Den første tiden var amtet svært tilbakeholdent med å bevilge penger. Særlig gjaldt dette bevilgninger til vegstellet. Dette kom av at utligning av vegutgifter på matrikkelskylden i realiteten var en belastning på bøndene. Og belastningen kom enten det var vegbygging i egen kommune eller ikke. Fra ca 1860 bevilget departementet midler til amtene ved enkeltprosjekter. På hvert veganlegg var det en formann som ledet det daglige arbeidet. Et eget fylkesvegstyre kom på plass i 1912.