Etter krigen var han skuespiller ved Deutsches Schauspielhaus i Hamburg og arbeidet i en periode for radiostasjonen NWDR. Krüger begynte filmkarrieren med (1949) og ble i 1950-årene en populær skuespiller i Tyskland. I midten av 1950-årene søkte han karrieremuligheter i Paris og London. I Paris ble han i 1954 avvist av Yves Allégret, som hadde «fått nok av tyskere». På tidlig 1950-tallet medvirket han i to-tre filmer årlig, stort sett lettbeinte filmer. I 1953 medvirket han i den romantiske komedien som regissøren Otto Preminger laget en engelsk versjon av ( med William Holden og Maggie McNamara) der Krüger hadde en birolle. Etter dette søkte Krüger seg til roller internasjonalt. Han hadde større suksess i London og hadde i 1957 hovedrollen i den britiske krigsfilmen (regi ved Roy Ward Baker) som ble hans gjennombrudd. Krüger sier selv at gjennombruddet i 1957 var overraskende fordi tyskere ble sett på med skepsis på den tiden. Dette var en av de første etterkrigsfilmene med en sympatisk tysk hovedperson og filmen omhandlet Franz von Werra som rømte fra en alliert fangeleir. Publikums identifisering med den sympatiske Werra skyldes særlig Krügers fremstilling. I 1958 fremstilte han en naiv tysk utvekslingsstudent i den romantiske komedien . I 1959 medvirket han i regissert av Joseph Losey.