I løpet av 1100-tallet ble gjort innskytninger og tillegg i teksten, først av Orderic Vitalis, deretter av Robert av Torigni, som fortsatte fortellingen med å inkludere Henrik I av England. I løpet av middelalderen ble Williams verk sirkulert i omfattende grad og lest av mange. Den var et vesentlig verk i de fleste klostre og ble hovedkilden som andre forfattere, særskilt Wace og Benoît de Sainte-Maure, baserte sine historier på. Et vitnemål på verkets popularitet er at det er blitt bevart for ettertiden i 47 manuskripter.