Ifølge Christopher Browning var euforien ved den raske fremrykkingen sommeren 1941 den avgjørende drivkraften bak : Følelsen av uovervinnelighet fikk nazistene til å utvide folkemordet fra Sovjetunionen (der det pågikk for fullt) til alle okkuperte områder. Tysklands militære suksess overbeviste lederne om at områdene var erobret for godt, at tyskerne var kommet for å bli. Ved planleggingen av Barbarossa lekte ledende nazister med ideen om å deportere polske jøder, og kanskje tyske og østerrikske jøder, til steppene ved Ural og lenger øst. Browning mener beslutningen om å drepe jødene i Sovjetunionen ble tatt i juli 1941, mens beslutningen om å drepe jødene i resten av Europa ble tatt i oktober.