Økonomisk opplevde Belgia en sterk nedgangsperiode det første tiåret etter revolusjonen i 1830, men fikk ny vekst under kong Leopold I (død 1865). Den nye, sterke veksten fra midten av årdhundret skyldtes gode konjunkturer, etterspørsel etter kull og jernvarer, byggingen av et meget tidlig jernbanenett, og dannelsen av nye banker. Storbanken og hele 31 investeringsselskaper ble startet mellom 1835 og 1838. Nye selskaper, verft og fabrikker så dagens lys – med stort innslag av fransk kapital. Ernest Solvays kjemiske prosess for sodaproduksjon fra 1861 skapte en stor kjemisk industri i Belgia. Veksten fortsatte under hans sønn Leopold II (død 1909). Da revolusjonsbølgen strømmet gjennom Europa etter at den franske kongen ble styrtet i 1848 forholdt Belgia seg strengt nøytralt, mye takket være Leopolds diplomatiske innsats. De økonomiske båndene til bankverden i Paris ble dermed videreført intakt.