Hundedagene er omtalt allerede i antikken (latin: dies caniculares). Navnet kommer av Canicula, Hundestjernen, også kjent som Sirius. I oldtidens Egypt observerte man at Hundestjernen startet sin stigning samtidig med at Nilen begynte å stige, og den varmeste tiden på året startet. Man trodde stjernen var skyld i elvens stigning og kalte den påfølgende måneden (den tiden da solen passererer gjennom Løvens tegn) for hundedagene. Avstanden fra jorden til Sirius er mer enn åtte lysår, og stjernen har i realiteten ingen påvirkning på vær og temperatur på jorden. Sirius vender hvert år tilbake til nattehimmelen på sensommeren, men posisjonen skifter gradvis i forhold til sola, og stjernen vil om ca. 10 000 år stige midt på vinteren.