Den akrostikonske formen og bruken av Tora-ordene utgjør rammeverket for en detaljert bønn. Grunnlaget for bønnen blir etablert i de to første strofene ( og ): Toraen fremholdes som en kilde for velsignelse og korrekt atferd, og salmisten foplikter seg å holde seg til loven. Bønnen starter ordentlig i den tredje strofen (, v. 17). Som så mange andre salmer inkluderer denne både dramatisk klage (for eksempel versene 81–88), lykksalig pris (for eksempel versene 45–48) og bønner for liv, befrielse og rettferdiggjørelse (for eksempel versene 132–134). Det som gjør Salme 119 unik er måten disse anmodningene ustoppelig og uttrykkelig er grunnlagt på Toraens gave og salmistens lojalitet overfor den.