I 1310 krysset han Alpene og ble hilst som «fredsfyrsten». Han ville ikke høre om «ghibellinere og guelfere», men skape rettferd for alle, hente de forviste hjem og skape balanse mellom kirke og keiserdømme, og pave Klemens 5. selv ba det italienske folk om å ta vel imot keiseren. Dante var blant Henriks tilhengere og skrev et åpent brev til Italias fyrster og folk, der han ba dem hylle «den nådige Henrik, Guds utvalgte, augustus og cæsar». Da det etter hvert kom til motstand, og de guelfiske bystatene samlet seg mot Henrik med Firenze i spissen, skrev Dante til keiseren og ba ham knuse Firenze først, som kjernen i problemet. Han begynte på før han oppdaget at også pave Klemens støttet Firenze. Dante skrev derfor på latin, for nå skrev han for flere enn italienere. Tre punkter var viktige for ham: At keiserdømmet var en nødvendighet, at det måtte ha sitt sete i Roma, og at det måtte sidestilles med pavedømmet, ettersom begge etter hans oppfatning var innstiftet av Gud.