I det sentrale politiske systemet hadde kong Mahendra på 1950-tallet både finansiert og oppmuntra monarkistiske og høyreorienterte partier, og skaffa seg kontakter med politiker innafor de viktigste opposisjonspartiene Nepals Kongressparti og Nepals Kommunistiske Parti. Nå blei disse politikerne henta inn til sentrale stillinger i regjeringa og panchayat-parlamentet.