Han ble kalt til det keiserlige hoff rundt 20 f.Kr. og ble hoffdikter som gjerne fastholdt i sine verker keiserens bragder, som hans offerhandlinger og jaktekspedisjoner. Senere sluttet han med fu-diktning, og betegnet dikteriet som et uverdig middel for å gjøre inntrykk på keiseren og som barnslige stiløvelsser.