I sine tidlige skrifter (mellom 1913 og 1915) introduserte han arbeidene til Søren Kierkegaard i Japan, såvel som verkene til Friedrich Nietzsche. I 1918 vendte han seg imidlertid mot vestlig filosofi, og gikk til angrep på dets påvirkning av japansk tenkning og liv. Dette førte til et studium av røttene til japansk kultur, deriblant buddhistisk kunst, og arbeidene til 1200-tallets zenbuddhist Dōgen Zenji.