Den første tiden i København oppsøkte han en rekke betydelige kulturpersonligheter for å vise sine kunster som danser, skuespiller og sanger. Tilskuerne ble ikke helt overbevist, mange lo av ham, og enkelte trodde han at han var gal. Noen rike borgere tok seg av ham og finansierte hans latinskolegang (1821-1828). Dette opplevde Hans Christian som en svært ulykkelig tid: han fikk forbud mot å skrive poesi og annet fantasteri, de yngre elevene og hovedlæreren plaget ham, men han gjorde det ganske godt i de fleste fag. Han fikk til slutt lov å slutte skolen og lese som privatist, og tok artium i 1828.