Da krigens gang hadde vendt tydelig mot Sentralmaktene mistet Østerrike-Ungarn sin befolkning tillit i sine allierte land, og selv før våpenhvilen i november hadde radikal nasjonalisme ført til flere uavhengighetserklæringer i Sør-Sentral-Europa etter november 1918. Da den sentrale regjering hadde opphørt å operere i store områder var disse områdene uten en regjering, og mange nye grupper forsøkte å fylle maktvakuumet. I denne perioden led befolkningen av matmangel, og var, for det meste, demoralisert av tapene lidd under krigen. Forskjellige politiske parter, fra ihuga nasjonalister, til sosialdemokrater, til kommunister forsøkte å opprette regjeringer i de forskjellige nasjonaliteters navn. I andre områder grep eksisterende nasjoner som Romania inn i områder de anså som deres. Disse bevegelser skapte -regjeringer som gjorde livet mer komplisert for diplomater, idealister og de vestlige allierte.