Rørosvidda var i større grad skogkledt før Røros Kobberverk ble etablert i 1644. Verket ble gitt utstrakte rettigheter til naturressurser som malmforekomster, vann og skog innenfor et stort område rundt Røros, avgrenset av den såkalte cirkumferensen, dvs. en sirkel med radius ca. 45 km fra Øvre Storwartz gruve. Området omfattet således Rørosvidda som angitt over, i tillegg til Os og Tolga kommuner. Den tids gruvedrift og kobbersmelting krevde store mengder ved, og medførte utstrakt snauhogst i stadig større områder, mens barskt fjellklima og etterhvert også svovelholdig røyk fra smeltehyttene begrenset tilveksten av skog. I våre dager er skogen igjen iferd med å innta Rørosvidda.