Stellersjøku regnes med til megafaunaen som overlevde siste istid. For siden var den både tallrik og utbredt i sit naturlige habitat, som inkluderte de tempererte havområdene lengst nord i Stillehavet og Beringhavet. Arten Steller oppdaget hadde en hvallignende hale og tilhørte dugongfamilien, men dimensjonene var enorm i forhold til den nålevende dugongen. Stellersjøku kunne bli omkring ti meter lang og veie nærmere elleve tonn, ifølge til Heritage & Seiffert (2022). Stellersjøku var planteeter og hadde en tannløs munn der kjevene var utrustet med knuteplater av horn, som effektivt malte i sund føden. Huden skal ha lignet oppsprukket eikebark, noe som kal ha gitt disse dyrene tilnavnet «barkdyr».