Ordet betyr egentlig stallmester, og i middelalderen var funksjonen opprinnelig å ha overoppsyn med kongens stall og organisere skysstjenesten for kongen. Etter hvert ble stallaren en av de høyeste embetsmennene, idet han ble leder for kongens hird og gjerne førte ordet for kongen på tinget. Embetet ble rundt 1300 erstatta av kansleren.