Luviske monumentale inskripsjoner i antoliske hieroglyfer fortsatte uavbrutt fra 1200-tallets hettittiske kongemonumenter til tidlig jernalder med syrisk-hettittiske inskripsjoner i Karkemisj, Melid, Aleppo og andre steder. Luviske hieroglyfer ble valgt av mange av de syrisk-hettittiske regionale kongedømmene for deres monumentale inskripsjoner, som ofte var utformet som både to- og trespråklige i arameiske, fønikiske eller akkadiske versjoner. Tidlig jernalder i nordlige Mesopotamia så også en gradvis spredning av alfabetskrift på arameisk og fønikisk. I løpet av de kulturelle samhandlingene langs kysten av Midtøsten av syrisk-hettittiske områdene og i nordlige Syria på 900- til ut 700-tallet f.Kr., adopterte grekere og frygere alfabetskriften fra fønikerne.