I forbindelse med utvidelse av den statlige oljeindustrien og nasjonaliseringen av oljen, utlyste Boumédiène i 1970-årene en rekke sosialistiske revolusjoner, og styrket dermed venstreperspektivet i regimet. Dette åpnet for en fornyet tilnærming mot det tidligere forbudte algeriske kommunistpartiet. Partiets medlemmer begynte å samarbeide med regimet, men uten at partiet formelt ble legalisert. Algerie var fremdeles nominelt en enpartistat under FLN, men ettersom Boumédiène styrte landet personlig, hadde den tidligere frigjøringsbevegelsen blitt marginalisert, og FLN ble egnet liten interesse. Fra midten av 1970-årene ble statsskikken gradvis igjen konstitusjonell, og de politiske innretningene ble gjenoppbygd.