Under finanskrisen i 2008 var bankenes utlånsvillighet svært lav. Staten nærmest doblet sin totale gjeld, slik det fremkommer av tabellen lenger nede (SSB). Dette reduserte derimot ikke pengemengden i banksystemet i sin helthet, fordi staten utstedte statspapirer i bytte mot obligasjoner med fortrinnsrett (OMF), med en ramme på inntil 350 milliarder kroner. Aktivabalansen ble dermed justert opp tilsvarende som passivabalansen (statsgjelden økte like mye som fordringene), og likviditeten i banksystemet ble dermed uendret. Grunnen til at staten likevel ville utstede statsobligasjoner var fordi bankene som byttet til seg statspapirene fikk sikrere papirer som var lettere å omsette i markedet, sammenlignet med OMFene. Utover dette kjøpte Norges Bank opp en del av de eksisterende statsobligasjonene, noe som forbedret likviditeten i hele banksystemet. Norges Bank er den eneste kilden som kan tilføre banksystemet likviditet når tilbudet for øvrig er gitt.