Agnon var kjent for å stadig endre på tekstene sine. Denne «poleringen» av fortellingene hans fant sted i alle skriveprosessens faser: ikke bare i korrektrulesning av manuskriptene før de ble levert til trykk, men også etter de var trykket. Hans kone Esther spilte en viktig rolle i denne delen av hans arbeid. Hun var ansvarlig for å overføre de håndskrevne manuskriptene til skrivemaskinssider. Deretter leste og korrigerte Agnon disse, før Esther skrev et nytt trykkemanus basert på endringene han hadde gjort. Når en novelle var kommet på trykk satt de så sammen igjen og korrigerte også versjonen, og denne «endelige» versjonen ble så brukt i utgivelser i bokform.