Til styret i Jernverket ble følgende valgt: Sven Arntzen (formann), Theodor Broch (varamann), Johannes Gahr (viseformann), Alf Ihlen (varamann), Sigval Bergesen d.y., Robert Lepsøe (varamann), Tor Skjønsberg, Christian Brinch, Bråthen (sekretær), Fredrik Vogt, Parelius Berntsen, Drogseth og Amundsen. Styret var en forsamling som i det vesentlig representerte teknologi, næringsliv og offentlig forvaltning. Selv om Arbeiderpartiets utvalg for offentlige bedrifter hadde påpekt viktigheten av at styret i statsbedriftene fikk medlemmer som delte arbeiderbevegelsens samfunnssyn, så fikk allikevel høyresidens næringslivsfolk innta slike posisjoner. Det til tross for deres skepsis til statsbedrifter og bedriftsdemokratiske rettigheter. Når Arbeiderpartiet allikevel valgte disse personene har forklaringer vært at det ville vært umulig å finne folk med industriell lederkompetanse i egne rekker. Arbeiderpartiets industripolitiske talspersoner anså det som helt selvsagt at statsbedriftene skulle være like effektive som de private. I valget mellom forretningsmessig effektiv drift og sosiale hensyn ble det første valgt. Mennene som ble valgt til styret hadde også meget bredd kontaktnett i teknologiske miljøer og markedet som skulle betjenes. Enda et poeng er at jernverkets styre representerte samarbeidsånd og forsoning etter andre verdenskrig. Jernverkstyret bestod kort sakt av høyt respekterte menn fra forskjellige deler av samfunnslivet.