Stellersjøku ble først beskrevet av den tyske legen og naturforskeren Georg Wilhelm Steller, som oppdaget den ved en tilfeldighet da skuta han var ombord i grunnstøtte og forliste ved Beringøya. Steller var på en ekspedisjonsreise med den danske oppdageren Vitus Bering da skuta «St. Peter» gikk på grunn på det som da var ei totalt ukjent øy. Beringøya er den største av øyene i Kommandørøyene, som i sin tur er en gruppe småøyer som ligger mellom Aleutene i Beringhavet og Kamtsjatkahalvøya lengst øst i Sibir.