Oppholdet i Paris resulterte også i Rilkes eneste lengre prosaverk fra 1910. Opptegnelsene, som henter en del inspirasjon fra J.P. Jacobsen, er i noen grad selvbiografiske og består av erindringer og dagboksnotater, hvori den fiktive hovedperson, dikteren Brigge, reflekterer over sin egen moderne angst og rotløshet, samt over sitt dikteriske kall. Refleksjonene i de fragmenterte opptegnelser er en begynnende overgang fra Rilkes tidlige forfatterskap med sine konsise og elegant beskrivende dikt til de dunkle, metapoetiske overveielser som utgjør omdreiningspunktet for det senere forfatterskaps dikt.