Boken skildrer en fangstreise ombord på skipet «Pequod», sett gjennom øynene til jeg-fortelleren , som mønstrer på skipet rett før det toktet som skildres. Åpningsreplikken i boka er «». Ishmaels venn og ledsager gjennom romanen er den innfødte harpunéren . Fortellerteknisk er romanen likevel langt på vei preget av den allvitende fortellerens overblikk, men i innledningen og i epilogen, hvor Ishmael er den eneste overlevende, er førstepersonssynsvinkelen tydelig og nødvendig.