Selv om dette er en av de tyngste og mest hard rock-inspirerte av samtlige Yes-sanger, er strukturen i den progressive rocken ivaretatt ved de mange temposkiftene og musikkstilskiftene. Tekstene er noe mørkere enn det Jon Anderson skrev før han forlot bandet året før denne utgivelsen. Musikken er, til tross for Andersons fravær, umiskjennelig Yes-musikk.