Også i et annet drama er kvinner hovedpersonene, , oppført 415 f.Kr., og som i er det sceniske bakteppet Trojakrigen, men virkelighetens bakgrunn var Peloponneskrigen mot Sparta som raste. Athen hadde da nettopp klart å beseire øya Milos, og på en opprørende måte lot bystaten hele den mannlige befolkningen henrettes mens kvinner og barn ble solgt til slaveri. er Evripides' protest mot krigens skjensler og den skammelige behandlingen av Milos. Hans drama er en parallell ved at Trojas hærtatte kvinner må avvente sin skjebne i angst og gru mens en greker kommer og henter dem en etter en til enten død eller slaveri. Jean-Paul Sartre kom med sin inspirerte variant i romanen mens August Strindberg antagelig lot seg inspirere i en scene av det historiske dramaet fra 1899. En annen henvisning til dikterens samtid og Peloponneskrigen var dramaet («Herkules’ barn»).