Sørstatene hadde øyensynlig en grobunn for en rik litterær tradisjon som til tross for individuelle nyanser har umiskjennelige trekk. I denne delen av USA var man i opprør mot den tradisjonen man utgikk fra, lenge før andre deler av USA begynte å sette spørsmålstegn ved sin bakgrunn og den amerikanske drømmen. I nederlagsstemningen etter først borgerkrigen, deretter den andre verdenskrigen er både tid og sted til stede i det vedvarende sørstatsdramaet. I løpet av slutten av 1960-tallet synes det som om sørstatslitteraturens gotikk var i ferd med å tape seg og stagnere eller henfalle i pastisj. Flannery O'Connors mening var at med moderniseringen av USA var sørstatene ikke lenger så svært annerledes enn resten av USA. Den sørstatsforfatter som holder fast ved William Faulkner eller William Styrons bilde av sørstatene kom lett til å virke parodisk.