Under føydaltida holdt monarkene gjerne rådslagninger med sine vasaller, ofte også med geistlige tilstede. Da byene begynte å utgjøre en betydelig økonomisk makt, ble det etterhvert vanskelig å se bort fra dem, og det førte til at også byborgerne kunne sende egne representanter til rådslagningene. Disse borgerne representerte hele bybefolkningen, og med det var spiren til folkerepresentasjon sådd.