Alle portugisiske verb ender enten på –ar, -er, -ir eller –or. Disse endelsene kan vi også kalle for infinitivsgrupper. Vanlig på portugisisk er å legge til suffikser til stammen av verbet for å forandre tid. Hver infinitivsgruppe har omkring 50 slike suffiks: (å synge) → (han sang), (å selge) → (han solgte), (å forlate) → (han forlot), → (han satte tilbake). I visse tider flyttes også den trykksterke stavelsen: 'cantocan'tamoscanta'reiclicarpôrponerpoersertervirele cantaele cantouele cantavaele cantaraele cantaráele cantariaque ele canteque/se ele cantassese ele cantarcante!cantarcantandocantadoserestarhaverterele está cantandoele trabalha cantandoele havia cantadoum hino cantadotrês árias cantadasele cantariairele iria cantarterele teria cantadoele havia faladoele falaraÉ melhor voltaresÉ melhor voltarmostertenerehaverhabereele havia faladoele tinha faladoterå finnestem muito peixe no marterhaveresta linda casa brancaeste lindo carro brancoestas lindas aves brancasestes lindos gatos brancoso carro é brancoa casa é brancaeuelamea/lheela me amaele amou-aela deu-lhe o livrocantá-lodei-lhoscomprá-lo-eicomprareiodar-no-lo-iadarianosodar-lho-iadarialheo'' («jeg skulle gi ham det»).