I 1825 lanserte Grundtvig sin «mageløse Opdagelse» om at Den apostoliske bekjennelsen stod over Skriften, siden han mente den var gitt ordrett av Kristus til apostlene etter oppstandelsen. Grundtvigs tanke var at kirken eller menigheten hadde vært før Skriften, og trosbekjennelsen ble derfor det eneste objektivt sikre tilhold. Nå kunne verken Hersleb eller Stenersen følge ham, siden de begge var lutheranere med Bibelen som tolkningsreferanse. Bruddet med Grundtvig førte også til at Wexels tok tydelig avstand fra sine to tidligere professorvenner.