Etruskerne har blitt beskrevet av både antikke og moderne forfattere som et folk besatt av døden, og samtidig helt hengitt til livets gleder; både dypt religiøse og samtidig amoralsk sanselige. Den etruskiske kunsten blir beskrevet som religiøs i sitt vesen og preget av kravene og behovene til den etruskiske religionen. De etruskiske forestillingene om døden var negative; i motsetningene til det positive synet på døden som oldtidens egyptere hadde, hvor døden ble betraktet som en fortsettelse av det jordiske livet, eller det tillitsfulle forholdet antikkens hellenere hadde til sine guder. De etruskiske gudene synes fiendtlige og kunne føre med seg uhell og dårlig skjebne. Den etruskiske religion var derfor konsentrert om å tolke gudenes vilje og å akseptere denne, eller forsøke å formilde gudene.