Fra 1600-tallet av forekommer beskrivelser av kirken. I 1686 betegnes den som skrøpelig, idet våpenhuset har blåst ned, og «svillene behøves at sammenbindes i alle kirkens fire hjørner.» Ut fra en beskrivelse fra 1739 er det tydelig at kirken da har blitt utvidet til korskirke og fått våpenhus samt et enkelt tårn med spir. Det skal dreie seg om en blanding av laftede og stavbygde deler, og det som har kommet til, er muligens en blanding av gammelt og nytt. Vegger og galleribrystninger (eller deler av dem) har trolig blitt rosemalt. Mot slutten av 1700-tallet er kirken igjen for liten, og i 1786 blir den beskrevet som brøstfeldig. Dessuten var stedet der den stod, flomutsatt. Det er nærliggende å anta at Storofsen i 1789 gikk sterkt ut over kirken, og den gamle kirketomten skal etter flyttingen ha blitt vasket bort av Glomma.