På slutten av 1400-tallet ble det gjort noen regelendringer som revolusjonerte sjakkspillet. Det første kjente partiet som ble spilt etter de nye reglene er dokumentert i et håndskift fra rundt 1475 som inneholder det katalanske sjakkdiktet . I 1497 gav Luis Ramírez Lucena ut den kastiljanskspråklige boka (1497), som er den første bevarte sjakkboka som dokumenterer de nye reglene, men den fikk mye mindre oppmerksomhet enn Damianos (Roma 1512). Førsteutgaven er tospråklig (italiensk og kastiljansk). Boken utkom i totalt åtte utgaver på 1500-tallet, hvorav flere var ettertrykk. Damiano beskriver spillets regler, gir råd om strategi, presenterer en samling sjakkproblemer og analyserer noen åpninger. Det er den eldste sjakkboken som klart sier at feltet til høyre på raden nærmest spilleren skal være hvitt. Damiano gir også råd om blindsjakk og om behovet for å beherske sjakknotasjon.