Det finnes noen nøkkelpunkt som beskriver forskjellene mellom tradisjonelle media og nettverksmedia. Disse forskjellene er sentrale årsaker til at nettdugnad har blitt mulig. Tilgang til informasjon skjer utfra «» istedenfor «». Dette betyr at den tradisjonelle asymmetriske organiseringen rundt enveis mediakanaler fra produsenter og til konsumenter erstattes med et mer likeverdig forhold. Tilgang til produksjonsmidler for informasjonen, og til mediakanalen, er generelt tilgjengelig. Ikke som for tidligere kommunikasjonskanaler hvor tilgangen var kontrollert av et lite antall operatører. Den er heller ikke begrenset til kommersielle, organisatoriske eller politiske grupperinger. Dette betyr at konsumentene nå kan bli aktive produsenter og distributører av informasjon. Samme teknologi som gjør det mulig å kommunisere på en mange-til-mange -modus gjør det også mulig å kommunisere på en en-til-en -modus. Dermed er det mulig for store nettsamfunn å organisere seg med relativt enkle midler og sette opp direktekommunikasjon for å løse påkommende problemer. Innholdet i dets digitale form, uavhengig av om det er informasjon, kunnskap eller skapende verk, kan deles raskt og enkelt, og om nødvendig endres, utvides eller kombineres med annet innhold. Det er imidlertid hindringer og nokså sentralt er «med mindre myndighetenes regulerende forskrifter med hensikt gjør det dyrere, for å understøtte den proprietære forretningsmodellen». Dette betyr at i en tradisjonell forstand ikke lengre er holdbar; det digitale innholdet blir ikke , det er hele tiden tilgjengelig mens det blir omformet.