Sovjetunionen hadde fått sine første DC-2 i 1935 og før Andre verdenskrig hadde Sovjet anskaffet i alt 21 DC-3 ledsaget av en vederlagsfri lisens for bygging av egne fly. Lisunov tilbrakte to år mellom 1938 og 1940 hos Douglas Aircraft Company, og modifiserte C-47 til den russiske versjonen som fikk betegnelsen PS-84 (Passashirsky Samolyot 84, passjerfly bygget ved flyfabrikk nr.84). Til tross for at det var bestemt at det skulle foretas så få endringer som mulig, ble det hos GAZ-84 dokumentert over 1200 endringer av Douglas' tegninger. Det var ingen lett oppgave å endre alle tomme-mål til metriske. En del av endringene var vesentlige. For bruken av de russiske Shvetsov-motoreene var det praksis at disse skulle være fullstedig innelukket av hensyn til de ekstremt lave temperaturer russiske fly opererte under. Flyet fikk et noe kortere vingespenn. men mange andre endringer var mindre synlige. Synlige endringer omfattet bl.a. passasjerdøren som ble flyttet til høyre side. En topp-hengslet lastedør ble plassert på venstre side i stedet for den opprinnelige passasjerdør. Strukturelle forandringer omfattet noe tykkere alumimumsplater i skroget, siden standard metriske mål ikke helt eksakt samsvarte med amerikansk. Andre vesentlige konstruksjoner som avvek fra de originale, var slike som braketter for motormontasje, understell, hjul og dekk. For å kunne operere under arktiske forhold ble understellet tilpasset for montering av ski.