Andre redegjørelser om elvens opprinnelse og dens navn er gitt av Stefan av Bysants, Strabon, og Plutark. Strabon foreslår en meget oppfinnsom tolkning av legenden om Akheloos, og de alle er i henhold til ham selv oppstått fra elvens vesen og særpreg. Elvens rumling kan minne om en okses brøl; dens buktning og utstrekninger ga opphav til fortellingene om at han kunne forvandle seg til en slange og om hans horn; dannelsen av øyene ved elvens munning krever ingen forklaring. Hans kappestrid med Herakles viser til demningen som Herakles lagde ved å snevre elven til og således skaffet seg lange trakter som ble benyttet for å kultivere landet ved overrisling, noe som er uttrykt av overflødighetshornet.