Han ble den første siden Pierre Rameaus (Paris, 1725) som atter forfattet en omfangsrik danseteori på fransk. Hans teori kretser i motsetning til de fleste av 1700-tallets dansebøker ikke om selskapsdans, men om scenedans. Ved siden av sin karrere som danser og koreograf utgav ham et stort antall skrifter om sitt emne.