De 24 som ble tiltalt i Nürnberg var alle offiserer i . Totalt besto Einsatzgruppene av 3000 personer, og de allierte hadde kort etter krigen bare kapasitet til å straffeforfølge et symbolsk utvalg, ifølge Ferencz selv. Ifølge Ferencz hadde de grunnlag for å tiltale hundrevis av personer fra Einsatzgruppene, de 24 tiltalte var bare et lite utvalg. De innså at det var for mange gjerningsmenn til at de kunne tiltale alle medlemmer av Einsatzgruppen. De hadde heller ikke kapasitet til å føre sak mot alle 84 ledere. Det var 24 seter for tiltalte i rettssalen slik at de bare kunne føre felles prosess mot 24 personer. Aktoratet begynte derfor med 24 navn, én av disse døde og én begikk selvmord før saken begynte. Saken ble omtalt som «the biggest murder trial in history». Den fikk allikevel mindre oppmerksomhet enn saken mot de øverste tyske lederne som ble avsluttet høsten 1946.