I løpet av debatten brukte Smuts sin kunnskap om både militære og juridiske aspekter, om regjering og akademia, til å lede delegatene. Hans mestring av engelsk, afrikaans og høynederlandsk tillot ham å snakke før andre, og i motsetning til Bloemfontein, våget ingen å snakke over den som hadde lyktes i å angripe Kapp. Smuts' dominans ved bordet ved Vereeniging tillot duene i Transvaal–delegasjonen å vinne. Francis William Reitz la på bordet et kompromiss som gjorde slutt på krigen, tillot de to republikkene begrenset suverenitet og ba om at mindre delegasjoner skulle møtes i Pretoria for å forhandle med britene. Reitz visste at britene ville avslå forslaget, men han visste også at det største hinderet for en resolusjon ikke var utsendinger fra London, men fra Bloemfontein. Dermed trengte Transvaal å kjøpe tid og sørge for at det var mindre delegasjoner til stede når en skulle forhandle med fristatens representanter.