Han ble utnevnt til formann for i det parisiske parlament i 1750, etter at hans far var kansler. En av kanslerens oppgaver var å kontrollere bok- og tidsskriftutgivelser, og denne oppgaven ble tillagt Malesherbes i de 18 år hans far var i embedet. Sensuroppdragene brakte ham langt mer i kontakt med offentligheten enn hans rent juridiske funksjoner. For å utføre sin oppgave effektivt var han ofte i forbindelse med Paris' litterære elite, især med Diderot, med hvem han utviklet et nært vennskap.