Eitinger vokste opp i Tsjekkoslovakia og flyktet til Norge i 1939. Han ble deportert og overlevde tilintetgjørelsesleirene Auschwitz og Buchenwald under andre verdenskrig. Eitinger var sentral i oppbyggingen av moderne norsk psykiatri etter krigen, og ledet i mange år Universitetets psykiatriske klinikk (UPK) på Blindern i Oslo. Han ble særlig kjent for sitt vitenskapelige arbeid om psykiske senskader hos holocaust-ofre og hos flyktninger, og hans arbeid fikk stor internasjonal innflytelse. Han regnes sammen med Torstein Dale som grunnlegger av militærpsykiatrien som fag i Norge, og har blitt beskrevet av Arne Sund som katastrofepsykiatriens «bestefar». Som professor emeritus var han knyttet til Kontoret for katastrofepsykiatri (nå Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress), som hans arbeid hadde vært med å legge grunnlaget for.