Hans neste album i 1969 var en klar forbedring til et mer lavmælt akustisk og tidsriktig elektrisk lydbilde. Tittelsangen på 18 minutter var en pinekvalt selvbiografisk fortelling om seksuelle møter som var den første offentlige innspilling som inneholdt det forbudt ordet «fucking» i teksten. En annen sang som pekte seg ut var den dramatiske minioperaen . Albumet ble valgt som «årets folkemusikkalbum» av den britiske musikkavisen , til tross for at det var mer pop-rock enn folkemusikk.