Hans kallenavn «den store» fikk han antagelig for sine erobringer blant Karthagos afrikanske fiender, og han fortsatte å være motstander av krig med Roma, som nødvendigvis måtte inkludere marinemanøvrer. Under den andre punerkrigen ledet han den proromerske fraksjonen i Karthago og forhindret at det ble sendt forsyninger til Hamilcars sønn, Hannibal, etter hans seier i slaget ved Cannae. Etter Karthagos nederlag i slaget ved Zama i 202 f.Kr. var han blant ambassadørene som ble sendt for å fremforhandle en fredsavtale med romerne.