Tradisjonelt tilskrives forfatterskapet den sørindiske munken Nāgārjuna, som levde i det første eller andre århundre e.Kr. Den tolker prajñāpāramitāsūtraen i 25 000 vers i henhold til de standpunkter som er gitt i Nāgārjuna's hovedverk en grunnleggende avhandling om middelveien . Senere forskning har vist at forfatteren sannsynligvis stammet fra Kushriket, en statsdannelse som strakk seg fra det nordlige India inn i det som nå er Pakistan og Afghanistan. Det dreier seg om en forfatter som opprinnelig tilhørte de gamle skolene eller , men som hadde omvendt seg til Nāgārjuna's filosofi .