Opprinnelig myntet Lev Trotskij det russiske begrepet (en som reiser samme vei) i verket i 1923, for å identifisere russiske intellektuelle som støttet oktoberrevolusjonen, men som ikke var aktive revolusjonære. Betegnelsen forsvant i Sovjetunionen ettersom stalinismen la ytterligere begrensninger på ytringsfriheten i landet. Det ble deretter adoptert av Vesten, hvor det har blitt oftest anvendt nedsettende om intellektuelle, akademikere og politikere i Vesten som sympatiserte med Sovjetunionen, men som ikke meldte seg inn i sin egen nasjons kommunistiske parti. Betegnelsen har fått nasjonale oversettelser i en rekke land: i USA og Storbritannia; , eller i Frankrike; i Tyskland; eller i Italia. I Tyskland ble betegnelsen brukt i kjølvannet av det tredje rikets nederlag om personer som til tross for ikke å bli formelt dømt for å ha deltatt i krigsforbrytelser, var såpass involvert i regimet at allierte styresmakter ikke kunne rettslig frikjenne dem fra å assosieres med Wehrmachts krigsforbrytelser. Under mccarthyismen rådet det en sterk antikommunistisk stemning i USA. I boken (1958), definerte FBI direktør John Edgar Hoover fem potensielt farlige grupper som promoterte kommunistiske ideer, hvor medløper var en av dem.