I desember 2010 startet et opprør mot diktatoren Zine El Abidine Ben Ali i Tunisia. Dette ble starten på en revolusjonsbølge i Den arabiske verden som ble kjent som Den arabiske vår. I januar 2011 nådde denne Syria, og i mai utviklet demonstrasjonene seg til opprøret i Syria i 2011. Al-Assad slo hardt ned på opprøret, som i januar 2012 fremdeles pågikk med utbredt bruk av vold mot demonstrantene. Så langt har minst blitt drept, både demonstranter og syriske sikkerhetsstyrker. Under opprøret opprettet opposisjonen en fri syrisk armé, og det syriske nasjonalråd ble gitt nytt liv som opposisjonens regjering. Opprøret utviklet seg til borgerkrig og regional krig, blant annet med etableringen av den kortvarige Islamske staten innenfor landets grenser. Innen 2024 var 14 millioner syrere på flukt, hvorav halvparten internt fordrevne. Den 7. desember endte regimet ved Bashar al-Assads og familiens flukt til Russland.