Under den italienske okkupasjonen av landet (1936–1941) ble den etiopisk-ortodokse kirke undertrykt. Italienernes forsøk på katolisering kulminerte i brenningen av kirker og drap på biskoper og munker, blant annet de 300 munkene i kirkens viktigste kloster, Debre Libanos. Etter at den koptiske metropolitten (Kirellos IV) hadde blitt fordrevet fra landet, utnevnte en del av kirken med italiensk støtte egne, etiopiske metropolitter (Abraham 1937–39, Johannes 1939–45). Etter at keiser Selassie hadde frigjort landet med britisk hjelp i 1941, ble Kirellos gjeninnsatt som metropolitt og Abrahams og Johannes' støttespillere ekskommunisert.