Stålutvalget ga sin innstilling i september 1981. Det ble påpekt som en svakhet for Jernverket å ha en eksportandel på 70 %. Dessuten hadde Jernverket en konkurranseulempe i forhold til utenlandske stålverk som i et normalår utgjorde 150–200 millioner kroner. Ut fra et rent bedriftsøkonomisk synspunkt mente stålutvalget at en nedleggelse var nødvendig. Imidlertid var de samfunnsøkonomiske konsekvensene for distriktet så store at nedleggelse ville være uaktuelt. Istedenfor var det gode grunner til å se på ny og mer lønnsom virksomhet. Interessante muligheter som ble pekt på var produksjon av aluminium, ferrolegeringer og aluminiumoksid.