Det engelske ordet for fe, , var rundt 1300 , «hjemland for sagnskikkelser, », også «noe helt utrolig», av gammelfransk , som betydde «feenes land», «møte av feer», «magi», «trolldom» og var avledet fra , kilde til engelske , «fe, alv». Dette kom igjen fra latin som ble benyttet i personifiseringen av de romerske skjebnegudinnene , tilsvarende de tre skjebnegudinnene (moirene) i gresk mytologi. Fates er avledet fra latin , flertall av , «det som er bestemt, skjebne», fra urindoeuropeisk , «å snakke». Kong Arthurs halvsøster Morgan le Fay kan ha fått navnet sitt fra folketroen i Bretagne, der visse feer ble omtalt som «mari-morgans». Ann Jeffries (1626-98), en tjenestejente i Cornwall, var 19 år gammel i 1645 da hun satt og strikket i et tre i Pitt-familiens hage da seks personer tok seg over hekken rundt hagen. De var bittesmå og kledd i grønt, og hun ble så redd at hun fikk et krampeanfall. De neste månedene ville ikke Jeffries spise noen mat fra Pitt-familien, idet hun hevdet at feene sørget for henne. Snart helbredet hun fru Pitts bein bare ved å stryke det, enda det var skadet i et stygt fall, og folk begynte å oppsøke piken i håp om helbredelse. Jeffries skal ha visst av seg selv hvem som ville komme. Også fru Pitt og hennes datter hevdet å se feene, Gutten hadde vært sengeliggende i to år pga en rygglidelse, men var så gløgg at naboer delte foreldrene mistanke. Faren besluttet å skremme vekk denne inntrengeren, og truet barnet med en rødglødende spade om han ikke røpet hvor den virkelige sønnen befant seg. Den vettskremte gutten innrømmet å være en fe, og lovet å sende hjem den virkelige John Mahoney neste dag, bare han fikk bli natten over. Neste morgen ble han funnet død. I retten ble ord som «uvitenhet». «grusomhet» og «overtro» brukt; men etter legens forklaring om at gutten døde av sin sykdom, ble juryen enig om «død etter besøk av Gud».