Havområdene i nord hadde verdifulle naturresurser, og i starten av 1600-tallet ble det drevet hvalrossfangst i stor stil på Bjørnøya og Spitsbergen. Spekket fra hvalrossen ga olje, og også hvalrosstennene var verdifulle handelsvarer. Fangst av grønlandshvalen ga hvalolje, og bardene fra hvalen kunne brukes til parasoller, spaserstokker og korsetter. Sommeren 1626 kom 26 hvalskuter til Spitsbergen, med englendere og nederlendere i spissen. Den danske kongen Christian 4 forsøkte å kreve skatt av hvalfangerne, men hadde ikke ressurser til å sette makt bak kravet. Fangsten var så stor at bestanden av hvalrossene ble sterkt redusert både på Bjørnøya og på Spitsbergen.