De fikk ordre om å ligge ved Kvamsøy, og når en av Sunnhordlandske sine rutebåter kom inn fjorden full i tyske tropper skulle de lyse på den med lyskastere. Samtidig skulle to gamle kanonbåter skyte båten i senk. Men planen slo feil. Båten kom ikke, og om morgenen gikk de utover mot Eivindvik for å rekognosere. De hadde tidligere fått vite at to kanonbåter som tyskerne hadde tatt, hadde blitt bombet av engelskmennene ved Torsholmene sør for Losna. Den ene av de to båtene hadde gått ned, mens den andre hadde berget seg og samtidig også berget mannskapet på den andre båten. Mannskapet på skøyta fra Høydalsfjord hvor Olai var, hadde ordre om å angripe den tyske båten når den kom sørover påvei mot Bergen. Olai satte alle mann i land i Grønevika, nord for Eivindvik, og gjemte deretter skøyta på egen hånd i Fonnevika på øya tvers over for Eivindvik. Tidlig på morgenen kom båten med to mann på dekk, og like etter fulgte angrepet fra Grønevika med maskingevær. Mange tyskere ble drept. De svarte med kanoner, men ingen av de norske ble drept. Senere på dagen gikk skøyta med Hillersøy og de andre til Hyllestad, hvor den norske jageren “Garm” lå. Mannskapet ble beordret om bord og ferden gikk videre til Florø. Der fikk de beskjed om at det ikke var noe mer å gjøre, så det var best at de reiste hjem hver til sitt. Han traff senere på dag en kjenning fra Veiesundet utenfor Florø. Han fulgte ham hjem i Veiesundet, hvor han fikk låne robåten hans for å ro hjem. Det var fint vær med litt østavind. Hillersøy tror han brukte 8 timer og 45 min på turen. Han understreket at han sov godt da han endelig kom seg hjem i seng. I tiden som fulgte ble Hillersøy gående hjemme. Han funderte mye på å reise over til Shetland, men det ble ved tanken, helt til en bekjent fra Melværen, ved Bulandet spurte om han ville gå over til Shetland. Han trengte ikke spørre to ganger.