Observatoriet har fjernmålingsutstyr som dekker atmosfæren fra bakken og opp til 100 kilometers høyde. Aktive instrumenter (lidar og radar) sender ut kraftige pulser av elektromagnetisk stråling (lys eller mikrobølger) som reflekteres fra ulike komponenter (for eksempel ozon) i atmosfæren. På den måten oppnås en kartlegging av disse komponentenes konsentrasjon i forhold til høyde. Passiv fjernmåling utnytter emisjon (utsendelse) eller absorsjonen (opptak) av stråling i atmosfæren for å kartlegge innholdet av for eksempel sporgasser, elektroner eller aerosoler.