I 1708 utstedte pave Klemens XI et dekret med forbud mot Quesnels ; men da dette på grunn av formelle betenkeligheter ikke vant offisiell anerkjennelse i Frankrike, ble forkastelsesdommen fornyet, til tross for Noailles' og andre franske kirkemenns protester. Etter påtrykk særlig fra Ludvig XIVs skriftefar Michel Le Tellier skjedde dette i bullen i 1713, i vilken hele 101 av Quesnels arbeide teser/satser i heftig språk ble fordømt som «».