Med begrunnelsene «Zersetzung der Wehrkraft» (skade mot krigsinnsatsen) og «Rundfunkverbrechen» (rdioforbrutele - som lytting til fiendtlig radiosending) og et tilfelle av «Feindbegünstigung» (fiendebegunstigelse) ble han dødsdømt 4. september 1944. Dommen ville nok ha blitt felt i juli 1944 hvis det ikke var for at hoveddommeren, Werner Lueben, antagelig ut fra samvittighetskvaler, begikk selvmord om morgenen før den berammede rettsforhandlingen.