Fram til 1600-tallet var det lite bebyggelse i området, stort sett bare spredte gårder. Områdene rundt Røros ble brukt til sommerbeite, jakt og fiske. Det levde også et betydelig antall sørsamer i området. Da det ble oppdaga en stor kobberåre i fjellet, beordra kong Christian IV av Danmark-Norge i 1644 at gruvedriften skulle startes opp, som det andre stedet i Norge etter Kvikne (fra 1630). Den første gruva på Røros var Gamle Storwartz gruve. To år seinere, i 1646, ble Røros bergstad grunnlagt. Kongen oppretta dette året også et område kalt Circumferensen, hvor det nyoppretta selskapet Røros Kobberverk hadde monopol på utvinnelse av naturressurser og bøndene ble tvunget til å arbeide for selskapet mot ei viss betaling. De hadde én dag fri i uka én måned fri hvert år, slik at de også skulle få tid til å drive med landbruk. Circumferensen omfatta også vintertransporthytta, samt Femundshytta i Tufsingdalen. Sistnevnte ble oppført i 1739, og ble nedlagt i 1822.