Det er vanlig å skille mellom et fransk, politisk og et tysk, etnsisk-kulturelt nasjonsbegrep, med røtter i henholdsvis opplysningstida og romantikken. Mens det franske har vært orientert, der nasjonen forstås som en statlig konstruksjon, har det tyske sett på nasjonen som noe som kom staten. Den franske modellen oppfatter nasjonen som et moderne fenomen, et produkt av kulturell standardisering og assimilering fra statens side, mens den tyske ikke nødvendigvis har vært assosiert med noen bestemt stat, men snarere har tatt utgangspunkt i et allerede eksisterende kulturelt fellesskap. Dette har blant annet gitt seg utslag i at Frankrike har et mer inkluderende lovverk hva gjelder statsborgerskap enn hva har vært tilfelle i Tyskland.