Frykten for at de digitale mediene skulle flomme over av irrelevant informasjon gjorde at de nye aktørene, Imedia Norge, drevet av mediegigantene Kinnevik og , og Mediaklipp, av J.M. Stenersens Forlag AS og Telenor, reklamerte med å ha analytikere som skulle være istand til å foredler mediemangfoldet og raskt og effektivt kunne sile ut ønsket informasjon for oppdragsgiverne. Konkurrentene spilte selvfølgelig på usikkerheten knyttet til fremtiden. Så mye innsikt i utfordringene hadde heller ikke disse, men administrerende direktør Tore Bredal i Imedia Norge påsto ganske vagt at de skulle skape en ny kultur, levere «foredlet informasjon» i nåtidens språk til kundens premisser, og til og med involvere seg i «bedriftenes beslutningsprosesser og gi et presist bilde av omverdenen». Mediaklipp var ikke mindre pretensiøse, men valgte i motsetning til Observer og Imedia å etablere kjernevirksomheten i Seljord, bare med salgskontor i Oslo. I mars 1995 ble selv familieeide kjøpt opp av det børsnoterte Scribona-konsernet, som allerede drev såkalt medieovervåkning i Sverige og Danmark, og innlemmet firmaet i Observer-gruppen. Det nye firmeaet ble hetende «Observer Norske Argus» og fikk Rune Viermyr som administrerende direktør, som på sin side prøvde å gripe den samme nye mediehverdagen ved å tilby utvidede tjenestene til å omfatte mer enn de tradisjonelle avisklippene.