Om den midtre sirkelen skrev Kael at hvor lett gjenkjennelig en personlig stil var ikke burde være et kriterium for kvalitet, og påpekte sarkastisk at lukten til et stinkdyr var lettere gjenkjennelig enn duften av en rose, uten at det gjorde den noe bedre. Når det kom til filmens indre mening var hun direkte uenig i at denne ble skapt i spenningen mellom regissøren og det arbeidet han fikk produsere, slik Sarris påsto. Hun påpekte at denne tanken dekvalifiserte alle regissører som skrev sine egne manus, og mente heller at det var omvendt: At det var de regissørene som hadde full kreativ kontroll over prosjektet sitt som lettest kunne kontrollere hva slags indre mening filmen kom til å ha.