Jordans suksess i lavere Formel-klasser inspirerte til at det ble startet et Formel 1-program for 2001-sesongen. Den første føreren til å teste for dem var veteranen John Watson. Jordan hyret så den italienske veteranen Andrea de Cesaris og belgiske Bertrand Gachot til å kjøre de første bilene, som hadde motor fra Ford. Laget fikk en solid debut med 5.-plass i konstruktørmesterskapet, og de Cesaris fikk en 9.-plass i førermesterskapet. Gachot kunne ikke fullføre sesongen etter å ha blitt sendt i fengsel for å angripe en taxisjåfør. Gachot ble erstattet av Michael Schumacher som fikk sin debut i Belgias Grand Prix. Mercedes, som Michael Schumacher kjørte sportsbil for, betalte $150 000 for at han skulle kjøre. Selv om Jordan hadde signert med Mercedes at han skulle kjøre for dem resten av sesongen, ble Schumacher signert av Benetton-Ford for de siste løpene. Jordan sendte en klage til den britiske domstolen om at Schumacher ikke kunne kjøre for Benetton, men tapte ettersom kontrakten ikke var signert ennå. Sesongen etter var det den fremtidige Champ Car-mesteren Alessandro Zanardi og den tidligere Benetton-føreren Roberto Moreno som kjørte bilene. Suksessen til Jordan ble for dyr, og laget byttet motorleverandør til Yamaha, som var mye billigere til 1992-sesongen. Med Mauricio Gugelmin og Stefano Modena som førere, slet laget med å få poeng. De fikk først poeng med en sjetteplass i det siste løpet i sesongen.