Systemet kjennetegnes særlig av rettsprinsippet stare decisis, hvor domstoler er bundet av avgjørelser i domstoler av samme eller høyere rang. I rettssystemet til England & Wales er alle domstoler underlagt Høyesterett (engelsk: «Supreme Court», tidligere «Overhuset», eller «House of Lords») og bundet av dens avgjørelser. I nyere praksis i England & Wales er Høyesterett riktignok ikke lengre bundet av sine egne avgjørelser, men vil likevel normalt følge sin egen tidligere praksis. Domstolen av andre rang, «Court of Appeal», er derimot bundet av sine egne avgjørelser, men etter Court of Appeal er alle domstoler av lavere rang som regel bare bundet av praksis fra høyere domstoler og ikke av sin egen praksis. Det er bare de avgjørende rettslige grunnene i dommen, kalt dommens ratio decidendi, som kan være bindende. Uttalelser i dommen som ikke er avgjørende for domsresultatet i den enkelte dommen er kalt obiter dictum, er ikke bindende, men likevel være sterkt rådgivende, særlig om den kommer fra overordnede domstoler.