Relieffer fra veggene på Solebtempelet i Nubia og scener fra nevnte Kheruefs grav i Teben, har framstilt Amenhotep som en synlig svak og syk figur. Forskere mener at han i sine siste år led fra artritt (leddbetennelse) og ble overvektig. Det har generelt blitt antatt av en del forskere at Amenhotep anmodet og fikk fra sin svigerfar, Tushratta av Mitanni, en statue av Ishtar av Ninive — en legegudinne — for å lege ham fra hans mange plager, inkludert verkebyller i tennene. En kildesporingsundersøkelse av hans mumie viste at han antagelig var konstante smerter i løpet av sine siste år grunnet hans nedslitte og hullbefengte tenner. En analyse av Amarnabrev EA 23 av William L. Moran som gjennomgikk avsendelsen av den babylonske gudinnen til Teben, støtter ikke den populære teorien. Ankomsten av statuen er kjent for å ha sammenfalt med faraos ekteskap med Tadukhepa, Tushrattas datter, i faraos «36. regjeringsår, den fjerde måneden av vinteren, dag 1». Tushratta forteller aldri i EA 23 at statuen ble sendt for å lege farao for hans plager, isteden skriver Tushratta kun at «Må Šauška (=Ishtar), himmelens herskerinne, beskytte oss, min bror og meg i 100 000 år, og må vår herskerinne gi oss begge stor glede.» Mest sannsynlig ble statuen sendt til Egypt for å velsigne bryllupet mellom Amenhotep III og Tadukhepa slik hun tidligere hadde blitt sendt for Amenhotep III og Gilukhepa.