Han lærte seg noter i en alder av 31 år, og dette ble svært nyttig for ham, fordi han dermed kunne dikte slåtter på grunnlag av nedskrevne notestubber han fikk tak i, og han kunne lære seg nye slåtter etter nedskrifter. Når Ola Mosafinn ikke spilte, drev han som handelskar og skredder, og hadde ofte skreppa med seg når han reiste på spelferder. Den lengste ferda han gjorde var til Østlandet i 1860, og da kom han så langt som til Tynset. Pengene tok imidlertid slutt, og han kom seg hjem året etter, og hadde ikke en skilling igjen da han kom hjem.