Ennå i lang tid aksepterte de germanske rikene som regelen romersk overhøyhet. Deres herskere anstrengte seg for å oppnå keiserlig anerkjennelse og få romerske titler. Et symbol på at kun keiseren og Sasaniderrikets storkonge var suverene monarker var blant annet det privilegium de hadde til å prege herskerbildet på gullmynter. På 500-tallet ble dette fortsatt akseptert av de fleste germanske konger da de kun satte deres eget portrett etter romersk mønster på sølvmynter. Kun merovingerkongen Teodebert I (534-548) lot prege gullmynter med sitt eget bilde. Alt endret seg da keiserne etter rundt år 600 var blitt så svekket av persernes og arabernes angrep til å de kunne ha et aktivt grep i Vest-Europa. Den arabiske invasjon ødela tilsynelatende enheten i Middelhavet, og kontakten mellom Konstantinopel og Vesten ble synlig svekket.