Selvforskyldt rus har først og fremst betydning innen strafferetten. For det første vil man ved vurderingen av om det foreligger forsett se bort fra at gjerningsmannen har opptrådt i selvforskyldt rus, se Almindelig borgerlig Straffelov § 40 første ledd andre punktum. I slike tilfeller skal retten se bort fra beruselsen, og sette seg inn i hvordan gjerningsmannen hadde tenkt dersom han var edru. En alvorlig voldshandling begått i beruset tilstand vil således bli vurdert ut ifra hva gjerningsmannen ville forstått om konsekvensene dersom han var edru, og dette vil kunne føre til en langt mer alvorlig bedømming av forholdet. Det sies i slike tilfeller gjerne at forsettet . Overlegg og hensikt kan derimot ikke fingeres, sistnevnte kan få betydning blant annet ved tyveri, som krever «vinnings hensikt» for at straff kan komme til anvendelse.