Etterhvert som organisasjonent vokste, utvidet programfokuset seg, og tilpasset seg behovene den katolske kirke ble oppmerksom på etter andre verdenskrig, og omstendighetene til menneskene organisasjonen møtte. På 1970- og 1980-tallet ble utviklet programmer som begynte som enkle utdelinger av mat, klær og medisiner til de fattige, til helhetlig hjelp til sosioøkonomisk utvikling. Viktig for denne vendingen var biskop Edwin Bernard Broderick. Mot slutten av 1980-tallet hadde helsevesen, ernæringsundervisning, mikrobedrifter og landbruk blitt hovedfokus for CRS-programmet.