Walmesleys energi og evner tiltrakk ham store oppmerksomhet som sjelden ble gitt katolske biskoper i England på 1700-tallet. Så mye var dette tilfellet at under -opptøyene i juni 1780, en post-chaise som bragte fire av opprørerne, og som medbragte mobbens insignier, hele veien fra London til Bath, der Walmesley da residerte. Disse menn bearbeidet lokalbefolkningen i Bath så meget at det nybygde katolske kapellet i St. James's Parade ble brent ned til grunnen, så vel som prestegården i Bell-Tree Lane; alle registre og bispedømmearkiver, med Walmesleys private bibliotek og manuskripter.I 1789, da «The Catholic Committee» alvorlig truet de engelske katolikkers integritet, kalte Walmesley til en synode for sine kolleger apostoliske vikarer i landet, og et dekret ble utstedt om at biskopene i England samstemt fordømte den nye ed tiltenkt katolikkene, og erklærte det ulovlig for dem å avlegge den. Saken var utformingen av en lojalitetsed til kong George III, som skulle avkreves enhver katolikk som ville engasjere seg i den offentlige sfære. Den forutgående edens tekst var blitt utformet i «Roman Catholic Relief Act» av 1778.