Ut av dette utviklet han en ideologi som under protestantisk ferniss også ble båret oppe av folkereligiøse kinesiske elementer, skjønt innen en monoteistisk ramme. Han utviklet en sterk brodd mot de tradisjonelle konfucianske, daoistiske og buddhistiske uttrykk (templer, forfedrehelligdommer og så videre). Dette avviste han som uforenlig med sann religion, - i denne forstand kunne hans forestillinger minne om ikonoklasme.