Den ugjestmilde Namibørkenen var en formidabel barriere for europeisk utforskning frem til sent i det 18. århundre da reisende, handelsmenn, jegere og misjonærer utforsket området. I 1878 annekterte Storbritannia Walvis Bay på vegne av Kapp-kolonien, og området ble innlemmet i Kapp det gode håp i 1884. I 1883 krevde en tysk handelsmann, Adolf Lüderitz, resten av kystregionen etter forhandlinger med en lokal høvding. Etter forhandlinger med Storbritannia annekterte Tyskland kystregionen, utenom Walvis Bay. Året etter anerkjente Storbritannia landet innenfor inntil 20° øst som tysk innflytelsessfære. En region, Caprivi-stripen, ble del av Tysk Sørvest-Afrika etter en avtale inngått 1. juli 1890 mellom Storbritannia og Tyskland. Tyskland fikk Caprivi-stripen som gav adgang til Zambezi-elven og derfra til tyske kolonier i Øst-Afrika, og øya Helgoland i Nordsjøen, mens britene fikk frie hender over øya Zanzibar i Øst-Afrika i bytte.