Józef Maria Bocheński, teolog og logikkhistoriker, har vurdert middelalderen som den ene av tre store perioder innenfor logikkens historie. Fra Abelards tid og fram til midten av 1300-tallet har de skolastiske forfatterne forbedret og utviklet Aristoteles' logikk til en bemerkelsesverdig grad. I de tidligere tider hadde forfattere som Peter Abelard skrevet kommentatorer til verker om Den gamle logikk (), det vil si Aristoteles' , og av Porfyrios. Senere kom det nye undersøkelser av logikken, og nye logiske og semantiske oppfattelser ble utviklet. For utviklingen av middelalderens logikk, se («uoppløselighetene»), om modalitetene, forpliktelsene, begrepenes eiendeler, teorier om entallsbegreper, syllogisme, og . Store bidragsytere av middelalderens logikk var Albert av Sachsen, John Buridan, John Wyclif, Paulus Venetus, Peter av Spania, Richard Kilvington, Walter Burley, William Heytesbury, og William av Ockham.