I utstillingene (1981) så hun på samsvar mellom klesuttrykk og tro, militærideologi og uniformer – og scene-skikkelsers psykologi og kostymer. I utstillingen (1990) utforsket hun kleskodene til to grupper som, på svært ulikt vis, har distansert seg fra samfunnet. I utstillingen (1985) var hun inspirert av commedia dell'arte og karnevalet i Venezia, og kostymene skulle «fortelle sin egen historie, uten at noen hadde skrevet manus».