Kongen benyttet Ealdred på nytt som diplomat i 1056 da han assisterte jarl Harald Godwinson og biskop Leofgar av Hereford i forhandlinger med waliserne. Etter at Leofgar døde i kamphandlingene med Gruffydd ap Llywelyn sendte kongen Ealdred for å forhandle fram en fred. Selv om det ikke er bevart detaljer fra fredsforhandlingene oppnådde Ealdred å få Gruffydd ap Llywelyn til sverge sin lojalitet til kong Edvard, skjønt denne eden innebar ikke forpliktelser for Gruffydds del overfor Edvard. Han skulle eksempelvis ikke være til stede ved Edvards hoff eller støtte ham i krig. Antagelig fikk Gruffydd utbetalt penger for ikke å bidra til nye angrep, og eden var da knyttet opp til denne. Ealdred ble belønnet med administrasjonen av bispesetet Hereford som han holdt fram til 1061 og ble utpekt til erkebiskop av York. Bispesetet hadde lidd under en rekke alvorlige angrep fra waliserne i 1055 og under hans administrasjon hadde Ealdred fortsatt oppbyggingen av katedralkirken foruten også å sikre katedralkapittelet rettigheter. Ealdred ble gitt administrasjonen ved at det var nødvendig at en med erfaringer med walisere hadde ledelsen.