Böckh ble i 1807 professor i Heidelberg og forflyttet seg i 1811 til det nydannede universitetet i Berlin. I de 56 årene han arbeidet der ble generasjoner av framstående filologer utdannet av hans skole. I tillegg var han også som den første sekretæren vet den nye vitenskapsakademiet i Berlin lenge den fremste lederen av denne institusjon. Betegnende for hans arbeid er utvidelsen av den klassiske filologiens begreper til å være en organisk sammenhengende vitenskapelig reproduksjon av den klassiske forntidens kultur i alle dets vesentlige retninger i motsetning til den eldre, noen ganger kalt , skolen, hvor filologien hovedsakelig hadde å sysselsette seg med den språklige formen.