Siden monoalfabetisk substitusjon tillater alle omkastninger av det vanlige alfabetet, ender vi opp med betraktelig flere nøkler enn ved Cæsarchifferet, nemlig 29! som er lik 8 841 761 990 000 000 000 000 000 000 000 mulige nøkler (sett ut fra det norske alfabetet), rundt 217 bits. (Bits er en betegnelse som brukes for å si hvor mange siffer tallet består av når det er skrevet med binærtall. Dette brukes ofte for å fortelle sikkerheten til nøkkelen i et chiffersystem. Jo større nøkkellengde, jo sikrere system). Selv om dette er betraktelig flere nøkler en Cæsar-chifferet som kun hadde 28 nøkler, regnes det ikke som et særlig sterkt chiffer, og går nokså raskt å knekke om teksten har en grei lengde. Man har kommet frem til at minimum 30 tegn i en chiffertekst er det som kreves av informasjon for å kunne bli dechiffrert, selv om det er å foretrekke fler. Chifferet brytes, i likhet med Cæsar-chifferet, ved hjelp av frekvensanalyse. Frekvensanalyse er en oppdagelse som ble gjort i Østen på 8 -900-tallet ved å se på språket med en kombinasjon av lingvistikk og statistikk.