Gjennom de atmosfæriske lysfenomener som etterfulgte utbruddet av vulkanen Krakatau i 1883 ble han ledet til et inngående studium av de atmosfæriske lysfenomener i sin alminnelighet, og avfattet derved (1902–06). Han oppviste på en konferanse i Graz i 1902 at den på den tid utbredte haglskytingen var uten virkning.