Munker og nonner er ment til å hovedsakelig bo adskilt fra legfolk, selv om legfolket muliggjør deres praksis og livsopphold gjennom sin generøsitet og frivillige donasjoner av mat, tøy, husly og medisin. Munker som praktiserer Dhamma i henhold til den sanne læren vil være unike eksempler som praktiserende legfolk kan dra stor nytte av, og er av uvurderlig verdi ettersom deres eksempler kan veilede legfolk i deres egen utvikling av de beundringsverdige egenskapene læren fremmer.