Det andre huset Lancaster nedstammet fra John av Gaunt, som var gift med arvingen av det første huset. Edvard III giftet alle hans sønner til rike engelske kvinnelig arvinger framfor å følge sin forgjengeres praksis med å etablere politiske ekteskap utenfor England med kongelige prinser i Europa. Nevnte Henrik av Grosmont, 1. hertug av Lancaster, hadde ingen mannlig arving, og Edvard giftet sin sønn John til Henriks datter og Johns firmenning Blanche av Lancaster. Da ga John de enorme inntektene fra huset Lancaster. Deres sønn Henrik styrtet den regjerende kongen og grep selv kongemakten i 1399, og skapte således den ene av fraksjonene i Rosekrigen. Det var en pågående dynastisk strid mellom etterkommerne av Edvard III. I disse krigene ble Lancaster en referanse til slekten og deres tilhengere. Familien ga England tre konger: Henrik IV, som styrte fra 1399 til 1413, Henrik V (1413–1422), og Henrik VI (1422–1461 og 1470–1471).