At Norge skulle være et selvstændig rike innebar uavhengiget fra andre land. Norge hadde i 1814 vært de danske Oldenborg-kongenes arveland, og i henhold til Kielfreden fra januar 1814 ble landet avstått til kongen av Sverige. Under riksforsamlingen på Eidsvold hadde det vært hard debatt mellom selvstendighetspartiet og unionspartiet om ordlyden i §1, ettersom formuleringen ville være til hinder for fred med Sverige. Etter forhandlingene med i Moss høsten 1814 var §1 en av grunnlovsbestemmelsene som måtte endres for å gjøre personalunionen med Sverige mulig. I 1905 ble loven endret tilbake igjen, slik den hadde vært i 1814, og ble sist endret av Stortinget 18. november 1905.