Teknikken er også mye brukt for å verifisere og stille inn globale klimamodeller, værmodeller, biogeokjemiske og økologiske modeller og fjernmålinger fra satellitter og fly. Teknikken er matematisk komplisert og krever varsomhet under installering og databehandling. Til dags dato finnes det ingen fast terminologi eller enkel rådende linje for eddy-kovarians-metoden, men det pågår mye arbeid i forskningsmiljøer (f.eks., FluxNet, Ameriflux, ICOS, CarboEurope, Fluxnet Canada, OzFlux, NEON, og iLEAPS) for å forene de ulike tilnærmingene. miniatyr|200x200pk|Et eddy-korrelasjons-instrument som måler oksygenstrømmene i bentiske miljøer. Teknikken har i tillegg vist seg nyttig under vann ned til den bentiske sonen, der man kan måle oksygenstrømmene mellom havbunnen og overliggende vann. I disse miljøene er teknikken vanligvis kjent som eddy-korrelasjonsteknikken, eller bare eddy-korrelasjon. Oksygenstrømmene er hentet fra rådata etter de samme prinsippene som brukes i atmosfæren, og de er vanligvis brukt som et mål på karbonutveksling, noe som er viktig for lokal og globale karbonbudsjetter. For de fleste økosystemer er eddykorrelasjon den mest nøyaktige teknikken for måling av strømmer. Eddy-kovarians-teknikken er gjenstand for mye forskning, i luft som i vann.