Keiser Sigismund forsøkte forgjeves med landfredslover å motvirke de økende feidene ved å vedta sivile fredslover. Johann II ble selv berørt av femedomstolene og måtte sende representanter til Westfalen for å forklare sitt standpunkt. Den hatske striden, med en rekke avbrudd, trakk ut l langdrag. En løsning kom ikke før før keiser Fredrik III i 1481 forbød erkebiskopen av Salzburg å ta rettslige skritt i de westfalske hemmelige domstolene, og to år senere utvidet dette forbudet til alle undersåtter av fyrsterkebispeømmet.