I Det nye testamente i er opptrer ikke substantivet Tartaros, men (ταρταρόω, «kaste til Tartaros»), en forkortet form av det klassiske greske verbet («kaste ned til Tartaros»), opptrer i : «For Gud skånte ikke engler som hadde syndet, men styrtet dem ned i avgrunnen, hvor de holdes i varetekt med mørkets lenker til dommen.» har gitt andre kilder for den forkortede form for dette verbet, inkludert Akusilaos fra Argos (400-tallet f.Kr.), Johannes Lydos (300-tallet e.Kr.), og en skolia på Aiskhylos' drama , som siterer Pindaros i forbindelsen med hvordan jorden forsøkte å , «kaste ned», Apollon etter at han beseiret Pyton. I klassiske tekster er den lengre formen ofte knyttet til å kaste titanene ned i Tartaros.