Samene laget smykker av horn, ben og skinn. Allerede i middelalderen begynte samene å bytte til seg sølv fra Sørskandinavia og Russland. For samene som var et nomadefolk var sølv som deres bank. På 1700-tallet begynte de å lage søljer inspirert av skandinaviske folkedrakter, til å begynne med var det beskjedne smykker men de utviklet seg etter hvert til de karakteristiske tallerkensøljene som kom på 1960-tallet. Også for samene var sølvet en beskyttelse mot de underjordiske, gusihttar, og det var viktig å ha šiella-gjenstand som beskyttelse. Det var også viktig å beskytte barna, jentene kunne ha en sølvnål og guttene en kniv. Over komsen, vuggen, hang man en komsekule som er en kule laget av sølv, tradisjonen fikk de gjennom handel med folk i sør, der den i middelalderen ble brukt som et smykke mot sykdom som pest. Selve komsen kunne også ha smykker av sølv. Sølvsmykker ble etter hvert brukt som seremonielle symboler, som i bryllupsgaver i form av ringer med små anheng. I nyere tid har flere dyktige gullsmeder videreutviklet smykker med røtter i samisk tradisjon, enkelte har tatt utgangspunkt samisk sølvskatt fra 1600-tallet, tidligere horn- og beinarbeid, og smykker som likner på de ovale draktsmykkene som vikingene brukte. Kvenene har også sine smykke tradisjoner og sitt eget draktsølv.