Johnson var kjent for å ha fostret utviklingen av nye forfattere uten å bekymre seg for maksimal profitt og for å trykke verker ut ifra prinsipper, selv om han visste at de ikke vil gi større inntjening. Hans risikable utgivelse av Joel Barlows (1792) solgte eksempelvis 600 kopier og dekket så vidt utgiftene. Han bidro også til muliggjørelsen av kvinnelige profesjonelle forfattere i Storbritannia, en rolle som såvidt begynte å åpne seg for kvinner på slutten av 1700-tallet. Ved å fostre skriftene til Anna Laetitia Barbauld, Charlotte Smith, Mary Hays, Mary Wollstonecraft, og Maria Edgeworth, ga han kvinner muligheten til å demonstrere at de kunne være suksessfulle og betydelige forfattere.