Hva slags utdannelse han hadde er ikke kjent i detalj, men familien hadde i hans barndom ansatt «præceptor» (huslærer) fra 1737 til 1741. I 1745, i en alder av nitten år, ble Cornelius Paus ansatt som assistent eller sekretær for amtmann i Bratsberg Johan Frederik von Løvenhielm, som har blitt beskrevet som en velynder av faren. Han ble antagelig hos Løvenhielm i en del år, men nøyaktig hva han ellers gjorde frem til rundt 1760 er ikke kjent. I 1760 ble det kongelige embedet som skoginspektør eller «holzførster» gjenopprettet, og det ble utnevnt rundt 30 slike embedsmenn i hele Norge, som var underlagt et eget generalforstamt. Cornelius Paus fikk da embedet som holzførster i Øvre Telemark. Som holzførster hadde han ansvar for å føre tilsyn med skogene i distriktet på regjeringens vegne og hadde domsmyndighet. Trelasteksporten var den viktigste industrien både i Telemark og i Norge på den tiden, og tilsynet med skogene hadde derfor stor betydning. Generalforstamtet ble nedlagt i 1771, trolig av økonomiske årsaker, men de allerede utnevnte holzførsterne fortsatte i sine stillinger, og inngikk deretter i den regulære amtsforvaltningen, sidestilt med fogdene og underlagt amtmennene.