Noras viktigste arbeid er syvbindsverket (1984-92), som fikk betydning for nasjonalismeforskning og -debatt. Utgangspunktet er en distinksjon mellom minne (erindring, hukommelse) og historie. Distinksjonen har røtter hos Nietzsche, som skilte mellom den tørre og livsfornektende historie og det handlingsorienterte livet, men fremfor alt støttre den seg til sosiologen Maurice Halbwachs's idé fra 1920-talet om det kollektive minnet, ett uttrykk han i sin tur hentet fra sin lærer Émile Durkheim. Mot bakgrunn av filosofiske og psykologiske idéer om hukommelsen hos Sigmund Freud og Henri Bergson viet Halbwachs' forestilling om hukommelsen til å gjelde menneskers fellesskap. Fellesskapet, foreslo han, kan ikke tenke uten hukommelse, og hvert fellesskap har en erindring skilt fra andre samfunn. Nasjonen er et slikt erindringssamfunn.