Designteknikken ble først brukt under konstruksjonen av de egyptiske pyramidene, men ble utviklet videre i gresk arkitektur, hvor den finnes i alle klassiske søyleordener, mest utpreget i doriske søyler. Den doriske søylen hviler direkte på stylobatet (det øverste trinnet på fundamentet) uten noen base. Stylobatet kan oppvise en lignende optisk effekt, idet det har en nesten umerkelig overhøyde mot midten, for å motvirke illusjonen av at det er «salrygget». Slike optiske effekter var vanlige i greske templer, som for eksempel Parthenon i Athen.