Endelig kan romanen også leses i et forståelsesskjema fra romantikken, hvor naturen befinner seg i en orden og balanse som menneskene ikke må overskride: «i sin vithet tycks valen snarare stå för naturens renhet och oskuld, medan Ahab alltmer framstår som en ond kraft, som en varelse som är olyckligt besatt av tanken att vara naturens herre».