Mens han var i Aberdeen forsøkte Gregory holde en serie med medisinske forelesninger, men det var for få medisinske studenter for å opprettholde undervisningen. Han ble også et aktivt medlem av Aberdeens filosofiske samfunn. De forelesninger som han presenterte der ble senere samlet og utgitt anonymt i boken (, 1765). Han mente at en universell menneskelig natur (karakter) kunne bli avdekket gjennom vitenskapelige eksperiment, og de viktigste elementer i menneskelig natur, slik han så dem, var fornuft og instinkter. Han skrev at «oppgaven å forbedre vår egen natur, å forbedre menneskets posisjon, innebærer en passende utvikling og øvelse og tjene som en korreksjon på den». Han mente at ved å studere den naturlige verden blir man ledet til en kultivering av god smak og til en religiøs forståelse.