Et annet trekk ved valget var den sterke framgangen for Lega Nord, et parti dannet som en føderasjon av flere mindre regionale partier, der Lega Lombarda og Liga Veneta var de viktigste. Valget i 1992 var den første bekreftelsen på at Lega Nord var en maktfaktor en måtte regne med. Mens Lega Nord var en reaksjon mot korrupsjonen, var La Rete en reaksjon mot den organiserte kriminalitetens innflytelse i politikken. 1992-valget førte til den største endringen i det partipolitiske landskapet siden den andre verdenskrig. De tradisjonelle partiene og opposisjonen på venstresiden mistet sammenlagt 10,8 % av velgerne. De tre største partiene gikk tilbake fra samlet 75,2 % av stemmene i 1987 til 59,4 % i 1992. Endringene som fant sted ved valget i 1992 skulle imidlertid vise seg å være små sammenlignet med de endringene som skulle finne sted ved valget i 1994. Som et resultat av ble det avslørt omfattende korrupsjon. Disse avsløringene kom til å føre til at de fleste av de partiene som hadde dominert italienske regjeringer siden andre verdenskrig gikk i oppløsning og forsvant, noe som åpnet opp for nye partidannelser. Endringene som skulle finne sted har vært så omfattende at man har omtalt den følgende perioden som “den andre republikk”, i motsetning til den foregående perioden, som blir omtalt som “den første republikk” (til tross for at det ikke har funnet sted noen omfattende konstitusjonelle endringer).