Lützows strategiske plan for forsvaret av det sønnenfjellske Norge var basert på å forsøke unngå en direkte konfrontasjon med den svenske invasjonshæren som ønsket å eliminere den norske hæren og å innta den strategisk viktige Akershus festning. Gjennom en unnvikende krig der han ikke møtte fienden i direkte kamp og gjennom byggingen av gode forsvarsstillinger kunna han holde svenskene stangen inntil forsterkninger kunne komme. Vinteren gjorde det vanskelig for svenskene å rykke fram når de få farbare veiene var blitt sperret av norske avdelinger. Lützow kunne dessuten overvåke og forstyrre fienden med sine fåtallige, men effektive skiløpere. Ved å gjøre tiden til sin allierte ville han slite ut svenskene. Forsyningstjenesten mellom hæren, styrkene som lå ved Fredrikstad og Fredrikshald (Halden) og hjemlandet var dårlig og det ville lett oppstå matmangel i avdelingene.