På herredagen i Norge møtte stattholder, kansler, enkelte lensherrer og lagmenn. Møtene ble ledet av representanter fra det danske riksrådet eller av kongen selv. Dette var særlig tilfelle i Kristan 4.s tid. På 1500-tallet ble det holdt forholdsvis få herredager, og i denne tiden var domstolens kompetanse uklar. Selv om herredagen fungerte som midlertidig norsk høyesterett, hendte det at den henviste saker til kongens retterting i København. Når kongen var til stede, ble imidlertid sakene avgjort på herredagen. Mellom herredagssesjonene var det rettertinget i København som ble ansett som rikets høyesterett. Fra 1599 møtte herredagen regelmessig hvert tredje år og ble etablert som norsk høyesterett. I 1667 ble herredagen erstattet av Overhoffretten.