I midten av 1970-årene ville Norsk Hydro gi Grønnbyen som gave til Notodden kommune. Dette skulle være del av en større gave fra bedriften. Meningen var at Grønnbyen i løpet av en periode på ti–tolv år skulle saneres og legges ut til park. Initiativet kom fra Hydros generaldirektør Johan B. Holte, som mente Notodden kunne trenge en «grønn lunge». Formannskapet takket ja til tilbudet, men motstanden mot rivingsforslaget var stor. Beboerne i Grønnbyen følte ikke at de bodde i saneringsmodne hus. Det var også en bekymring for at kommunen bare ville sikre seg området for senere å legge det ut til parkeringsplasser og nye veitraseer. Aksjonskomiteen for Grønnbyens bevaring ble stiftet og underskriftlister lagt ut. Grønnbyens særpreg og historiske verdi ble understreket. I 1975 fikk ordføreren overlevert lister med nærmere 2700 underskrifter. Holte hadde også merket seg motstanden. Han hadde konsultert fylkeskonservatoren, som mente området var verneverdig. I tillegg hadde han hatt møte med aksjonskomiteen, og med god hjelp fra Holtes kone, Eva Bull Holte, kom partene frem til en løsning som kunne aksepteres, også av kommunen. Grønnbyen ble beholdt av Hydro, og husene skulle bli stående. Etterhvert skulle også private kunne overta boligene. Unntaket var rekken i Oscar Nissens gate. I tilfelle en utbygging av sandtaket krevde det, kunne disse husene rives. Utbyggingplanene ble senere endret, og også husrekken i Oscar Nissens gate er senere kommet på private hender.