Innocens III regnes som en av middelalderens mer betydelige kanonister. Dette konsilet etterlot seg omfattende kirkelig lovgivning, og meget av dette var med på å forme kirkens trosuttrykk. For eksempel definerte konsilet Kirkens nattverdslære i en filosofisk-teologisk språkdrakt der ordet transsubstansiasjon stod sentralt. Pavens utkast til hvordan de romerske dikasterier ble imidlertid avvist av konsilsfedrene, skjønt hans øvrige planlagte bestemmelser fant tilslutning. Disse ble senere inndelt i tematiske bolker av glossatorene, nummerert og medtatt i de forskjellige kirkerettssamlinger som man støttet seg til; slik fikk dette konsilets bestemmelser en rask og vid resepsjon i de europeiske katolske delkirker. En av de viktigste av de tidligere kommentatorer til Det fjerde Lateranskonsils bestemmelser var Johannes Teutonicus Zemeke.