Seilfinnemollyen er en tolerant art. Den utnytter den tynne filmen av oksygenrikt overflatevann med sine oppadvendte munner, og slik overlever den i oksygenfattige habitater. Den kan tolerere saliniteter opp til 87 ppt, og leker i brakkvann. Voksne individer trives best i isolerte dammer eller næringsrike vassdrag der det finnes få andre fisk.