I et avsnitt skrevet på Laurgardsetra 11. august 1842 forteller Asbjørnsen utførlig om jaktturen dagen før, og dette danner senere grunnlaget for eventyrsagnet ”Rensdyrsjagt ved Rondane.” Asbjørnsens senere karikaturer og litterære friheter over ”Sir Tottenbroom” (Laing) minner mye om en pussig fransk greve i William ”Scropes The art of deer-stalking”, som Asbjørnsen hadde lånt av nettopp Laing. Videre er Asbjørnsens reinsjaktskildring påfallende lik Biltons. Reisedagboka slutter den 12. august, med ”Hjemvandring. Fiskeri i Smuktjernet. Sæterliv. Høvringen. Sagn o.s.v.” Det ser ut som om han fikk flere av sagnene på Høvringen dagen etter den mislykkede jakta. Noe av det viktigste som ble skrevet før han gikk over til korte notater var naturskildringer, som han senere støtter seg på i ”Høyfjellsbilleder.” Disse skildringene var med på å endre vårt syn på norske fjell. Før dette hadde fjellet blitt beskrevet med frykt. Asbjørnsen møtte fjellet med forskerens nysgjerrighet, og beskriver hva han har sett, akkompagnert av jegerens holdninger og sans for poesi i landskapet.