Under OL i 1994, klarte hun nesten ikke å vise seg på isen tidsnok da hennes navn ble ropt opp for friprogrammet, fordi hun var desperat etter å få å byttet ut en ødelagt skøyteskolisse. Den nye skolissen viste seg å være for kort til å fullt ut snøre på skøyteskoen, og etter å ha misset på åpningshoppet i programmet så avbrøt hun dette gråtende, og måtte igjen spørre dommeren om tillatelse til å finne et nytt snøre. Hun fikk utsatt sitt friprogram, og gjennomførte sitt program etter å ha fått utsatt sin starttid til fire løpere senere. Hun ble til slutt nummer sju i selve friprogrammet og sammenlagt nummer åtte etter en tiendeplass i kortprogrammet.