Beslutningen fra IIHFs side om å tillate profesjonelle spillere falt særlig i dårlig smak hos Den internasjonale olympiske komité (IOK) og deres president Avery Brundage, som var en varm tilhenger av Pierre de Coubertins idealer og en iherdig motstander av ideen om at amatører og profesjonelle kunne konkurrere sammen og kjent for å kjempe hardt mot alle former for profesjonalisme i OL. Han hadde flere ganger uttrykt at alpin skisport skulle fjernes fra OL på grunn av den økende profesjonalismen i sporten. og klargjorde overfor IIHF at et brudd på denne koden ville sette ishockeys status som en olympisk sport i fare hvis endringen ble innført. I desember 1969 reiste IOK igjen sterke innvendinger mot bruken av profesjonelle spillere i ishockeykamper med amatørlag. I en telefonsamtale med IOK-president Brundage ble Ahearne advart at hvis et lands amatørspillere spilte på lag sammen med eller spilte imot lag med profesjonelle spillere, ville amatørspillerne miste sin amatørstatus og dermed være diskvalifiserte fra å delta i OL i 1972. Dette fikk Ahearne den 11. desember til å innkalle til et hastemøte i IIHF-rådet i Genève den 3.-4. januar 1970 for å diskutere saken nærmere.