Mot slutten av 1960-årene var Tannings malerier blitt nesten helt abstrakte, men alltid med en antydning av den kvinnelige formen. Fra 1969 til 1973 ga hun seg i kast med det hun beskrev som «an intense five-year adventure in soft sculpture» (=et intenst femårig eventyr i myk skulptur, der hun konsentrertee seg om å skape tredimensjonale verk i stoff. Fem av disse skulpturene utgjør installasjonen (1970-73) som nå er del av den permanente samlingen i Musee National D ' Art Moderne i Centre Georges Pompidou, Paris. I løpet av sin tid i Frankrike i 1950- til 1970-årene ble Tanning også en aktiv grafiker. Hun arbeidet i Georges Visats og Pierre Chaves atelierer og samarbeidet om en rekke kunstnerbøker med begrenset opplag, med diktere som Alain Bosquet, Rene Crevel, Lena Leclerq, og André Pieyre De Mandiargues.