Sannārs armeer baserte seg mest på tungt kavaleri: kavalerister rekruttert fra adelen væpnet med lange sverd, siden tå-stigbøylen gjorde bruken av lanser umulig. Disse rytterne var utstyrt med ringbrynjer, mens hestene var utstyrt med tykke tepper og kobberbeskyttelse til hodet. En større del av soldatene var infanterister utstyrt med sverd og rustninger. Den stående hæren var den største i Øst-Afrika fram til 1810-tallet og bodde i garnisoner i borger og fort rundt omkring i riket. At riket baserte seg på en stående hær gjorde at selv om deres hærer var mindre klarte de profesjonelle Sannar-soldatene effektivt å beseire deres dårligere organiserte rivaler.