Det romerske myntsystemet overlevde Romerriket. Priser ble framdeles uttrykt i sølvdenarer under Karl den store, frankernes konge fra 771 til 814. Lenge før man i Norden begynte å prege egne mynter var mynter i omløp. De eldste man har funnet er romerske sølvdenarer fra rundt 100 e.Kr., til sammen rundt 7600 stykker og av disse er rundt 5000 funnet på Gotland. Men allerede på Karl den stores tid var det kronisk mangel på sølv i Vest-Europa. Med handel skaffet Europa seg varer fra Midtøsten og Østen, men samtidig fløt sølv ut av Europa i store mengder. Det var to måter å overkomme sølvmangelen, det ene var å selge varer som var ettertraktet i muslimske land: slaver og tømmer, eller man kunne gå til krig for å skaffe seg det man trengte. Det har blitt hevdet at drivkraften bak korstogene var grådigheten etter edelt metall, ikke primært religiøse grunner. Den totale gevinsten var dog mager, og betegnende nok ble det fjerde korstoget (1202–1204) utnyttet av norditalienske byer til å plyndre Konstantinopel, den største kristne byen i Øst, og var således medvirkende til at Det bysantinske riket falt for muslimene to århundrer senere.