Hun var medlem av Folketinget 1966-1973 og igjen fra 1981 til sin død. Som folketingsmedlem markerte hun seg som konservativ sosialordfører, tidvis i opposisjon til sitt eget parti som ikke delte hennes positive syn på bl.a. Christiania og Bz-bevegelsen. Hun stod imidlertid for et klassisk konservativt synspunkt i den forstand at hun gikk inn for at sosialpolitikken skulle bygge på hjelp til selvhjelp, og at frivillig sosialt arbeide skulle spille en vesentlige rolle i den sosiale problemløsning. Hun var selv initiativtaker til flere innflytelsesrike private sosiale organisasjoner, bl.a. Boligfonden for Enlige Mødre og Danske Daginstitutioner.