Boken viste seg å være populær nok til at den ble trykket opp ytterligere to ganger. I 1796 ble Rückerschöld første ekte kokebok publisert, . Den var langt større enn hennes tidligere arbeid, over 300 sider, og inneholdt endog oppskrifter på mer raffinerte retter. Likevel forsøkte Rückerschöld å holde fast ved sine nøysomme idealer. I forordet til boken beskriver hun Cajsa Vargers kokebok som altfor ekstravagant for nydannede husholdninger, men dette ble delvis unnskyldt fordi det ble skrevet i en tid med mer overflod og av en forfatter vane med en overflod av ressurser til et velstående kjøkken. I boken fortsatte Rückerschöld å fremme sitt mål om at alle kvinner bør være dyktige husholdersker og kokker; uten slik kunnskap, ville de ikke være i stand til å oppfylle sine plikter som kvinner. I tillegg til anbefalingene i forordet inneholdt boken også et kort kapittel med beskrivelser av fiktive husmødre som fungerte som skrekkeksempler på de som forsømte husarbeidet til fordel for av skjønnhetspleie, lesing, religion, eller å gjøre tjenernes arbeid. Den ideelle husmor ble symbolisert bare i det siste eksemplet, Beningnia. Ved å være ydmyk, flittig og kunnskapsrik, og være først til å stå opp, og den siste til sengs, blir hun «sin manns stolthet, husstandens høydepunkt, til glede for tjenerne, til fryd for venner, lindrende for de fattige, trøstende for de utrøstelige, fristed for de undertrykte, og til slutt, til misunnelse for ondskapsfulle naboer».