Dels er grafologi en pseudovitenskap som betjener seg av de samme vage generaliseringene som astrologi. Hypotesen er at visse trekk ved håndskriften gjenspeiler personen, slik at en bakoverlutende skrift vil kunne symbolisere en sjenert eller svak person. Noen grafologer deler også håndskriften inn i tre nivåer og likestiller dem med en tolkning av Freuds tre nivåer Det'et, Jeg'et og Overjeg'et. En håndskrift med høye t-er, f-er og l-er vil således vise en høy grad av intellektualitet, mens lange g-er, y-er og j-er viser sterke krefter i det underbevisste. Det pseudovitenskapelige i dette ligger i 1) at føringene i grafologien er for vide og gir for uspesifikke tolkninger, 2) at det ikke finnes noen alment anerkjent teori om hvordan håndskriften skal kunne være et så fint instrument at den viset hva som foregår i hodet på den som skriver, 3) at grafologiske tolkninger enten er svært vanskelige å teste vitenskapelig eller, også, at grafologer setter opp ad hoc-hypoteser heller enn å ta til etterretning at teorien de holder fast ikke har vært mulig å bevise sannheten av.