Parsons har blitt kritisert for å bedrive abstraksjoner som ikke er empirisk begrunnet. Parsons løsning på struktur/aktør-problemet er blitt kritisert for å etterlate svært lite aktør igjen - og derfor ikke egentlig være en løsning på hans egen problemstilling. Parson mente at sosiologiens hovedoppgave var å undersøke institusjonene (makroperspektiv) - men mange sosiologer vil hevde at mikroperspektiver på individ som adferd og ansikt-til-ansikt-interaksjon osv er vel så viktige for sosiologien. Parson er også blitt kritisert for å undervurdere menneskers egeninteresser som motivasjon for handling (at han overfokuserer på normstyrte handlinger) Parson blir også kritisert for at han har en for harmonisk beskrivelse av samfunnet og undervurderer betydningen av (både åpne og tilslørte) konflikter mellom individer, grupper og klasser. Det er også blitt innvendt mot Parson at selv om hans funksjonalistiske teorier kan forklare hvordan samfunn reproduserer seg (er stabile) har den ikke så stor forklaringskraft når det gjelder å svare på hvordan og hvorfor samfunn endrer seg.