Sinkhvitt hadde flere fordeler fremfor blyhivtt. Det var billig og ikke giftig, og det påvirkes ikke av sollys og svertes ikke i svovelholdig luft. Den rene hvite fargen gjør det egnet til blanding med andre farger. Brukt alene som pigment til hvit oljemaling danner det imidlertid en hard og sprø hinne som krakelerer, siden det reagerer kjemisk med oljen og danner såpe. Men denne egenskapen gjør sinkhvitt verdifull som tilsetning til senttørkende malinger med pigmenter som oker og jernoksid. Sinkhvitt alene har ikke særlig god dekkevne. Denne ulempen ble i nyere tid eliminert ved blanding med titanhvitt som er basert på titandioksid.