Bulls arkitektur ble sterkt kritisert mot slutten 1800-tallet, da tiden var åpen for en mer nasjonalt orientert arkitektur. Den nye stilen, jugendstilen, og regionale tradisjoner ble også viktig. På dette tidspunktet hadde nye, unge arkitekter begynt å markere seg i Bergen. I fremste rekke sto Jens Zetlitz Monrad Kielland (1866-1926) som var assistent for Bull i 1894 og startet eget kontor i Bergen i 1895. Kielland fikk tidlig i karrieren prestisjetunge oppdrag som Gamlehaugen til Christian Michelsen i 1899 og den nye Tyskebryggen i 1900. Sammenlignet med Schak Bull, var Kiellands arkitektur stilmessig mer nasjonalt og regionalt forankret. Mot slutten av 1800-tallet forlot også Bull den internasjonale historismen, og hans arbeider ble både preget av jugendstil og regional arkitektur, ofte inspirert av lokale 1700-tallsforbilder i Louis seize og empire. Flere av arbeidene fra tiden 1914-1929 ble tegnet sammen med sønnen Jens Munthe Bull. På sine eldre dager tok også Bull selvkritikk for husene han tegnet i . Han skrev i 1932 at han gledet seg over at mange av husene hans hadde forsvunnet i den store Bergensbrannen 1916. Dette utsagnet kan settes i relieff hvis en sammenligner Bulls eklektiske historisme med den kubiske , Torgalmenningen 2a, tegnet av hans sønn Jens Munthe Bull i 1935.