I 1909 fikk han jobb som assistent hos Norges geologiske undersøkelse der han fra 1914 til 1929 hadde stillingen som statsgeolog. Fra 1915 til 1923 var han universitetsstipendiat på samme tid, noe som i 1928 resulterte i en doktorgrad på avhandlingen «Sulitjelmafeltets geologi og petrografi». Han hadde da ledet ekspedisjoner til Svalbard i 1925 og i 1928.