I Nord-Europa og i Norden hadde kileformasjon lange tradisjoner. Germanernes og frankernes fremste angrepsformasjon var nettopp å angripe i kileformasjon. På tysk omtalt som eller («villsvinhode», «kile») er et tilsvarende tysk begrep for å beskrive angrepsformasjonen til det forhistoriske infanteriet til de keltiske og germanske stammene i kampen mot romerne. Den ble brukt til å tvinge de romerske styrkene til å splitte og ble senere brukt spesielt på de svakeste enhetene.