På denne tiden var det store endringer i norsk sosiallovgivning. I 1896 fikk Norge , om behandling av forsømte barn. Fire år senere kom . En av de fremste i arbeidet for disse reformene var presten Jacob Walnum (1851–1925). Han mente at hjelpetiltakene først og fremst måtte rettes mot barna, som burde tas hånd om i barnehjem og få en trygg tilværelse og praktisk opplæring der, på kristent grunnlag. Han tok initiativ til opprettelse av – senere . I Trøndelag ble det i 1897, på initiativ fra Walnum, valgt en «Komité for det Nordenfjeldske». I denne komiteen satt blant andre Ebba Astrup. På sitt første møte tok komiteen opp kjøp av Rostad som sted for barnehjem. Ebbas interesse for omstreifersaken var kjent, hun ønsket å bygge videre på erfaringene fra tiltakene på Kviltorp og Rødbekk – og hun hadde betydelige økonomiske midler til rådighet. Kjøpet ble gjort mulig ved at hun hjalp til med finansieringen. Gjennom Astrupfamiliens Svanviken Bruk, kjøpte hun også Rostads besetning og redskaper. «I Slutningen af September [1899] overtog frøken Ebba Astrup Overbestyrelsen af Rostad med det vordende Barnehjem», og julaften 1899 tok de imot de første barna i barnehjemmet.