Imens forberedte Liu sammen med andre av Zhus nære medarbeidere ved hoffet som Jiang Xuanhui som ledet palassets kommunikasjoner, og Zhang Tingfan som kommandant for den keiserlige garde, seremonier som skulle gå ut på at keiser Ai avstod tronen til Zhu. Først fikk de keiser Ai til å utstede edikter som kreerte Zhu til prins av Wei og høytidelig tilerkjente ham de ni æresbevisninger; disse skritt var i pakt med presedens fra tidligere maktoverføringer. Men Zhu ønsket at tingene skulle gå raskere; dessuten festet han lit til falske anklager fremført av by Wang Yin og Zhao Yinheng om at Jiang, Liu og Zhang bevisst trenerte maktskiftet med disse seremonielle formaliteter. Dermed fikk han tatt livet av Jiang, Liu og Zhang. Wang og Zhao rettet så falske beskyldninger mot enkekeiserinne He, som hadde samarbeidet med Jiang i håp om at hun og den unge keiser slik ville bli skånet. Hun, påstod de, hadde hatt et seksuelt forhold med Jiang. Dermed ble også hun tatt livet av, og keiser Ai ble tvunget til å ha henne posthumt vanæret og redusert til lavere stand, skjønt han fikk lov til å sørge over henne.