Hun begynte i 1635, året etter ankomst, å holde jevnlige møter for å diskutere søndagens preken. Diskusjonene ble til tydelig kritikk av prestene. Hutchinson og hennes tilhengere ble anklaget for å være og mente at bare Gud kunne avgjøre hvem som ble frelst. Antinomisme ble ansett som kjetteri og innebar lovlydighet var uten betydning for frelse. Hutchinson skrev aldri ned sin betraktninger og var forsiktig med å uttale seg offentlig, og det er uklart om hun egentlig forfektet antinomisme.