I seiler Æneas i bok ti ned langs Italias kyst i følge med sine etruskiske allierte for å komme de beleirede i Troja til hjelp. Først da skipene er fremme, og folkene går i land nær slagmarken, nevner Virgil etruskernes anfører, stormguden Tarchon, som uklokt ignorerer vindforholdene og kjører skipet sitt inn i kysten så det knuses og synker. Tarchons landstigning skjer dermed i alt annet enn verdige former. Fra Evander får Æneas kjennskap til at Tarchon, bror eller sønn av Tyrrhenus, var anfører for et etruskisk forbund som reiste seg mot Caeres brutale konge Mezentius. Men en hevdet at det var forbudt for en italiener å nedkjempe en slik stormakt. Man skulle se etter en utenlandsk anfører. Tarchon bad derfor Evander om hjelp, men han følte seg for gammel og viste til Æneas.