Ved krigsutbruddet hadde det færøyske Lagtinget nedsatt et vareforsyningsutvalg. Fra 1914 til 1918 utgjorde det danskorienterte Sambandsflokkurin flertallet på Lagtinget, mens det mer nasjonale Sjálvstýrisflokkurin utgjorde mindretallet, så flertallet i vareforsyningsutvalget var også sambandsmenn. Det øverste ansvaret for forsyningssikkerheten lå hos amtmann Svenning Rytter. Altså måtte det forhandles mellom vareforsyningsutvalget og danske og britiske myndigheter. Den færøyske selvstyrebevegelsen øynet muligheten for å skaffe Færøyene forsyninger og påføre de danske myndighetene og sambandsmennene i vareforsyningsutvalget et politisk nederlag. Sjálvstýrisflokkurin og partiets sterke mann Jóannes Patursson organiserte et opprop, en «adresse», til den britiske regjeringen med anmodning om en handelsrute vestover. Oppropet ble underskrevet av 3 242 færøyinger over 18 år, en tredjedel av øyenes voksne befolkning.