Aspelin, som anses å være grunnleggeren av den arkeologiske forskningen i Finland, innledet sine studier ved Helsingfors universitet i 1862, fikk magistergraden i 1869. Hans forskningsinteresser omfattet så vel Finlands som de finsk-ugriske folkens tidlige historie. Årene 1871–1873 gjennomførte han en lengre studiereise til museer i Russland og forsvarte sin doktorsavhandling i 1875. Aspelin bedrev også museumsstudier i Skandinavia, Tyskland og Baltikum. Sistnevnte år ble han amanuensis ved universitetets historisk-etnografiske museum, men allerede i 1867 hadde han hatt lignende arbeid ved statsarkivet i Helsingfors. Tittelen filosofisk doktor fikk han først i 1877 og samtidig utkom første delen av i en serie av fem i det store bildeverket . Det, som var en slags supplement til doktorsavhandlingen, vakte internasjonal oppmerksomhet og ble oversatt til franske. Aspelin arbeidet som ekstraordinær professor i ved Helsingfors universitet 1878–1885 og publiserte sistnevnte år den første oversikten over Finlands tidlige historie, . Den var en sammenfatning av hans arkeologiske forskningsresultat som omhandlet Finland og skrevet i en populær stil.