Ved det subsolare punktet står buesjokket 1900 km (0,3 R, hvor R er Venus' radius) over overflaten. Denne avstanden ble målt i 2007 nær solaktivitetens minimum. Nær solaktivitetens maksimum kan den være flere ganger lengre unna planeten. Magnetopausen ligger i en høyde av 300 km, og den øvre grensen for ionosfæren (ionopausen) er nær 250 km. Mellom magnetopausen og ionopausen finnes det en magnetisk barriere – en lokal forsterkning av magnetfeltet som forhindrer solplasma å trenge dypere inn i atmosfæren, i det minste nær solaktivitetens minimum. Magnetfeltet i barrieren når opp til 40 nT. Magnetohalen fortsetter opp til ti radier fra planeten. Den er det mest aktive delen av magnetosfæren og der finnes hendelser av gjenforbindelser og partikkelakselerasjon. Energien til elektronene og ionene i magnethohalen er henholdsvis rundt 100 ev og  ev.