Skillet mellom Shvetambara- og Digambara-retningene gjelder i hovedsak bare munkene, ikke vanlige troende. De to retningene er ikke enige om når skillet mellom dem oppsto. Shvetambaraene mener at skillet oppsto 609 år etter Mahaviras død (han antas å ha levd 599–527 f.Kr.), mens Digambaraene mener at det skjedde 160 år etter Mahaviras død. Kildene til de to retningenes historie er imidlertid fra henholdsvis 400-tallet og 900-tallet, og kan ikke regnes som gode historiske kilder. Skillet ble endelig formulert i år 79. De to retningene har sitt kjerneområde i hver sin del av India: Shvetambara i delstatene Gujarat og Rajasthan i nordvest, og Digambara i delstaten Karnataka i sørvest. De læremessige ulikhetene mellom de to retningene er forholdsvis små, og gjelder i første rekke spørsmål om livsførsel. Det er også meningsforskjeller om hellige tekster, om Mahaviras biografi og om den oppvåknedes egenskaper. Shvetambara-munker går kledd i hvite klær og tigger sin mat i skåler, mens Digambara-munker er enda mer asketiske: de går nakne omkring og bruker ikke skåler for å tigge eller spise, men får maten rett i hendene. Nakenheten er noen steder mer å regne som et tradisjonelt ideal, ettersom det er forbudt flere steder.