På slutten av 1800-tallet arbeidet noen få kvinner som skrivemaskindamer med rene tjeneroppdrag. Som andre steder i arbeidslivet kan skrivemaskinen stå som et symbol på den nesten komplette kjønnsutskiftningen i organisasjonens lavere skriversjikt. Så lenge skriving var en integrert del av diplomatisk arbeid, ble det behandlet som håndtering av hemmeligheter, og kvinner hadde ingen adgang til det. Da det ble vanlig å bruke skrivemaskin, noe som førte til at forfatingen og utskrivningen av dokumenter ble to atskilte funksjoner, åpnet det seg et nytt sosialt rom for kvinner.