Erkebiskopen av Canterbury var blitt den ledende kirkeleder i England. Erkebiskopen av York på sin side hevdet jevnlig å være likeverdig erkebiskopen av Canterbury, som ikke godtok dette og ønsket administrativt overherredømme over York og dermed hele den nordengelske kirkeprovins. I 1127 ble tvisten for det meste avgjort i Yorks favør, idet dens erkebiskoper ikke trengte å underkaste seg Canterburys styre. Selv etter dette var det imidlertid fortsatt uenigheter knyttet til status og prestisje.