En teori knytter opphavet mer konkret til den osmanske flåten som på 1400-tallet begynte å erobre Nord-Afrika, godt hjulpet av greske sjøfolk. På spansk fikk ordet , som opprinnelig rett og slett betydde «greker», derfor etterhvert betydningen «en upålitelig fremmed». Grekerne hadde ett bein i hver leir, og Algerie, Tunis og Tripoli ble innlemmet i Det osmanske riket i løpet av 1500-tallet ved hjelp av to dristige korsarer av nettopp gresk avstamning, brødrene Aruj og Kahir al-Din.