Hun representerer «den innvendige dreining»; den umiddelbare psyke i modernistisk litteratur. Hun er opptatt av å vise at ulike mennesker kan ha forskjellig oppfatning av en enkelt hendelse. Det var den subjektive erfaringen som skulle komme til syne i litteraturen, og i typisk avantgardistisk ånd var hun opptatt av tema som liv og død, noe som tydelig gjenspeiler seg i flere av hennes romaner; den eneste meningen med livet er at døden kommer. Hennes forfatterskap kan sees på som en forlengelse av den realistiske tradisjonen med Jane Austen og T.S. Eliot som hennes forbilder, men mye bryter med dette, blant annet virkemidler som indre monolog, brudd på kronologi, tilbakeblikk og ikke-verbal kommunikasjon.