Hans analyse av de andres svik, sett i lys av hans egen tilsynelatende tapperhet fører ham også inn i en analyse av sitt eget liv og sine egne verdier. Han, som kalles «den plettfrie» av vennene, erkjenner at hans eget kjærlighetssvik har vært medvirkende til andres nederlag og svik når han møter igjen sin egen sønn som torturist i nazistenes tjeneste. Han tar også opp til vurdering sin egen kjærlighetsevne.