I 1994 ga han en pokal til Norsk Dysmeliforening, som han hadde vunnet for førsteplass på 3 000 m i 1963. Bakgrunnen for dette var at han ble «veldig fascinert og rørt over at barn og unge med dysmeli, til tross for sine små kamper, var så sterke, flinke og lykkelige». Pokalen er i dag i deres eie, og blir gitt til et nytt barn/ungdom hver sommer på bakgrunn av hvem som har utmerket seg i løpet av året eller på sommerseminaret.