Han var sønn av rittmester Lorens Wivet. I 1752 ble han og ble i 1754 utnevnt til hoff- og stadsrettsprokurator. Året etter ble han høyesterettsadvokat og var fra 1763 til 1773 også generalfiskal. I denne stillingen var han aktor i rettssaken mot Struensee og Brandt i 1772. I 1773 ble han utnevnt til justisråd.