Grensebyen Paveh falt kort tid etter offensiven hadde startet. Regjeringsstyrkene avanserte mot storbyen Sanandaj, som ble oppgitt av de fåtallige kurdiske opprørerne som kunne ikke forsvare et så stort område. De trakk seg opp i fjellene i nordvest, ved sjøen Urmia, der de fremdeles holdt byene Saqqez, Bukān, Mahabad og grensebyene mot Irak. De regulære enhetene var, i større grad enn de nydannede pasdaran-revolusjonære styrkene, satset inn i en hurtig offensiv med helikopteroperasjoner mot posisjoner bak opprørernes linjer. Den 24. august ble byen Saqqez angrepet og lagt under beleiring av iranerne, som fortsatt videre mordover mot byen Mahabad. Begge byene falt 3. september 1979. Med byene tatt, måtte kurderne trekke seg mot grensen der de kunne få assistanse fra Saddam Hussein, som i juli hadde innsett at den politiske situasjonen i Iran ville lede til skadevirkninger i Irak om det ikke ble gjort noe mot den mer agitatoriske Khomeini. Khomeini hadde reist flere radiostasjoner med oppmuntring til å gjør opprør mot regimet i Bagdad.