Den 6. november 1911 ble Madero valgt som president. Han var politisk uerfaren, og innrettet en liberal regjering med svak støtte fra marginaliserte grupper. Oppstander anført av Emiliano Zapata og Pascual Orozco gjorde det ikke enklere. Madero ble tvunget til å gå av etter et statskupp, ledet av general Victoriano Huerta, den 18. februar 1913. Huerta menta han var ikke dyktig nok til å lede landet i disse tider. Devvar planen å stille ham for retten.