Bilen ble introdusert i Norge ved omkring 1900. I 1900 kom nederlandske Petrus Scheltema Beduin til Norge med bil og kjørte fra Kristiania over Ringerike og opp Begnadalen, over Valdres og ned til Lærdal. Motoren var for svak til å trekke opp bilen i enkelte bakker, men han fikk hjelp av bønder med hest. Men allerede i 1880, seks år før Gottlieb Daimler, hadde Paul Henning Irgens fra Østerdalen tegnet en bil med forbrenningsmotor. Imidlertid manglet han penger til å realisere planene. I 1920 fortalte den da 77 år gamle Irgens til at automobilen stod ferdig teknisk sett i 1880, «men den kom dessverre aldri lenger enn på papiret». Han hadde satt sylindrene på tvers av bilens forpart, mens moderne biler har sylindrene langsetter. Da Paul Irgens kom til Bergen i 1895, slo han seg sammen med slektningen Jacob Irgens som hadde startet vognfabrikk i USA, og startet vognfabrikk i Bergen da han kom tilbake i 1892. Paul Irgens startet verksted for montering av gass- og petroleumsmotorer. I 1898 ble den ferdige bilen fotografert utenfor verkstedet i Nygårdsgaten 84 med Jacob Irgens ved rattet. Teknisk hadde bilen utviklet seg, og var nå utstyrt med to spaker; den venstre til å styre bilen med, den høyre trolig til å bremse med. Motoren var en ensylindret petroleumsmotor. 20. januar 1955 fortalte ingeniør Erik Asker i at han i 1895 eller 1896 i sin sommerferie på Nesttun passerte et hjul- og vognmakerverksted som han mente lå på Minde. Det ble det laget en motorvogn som lignet de første Oldsmobiler som ble solgt i Kristiania i 1905. En dag så Erik Asker en slik motorvogn kjøre i retning Nesttun, men den greide ikke å komme seg opp Nesttunbakken. «Den var bygd som en trille med jernbandasjerte hjul og en liggende motor i en kasse bak.» På samme tid, i 1895, konstruerte Hans Torgersen Vestby fra Vestby i Strømmen det som må ha vært den første eller andre bilen med forbrenningsmotor som er konstruert i Norden.