I perioden fra Wienerkongressen i 1815 til Krimkrigen holdt herskerne av Frankrikes mektige østlige naboer en viss diplomatisk avstand til Frankrike; etter julirevolusjonen i 1830 og februarrevolusjonen i 1848 regnet de europeiske statene Frankrike som et politisk urosenter, men etter Krimkrigen trådte landet ut av sin diplomatiske isolasjon. Fredsslutningen i Paris fikk i det hele en stor symbolsk betydning for Napoléon III og gav ham en ny utenrikspolitiske tyngde.