Gruppeanalysen ser individet i en historisk sammenheng og som forankret i samfunnet, og kan beskrives som en kunnskapssøkende praksis med grupper som utgangspunkt. Det er i møtet med andre at vår virkelighetsoppfatning skapes, bekreftes og forandres. Gruppeanalysen bygger på forskjellige disipliner – psykoanalytisk teori og systemteori, sosiologi, informasjons- og kommunikasjons teori og kulturantropologi. Grunnleggeren av denne kunnskapstradisjonen S. H. Foulkes (1898-1976) mente at menneskers grunnleggende drivkraft er behovet for tilknytning til og medlemskap i en gruppe. Foulkes dannet i 1952 Groupanalytic Society i London sammen med representanter for forskjellige teoretiske perspektiver på menneske, gruppe og samfunn.