Ordet er italiensk og har samme opphav som det engelske air (f.eks. Londonderry Air), altså en melodi. Uttrykket oppsto på 1300-tallet og betegnet da en måte å synge på. Siden etablerte det seg en fast form (ABA) hvor første del var den som presenterte motivet, andre del utviklet det og siste del ga sangeren mulighet til å improvisere over første del. Den siste delen ble ikke skrevet av komponisten, han brukte uttrykket Da Capo (fra begynnelsen) og overlot resten til solisten. Av den grunn kalles slike arier for Da Capo-arier.