Kapittel II («Om metodelærens problem», avsnitt 9–11) poengterer at vitenskapen kjennetegnes ved sin metode (ikke ved formale krav til dens språk, eller ved dens resultater). Det trengs derfor metodologiske regler eller , som man må bestemme seg for (de kan ikke i sin tur avledes vitenskapelig). Den viktigste metodologiske normen Popper foreslår, er at vitenskapsfolk bør gjøre sine hypoteser så testbare som mulig, dvs. gjøre dem så åpne for kritikk som mulig. Popper understreker også at metodologien utelukkende berører av nye ideer, mens av nye ideer er en kreativ prosess som det ikke fins noen metode for.