Det var ikke første gang Roma etter tradisjonen forsøkte dualistisk monark. Romulus styrte først med sin bror Remus, og deretter sammen med Titus Tatius i et dualistisk kongedømme. Etter at det romerske monarkiet ble avviklet, ble Roma styrt samtidig av to konsuler, før Julius Cæsar tok eneveldig makt som diktator. Denne legendariske tiden, hvor både Romulus, sønn av krigsguden Mars, og Titus Tatius må betraktes som fiktive figurer, ikke historiske, opptrer i moralske og pedagogiske lærefortellinger. Cicero omtalte kortfattet denne tiden, men hovedkildene greske Dionysios fra Halikarnassos og romerske Titus Livius, som begge skrev rundt 500 år etter at de påståtte hendelsene fant sted. Særlig Livius synes å indikere at eneherredømme er det beste for Roma.