Romanen slutter på en måte som peker tilbake på det første bindet i romanserien. Liket av Odin blir funnet igjen i fjæra nedenfor Svarthammaren. På det samme stedet jaget tippoldefaren Per en tjuv på sjøen så han druknet, «i primitiv villskap og fordi dei trudde dei hadde rett til det.» Fortellingen om Odin kan derfor forstås som en fortelling om utvikling av et høyere etisk nivå i slekten.