Slik hoffnarren ustraffet kunne fremføre kritikk ved hjelp av humor, har klovner kunnet kommentere samfunnsproblemer og fremføre kritikk av styresmaktene. I 1952 var Odd Eidem gjest i Stalintidens undertrykte Sovjet, og utga samme år sine inntrykk i boken . På sirkus i Moskva opplevde han et klovnenummer der klovnen kjapt maskerte seg som «direktør» over 14-15 skravlende «funksjonærer» som rotet i hauger med papirer, og på spørsmål om det ikke fantes arbeidere på fabrikken hans, utartet nummeret til et angrep på «sovjetsnekkerne». Satte klovnen seg på en trestol, knakk denne med et knall. («») Krysset klovnen et gulv, røk det ene beinet hans igjennom til oppå låret, med mer kritikk av «sovjetsnekkerne».