Island ble befolket av utvandrede nordmenn i perioden 874–930, som tok med seg det norrøne språket. De fleste kom fra sydvestre Norge, fra Sogn og sørover til Agder, og dialektene derfra ble dominerende. Islendingene tok også opp enkelte ord fra irsk gælisk, både fra irske treller som utgjorde en stor samfunnsgruppe, og gjennom kontakt med irske klostre på Island.