Oversettelsen ble foretatt mellom år 878 og 901 e.Kr. i klosterkomplekset Samye, i nærheten av Lhasa. Oversetterne var den innfødte tibetaneren Lotsa Ba Yeshé Dé fra skolen Nyingma i samarbeid med tre indiske munker: Jinamitra, Prajñāvarman og Surendrabodi (Wylie: ). Originalen var et manuskript på sanskrit fra Nepal, i 39 000 vers og 45 kapitler, med tittelen (devanagari: बुद्धवतम्सक नम महावैपुल्य षूत्र). (devanagari: बुद्धवतम्सक) betyr «Buddhas blomsterkrans». (devanagari: अहावैपुल्य) betyr «den store utvidelse eller tilføyelse», og ble brukt av mahāyānaskolene om deres mest hellige tekster.