På 1400-tallet kom det kirke på Sløgstad som ble det nye samlingsstedet. Kirken på Sløgstad er omtalt i 1722 og kan være en stavkirke fra mellomalderen, den skal ha vært korsformet. Bøndene kjøpte i 1723 kirken med tilhørende jordegods og kjøpesummen ble fordelt på gårdene i sognet - de bøndene som betalte mest fikk de beste benkeplassen, en praksis som holdt seg til omkring 1900. Bøndene fikk store kostnader med å sette det gamle «skrøbelige» bygget i stand - et bygg som ble rasert av flodbølgen etter få år. I 1725 ble det satt inn ny glassruter. Skafjell-ulykka 8. januar 1731 skadet stavkirken slik at den var så godt som ødelagt. Ved synfaring etter flodbølgen står det at «udi det søndre Kors hvor prædige-Stolen stod i Vinkelen ved Koret, er icke noget inden Kirchen tilbage, icke heller prædige-Stolen.» Kirken ble i 1722 oppmålt til 36x22 fot (skipet) med et kor på 20x22 fot og to korsarmer på 20x22 fot hver, som ga et samlet gulvareal på 2596 kvadratfot. Korsamene ble trolig tilbygd senere og i tømmer selv kirken ellers var i stavkonstruksjon. Den fikk trolig tårn omkring 1700, et våpenhus på 12x10 fot utgjorde trolig tårnfoten. Til sammenligning er Heddal stavkirke 1626 kvadratfot og Urnes stavkirke 864 kvadratfot. Den tapt stavkirken i nabobygden Norddal var omkring 3000 kvadrat og korsformet.