Noen byer unngikk enhver form for tyranni, den meste kjente er Sparta, men denne var på mange måter et unntak. De hadde antagelig allerede i de mørke århundrene underkastet seg folket i Lakonia og senere Messenia. De var i besittelse av store, fruktbare sletter med et stort antall slaver som arbeidskraft mens de selv skapte seg et autoritært militærpolitisk samfunnssystem uten sidestykke. Tyrannene kan også karakteriseres som den fremste fredsfaktor i arkaisk tid. Ettersom deres lokale posisjon aldri var særlig stabil, fryktet de krig med fremmede land og byer. De unngikk konflikt ved å bygge et tett nettverk av allianser, gjerne befestet med dynastiske giftemål.