Ettersom den ideologiske kampen om marxismens innhold tilspisset seg, og ettersom sensuren og overvåkingen utenfra tiltok (se eks. Preußische Geheimpolizei og Okhrana), ble det snart klart at uenighetene på teoriens område også måtte få følger for dens anvendelse på det praktiske. Tyngdepunktet i kampen ble forskjøvet fra den mer åpne, offentlige sfæren til mer lukkede kriker og kroker i form av fraksjonskamp, særlig knyttet til spørsmål om partiorganisering og politisk program.