Til tross for samtidens baktalelser var rådets medlemmer hovedsakelig trukket fra de rikeste 5 prosent av befolkningen, og kun noen få forretningsfolk var representert. Heller ikke var de utelukkende femtemonarksiter, til tross for inntrykket som fiendtlige samtidige pamfletter hevdet. Tolv eller tretten av medlemmene kan bli identifisert som femtemonarkister, noen av dem hadde tjenestegjort sammen med Harrison. Disse sto i kontrast til rundt femten av de mer aktive medlemmene av rådet som var mer moderate uavhengige. Selv det er villedende å dele rådet inn i to grupper, en analyse av dets fulle medlemskap langs moderate og radikale linjer identifiserte 76 medlemmer som religiøse moderate og 47 som radikale, og med en ytterligere gruppe på 21 som enten det var umulig å identifisere eller som ikke deltok i rådet.