Etter hvert fikk kirkene støpte klokker å kime med, og med tiden ble disse klokkene festet i ei klokkestua på et tårnoppbygg, som sto i direkte tilknytning til kirkebygget. Klokkestua fikk lydglugger som kunne åpnes, typisk avlange og smale gluggeåpninger med lemmer foran, slik at lyden fra klokkene fritt kunne strømme ut og varsle folk, enten det var til gudstjeneste eller brann. Ofte fikk klokkestuene glugger i alle fire himmelretninger, men ikke alltid. Et eksempel på det er Tuft kirke i Ytre Sandsvær i Kongsberg kommune, der klokkestua bare har lydglugger i tre himmelretninger.