Vognene har tross sin større aksellast og større lastekapasitet pr vogn likevel ikke nevneverdig større lasteffektivitet enn tidligere Uad-vogner, dvs mengden malm pr meter tog er omtrent den samme. Dette på grunn av økt vognlengde, som igjen henger sammen med infrastrukturens krav om samme metervektbegrensing som før på broer etc, 12 tonn/m på malmbanen. F040 har vognlengde 10300 mm, mot Uad-vognenes 8400 mm. Derimot har disse F-vognene blitt utstyrt med kraftigere versjon sentralkobler, fortsatt av type SA3 . SA3 står for "оветская втосцепка, " in Russian or "oviet uto-latch " - som igjen er en del kraftigere enn de vestlige Janney-variantene, bl.a. AAR Association of American Railroads. Kraftigere feste av SA3 tillater noe tyngre tog enn hva Uad-vognens konstruksjon klarte i utgangspunktet, slik at med nye tog med 68 F-vogner og toglengde 745 meter inkl. lokomotiv, kan det fraktes 6800 tonn malm i forhold til tidligere tog med 52 Uad-vogner og 4160 tonn malm i på 475 meters toglengde inkl. lokomotiv. 52 Uad vogner var forsåvidt ikke begrenset av koblene, men av dengang nye stasjonslengder tilpasset trekkraften etter at det på 1960-tallet ble satt inn midtseksjoner i de opprinnelige 2-delte Dm-lokene (lok deretter kalt Dm3).