Slaverne og bysantinerne kalte dem også «væringer» (norrønt: , som betyr , eller fra slavisk visstnok fra roten — «profitt» – da de kom fra nord, ville de tjene profitt ved å handle varer, og ikke ved å produsere dem, noe som hadde negative assosiasjoner i slavisk kultur på det tidspunktet), og de skandinaviske livvaktene til Bysants' keisere var kjent som «væringgarden».