Laurent var en komplisert person å ha med å gjøre og hadde en viss ubalanse. Ledet i sine handlinger av følelser og stemninger, fulgte han sine sympatier og antipatier og kunne lett dukke opp spontant og energisk i sine uttrykk. Andre ganger var han igjen full av melankoli og dysterhet. Men når det gjaldt den katolske kirke, var han full av energi og kompromissløs, alltid stridbar. Han så på seg selv som en kjemper for en ortodoks tro, full av motvilje mot alt som smakte av hermesianisme. Skjønt solid utrustet med mye teologisk kunnskap, var han imidlertid mindre en lærd enn en agitator og angriper. Hans mot, oppriktighet og fromhet inspirerte respekt selv hos hans motstandere.