I 1991 ble Venetiaan Nieuw Front voor Democratie en Ontwikkelings presidentkandidat, og 7. september ble han valgt for en periode på fem år. Som president visste han å minske militærets innflytelse, og fikk han byttet ut Bouterse som øverste leder for hæren med en lojal offiser. Forholdet til Nederland ble normalisert, selv om utviklingssamarbeidet ikke ble som tidligere. Dette var ikke bra for landets økonomi.