Han ser ut til å ha vært dominerende og voldelig, men ikke uten godhet. Noen karakteristiske fortellinger blir fortalt om ham av Al-Tabari. Hans fars sympatier hadde vært med adelsmennene og prestene. Hormizd beskyttet det vanlige folket og innførte en streng disiplin i sin armé og ved hoffet. Da prestene krevde forfølgelser av de kristne, nektet han på grunnlaget av at tronen og styret kunne bare sikres gjennom godviljen fra begge religionene. Konsekvensen var at han pådro seg sterk opposisjon i de styrende klassene, som førte til mange henrettelser og konfiskasjoner.