Utnevnelsene av riddere kunne være styrt av politiske hensyn. I tillegg til adelsmenn, ble også tjenestemenn uten adelstittel utnevnt til riddere. I tillegg til menn fra kongens eget rike, ble utenlandske fyrster tilbudt medlemskap i ordenen. Kong Christian I av Danmark og Norge og etterfølgeren kong Hans aksepterte tilbudet, det samme gjorde Jakob III av Skottland.