Idéhistorikeren Trond Berg Eriksen utga i 1995 boken , hvor han behandlet kanon i lys av to forhold spesielt: Akademia var opptatt av å drøfte relevansen av og innholdet i kanon i etterkant av Harold Blooms verk (1994). Samtidig var Eriksen medansvarlig for det pågående forskningsprosjektet , som tre år senere skulle munne ut i et større verk om norsk sakprosas historie. Eriksen legger større vekt enn vanlig på at kanon skal gjenspeile hvilke tekster som har , enn på hvilke tekster som er og verdifulle. I dette henseende er det kanskje idéhistorikerens perspektiv som gjør seg gjeldende i motsetning til litteraturviterens. Eriksens «» omfatter 64 verk fra flere litterære sjangre.