Uten utbroderinger og i kortform forteller legenden om en ung høylærd som forelsker seg i en vakker kvinne, uten å vite at hun er en tusen år gammel hvit slange som har tatt menneskelig form. En munk griper inn for å sørge for at man overholder den gamle lov om at mennesker og åndevesener ikke må ble forelsket i hverandre, og hensetter den hvite slange i dyp søvn i Leifengpagoden.