besvart fra skitroppen. De tyske soldatene trakk bort mot Herjangen og gikk inn i biler som kom kjørende fra Bjerkvik. De kjørte fullastet tilbake mot Bjerkvik, mens tyske fly dukket opp og feide terrenget med sine mitraljøser. Samtidig, den 12. mai, rykket flere engelske jagere inn i fjorden og startet en kanonade mot Bjerkvik. Tyskerne rømte så området og Paulsens skitropp kunne gå uhindret videre sammen med polakkene inn i Bjerkvik. De ble satt under fransk kommando i den krigsherjede bygda som stadig ble angrepet av tyske fly.