Allmuen i Rom var trengt sammen på et relativt lite område, bymuren begrenset utvidelse på bakkenivå, og det var nødvendig å bygge tett og høyt for å få boliger til alle, dette ga også best inntjening for huseierne. Blokkene var gjerne oppført i flere etasjer, og kunne ha kommersielle virksomheter, som butikker og tavernaer, i første etasje og leieboere i rom og leiligheter i de øvre etasjene. De nederste etasjene var mest solid bygget, og inneholdt leiligheter for bedrestilte borgere. Disse leilighetene hadde pumpeanordninger som sørget for vannforsyning, mens leieboerne i de øvre etasjene måtte bruke offentlige vannkilder og avtreder.