Lauv, kvist og greiner kunne være viktig tillegsfõr om vinteren, spesielt dersom høyslåtten sviktet. Greiner med lauv ble samlet i , det vil si bunter med et vidjebånd rundt midten. På en middels gård kunne det brukes 4-6000 kjerv. De fleste lauvtresortene kunne brukes til fôr, og også furu og einer kunne brukes. Alm, ask, osp, rogn og selje ble betraktet som de beste sortene, ofte gitt til kyrne. Bjørk, eik, hassel, hegg, lind og or ble gitt til sauene. Lauvkjerrene kunne bli lagret ute i lauvrauk eller i egne uteløer, for så å bli fraktet hjem vinterstid. Det var viktig at lauvet ikke myglet og heller ikke ble for tørt, slik at bladene falt av under transporten.