Davis drev effektiv rekruttering som assistenttrener på USC. Han inviterte Angelo Coia til Los Angeles Coliseum en kveld, og da lysene begynte å bli slukket ba han studenten se for seg at han spilte foran 100 000 tilskuere. Coia spilte for USC og jobbet senere i Raiders’ administrasjon. Da Davis ankom skolen var USC på prøvetid etter å ha latt tidligere spillere gi penger til aktive spillere, og hadde ikke hatt lov til å spille i et Bowl Game etter 1956-sesongen; disse sanksjonene var et hinder for Davis i hans to første sesonger på USC i 1957 og 1958, da laget hadde et sammenlagresultat på 5–14–1. Hovedtreneren Don Clark endte opp med å lene seg på Davis. De to hadde et håp om sikre conference-tittelen i 1959 og spille i Rose Bowl, men i april 1959 ble USC igjen sanksjonert av NCAA, da for å ha overtalt rekrutter som allerede hadde signert med andre skoler bryte sine intensjonsavtaler. Uten å få noe TV-tid vant USC lagets åtte første kamper før de tapte mot UCLA og Notre Dame. Til tross for nederlagene vant laget Pacific Coast Conference, men fikk ikke spille i Rose Bowl på grunn av sanksjonene. Clark sa opp etter sesongen; selv om Davis var en av kandidatene for stillingen endte den opp med å gå til en annen assistenttrener i John McKay, som valgte å ikke beholde Davis i trenerstallen.