Selv om det ikke er kjent om det var noen andre som gjorde krav på tronen, er det likevel sannsynlig at det fantes andre overlevende etterkommere Cerdic (den antatte stamfar til alle kongene i Wessex) som kunne ha tevlet om makten i riket. Egbert døde i 839, og hans testamente, i henhold til redegjørelsen av det som er bevart i testamentet til hans sønnesønn, Alfred den store, etterlot land til kun mannlige medlemmer av sin familie slik at eiendommer ikke gikk tapt ved ekteskap. Egberts rikdommer, anskaffet ved erobring, var uten tvil en årsak til hans evne til å kjøpe seg støtte fra kirken i sørøstlige England; vektleggingen av velstand i hans testamente indikerer at han forsto viktigheten av personlig rikdom for en konge. Kongedømmet Wessex hadde jevnlig blitt utfordret av ulike grener av den kongelige slekt, og det er en bemerkelsesverdig prestasjon av Egbert at han sikret sønnen Æthelwulf en etterfølgelse uten vanskeligheter. I tillegg hadde sønnen allerede erfaring som konge i underkongeriket som ble opprettet fra Egberts sørøstlige erobringer.