Begrepet 'bredspor' ble også brukt i Norge fram til ca. første verdenskrig som betegnelse på det vi i dag kaller normalspor, og da som en motsetning til 1 067 mm smalspor som det inntil ca. 1900 var den meste utbredte sporvidden i Norge, altså den de facto normale sporvidden i Norge. Det var en lang politisk strid i Norge på siste fjerdedel av 1800-tallet mellom "bredsporister" og "smalsporister". Bredsporforkjemperen ble ledet av ingeniøren og industrigründeren Henrik Christian Fredrik Størmer, mens jernbanedirektør Carl Abraham Pihl kjempet for sin egen oppfinnelse, 1067-mm-smalsporet. De bredsporede vant ved vedtaket i 1898 om en bredsporet Bergensbane.