Darwins utgivelse av utgjorde et grunnleggende metafysisk paradigmeskifte. Ett eksempel er at forsvant ut av biologien – eller i det minste fikk en helt ny betydning. Tidligere hadde tilpasninger hos organismer blitt forklart med deres . De fantes, fordi de hadde en mening; de hadde blitt til for å fylle en oppgave. Denne typen målrettethet kalles teleologi, og den mistet sin metafysiske begrunnelse når livet i sine former ikke lenger kunne anses å være skapt av en allmektig skaper. I stedet mener man i dag at tilpasninger fins – ikke fordi de har en , men – fordi de har vist seg å ha vært . De har blitt formet gjennom naturlig seleksjon, som er en prosess som er «blind» for fremtiden. Men selv om tilpasninger ikke har noen «mening», er de ikke , fordi de bevares i og med at de oppfyller en funksjon. Man har innført begrepet for å beskrive denne formen for tilsynelatende målrettethet i biologien.