Williams mislikte Ezra Pounds, og særlig T.S. Eliots, hyppige bruk av allusjoner og henvisninger til utenlandske språk og klassiske kilder, som Eliots dikt (1922) er et godt eksempel på. Williams på sin side foretrakk å hente inspirasjon fra det han kalte «det lokale», ved at han benyttet seg av stedsnære og hverdagslige motiver. Et godt eksempel på Williams' modernistiske lyrikk er , hans store episke diktkollasje av byen Paterson i New Jersey. Williams beskriver historiske begivenheter, mennesker og andre trekk knyttet til området, og setter derigjennom under lupen hvilken rolle poeten innehar i det amerikanske samfunnet. Han argumenterte sterkt for at lyrikere skulle forsøke å se verden slik den virkelig er, og ikke benytte seg av stilistiske grep nedarvet fra den klassiske lyrikken, eller unødvendige litterære allusjoner. I diktet forekommer linjen , og dette sitatet har siden blitt hyppig brukt som en oppsummering av Williams' poetiske «metode». Marianne Moore, en annen skeptiker hva tradisjonelle poetiske former angår, skrev om Williams at språket i hans forfatterskap var og at han anvendte typisk amerikanske uttrykksmåter.