Selv dagens vestlige ørken er fullstendig tørr og ikke egnet for mennesker, var det ikke tilfelle i oldtiden. Det er gode bevis på at det var flere fuktige perioder i fortiden da det kunne være opp til 500 mm med nedbør i året. Den siste fuktige perioden var i den siste mellomistiden og tidlig i siste istid som strakte seg mellom 130 000 og 70 000 år siden. I løpet av denne tiden var dette området en savanne og kunne fø på tallrike ville dyrearter som blant annet en utdødd bøffel og store sjiraffer, en rekke antiloper og gaseller. Fra begynnelsen av 9000 f.Kr. fikk denne regionen i den nubiske ørken mer regn, noe som dannet en innsjø. Tidlige mennesker kan ha blitt tiltrukket til denne regionen grunnet at var tilgang på vann.