Ifølge nebularhypotesen, dannes stjerner i massive og kompakte skyer av molekylær hydrogen – gigantmolekylskyer (GMC). De er gravitasjonelt ustabile, og materien vokser sammen til mindre, tettere klumper innenfor skyen. Disse fortsetter så å kollapse og danner stjerner. Stjernedannelse er en kompleks prosess som alltid produserer protoplanetariske skiver av gass rundt de unge stjernene. Dette kan gi grunnlag for planeter under visse omstendigheter, men disse omstendighetene vet man ikke mye om. Derfor antas det at dannelsen av planetsystemer er en naturlig del av stjernedannelsen. En sollignende stjerne bruker vanligvis 100 millioner år på å dannes.