I Browns roman oppdager hovedpersonen at gralen faktisk refererte til Maria Magdalena, og at kjennskap til dette, samt om avkommet som stammet fra Jesus og Maria, har blitt holdt skjult til i dag av en hemmelig konspirasjon. Dette er veldig likt avhandlingen til Baigent, Leigh og Lincoln i , selv om den ikke forbinder den skjulte kunnskapen med katarene, og Brown inkorporerte også materiale fra Joyce, Thiering og Starbird, så vel som The Passover Plot fra 1965 , der Hugh J. Schonfield hevdet at Lasarus og Josef fra Arimatea hadde forfalsket oppstandelsen etter at Jesus ved en feiltakelse ble knivstukket av en romersk soldat og døde. Brown stolte så mye på at to av forfatterne, Baigent og Leigh, saksøkte bokens utgiver, Random House, på grunn av det de anså for å være plagiat. Brown hadde ikke lagt skjul på at materialet i arbeidet hans i stor grad baserte seg på Holy Blood, og siterte direkte verket i boken sin og oppkalte romanens historiske ekspert etter Baigent (i anagramform) og Leigh. Random House hevdet at siden Baigent og Leigh hadde presentert ideene sine som sakprosa, bestående av historiske fakta, uansett hvor spekulative, så stod Brown fritt til å reprodusere disse konseptene akkurat som andre verk med historisk skjønnlitteratur som behandler historiske hendelser. Baigent og Leigh hevdet at Brown hadde gjort mer, "tilegnet seg arkitekturen" til arbeidet deres, og dermed hadde "kapret" og "utnyttet" det. Selv om en dommer stilte spørsmål ved om Holy Blood virkelig representerte fakta, eller i stedet grenset til fiksjon, dømte domstoler til fordel for Random House og Brown.