I 1109 satte han sammen en kirkehistorie i fire bind som strakte seg fram til da kong Karl den store døde i 814. I de påfølgende årene gjorde han en annen versjon av verket i seks bind og hvor han arrangerte sitt innhold på et vis, la til noter, spesielt de av teologisk natur og utelot noe, foruten å fortsette kronologien fram til 855. Verket ble trykket for første gang i byen Münster, i den nåværende tyske delstaten Nordrhein-Westfalen, i 1638 i Bernhard Rottendorf som redaktør. Denne utgivelsen inkluderte også et brev til Ivo av Chartres og forord til kong Ludvig den tykke. Det er i , CLXIII. En bok som forteller om «dådene til de frankiske kongene» (842-1108). En krønike om de franske kongene fra Pharamond, den legendariske første kongen, til Filip I av Frankrike (1108). I Frankrike er dette i . Dette og det neste verket ble formelt forfattet i navnet til Ivo av Chartres. En utvidet krønike om de franske kongene, skrevet for kong Ludvig den tykke, og eksisterer i utgivelsen til Bernhard Rottendorf. «De regia potestate et sacerdotali dignitate» adressert til kong Henrik II av England i løpet av en kontroversiell (kirkerettslig undersøkelse) angående Hugo av Flavignys støtte til ideene som ble fremmet av pave Gregor VII. Med stor frihet forsøkte Hugo av Fleury å bisette disputten og fremme et syn som senere ble inkludert i traktaten (se Sackur i «Neues Archiv» (1891), ). En omskriving av livet, tidligere skrevet av en annen, til den hellige Sacerdosm, biskop av Limoges, som var fortsettelsen av verket .