En natt Torstein er ute på do blir han oppsøkt av et vesen fra dødsriket, som forteller ham om hvordan hedningene pines i dødsriket. Han forteller at det er forskjell på hvordan «gode hedninger» (som Sigurd Fåvnesbane) og forherdede hedninger (som Starkad) blir behandlet. Torstein ber om å få demonstrert angstskrikene til Starkad, og spøkelset roper stadig høyere. Til sist blir ropene så høye at kongen våkner og sørger for at det blir ringt med kirkeklokker; da forsvinner spøkelset. Torstein forteller dagen etter at han aldri var redd mens det sto på, men at det skalv i brystet hans under det verste skriket. Kongen gir da Torstein dette til oppnavn. Tåtten er bare kjent fra Flateyjarbók, hvor den er skrevet sammen med fra til . Den er oversatt til dansk to ganger, i 1827 og i 1986; til nynorsk ved Jan Ragnar Hagland i fembindsverket , 2014.