Weimarrepublikken framstilles ofte som et «demokrati uten demokrater», men dette er en alt for enkel framstilling av problemet. Likevel treffer beskrivelsen godt når det gjelder flere ledende figurer i tidens stat, næringsliv og forvaltning, samt en stor del av partiene og velgermassen. En tendens til å latterliggjøre Tysklands fiender for deres demokratiske styresett var den gang vanlig i den tyske befolkningen, og dette var noe nazipartiet profiterte på.