Det er 4 kjente lokaliteter her i landet. Artens habitat (lågurteikeskog i varme områder) er godt undersøkt, og siden arten er iøynefallende, vurderes den som godt ettersøkt. Rosa storpigg er etter alt å dømme en av våre aller mest sjeldne lågurteikeskogsarter (med lave mørketall). Det virkelige antallet lokaliteter antas ikke å overstige 20, noe som antas å tilsvare omtrent 400 individer (80 – 2 000 ind.), basert på antagelse om 20 individer pr. lok. (2 geneter og 10 rameter/genet). Beregnet populasjonsstørrelse (der et føre-var hensyn er lagt inn) er 264 individer. Utbredelsen vurderes som kraftig fragmentert, med svært små, relativt isolerte og trolig gamle, reliktpregete del-populasjoner, med dårlig spredning/etableringsevne mellom de ulike, små (grupper av) forekomster. Lågurteikeskog er rødlistet som VU (som del av lågurt-edellauvskog). Arten vurderes å ha hatt en tilbakegang på ≥10% i vurderingsperioden (siste 50 år), særlig ved arealtap pga utbygging av lågurteikeskogsarealer til vei (spesielt E18) og boligfelter, samt redusert tilstand (sein-effekter av treslagsskifte, tilgroing etter opphørt hevd, m.v.) i artens hovedområde (kystsonen av Aust-Agder).