Innen slutten av det 11. århundret, da Ruben døde i 1095, var der flere viktige armenske fyrstedømmer i området: Lampron (etter Namrun, nå Kamlijajla) og Babaron (Kandir Kale) ved den sørlige enden av de kilikiske portene, kontrollert av den tidligere bysantinske generalen Oshin, grunnleggeren av hethumid-dynastiet. Fyrstedømmet til Konstantin I av Armenia, sønn av prins Ruben I, mot nordøst. Hans makt lå rundt festningene Partzapert og Vahka. Fyrstedømmet Marash (dagens Kahramanmaraş) mot nordøst, utenfor Kilikia. Det ble styrt av Thoros, en tidligere bysantinsk embetsmann. Den armenske Gogh Vasil holdt festningene Raban (dagens Altınaşkale) og Kaysun øst for Marash som seldsjukkenes vasall. Fyrstedømmet Malatya (Melitene) nord for disse på øvre Eufrat, holdt av Gabriel, en av Filaretos' tidligere offiserer, under seldsjukkisk overherredømme. Edessa bortenfor Malatya, kontrollert av Thoros, en annen av Filaretos' offiserer, og svigersønn av Gabriel av Malatya.