I oktober 2001 åpnet Bowie , en veldedighetskonsert for ofrene i terrorangrepet 11. september 2001, med en minimalistisk framføring av Simon & Garfunkels sang «America», etterfulgt av «Heroes» med fullt band. I 2002 ble albumet utgitt, fulgt av en turné i Europa og Nord-Amerika det neste halve året. Londons årlige Meltdownfestival, hvor Bowie var blitt utnevnt til kunstnerisk direktør samme år, markerte starten på turnéen. Blant artistene han valgte til festivalen var Philip Glass, Television og Dandy Warhols. Foruten låter fra det nye albumet, framførte han også låter fra perioden rundt . Deretter fulgte albumet (2003) som også ble etterfulgt av en konsertturné med et antatt totalt antall publikummere på rundt , langt mer enn noen andre artister i 2004. En hendelse utenom det vanlige var under Norwegian Wood-konserten i Oslo den 18. juni, da en kjærlighet på pinne fløy gjennom luften og traff Bowie i øyet. En sjokkert Bowie ble stående og vri seg i smerte mens han ropte: «Jeg har bare ett øye, din jævla idiot. Heldigvis traff du det riktige!» Det var en kvinne i 30-åra som var årsaken til uhellet: «Det er som i en sakte film, som går om og om igjen. Jeg ser kjærligheten fly ut av handa mi og rett mot David Bowie. Sakte, sakte, men i virkeligheten veldig fort. Like før den treffer, vrir Bowie litt på hodet. Det er maksimal uflaks. Jeg ser kjærligheten slå inn i øyet på ham.» Det gikk bra med Bowie, men en uke senere da han spilte på en festival i Scheeßel i Tyskland, fikk han plutselige smerter i brystet. Han ble senere diagnostisert med en akutt blokkert blodåre, noe som krevde en hjerteoperasjon og resulterte i at de 14 gjenværende konsertene på turneen ble avvlyst. Senere samme år førte hans interesse for buddhisme til at han ga sin støtte til tibetanernes sak, gjennom å holde en støttekonsert for Tibet House i New York.