Han ble første gang nevnt i 1544 da han betalte en bot for et drap i Bergen, hvor han hadde tjenestegjort som fogd under sin bror. Han ble utnevnt til Norges rikes kansler og dermed øverste leder for det norske rettsvesenet i 1547; den sist utnevnte var Morten Krabbe, som døde i 1542. Han mottok en rekke len i Norge i 1556. Han deltok som sentral norsk representant i forhandlingene med hansestedene i Odense i 1560. I 1563 returnerte han til Danmark, der han ble utnevnt til admiral året etter og aktivt deltok i sjøkrigen mot svenskene. Disse aktivitetene gjorde at det ble konstituert en etterfølger som norsk kansler i 1565 og utnevnt en ny kansler i 1568.