Kong Harald Hardråde av Norge la også inn sitt krav på tronen i henhold til en avtale med hans forgjenger kong Magnus den gode, og den tidligere danske konge Hardeknut, sønn av den tidligere danske og engelske kongen Knut den mektige (og Emma av Normandie). Denne avtalen mellom Magnus og Hardeknut ble inngått i 1037 ved Gøta elv, og den bestemte at den som levde lengst av dem skulle arve den andre. Da Hardeknut døde i 1042, arvet Magnus kongeriket Danmark, og med Danmark også det danske kravet på den engelske tronen. Da Magnus døde i 1047 arvet hans onkel Harald Hardråde både Magnus' rike og hans krav på England. Da nyheten om Edvard Bekjennerens død ble kjent, begynte både Vilhelm Bastarden og Harald Hardråde hver for seg å samle sammen soldater og skip for å gjøre sine krav gjeldende gjennom en invasjon av England.