Karl I ønsket å føre Den engelske kirke vekk fra kalvinismen og tilbake til den mer tradisjonelle, sakramentale retningen. Han fikk støtte fra William Laud, som han i 1633 utnevnte til erkebiskop av Canterbury. Laud og kongen begynte med en serie reformer for å føre kirken i en høykirkelig retning, noe som ble mottatt. Laud avsatte klerikere som ikke innrettet seg, og nedla puritanske organisasjoner. Dette ble oppfattet som fiendtlige handlinger av de mange i England og Skottland som ønsket å gå mer i kalvinistisk eller puritansk retning. Erkebiskopen var tilhenger av arminianismen, en retning som kalvinister mente var praktisk talt katolsk. Han krevde at liturgien skulle feires med alt det seremoniell som foreskrev.