Verdens land har store ulikheter med hensyn til trivsel, for eksempel menneskers materielle forhold. Land med høy inntekt rangerer høyere for indikatorer for samfunnsutvikling og for bærekraftig utvikling. Når det gjelder beregninger for styring av økosystemtjenester og miljøpolitikk som (EPI) angir, rangeres lavinntektslandene lavest. Likevel kommer lavinntektslandene bedre ut for indikatorer for mangfold, miljøforringelse og økologisk fotavtrykk, samt bruk av fornybare vannressurser. Land med lav inntekt viser høyere rangering for miljøkomponenten til (SSI) som inkluderer språklig mangfold, kulturell identitet og opprettholdelse av urfolks økologiske kunnskap over tid.