Den lokale dialekten skiller mellom hannkjønn, hunkjønn og intetkjønn, selv om hunkjønnsartikkelen i noen grad har blitt mindre brukt, noe som er en nasjonal utvikling. Imidlertid bøyes hankjønns- og hunkjønnssubstantivene nesten lik, og det eneste unntaket er bestemt entall. Det er «en gutt», «den gutt», «flere gutt» og «alle gutt», mens det er «ei jente», «den jent», «flere jent» og «alle jentan». Intetkjønn bøyes «et hus», «det huse», «flere hus» og «alle husan».