Med unntak av Romerbrevet er alle brevene skrevet til kristne i byer som Paulus selv hadde besøkt, og menigheter som han selv hadde deltatt i etableringen av. Menighetene han skrev til framstår gjennom brevene som et godt organisert nettverk av menigheter i det romerske imperiets største byer, langs en akse fra Antiokia i Syria til Roma. Brevenes hilsner til navngitte personer gjenspeiler nettverksbygging, og i teksten forøvrig er han påpasselig med å minne om sin egen autoritet, og advare mot andre omreisende forkynnere. Romerbrevet er et unntak fra regelen om at brevene er skrevet til et nettverk han selv hadde bygget opp, det ble skrevet som en egenintroduksjon i forkant av Paulus' reise til Roma. Romerbrevet har derfor mer preg av å være en teoretisk refleksjon, og mindre preg av å være en veileder til menighetslivet.