Blant gruvearbeiderne i de ulike gruvene i Sulitjelma hadde det inntil da vært mye rivaliseringer, og alle forsøk på å få dem til å slutte opp om en felles fagforening eller på andre måter samarbeide for å få bedret sine kår, hadde strandet. Motstandsviljen som ble utløst da metallmerkene ble introdusert var imidlertid så stor, at arbeidere fra alle gruvene i området gjorde felles sak og opprettet en lokal fagforening i kjølvannet av møtet på Langvannsisen. Det hører med til historien at gruveledelsen hadde nedlagt forbud at arbeiderne organiserte seg, og likeledes mot massemøter i området. Det fantes heller ikke noe møtelokale som arbeiderne kunne bruke – derfor tydde de til den islagte innsjøen Langvatnet. Hele 1500 arbeidere skal ha deltatt i massemøtet på isen.