Ved Otto Blehrs uventede tilbakekomst som statsminister i 1921 ble Five dradd inn i politikken igjen etter et års pause, og var statsråd i Landbruksdepartementet i hele regjeringens levetid fra 26. juli 1921 til 5. mars 1923. Five innehadde samme rolle i Johan Ludwig Mowinckels første regjering fra 25. juli 1924 til 4. mars 1926. Fives fremste mål i landbrukspolitikken var å øke den samlede matproduksjonen ved å utvide det dyrkede arealet og samtidig gjøre dette mer produktivt. For å oppnå dette, ville han støtte opp under det rasjonelt drevne og i hovedsak selvforsynte småbruket, hvor han mente at det største nydyrkingspotensialet lå. Kornordningen, som var omstridt i samtiden, måtte ordnes slik at den stimulerte til selvhjelp, mente Five. Fives politikk kom til uttrykk gjennom støtte til nydyrking, forslaget til ny jordlov av 1928 og i kornsaken (bedre vilkår for kornbøndene). I 1929 ble kornsaken delvis løst med opprettelsen av Statens kornforretning, gjennom et kompromiss som ikke var helt i tråd med hva Five hadde forespeilet.