Leidangen i Norge hadde gjennomgått store endringer siden svartedauden da demografiske endringer og ressursmangel, samt fravær av reformer i leidangsvesenet ledet til at bestemmelsene om bygging av skip og bemanningen fra et skipreide ble undergravet. Dette førte blant annet til at skipene ble mindre, blant annet kjøllengde på 20 alen eller 40 fot ment et skip på 15 m lengde- under 13 sesser. Dessuten ble skipsbyggeri mer og mer konsentrert i by og i utlandet, slik at oppkjøp ble vanligere i stedet for lokal bygging. Flåten som kom til Bergen var derfor redusert til en styrke bestående av småfarkoster med lite verdi. Presist hvilken type de var er ukjent for ettertiden, men det er lite trolig at de var tradisjonelle langskip med samme utseende som vikingskip, men i stedet mer tilsvarende større robåter som egnet seg mer til transportformål.