I 1893 tok han en doktorgrad på avhandlingen «Den moderne statsøkonomis grundlæggelse ved Adam Smith». Oskar Jæger var professor i sosialøkonomi ved Universitetet i Oslo, og studerte særlig finansteori, konjunkturteori og annen makroøkonomi. Han var stipendiat fra 1898 og professor 1902–1930. Han sto likevel i opposisjon til det dominerende fagmiljøet ved slutten av sin karriere, etter at sosialøkonomimiljøet i Oslo ble mer radikalt. Men før den såkalte Osloskolen dominerte ved Universitetet i Oslo, var det Jæger som var den anerkjente, norske autoritet innen studiet av makro- og statsøkonomien. Jæger var påvirket av Den østerrikske skole, han stilte seg helt bak kapitalrenteteorien og marginalnytteteorien fremmet av dem. Jæger innså i likhet med kollegaen, den mer politisk sosialistiske Ragnar Frisch, at staten måtte øke kostnadene under krise og stimulere produksjon og forbruk, men fikk ikke de borgerlige partiene til å omfavne denne innsikten.