Da forbundet ble stiftet, var siktemålet dels å evangelisere på arbeidsplassene gjennom bedriftsandakter, dels å være en kristen premissleverandør inn i den politiske debatten i arbeiderbevegelsen. I de første årene var forbundets eksistens drev man utelukkende med evangelisering; en naturlig konsekvens av at Norge var okkupert av tyske tropper. Den mest synlige representanten for forbundet de første 15 årene av dets eksistens var emissæren og gartneren Hans Lindal. På 1950-tallet hadde forbundet flere tusen medlemmer, blant dem også flere stortingsrepresentanter. Blant disse var Knut Vik, Eigil Liane og Olav Totland, som alle var forbundsledere, og Magnhild Hagelia, som var det første, kvinnelige medlem av Stortingets presidentskap. Presten og politikeren Kolbjørn Varmann, som var samferdselsminister i Einar Gerhardsens tredje regjering var også medlem av forbundet.