Hovedproblemstillingen i avtaleretten er om partene er bundet. Kapittel 1 i avtaleloven oppstiller en modell for avtaleinngåelse, der kombinasjonen av tilbud og aksept utgjør en avtale. Disse begrepene går under fellesbetegnelsen "dispositive utsagn". Dispositive utsagn er bindende for den som avgir disse, og kan i utgangspunktet kun kalles tilbake dersom tilbakekallelsen kommer frem til mottakeren før eller samtidig som mottakeren får kunnskap om utsagnet.