Den 28. september 1817 forordnet kong Fredrik Vilhelm III av Preussen foreningen av den reformerte kirke og den evangelisk-lutherske kirke til en felles «forent kirke». Etter den sjette koalisjonskrigen og en pietistisk vekkelsesbevegelse, kom kongen til den erkjennelse at skillene mellom de evangelisk-reformerte, som omfattet hugenotter, de regjerende hohenzollerne og befolkningen i Niederrhein, deler av Hunsrücks og deler av Bergisches Land og Siegerland på den ene siden, og de evangelisk-lutherske på den andre, var uhensiktsmessig.