Ideen til antrekket kom fra Elizabeth Smith Miller (Libby Miller, 1822–1911) etter debatt og diskusjon om kvinnenes uhensiktsmessige klesdrakt. Datidens klesmote omfattet blant annet trange korsetter, tunge underskjørt i flere lag og golvside skjørt som samla opp skitt overalt hvor en gikk. Våren 1851 presenterte Miller en type ankellange, romslige bukser med et knelangt skjørt utenpå etter modell av antrekk som ble brukt i Midtøsten og Sentral-Asia, ofte omtalt som , tyrkiskinspirert kvinnedrakt med haremsbukser. Reformdrakten ble ytterligere kjent da Amelia Bloomer omtalte den med begeistring i bladet sitt , det første tidsskriftet i USA med kvinner som målgruppe. Der agiterte Bloomer for mer komfortable og praktiske klær, noe som også ville være helsefremmende, og dreiv dermed en kampanje for Millers draktforslag. Hun publiserte også et bilde av seg selv iført antrekket.