Myten om bindersens norskhet spredte seg raskt etter 1950-årene. Forfattere av bøker og artikler om norsk teknologihistorie fant bindersen egnet til å gjøre en tynn historie litt fyldigere. De som kjente Vaalers versjon, valgte å overse at den ikke var lik den kjente gem-bindersen. Ved 90-årsjubileet for Vaalers patent ble hans binders hyllet som en genial norsk oppfinnelse. Forfatteren festet seg ikke ved at den faktisk var mislykket, men hoverte over utenlandske oppfinneres hjelpeløse forsøk på å lage noe bedre. I 1989 ble det også reist en sju meter høy binders-skulptur med en vekt på 600 kg utenfor Handelshøyskolen BI i Sandvika. Den var en gave fra den norske bindersprodusent O. Mustad & Søn til «BI-dagene» dette året, som også var et minneår for Vaalers patent. Monumentet viser imidlertid ikke Vaalers oppfinnelse, men en binders av gem-typen. BI-bindersen ble omtalt i Guinness rekordbok som verdens største. Binders-monumentet ble demontert etter at BI flyttet fra Sandvika og ble gjenreist på gårdsplassen til studentboligene i Gunnar Schjelderups vei 13 i Nydalen i Oslo.