Den 9. september 1976 døde Mao Zedong. Han hadde vært syk i svært lang tid; allerede under Nixons besøk i 1972 var han alvorlig svekket, skjønt hans skjørhet ble holdt skjult for befolkningen så lenge man bare kunne. Maos bilde fra kulturrevolusjonen fremstilte ham som en foregangsmann og en folkets mann som gjerne blandet seg i folkemengdene. For folk flest symboliserte Maos død et stort tap for det nye Kinas sosialistiske fundament. Da hans død ble bekjentgjort utpå ettermiddagen den 9. september i en pressemelding med navn «Melding fra Det kinesiske kommunistpartis sentralkomité, den nasjonale folkekongressen, statsrådet og CMC til alle i militæret og Partiet og til hele det kinesiske folk», brøt hele nasjonen sammen i spontane sorgutbrudd. Forretninger og offentlige kontorer holdt stengt i vel en uke.