Etter å ha studert filosofi ved universitene i Heidelberg og Leipzig (og tok en grad i 1824), gjorde han en reise i Italia; da han vendte tilbake holdt han forelesninger som i Heidelberg. I 1832 ble han utnevnt til professor i klassisk filologi ved Philipps-Universität Marburg, og i 1833 ble han andre bibliotekar ved universitet, og leder for det filologiske seminaret. I 1842 gikk han over til universitetet i Göttingen som lærestol for filologi og arkeologi, som var blitt ledig da Otfried Müller døde. Ved Göttingen var han kollega med Friedrich Wilhelm Schneidewin, Ernst von Leutsch og Friedrich Wieseler.