Den tredje dagen beordret Monck de mest ødelagte skipene fremst for å skygge for at de andre skulle kunne seile vekk, dukket brått prins Rupert av Pfalz opp med sine tjue skip. I løpet av dette stadiet av slaget hadde viseadmiral George Ayscue seilt på grunn med HMS «Prince Royal» og ble omringet av nederlandske skip. Han valgte å overgi seg, den siste gangen hittil i historien at en engelsk admiral har gjort under et slag. Likevel, med de tjue skipene til Rupert hadde engelskmennene flere skip enn nederlenderne, likevel valgte de sistnevnte å fortsette kampen den fjerde dagen, og brøt den engelske linjen flere ganger. Da englenderne trakk seg tilbake var De Ruyter ikke villig til å følge etter dem, kanskje på grunn av mangel på krutt. Slaget endte med at begge sider hevdet å ha vunnet seieren: englenderne ettersom de hevdet at den nederlandske admiral Michiel de Ruyter hadde trukket seg først, nederlenderne ettersom de hadde påført støtte tap på fienden enn de på dem, Nederlandene hadde tapt fire skip mens England hadde tapt ti.