Stemmen hans var kjent for sitt brede register, en ekte basso profondo, inkludert fulle, resonerende lave og veldig lave toner med avslappet vibrato; også for sin uvanlige kombinasjon av ekstrem volumkapasitet og en kontrafagott-lignende klang. Selv om han hadde en kraftig stemme og utholdenhet som var tilstrekkelig for de mest krevende rollene, var han ikke en tordener og sang aldri Wagners vokalt atletiske, brølende basser som Hagen, Hans Sachs eller Wotan. Hans tolkninger pleide å være tilbakeholdne og intelligente, selv i komiske roller som Osmin i Mozarts og Baron Ochs i .