Bosetningen ble først nevnt i 1495. Den fikk status som by i 1770 av Katarina II. Den viktigste leveveien til byens innbyggere var å lose skip gjennom strykene på elva Msta, som var en del av en viktig vannvei som knyttet det sentrale Russland til Østersjøen (derfor finnes et ror på byvåpenet som ble innvilget av Katarina II). Men ved midten av 1800-tallet hadde betydningen av Msta-elva som transportrute avtatt, etter åpningen av Volga-Østersjøkanalen og jernbanen Moskva–St. Petersburg.