Det eldste kjente eksempelet på kunstig skalleforming er fra en neandertaler fra omkring 43 000 fvt. som er funnet i Shanidar-hula i Irak. Den første skriftlige omtalen finnes hos grekeren Hippokrates som omkring 400 fvt. beskriver , «lang- eller storskaller» oppkalt etter praksisen med skalleforming. Kranieforming har ellers forekommet blant annet hos kongelige og prester i det gamle Egypt, hos indianere i nazca-, inka- og maya-kulturene, hos stammefolk i Kongo og Sentral-Afrika, i sørøstre deler av Europa i folkevandringstiden og blant enkelte landsbyboere i Frankrike på 1800-tallet.