Brevet, eller traktaten, er stilet til Porfyrios, som senere ble Jamblikos' lærer, og er en drøfting av forholdet mellom teurgiens riter og en filosofisk tilnærming, som et svar på innvendinger fra Porfyrios. Brevet er i form svar på et brev fra Porfyrios til Abamons elev Anebo; Jamblikos oppholdt seg på denne tiden i Alexandria som lærer, og «Mester Abamon», et navn som indikerer at forfatteren er en egyptisk prest, ble valgt som et psevdonym. Det var Proklos (410–85) som først knyttet Jamblikos' navn til teksten. Forfatterskapet er imidlertid omdiskutert, fordi skrivestilen og noen teologiske detaljer avviker fra Jamblikos' andre verk. Innholdet er imidlertid i samsvar med budskapet fra Jamblikos' skole. Innholdet i teksten er ulike tilnærninger til arbeidet med å harmonisere læresystemet i den religiøse åpenbaringslitteraturen med nyplatonismens filosofiske system: Dette omfatter både å gi de teurgiske ritualene et rasjonelt filosofisk forsvar, og å poengere hvordan filosofien og teurgien er ulike tilnærmingsmåter: «Filosofien nyttar dialektisk tenking for å nærme seg stadig høgare kunnskap og erkjenning, medan den innsikta som er nødvendig for å forstå teurgien, ikkje kan kome gjennom ei slik rasjonell tenking. Han er overrasjonell og kjem berre gjennom ei intuitiv religiøs erfaring.» Teksten presenterer både de ulike nivåene av guddommer, deres hjelpere englene og de ulike typer av engler, spådomskunst og orakeltradisjoner. Den hermetiske påvirkningen er tydelig i teksten, med flere sitat fra de hermetiske traktatene. Påvirkningen fra er mer indirekte.