For å kunne trenge dypt ned i marken, hadde bomben et tykt skall av herdet stål. Den hadde også en mer aerodynamisk form enn andre bomber på den tiden for å oppnå høy hastighet i fritt fall. Det viste seg at luftmotstanden ble for stor når bomben nærmet seg lydhastigheten, noe som gjorde at bomben begynte å rotere. Dette ble løst ved å endre litt på vingene slik at bomben begynte å rotere allerede i flukten. Den gyroskopiske effekten gjorde at bomben falt rett, også når den passerte lydmuren.