Den andre typen akselerasjon er akselerasjonen av sosial og samfunnsmessig endring. Hertil hører akselerasjonen i bytte av jobb, politisk tilhørighet, partnere, medlemskap i frivillige organisasjoner, i tillegg til akselerasjon av endringer i arbeids- og familiestrukturer, kunstneriske stiler osv. En annen type akselerasjon innenfor den sosiale er at tempoet på forandringene selv endres eller økes. Rosa kaller den sosiale akselerasjonen «the contraction of the present», en sammentrekning av nåtiden. Her bruker han Reinhart Kosellecks begreper «erfaringsrom» og «forventningshorisont». Nåtiden er et tidsrom preget av stabilitet, hvor erfaringsrom og forventningshorisont sammenfaller. Innenfor nåtiden kan man trekke slutninger om nåtid og fremtid basert på fortidens erfaringer. Rosas påstand er at dette tidsrommet, som en følge av akselerasjonen, blir stadig mindre. Sosial akselerasjon har også en annen konsekvens: det samtidiges usamtidighet. Det innebærer at noe som fortsatt er gyldig innenfor ett geografisk eller sosialt område har blitt ugyldig og utdatert i et annet område, mens noe som ligger i fremtiden ett sted, allerede er virkeliggjort i et annet område.