Venderkrigene, mellom vendiske stammer med tilhold på østersjøkysten og østover og danskene på de danske øyer og landskap, hadde pågått i lang tid. Det hadde vært årlige organiserte «vendertogt» siden 1159 med kong Valdemar den store og biskop Absalon i Roskilde som hærledere. Hensikten var å sette en stopper for videre sjørøveri og overfall, dernest var det også et slags korstog med for å omvende de hedenske venderne, noe hadde vært et kirkelig mål siden 1147. Etter erobringen av Rügen i 1169, som deretter ble underlagt dansk overherredømme, fortsatte danskene østover til Pommern. Dette var ikke bare som svar på tidligere piratvirksomhet fra de uregjerlige venderne, men også som følge av territoriale ambisjoner, i konkurranse med tyskerne som ekspanderte nordøst.