Ved Midsommarkrisen skal det ha kommet fram påstander om at kong Gustav skal ha truet med abdikasjon for å påvirke regjeringens beslutninger, men påstanden er tvilsom, og skal være basert på en enkel samtale kongen hadde med Per Albin Hansson i juni 1941 i anledning Tysklands krav om at deres soldater skulle kunne transporteres gjennom Sverige. Det er meget komplisert å beskrive hendelsesforløpet for Midtsommarkrisen, fordi det eksisterer ulike tolkninger og skildringer av hva som skjedde. Kong Gustavs rolle og motiv for å gå inn for å tillate transitt er av betydning for plassering av ansvaret. Det bør tilføyes at både kongen og kronprinsen hadde uttalt sitt bifall til å la også de alliertes tropper passere Sverige, og at kongen uansett ikke var villig til å la dette spørsmålet føre til krig. Da regjeringen besluttet å avslå de alliertes ønske om transittilgang i Sverige, stilte imidlertid kongen seg bak regjeringens beslutning. Allerede den høsten begynte grupperinger å anklage kongen for unnfallenhet mot Tyskland. Ifølge Nothin ble kongen stukket fram for å ha noen å skylde på, mens Hansson holdt seg i bakgrunnen. Nothin mente imidlertid at det var åpenbart at kongen og statsministeren var helt enige i spørsmålet, og at statsministeren aldri stilte seg bak plasseringen av skyld. miniatyr|Gustav V i uniform med kronprins Gustav Adolf og prins Bertil. Da Nazi-Tyskland invaderte Sovjetunionen i juni 1941, skrev Gustav V i hemmelighet et privat brev til Hitler med takk for å ha slått ned på den «bolsjevikiska pesthärden», og hvor han gratulerte Hitler for den allerede oppnådde framgangen på østfronten.