Harriet Backer arbeidet i realisme-tradisjonen innen malerkunsten, der hun regnes både som naturalist og en tidlig impresjonist. Hun var sentral i kretsen av Fleskum-malerne som møttes på Fleskum gård i Bærum sommeren 1886. Backers forståelse for lyset og hennes fargebruk, er neon av hennes fremste kvaiteter. Hennes kunstforståelse kan da også forstås som "l'art pour l'art ("kunsten for kunsten(s skyld)", altså at kunsten har en verdi i seg selv, uavhengig av motivet f.eks. Harriet Backer vant sølvmedalje på Verdensutstillingen i 1889 og fikk Kongens fortjenstmedalje i gull i 1908. Fra 1921 mottok hun Statens kunstnerlønn. Hun ble æresmedlem i Norsk Kvinnesaksforening i 1920.