Også rådhuset ble antatt brannsikkert – det stod ute på en åpen plass og var dessuten oppført i mur. Kuppelen var riktignok i tre, men kledd i tinn. Allerede før midnatt var rådhuset flere ganger blitt satt i brann etter å ha blitt truffet av flyvende gnister eller brennende trestykker fra brannen som ennå befant seg langt i sørvest. En gang hadde en slik gjenstand kommet inn gjennom et åpent vindu. Disse branntilløpene ble slukket straks. Da flammene nærmet seg etter midnatt, ble det sagt at rådhuset var det eneste huset i strøket som ville overleve brannen. Ved 130-tiden landet et brennende trestykke på rådhuskuppelen. Kledningen av tinn forhindret ikke at kuppelen snart stod i full fyr. Den svære rådhusklokken begynte å kime. Brannen spredte seg med slik fart at brannvakten i rådhustårnet måtte skli ned gelenderet for å redde livet.