En kunne velsigne kubben med ord eller offer. Ulike offer kunne være salt, vann, korn, olje eller vin. I Serbia gav en julekubben, der kalt , vievann, røkelse, vin, mat og penger. En kunne også tilby den deler av julemåltidet. Ofte var det den eldste personen i husholdet som tente på kubben, la den i ildstedet og utførte de lokale ritualene. I Auxois i Frankrike ble det sagt at jomfru Maria varmet seg ved den brennende kubben, i Dinan gjorde englene det.