Bystaten Venezia ble grunnlagt som en trygg havn for folk som rømte fra forfølgelse på det europeiske fastlandet i kjølvannet av Vestromerrikets sammenbrudd på 400-tallet. I dets tidligste år hadde den en blomstrende salthandel. I de påfølgende århundrene ble bystaten etablert som et talassokrati (fra gresk Θαλασσο-κρατία, «havherredømme»). Den dominerte handelen i Middelhavet, særlig handelen mellom Europa og Nord-Afrika, foruten også til og fra Midtøsten. Venezias flåtestyrke ble brukt i korstogene, mest kjent under fjerde korstog da Konstantinopel ble plyndret. Venezia fikk territoriale erobringer langs Adriaterhavet og siden også i Egeerhavet. Byen fikk en ekstremt rik samfunnsklasse av handelsmenn som støttet kunst og arkitektur langs byens laguner. De drev også bank for resten av Europa. Byen var fødestedet for en rekke europeiske utforskere, særlig Marco Polo, foruten barokkomponister som Vivaldi og Benedetto Marcello.