Arten var tallrik på Totasjøen til ut på 1940-tallet, og den ble tidvis observert på andre mindre innsjøer i nærheten opp til innpå 1950-tallet. I 1968 ble populasjonen på Tota estimert til cirka 300 individer, men i 1972 ble kun ett individ observert, og i 1977 1–3 individer. Etter dette har aldri fuglen blitt observert, til tross for at det ble organisert leteaksjoner etter den i både 1981 og 1982. Man regner med at drenering av våtmarkene var hovedårsaken til at den døde ut, men i 1944 ble også regnbueørret introdusert til innsjøen. Den predatoriske atferden til denne arten kan ha vært en medvirkende årsak, sammen med forurensning, innhøsting av siv og jakt.