I Russland var det svært dårlige forhold før revolusjonen. Tsar Aleksander III, som regjerte fra 1881 til 1894, styrte landet med jernhånd. Hans far Aleksander II hadde åpnet for en demokratiseringsprosess, men likevel ble han utsatt for et vellykket attentat. Hans sønn Aleksander 3. hadde ingen intensjoner om å dele farens skjebne. Han gjorde alt han kunne for å fjerne alle som kunne opponere mot ham og true hans regime. Russland besto for det meste av bønder. Disse jobbet ufrivillig for tsar-vennlige kapitalistiske gårdseiere, og tjente knapt til livets brød. Dette var meget praktisk for tsaren og kapitalistene, og svært dårlig for massene. Etter at Aleksander 3. døde i 1894 ble hans sønn Nikolaj II tsar. I Russland var det behov for politiske reformer som ville komme massene til gode, men Nikolaj II var ikke den mest reformvillige tsaren Russland hadde sett. I 1904 brøt det ut krig mellom stormaktene Russland og Japan, krigen gikk svært dårlig for det tsar-styrte Russland, samtidig med at mange av landets ressurser som egentlig burde opprettholdt livskårene for massene ble brukt til krigen. Krigen var over i 1905, og Japan hadde vunnet veldig overlegent.