Det grunnleggende formdannende prinsippet i eddadiktene er stavrimet. Stavrimet oppretter lydforbindelser mellom nærliggende trykktunge stavelser i det språklige forløpet. Til forskjell fra enderimet, som har lydlikhet fra trykktung vokal og ut, har stavrimet lydlikhet i framlyd i de trykktunge stavelsene: ól tér ortna, ígr fold í mar, / verfa af imni eiðar stiornor; / geisar mi við ldrnara, / leikr ár iti við imin siálfan.