Kondensstriper kan oppstå på to måter: Hvis luften som strømmer ut av en flymotor er fuktig, kan luften havne forbi duggpunktet. Da oppstår det kondensasjon, og stripene tar form. Flydrivstoff som bensin (stempelmotor) eller parafin (jetmotor) består hovedsakelig av hydrokarboner. Når drivstoffet brenner, går karbonet sammen med oksygenet og danner karbondioksid. Hydrogenet går også i sammen med oksygenet og danner vann, som en ser igjen som damp i eksosen. For hver liter med drivstoff som blir brent, blir det produsert omtrent en liter vann, i tillegg til vannet som allerede utgjør fukten i luften som blir brukt til å brenne drivstoffet. I store høyder slipper denne dampen ut i kalde omgivelser (når høyden øker faller temperaturen i troposfæren) som avkjøler dampen til den kondenserer til ørsmå vanndråper og/eller desublimerer til is. Millioner av ørsmå vanndråper og/eller iskrystaller utgjør kondensstripene. Avkjølingen (og derfor tiden og avstanden) dampen trenger for å kondensere gjør at kondensstripene først oppstår et lite stykke bak flymotorene. Det meste av innholdet i disse skyene kommer fra vann i den omkringliggende luften. Ved store høyder krever underkjølt vanndamp en utløsningsmekanisme for å desublimere. Eksospartiklene fungerer som denne mekanismen, og får vanndampen til å raskt omformes til iskrystaller. Kondensstriper oppstår bare hvis temperaturen på utsiden av flyet er lik eller mindre enn -57°C En vingevirvel kan også gi kondensstripe som effekt. Ved vingens tupp danner luften en virvelstrøm som fører til lavere trykk lokalt. Da kan, under gitte forhold, dugg dannes, og vingevirvelen blir synlig. Kondensstriper fra eksos er ofte mer stabile og varer lengre enn kondensstriper som oppstår ved vingespissen, som ofte blir forstyrret i kjølvannet av flyet og dermed bare varer kort tid.