Hun var særlig opptatt av å bedre forholdene for ugifte mødre og barn født utenfor ekteskap. Sammen med sin svoger og Venstremann Johan Castberg (sosialminister i Gunnar Knudsens andre regjering) arbeidet hun for en revisjon av lovverket på området, noe som resulterte i De Castbergske barnelover av 1915. De Castbergske barnelover var i alt seks lover ble vedtatt av Stortinget. Lovene sikret barn født utenfor ekteskap arverett til sine fedre. Fedrene fikk også plikt til å vedkjenne seg farskap og betale barnebidrag.