Virksomheten består hovedsakelig i at en hallik eller horemamma mottar andeler av prostituertes inntekt, hos norske ofte i form av ulovlige rusmidler til en rusmiddelavhengig hallik/kjæreste, mot at hen fasiliterer formidling av tjenestene til kunder, tilrettelegger eller tilgjengeliggjør steder hvor disse tjenestene kan tilbys eller fullbyrdes, eller bidrar til «beskyttelse» av de prostituerte. Ikke sjelden må prostituerte avgi inntektsandeler til en hallik nettopp fordi de befinner seg i et økonomisk avhengighetsforhold til denne eller i et forhold som beror på tvang, voldsanvendelse eller trusler om vold. Gunstige tilbudssteder for prostitusjon faller i land hvor prostitusjon er straffbart, for det meste under områder som allerede kontrolleres av en hallik («revirer»), såsom bestemte gatestrøk («strøket») eller saunaer, massasjelokaler og andre tvetydige innretninger. Halliken forsvarer sitt marked eller «revir» mot andre halliker gjennom anvendelse av vold, og presser alle prostituerte innenfor dette området til å betale nettopp ham i en slags påtvunget beskyttelsesvirksomhet (protection racket). Noe av «beskyttelsen» som halliken gir, kan være reell, ved at hen forsvarer de prostituerte mot voldelige horekunder, og i hvert fall torpederer inn horegjeld. – Selv der prostitusjon er legalisert eller tolerert, kan halliker ha bemektiget seg og dominere områder som red-light districts og bordeller.