Om det oppstår tallmessig ubalanse mellom kvinner og menn, kunne alternativet til å gifte seg med noen av annen etnisitet eller å forbli ugift. I flere samebygder i Troms og Finnmark var det kvinneoverskudd i siste halvdel av 1800-tallet. Ubalansen endret seg på 1900-tallet, og i 1920 var det et samisk kvinneunderskudd, der de i gifteklar alder stod i forholdet omtrent 800 kvinner per 1000 menn. Dermed måtte menn enten forbli ugifte eller gifte seg med ikke-samer. Det første valget kunne påvirke antall barnefødsler, det andre endret den etniske profilen i befolkningen, mens begge deler kunne påvirke den samiske befolkningsutviklingen.