Arnold innså at en slik flankerende manøver var sannsynlig, og forespurte Gates om tillatelse til å flytte sine styrker fra høydene for å møte potensielle bevegelser, hvor amerikanernes dyktighet til skogskrigføring ville være en fordel. Gates, hvis foretrukne strategi var å sitte og vente på et forventet frontalangrep, tillot motvillig en rekognoseringsstyrke bestående av Daniel Morgans menn og Henry Dearborns lettinfanteri. Da Morgans menn nådde et åpent område nordvest for Bemis Heights tilhørende lojalisten John Freeman, fikk de øye på britiske fremskutte tropper. Frasers kolonne var litt forsinket og hadde ikke enda nådd området, mens Hamiltons kolonne også hadde forsert langs en ravine og nærmet seg feltet fra øst gjennom en tett skog og vanskelig terreng. Riedesels styrke, mens den var på veien, ble forsinket av hindre lagt av amerikanerne. Lyden av skuddløsning i vest fikk Riedesel til å sende noe av hans artilleri ned en sti i den retningen. Styrkene Morgans menn så var et fremskutt kompani fra Hamiltons kolonne.