Den angelsaksiske teksten kaller hans handling for (linje 89b) som nøyaktig tilsvarer det norske ordet «overmot» (historisk ble senere til ), en parallell til det greske begrepet «hybris». En annen avgjørende rolle spiller begrepene (= «ett råd», dvs. besluttsomhet) versus (= «uråd», dvs. rådløshet). I diktet skildres slaget som et moralsk oppgjør mellom kristne og hedninger. At Byrhtnoth ga vikingene fritt leide over vadestedet, fordømmes som overmot, en forkastelig dumdristighet. Men når de rettvise taper, må det finnes en moralsk årsak. Angelsaksernes nederlag må skyldes en moralsk svikt, og her utpekes Byrhtnoths overmot.