Siden atmosfæretrykket varierer som følge av værforhold, skal høydemåleren justeres etter det aktuelle atmosfæretrykk. Hvis maskinen flyr mellom to områder med ulike barometertrykk, vil høydemåleren etterhvert vise feil høyde, og instrumentet må justeres. Tradisjonelt har det ikke vært utstyr i luftfartøyet selv som kan bestemme virkelig høyde over bakken/havnivå og slik følge med i og korrigere for endringer i lufttrykket. Særlig problematisk er situasjonen hvor et luftfartøy beveger seg fra et område med høyt trykk (vanligvis forbundet med «godt» vær) mot et område med mye lavere trykk: Selv om det holder samme trykkhøyde, vil det etter hvert komme nærmere bakken. Dersom en flyr over øde områder uten meteorologiske stasjoner, får en ikke nødvendig informasjon til å stille inn riktig høydemålersetting. Under instrumentforhold eller over konturløst terreng,kan dette dersom det ikke korrigeres for eksempel ved sammenligning med andre instrumenter, så som radiohøydemåler eller GNSS, eller det legges inn ekstra sikkerhetsmarginer, føre til at fartøyet treffer bakken. Denne effekten utgjør 27 fot pr hPa endring i lufttrykket. Ved flyging fra et sted med normalt lufttrykk (1013 hPa) til et sted med et kraftig lavtrykk på 980 hPa vil denne effekten gjøre at luftfartøyet er nesten 900 fot lavere enn det høydemåleren i førerkabinen viser.