Frankrike, Belgia, Italia og Sveits undertegnet i 1865 en avtale som etablerte Den latinske myntunion. Dette var en valutaunion som hadde som formål å samle flere europeiske lands valuta til en felles valuta. Nasjonalrådmann Joos foreslo i 1879 at retten til å utstede valuta skulle overføres til konføderasjonen, men dette forslaget ble avslått i 1880. Nasjonalrådmann Cramer-Frey foreslo i 1885 å etablere en egen sentralbank, men også dette forslaget ble avslått.