I hinduismens mystiske syn på språket, eller shabda, blir betraktet som en uforgjengelig (eller «atomisk») substans i både språket og sannheten. Dette blir sett i den mystiske stavelsen Om eller Aum, som kalles (), og som kan oversettes med «den ene, uforgjengelige ting» og «en enkelt stavelse». I den monoteistiske bhakti yoga, kan både og betraktes som et symbol på eller navn på Gud.