De eldste bevarte fragmenter på sanskrit er deler av to manuskripter, skrevet i buddhistisk hybrid sanskrit, som ble oppdaget i en stūpa i Gilgit i 1940-årene. Lokesh Chandra (f. 1927) publiserte fragmentene i 1999. Adhelheid Mette, som utga disse fragmentene i 2005, har sagt at de ble sammensatt i det fjerde eller femte århundre; skriften som de er skrevet i gikk ut av bruk tidlig i det syvende århundre. Fragmentene viser variasjoner mellom de to manuskriptene som er resultatet av at tekstene har gått gjennom generasjoner av kopiering. Andre sanskrit-manuskriptet daterer seg fra et århundre eller mye senere – århundrer senere enn den tibetanske oversettelsen fra det 8. århundre.