Til de to førstnevnte manuskriptene, som kun finnes i fragmenter, føyer det seg dessuten to mindre diktverk, begge kalt – . Senere tradisjoner kommer fra et samleverk kalt for (ca. 1240), som var markant forskjellig fra de tidligere fortellingene skrevet av Thomas og Béroul. ble den mest vanlige middelalderfortellingen om Tristan og Isolde, og den ble bakgrunnen for skriftene til sir Thomas Malory, en engelsk forfatter som skrev (, ca. 1469). I år 1900 gav den franske litteraturhistorikeren Joseph Bédier (1864–1938) ut en rekonstruksjon av diktet i moderne fransk prosa, hovedsakelig basert på Bérouls versjon. Bediers versjon er tre ganger oversatt til norsk; først av Trygve Width i 1952, deretter av Lorentz Eckhoff i 1967 og nylig av Karin Gunderen i 2019, de to siste til bokserien Thorleif Dahls Kulturbibliotek.