I 1848 var han Karl Albert av Sardinias utsending på flere diplomatiske oppdrag, for å inkludere Modena og Parma i Kongedømmet Sardinia. Siden ble han valgt til parlamentet i Piemonte, og deretter knyttet til forsvars- og utenriksdepartementet. Politisk tilhørte han høyresiden. Han var helt til den andre italienske frigjøringskrig i 1859, av den oppfatning at det var mulig å skape et kompromiss mellom Vatikanet og staten.