Den anonyme, franske versromanen fra ca. 1160 er en av de første franskspråklige romanene overhodet. Stoffet er tilpasset, slik at handlingen begynner med Trojas fall, altså i kronologisk orden og ikke, som originalen, midt i handlingen. Aineias møter Dido, besøker underverdenen, og lander deretter i Italia. Den kommende romerske storheten utpensles ikke, slaget ved Actium nevnes eksempelvis ikke med et ord. Menneskelige motiver erstatter gudenes, selv om Venus og Juno ikke kan utelates helt. I siste delen er hovedvekten lagt på kjærlighetshistorien mellom Aineias og Lavinia, som – i motsetning til enken Dido – er ung og uerfaren, og derfor må belæres om kjærlighetens natur. Her låner forfatteren mye fra Ovid, slik at fremstår som en blanding av to ytterst ulike romerske forfattere. Og med er grunnen lagt for den sjangeren, Chrétien de Troyes førte videre ca. 1170 med romanene om kong Arthur.