Sveitserstil ble brukt på en rekke nye stasjonsbygninger i Norge, ettersom jernbanen ble bygget ut i de årene stilen var på sitt mest dominerende. Det ble påtalt at det ikke var noe nasjonalt særpreg ved sveitserstilen, og dragestilen kom i stedet, også som en protest mot den industrialiserte byggeteknikken som var kommet. Jernbanestasjonene ble sett på som et uttrykk for statsmaktens synlige nærvær i bygdene, og man ønsket derfor en arkitektur som var av en så god kvalitet at den norske staten kunne være bekjent av den. Stasjonsbygningene hadde venterom for de reisende med toaletter, og være stasjonsmesterens familiebolig. Større stasjonsbygninger kunne også ha kafé eller restaurant.