Den ble absorbert av Madhyamika, Yogāchāra, Zen, det Rene Land, T’iān-t’ái og Huayan zong. Opptatt av troen og av helheten, totaliteten, snarere enn av dialektiske, logiske og strukturerte tilnærmelser til idéer, proklamerte den opplysningen hos alle vesener gjennom meditativ praksis. Buddha-naturen ble ansett som «iboende» i hvert enkelt menneske, og i motsetning til den nordlige retningen hevdet de at «lagerhus-bevisstheten» (Ālaya Vijñana) var absolutt virkelig.