Typiske trekk for hadelandsdialekta er overgangen fra og noen ganger og til , f.eks. og for "mann", for "mester", for "land", "mædda" for , "rækti" for , og for "hals". I Gran kommune har endingen i sterke verb blir itakisert til . Svak palatalisering er ikke vanlig på hadelandsbygdene, f.eks. i "kveld". Istedenfor "kommer", sier man, især i Brandbu, "kjemer". Trykklette ord som ender på blir til , som i "sykk[j]al", "nykkjal" og "sirkal". blir assimilisert til ( og "bjørn").