Slaveriet var lovlig i Dansk Vestindia til 1848, men hennes juridiske status i selve Danmark-Norge var tvetydig; slaveriet som rettslig institusjon var i utgangspunktet knyttet til koloniene, og dansk-norske myndigheter strevde med hvordan de skulle håndtere tilstedeværelsen av slaver i moderlandet. Vilhelmines sosiale posisjon i Norge kan uansett ikke reduseres til et spørsmål om slaveri. Jon Røyne Kyllingstad skriver: Hun var allerede blitt kammertjener da hun 18 år gammel ble tatt med til Norge. Stillingen forteller at hun både kunne té seg blant overklassen, og snakke dens språk. Trolig kunne hun også skrive. Bare det måtte i datiden heve henne over den vanlige tjenerstand, også i Norge. Ekteparet Meyers husholdning på Stange bestod i tillegg til dem selv og Vilhelmine av flere norske tjenestefolk; ved folketellingen i 1801 var disse husjomfru (dvs. husholderske) Pettronelle Aalborg og de fem tjenestefolkene Christian Johansen, Ole Madsen, Henderich Povelsen, Elen Christine Erichsdatter og Anne Olsdatter.