Den mannen Maximianus utpekte for å patruljere og holde orden på kystene ved Den engelske kanal, Carausius, gjorde opprør i 286, og det førte til at romersk Britannia og den nordvestlige delen av Gallia ble løsrevet fra Romerriket. Maximianus klarte ikke å få fordrevet Carausius, og hans invasjonsflåte ble ødelagt av stormer og uvær i kanalen i 289 eller 290. Maximianus' underordnete, Konstantius Klorus, drev krig mot Carausius' etterfølger, Allectus, mens Maximianus selv voktet grensen langs Rhinen. Opprørslederen ble fjernet i 296, og Maximianus dro sørover for å bekjempe piratvirksomheten i nærheten av Hispania, og angripende berbere i Mauretania. Da disse krigstoktene ble ferdigstilt i 298 dro han til Italia, hvor han levde bedagelig fram til 305. Diokletian abdiserte i 305, og tvang Maximianus til å gjøre det samme den 1. mai 305, til fordel for yngre arvtagere, Konstantius I Klorus og Galerius. Han trakk seg deretter tilbake i sørlige Italia som privat borger.