Ettertiden kjenner nestorianismen primært fra anatemaet Kyrill av Alexandria og konsilet i Efesos rettet mot den. Hovedpunktet i den nestorianske lære skal ha vært at Jesus Kristus var : én person med en guddommelig natur, og én person med en menneskelig natur. Hvert av den inkarnerte Kristi attributter, og hver av hans gjerninger, kan dermed tilordnes den ene eller eller den andre av disse personer. Begge personer er kun sammenknyttet ved et kjærlighetens bånd.