Fornaldersagaer som litterært begrep ble introdusert av den danske oldtidsforskeren Carl Christian Rafn (1795–1864), som samlet og gav ut i 3 bind i 1829–30. I hovedsak er hans liste på 32 fornaldersagaer lagt til grunn for det som går under begrepet fornaldersagaer også i dag. Noen få sagaer er lagt til som tidligere har vært kategorisert som tåtter (Toki Tokessons tått og Thorstein bæjarmagns tått). Andre, som «Sögubrot af nokkurum fornkonungum», er i dag definert som bruddstykker av Skjoldunga saga.