I løpet av første mellomepoke ble hovedguden for området, Khenti-Amentiu, etter hvert sett på som et aspekt av Osiris, og de to gudene ble gradvis smeltet sammen og sett på som samme vesen. Khenti-Amentius navn ble et epitet for Osiris. I det tolvte dynasti ble en enorm grav hogd ut av fjellet ved farao Senusret III. Assosiert med denne graven var en kenotaf (en minnetavle eller et monument over en person eller en gruppe som ikke ligger gravlagt på stedet), et kulttempel og en liten by kjent som Wah-Sut, som besto av de arbeiderne som var knyttet til byggingen.