Da Julii Cæsars ble fysisk utdødd i den mannlige grenen, enten med Julius Cæsars død eller med Cæsarion, om han faktiske var Cæsars sønn, med den sistnevntes død. Lovlig gikk imidlertid navnet videre til et medlem av Gens Octavia via Augustus, den adopterte sønn og arving av diktatoren, og deretter til et medlem av Gens Claudia via Augustus' adopterte sønn, Tiberius. Det fortsatte å bli benyttet av Caligula, Claudius, og Nero, som familiemedlemmer enten ved adopsjon eller ved kvinnelige medlemmer som nedstammet fra Cæsar; men selv om familien døde ut med Nero, fortsatte keisere å benytte navnet som en del av deres titler, og det ble praksis å sette det som prefiks (forstavelse) til deres egne navn, eksempelvis . Da Hadrian adopterte Aelius Verus (fra gens Ceionia), tillot Hadrian denne for å ta tittelen Cæsar og således kalle seg for Aelius Verus Cæsar; og fra denne tiden, selv om tittelen til Augustus fortsatte å bli begrenset til den regjerende prins, at Cæsar også ble gitt til statens andre person og den antatte arving til tronen («kronprins»).