I kildene knyttes oppfattelsen av det uavvendelige hyppig til forestillingene om Ragnarok; verdens undergang beskrives som noe som på et eller annet tidspunkt vil skje – spørsmålet er kun hvor lenge til det vil skje. Hele tiden forsøkte gudene, særlig Odin, iherdig å vinne tid og skyve tidspunktet fram i tid. Skjebnen vil dog til slutt innhente alle, også gudene. Ragnarok betyr at gudene mister kontrollen over verden som død og gudene med den. I norrøn sammenheng ble døden oppfattet som en konkret tilstand som var assosiert med alt det som gudene ellers forsøkte å unngå. Innen Ragnarok hadde de vært alle andre vesener overlegen og gjennom sin kontroll over verden opprettholdt en balansert orden. Ved Ragnarok fikk naturen overtaket og dens iboende dødelighet kom også til å omfatte gudene. Fortellingen om Ragnarok avspeilte den frykt og respekt som det norrøne samfunn hadde for naturens krefter.