For norske skipsredere hadde periode 1915–1920 vært en gullalder, etter at tyskernes prinsipp om uinnskrenket ubåtkrig hadde drevet fraktratene i været. Norske redere hadde dradd inn 3,5 milliard 1918-kroner (ca. 82 milliarder 2017-kroner) i fraktinntekter i løpet av krigsårene, og av dette var 1,5 milliarder 1918-kroner (ca. 35. milliarder 2017-kroner) ren profitt. Perioden var også kjent som «jobbetiden», der kortsiktige spekulanter («jobbere») presset ut de eksisterende eierne av shippingaksjer for å tømme rederienes pengesekker. Dette rammet også Fred. Olsen i et tilfelle, da han ble sparket fra styret til en kollegas rederi for å bli erstattet med en jobber. Likevel kom Olsen stort sett uskadet fra jobbernes raid, siden han hadde full kontroll over aksjemajoriteten i alle sine egne rederier og dermed ikke var noe lett oppkjøpsmål.