Troen på et tysk nederlag vokste etter D-dagen i juni 1944 da de allierte gikk i land i Normandie, og uroen tiltok i den danske befolkning. I håp om å få ro fikk den tyske okkupasjonsmakten henrettet 8 motstandsfolk, innførte portforbud fra kl. 20, og utførte (dvs. sabotasje ved hjelp av Schalburgkorpset) mot blant annet Tivoli og Den Kongelige Porcelænsfabrik. Men uroen bare tiltok, og 26. juni 1944 brøt den danske «folkestreiken» ut. 30. juni henrettet tyskerne nok engang 8 motstandsfolk, og nå kom generalstreiken som varte til 5. juli. Tyskerne svarte med å stenge for gass, strøm og vann. Det kom til regulære gatekamper på Vesterbro mellom okkupasjonsmakten og de streikende, Bergstrøm fant ut at en vaktmester, Ernst Steffen, hadde disponert et lager i Istedgade 81 der han hadde en skrivemaskin stående, lånt fra politiet i Nordre Birk. Steffen forklarte at han på en lang papirstrimmel maskinskrev ordene: «» Dette, som altså var den faktiske ordlyden, ble kopiert opp og brakt til bokhandler Aage Nielsen i Istedgade 65, og derfra distribuert ut i strøket og klistret på butikkvinduene. Steffen hadde selv tatt seg av butikkvinduene ved Oehlenschlægersgade.