Etter krigen tok han opp igjen skisporten, som han også hadde drevet med tidligere. Han deltok i OL i St. Moritz i 1948, men uten å oppnå store resultater, med 76.-plass av 83 fullførende deltakere på 18 km langrenn og 34.-plass av 38 fullførende deltakere i kombinert. Hans eneste seiere i internasjonale renn kom i hopprenn i Špindlerův Mlýn i 1948 og Oberhof i 1950. Under trening i OL i Oslo i 1952 falt han og skadet seg, men han deltok likevel i spesialhopprennet, der han ble nummer 39 av 43 deltakere. Skaden var alvorlig, og han ble nødt til å avslutte sin aktive karriere.