I 1918 lyktes hun, med Jakov Sverdlovs hjelp, mot motstand fra Grigorij Zinovjev og Karl Radek, i å få arrangert en nasjonal kongress for yrkesaktive kvinner, med Lenin som taler. Ifølge historikeren Ralph C. Elwood var grunnen til at partiets ledere støttet Armands agitasjon for kommunale fasiliteter, at borgerkrigen trengte kvinnene til å gjøre fabrikkarbeid og ulike hjelpeoppgaver i Den røde armé. Dermed måtte de frigjøres fra en del tradisjonelle oppgaver.