På denne tiden hadde Æthelred beordret at ny flåte med krigsskip skulle bygges på en nasjonal skala, men dette prosjektet ble svekket da Wulfgeat, som ble anklaget av Eadrics bror Brihtric for forræderi, gikk over til piratvirksomhet. Med en svekket flåte var England mer sårbar for en invasjon, en hær ledet av danske Torkjell Høge ankom sjøveien i 1009 og drev herjing over mye av landet. Mens Æthelred ønsket å slå tilbake militært, var det Eadric som frarådet ham. En mer detaljert forklaring er at de danske vikingene gjorde et angrep mot Kent som gikk dårlig, og angelsakserne hadde en god sjanse til å overvinne dem da de forsøkte å unnslippe mot kysten: «Æthelred omringet danene før de kunne nå sine skip, alle var klare for å overfalle dem; men slik det ofte var tilfelle, var det ealdorman Eadric som forhindret det.» Hva tilfellet enn var, førte denne ubesluttsomheten til ytterligere to år med konflikt og kunne ble avsluttet da Eadric, mens han var i London, sørget for en utbetaling på 48 000 pund til danene ved påsken (13. april) i 1012. Han forhandlet også på denne tiden for friheten til Ælfheah av Canterbury, men biskopen nektet å bli betalt løsepenger for, og hans voktere drepte ham i irritasjon.