I 1825 giftet hun seg med sin «sosiale fetter» Knud Ibsen. Begge ektefellene tilhørte den tett sammenvevde Pausfamilien på Rising og i Altenburggården, det vil si storfamilien til søskenparet Hedevig og Ole Paus, og Knud var oppvokst på Rising som Ole Paus' stesønn. Knud var også biologisk halvbror av Marichens jevngamle «sosiale bror» Henrik Johan Paus – oppkalt etter Knuds far – som vokste opp i Altenburggården. Samme år som giftermålet etablerte Knud selvstendig virksomhet som detalj- og trelasthandler i Skien med lillebroren Christopher Blom Paus – Marichens fetter – som assistent, og Marichen flyttet da inn hos dem i Stockmanngården. Senere overtok Knud og Marichen Altenburggården og andre eiendommer fra hennes mor. Tidlig i 1830-årene var Knud en av Skiens mest velstående kjøpmenn. Etterhvert fikk han økonomiske problemer, men han holdt seg i flere år flytende gjennom å ta opp store lån. Familien måtte selge Altenburggården i 1835 og flyttet året etter ut til den herskapelige lystgården Venstøp, der de bodde til 1843. I 1843 flyttet familien Ibsen til et hus på Snipetorp som de fikk låne av Christopher Blom Paus. Der bodde Knud og Marichen til 1865. Knud forsøkte seg frem til 1850-årene med en viss suksess i ulike forretninger og yrker, men i 1850-årene gikk familien Ibsen økonomisk og sosialt i oppløsning. De siste årene bodde hun hos datteren Hedvig mens Knud bodde alene på hybler i Skien. Hedvig og sønnen Ole hadde sluttet seg til Lammersbevegelsen, men Marichen var aldri selv medlem av menigheten.