Bøkene om August ble en umiddelbar og stor suksess. Oppfatningen var at Hamsun på det tidspunktet var ferdig som forfatter. Selv slet han med sosial angst, forventningspress og skrivesperre, og var i 1926 til psykoanalyse hos legen Johannes Irgens Strømme. Det hadde åpenbart en positiv virkning på Hamsun; da første behandlingsrunde var over, dro han hjem til Nørholm og satte i gang med arbeidet på . Seks år etterpå hadde han fullført det som blir karakterisert som et høydepunkt i forfatterskapet, hans «mest virtuose opus, blendende skrevet», slik kritikeren og forfatteren Ronald Fangen skrev i sin omtale av da boken kom ut i 1930.