Utgravninger har vist at stedet hvor Tanais lå var bebodd har vært bebodd siden bronsealderen, lenge før grekerne grunnla et emporium der. Greske handelsmenn ser ut til å ha hatt kontakt med nomader i distriktet så tidlig som på 600-tallet f.kr., men uten en formell, permanent bosetning. Antikkens greske kolonier ble dannet på to forskjellige måter, som ble dannet av innbyggere fra hjemsteds-bystaten, og som var rene handelsstasjoner. Tanais ble grunnlagt sent, på 200-tallet f.kr, av handelsmenn og eventyrere fra Milet, og utviklet seg raskt til et ved det hellenistiske kulturområdets aller nordøstligste ytterkant. Den var et naturlig sted først for handelen med steppene, som strakte seg østover som et sammenhengende gresshav helt til Altai, skyternes hellige land, og dernest for handelen på Svartehavet, som var omringet med gresk-dominerte havner, og for det tredje for handel fra det ugjennomtrengelige nord, med pelsverk og slaver fraktet nedover Don. Strabo nevner Tanais i sin (11.2.2).