Immaterialrettighetene er ikke-materielle i den forstand at de ikke knytter seg til fysiske gjenstander, men til «immaterielle» goder. Immaterialrettighetene vil riktignok materialisere seg i fysiske eksemplarer: Immaterialrettighetene utøves for eksempel ved at en patentert medisin fremstilles eller ved at en opphavsrettsbeskyttet roman trykkes som bok. Men mens eiendomsretten til boken knytter seg til den fysiske boken, knytter opphavsretten til romanen som et immaterielt åndsverk. Immaterialrettighetene er i tillegg ikke-utelukkende, i den forstand at den enes bruk av et immaterielt gode ikke reduserer andres nytte av dette godet. En fysisk bok kan bare leses av én eller et begrenset antall personer om gangen, og utelukker dermed andre fra å lese den på samme tid. Over tid vil også boken bli utslitt, slik at den ikke kan leses av noen. Romanen kan imidlertid leses av alle som har tilgang til et eksemplar, og at en person leser romanen utelukker ikke at andre kan gjøre det på samme tid.