Smith og Hancock publiserte sin teori på samme tidspunkt som Endsley. De så på situasjonsbevissthet som en fasett av bevissthet på lik linje med oppmerksomhet, stress, arbeidsbelastning og så videre. Teorien deres bygger på Neissers modell for den perseptuelle syklus og de mener at en ikke kan skille produktet fra prosessen. Oppfattelse av relevant informasjon vil lede til bedre forståelse, men bedre forståelse vil igjen forbedre hvor en retter oppmerksomheten som gir bedre oppfattelse av relevant informasjon. De har likevel forsøkt å sette grenser for hvordan en skal kunne forstå situasjonsbevissthet - dette er en utoverrettet bevissthet mot et oppgavemiljø. Dette miljøet og målet (som skal oppnås med atferden) setter grenser for situasjonsbevisstheten. Situasjonsbevisstheten eksisterer altså uavhengig av selve individet - en adaptiv syklus mellom kunnskap, handling og informasjon. Bieffekten av denne kompetansedrevne syklusen er adaptiv atferd - tilpasset situasjonen. Implikasjonene til Smith og Hancocks teori er at det er enkelte ting i miljøet eller omgivelsene setter grenser for hvilken situasjonsbevissthet som kan oppnås. Noe er relevant, mens annet er ikke relevant. Dette er kanskje særlig viktig hvor utstyr og datamaskiner spiller en rolle i operatørens miljø. Smith og Hancocks teori er derfor noe smalere og ikke like bred som Endsleys teori.