Faures synspunkter endret seg under den fjerde republikk. Etter en innledende motstand mot den femte republikk (han stemte mot presidentvalget ved universell stemmerett i folkeavstemningen i 1962), ble han til slutt gaullist. Gaullistpartiet, , sendte ham på uoffisielt oppdrag til Folkerepublikken Kina i 1963. I regjeringen tjenestegjorde han i ministeriene for landbruk (1966–1968), nasjonalt utdannelsesvesen (1968–1969, og var ansvarlig for å presse gjennom reform av universitetene) og sosiale anliggender (1972–1973). Han nektet å være kandidat ved presidentvalget i 1974, der han støttet Valéry Giscard d'Estaing mot gaullistkandidaten Jacques Chaban-Delmas.