Deler av Chrétiens verker er gått tapt. Av de gjenlevende romansene er (ca. 1170). Denne fortellingen har sin historie fra kong Arthurs hoff. Her er kjønnsrollemønsteret motsatt av hva som var vanlig på denne tiden ved at det var kvinnen som ofret seg for ridderen. Det endret seg i den neste romanen (ca. 1177-1179). Her beskrev Chrétien det vanlige kjønnsrollemønsteret om en ridders store eventyr. Denne romanen ble også oversatt til gammelnorsk på 1200-tallet. Parcevalsoga var oversatt etter Chrétien de Troyes' verk og kom derfor til å mangle avslutning. Oversetteren laget en ende med «Parceval fekk Blankiflur kjærasten sin, og vart ein namnfræg hovding over alt riket hennar; så fræg og sigersæl var han at han aldri åtte strid med nokon riddar utan han sigra.» Den er også oversatt i nyere tid av Olaug Berdal). I fullender Chrétien kravet til romanser på denne tiden der ridderen prøver å vinne sin prinsesse. Det særskilte med denne historien er at prinsessen er ingen andre enn kong Arthurs hustru, dronning Guinevere. Ridderen Lancelot må gjennomgå en rekke prøvelser før han oppnår sitt ønske, og blir da en av middelalderens berømte martyrer for det høviske ekteskapsbruddet.