Ganoin finnes som det ytterste laget i skjell hos bikirer og pansergjedder, og har gitt opphav til navnene bruskganoider og beinganoider for dem og deres slektninger. Det har blitt foreslått som et trekk som oppsto hos de tidlige strålefinnefiskene, men er også funnet i fossiler av pigghaier og tilsvarende stoffer forekommer som en del av skjellene og tennene hos haier. Muligens er ganoin også homolog med emaljen i tennene hos firbeinte virveldyr.