Tankene om oppstod i rasistiske og nasjonalistiske miljøer tidlig på 1900-tallet og ble en viktig bestanddel av idegrunnlaget for nazismen. Begrepet ble første gang brukt av den tyske forfatteren August Winnig (1878—1956), men ble i det nazistiske Tyskland et realpolitisk slagord med utgangspunkt i boka («Nyadel av blod og jord») fra 1930, skrevet av landbrukspolitikeren og raseteoretikeren Walter Darré (1895–1953). Slagordet spilte også på uttrykket («blod og jern») som er hentet fra et berømt sitat av Otto von Bismarck, Tysklands første kansler: «Tidens store spørsmål avgjøres ikke med taler og majoritetsbeslutninger, men med blod og jern.» Det kom ut en rekke bøker som fulgte Darrés eksempel, en nazistisk bondelitteratur som fortalte hvordan industrien trakk tyskerne vekk fra hjembygda og til de jødedominerte byene.