I 1915, etter folkemordet på armenerne, hadde Malazgirt en befolkning på rundt 5 000 mennesker, og det store flertallet var armenere. Byens økonomi var basert på kultiveringen av korn, handel og håndverkproduksjon. Det eksisterte to armenske kirker, Yerek Khoran Surb Astvatsatsin (Tre altre for Guds hellige mor) og Surb Gevork (Sankt Georg) og en armensk skole. Som mange andre byer og landsbyer under folkemordet ble den armenske befolkningen massakrert og de overlevende deportert.