Klosteret hadde 100 munker, eksklusive abbeden og dignitærene. Privilegiene og eiendelene til klosteret var svært omfattende. Dens grunnlegger David ga den landene Melrose, Eildon og andre steder; og fiskeretten på elven Tweed. Etterfølgende monarker økte eiendommen og inntektene til klosteret. Klosteret ble kjent for sin rikdom, og mange av dens abbeder var menn av betydning og ære. Waltheof av Melrose, stesønn av kong David og en gang prior av Kirkham, var abbed i Melrose fra 1148 til 1159. Han ga Melrose et rykte for hellighet og lærdom som plasserte den på linje med hus som Fountains Abbey og Rievaulx og gjorde det er det fremste klosteret i Skottland. Graven til sankt Waltheof, i kapittelhuset, ble senere fokus for pilegrimsreiser.