Etter vokal representerte norrøn , og de stemte frikativene [v], [ð] og [ɣ]: Norrønt [ˈgrava] 'grave'. Norrønt [ˈleða] 'lede'. Norrønt [ˈdraɣa] 'dra'. I grenlandsmålet har disse tre konsonantene utvikla seg slik: [v] har falt bort mellom norrøn og en annen vokal og etter norrøn , men har ellers blitt stående som . [ð] har alltid falt bort, trulig bortsett fra fremst i enklitiske pronomen, der den har blitt til . [ɣ] har blitt borte eller til sisteleddet i diftongene , og , blant annet slik: Bortfall etter norrønt , , , og . Norrøn [uɣ] og [oːɣ] > grenlandsk . Norrøn [eɣ] > grenlandsk . Norrøn [øːɣ] [øɣ] > grenlandsk . Her er former som illustrerer noen av endringene: Norrønt [ˈduːva] > grenlandsk 'duerauf¹ræʉgrafa²graːvetíð¹tiːleierða²læieþrúga²trʉːedag¹daːhaug¹hæʉeiga²æiefugl¹fæʉeɽskóg¹skæʉvei¹væifnmngnŋnnafn¹namnofn¹omn¹omrigna²reŋne¹navn¹ræinaunoŋnhrogn¹roŋnraun¹roŋnfraunar²froŋne'Lydverket i solumsmålet.'' (Skrifter fra Norsk målførearkiv ved Sigurd Kolsrud.) Oslo.