I de tidlige årene viste Naser al-Din en tilbøyelighet til reform. Imidlertid utviklet hans styre seg til en diktatorisk tilnærming, spesielt som svar på utfordringer som opprøret til og opprør fra Babier. Etter et drapsforsøk fra en liten gruppe Babis, sankjonerte han drapet på tusenvis. Denne harde behandlingen vedvarte under hans statsminister, Amir Kabir, som gikk så langt som å beordre henrettelsen av Báb, en figur ansett som en manifestasjon av Gud av Bábís og Baháʼís, og historisk anerkjent som grunnleggeren av Bábí-religionen.