Dominion of New England Opprettet i 1685 gjennom et dekret fra James II som konsoliderte Maine, New Hampshire, Kolonien Massachusetts Bay, Kolonien Plymouth, Rhode Island, Connecticut, Provinsen New York, East Jersey, og West Jersey til én større koloni. Eksperimentet kollapset etter Den ærerike revolusjon i 1688–89, og de ni tidligere koloniene ble reetablert som separate enheter i 1689. Kolonien Massachusetts Bay Kolonisert i 1630 av puritanere fra England. Kolonicharteret ble opphevet i 1684, og et nytt charter som etablerte en forstørret utgave av Provinsen Massachusetts Bay ble utstedt i 1691. Provinsen Maine Kolonisert i 1622 (et tidligere forsøk på å etablere Kolonien Popham i Sagadahoc i Maine (nær dagens Phippsburg og Popham Beach State Park) i 1607 ble forlatt etter kun ett år). Massachusetts Bay Colony gjorde krav på Maine-territoriet (da begrenset til de sydligste områder av dagens Maine) på 1650-tallet. Deler av Maine øst for elven Kennebec var også del av New York i siste halvdel av 1600-tallet. Disse områdene ble formelt gjort til en del av Provinsen Massachusetts Bay i charteret utstedt i 1691. Kolonien Plymouth Kolonisert i 1620 av pilegrimer. Plymouth ble integrert inn i Provinsen Massachusetts Bay i charteret utstedt i 1691. Kolonien Saybrook Grunnlagt i 1635 og slått sammen med Kolonien Connecticut i 1644. New Haven Colony Kolonisert sent i 1637. New Haven ble absorbert av Kolonien Connecticut med utstedelsen av Connecticut-charteret i 1662, dels som en avstraffelse fra Karl II for å ha huset dommerne som dømte kong Karl I til døden. East Jersey and West Jersey Kolonisert som del av Ny-Nederland på 1610-tallet; New Jersey ble erobret (sammen med New York) av engelske styrker i 1664. New Jersey ble delt inn i to separate kolonier i 1674, som ble gjenforent i 1702. Provinsen Carolina Grunnlagt i 1663. Kolonien Carolina ble delt i to kolonier, Nord-Carolina og Sør-Carolina i 1712. Begge koloniene ble kronkolonier i 1729.