Portugiseren Damianus a Goës, som reiste rundt i Sverige på 1500-tallet, regnet birkarlene som en del av adelen. Den svenske kronen gjort en stor innsats under Gustav Vasa (14961560), som var konge fra 1523 til sin død i 1560, for å få full kontroll over birkarlenes handel. Kongen sa opp deres rett til å beskatte samene i 1553, men de fikk beholde rettighetene til handel. Uten inntektene fra skattene følte mange at de ikke kunne fortsette som handelsmenn. Ettersom kronen begynte med direkte beskatning av samene, måtte det også oppnevnes fogder. Disse menneskene måtte ha lokalkunnskap og kontakter, og i utgangspunktet ble alle lappfogdene i det nordlige sameområdet hentet fra birkarlenes kretser. I den såkalte Sumlen (1600–1601) av den svenske antikvaren Johannes Bureus (1568–1652), sies det at kongens fogd ikke hadde lov til å kreve inn skatt med mindre alle birkarlene som var i hans område hadde regnet og godkjent den.