Sæter var kortfattet og bestemt i formen, og han holdt ikke gjerne taler. Som de fleste andre bonderepresentantene hadde han et handikap, hans dialekt avvek sterkt fra språkføringen som ble forventet i stortingssalen både i form og stil. Han fikk aldri noen offentlig utmerkelse, men opplevde å bli hyllet av lærerne fra Trondhjems stift på et lærermøte i 1866.