SETI-prosjekter har tradisjonelt begrenset seg til kun å undersøke de stjernene som ligner på vår sol. Det er fordi en antar at planeter som ligner på Jorda, og livsformer som ligner på oss, bare kan utvikle seg rundt slike stjerner. En har også hovedsakelig konsentrert seg om mikrobølgedelen av radiospekteret, mellom 1 og 10 gigahertz, fordi det er dette som passer best for å sende signaler til andre stjerner. Frekvenser som er høyere eller lavere enn dette vil dempes betydelig av planetatmosfæren på sender- og mottakersiden, samt interstellare gass-skyer. Innenfor dette frekvensområdet er det få praktiske forskjeller, men SETI-forskere tror at det er høyere sannsynlighet for å motta signaler rundt det såkalte «vannhullet» mellom 1,420 og 1,640 gigahertz. Det er fordi hydrogen i naturlig tilstand sender ut stråling på 1,420 GHz (se hydrogenlinjen), og hydroksylionet sender ut stråling på 1,640 GHz (hydroksyllinjen). Både hydrogen og hydroksyl er bestanddeler i vann, og en antar at alle sivilisasjoner som kan sende radiobølger også er kjent med disse frekvensene.