Det økonomiske grunnlaget for Oslo var byens rolle som havn og markedsplass. Det førte til at kirker ble anlagt tidlig, og at kongene tidvis hadde tilhold i byen og etter hvert utvidet og befestet Kongsgården som lokalt maktsentrum. Da den norske kirken ble organisert, ble Oslo det naturlige setet for biskopen på Østlandet. Det førte til oppførelsen av bispekirken, den romanske Sankt Hallvardskirken. I tilknytning til katedralen anla og befestet biskopene en residens som kunne måle seg med Kongsgården i størrelse og militær betydning. Her i dette kirkelige sentrum ble også dominikanernes kloster Olavsklosteret anlagt. I tillegg til disse monumentale murbygningene ble det reist ytterligere fem kirker og to klostre i eller ved byen, og i tillegg et kloster på Hovedøya.