Tradisjonene til antikkens skeptisisme fant ny interesse i tidlig moderne tid på 1600-tallet i diskusjonen om historisk tvil, «Pyrrhonismus historicus», og «Fides historica», tro i historien. Den fundamentale spørsmålet i debatten kunne ikke, og kan ikke, bli løst: hvordan kan vi bevise historiske data? Historien er et område som ikke tillater eksperimentale bevis. Eksempelvis Thor Heyerdahls Kon-Tiki-ekspedisjonen i 1947 beviste at urbefolkningen i Sør-Amerika bosatte øyene i Stillehavet, kun at det var at de gjorde det. Spørsmålet om hvor dødelig stikksår ble Julius Cæsar drept med kan kun bli løst med å diskutere på grunnlag av skriftlige dokumenter. Om et dokument sier imot et annet dokument kan historikere forsøke å balansere motsigelsene opp mot hverandre. Kan bestemte dokumenter ha forrang over andre som øyevitnerapporter, kan de bli validert ved erfaring, eller inkluderer de usannsynlige, fantastiske hendelser som burde bli diskvalifisert som legendariske?