Wittkower skjelnet mellom to typer, en med symmetrisk profil, med omvendte «smultringer» over hverandre, atskilt med en «putelignende» torus eller en konkav ring, og den andre, en enklere, som ble brukt av Michelangelo i Campidogliotrappene (ca. 1546), som Wittkower bemerket var forgjengere til de tidlige vaseformede balustre i rotundeen til Santa Maria delle Grazie (ca. 1482), og i rekkverket til katedralen i Aquileia (ca 1495) og Parma i cortilen i San Damaso, Vatikanet og i Antonio da Sangallo. En omfattende balustrade i Santa Casa i Loreto ble brukt i 1535 i hans modell av Peterskirken." På grunn av lavt tyngdepunkt ble denne «vase-baluster» med et moderne ord kalt «mistet baluster».