Romanen er preget av mange melankolske tårer og kvaler. Rammefortellingen er lagt til 400-tallet, men omgivelsene er forfatterens egne hjemtrakter i sørlige Frankrike langs elven Lignon. Handlingen, til tross for fortellingens mange sider, er meget spinkel rundt hyrden Céladon og hans kyske tilbedelse av hyrdinnen Astrea. De øvrige figurene er troverdige og ikke preget av mytologiske beskrivelser, men er heller et skrøpelige skalkeskjul for det franske aristokratiet, skjønt beskrevet i vage trekk. Hovedpersonene møter kjærligheten i alle dens avskygninger og dertil dens skinnsyke. Det er først og fremst kjærlighetens metafysikk som skildres i en form for forfinet intellektuell mystikk, men utmerker seg ved å være rimelig og hans språk er sober, utsøkt og elegant, et stiltrekk som fransk litteratur siden har vært preget av.