Nordmannen Ragnar Solheim, som opplevde angrepet og mirakuløst overlevde, beskrev det som folkemord. Den norske XU-agenten Sverre Bergh var i Dresden og overlevde såvidt bombingen. Han mente det var en krigsforbrytelse og en skamplett. Bergh hadde selv rapportert til de allierte om at det ikke var noen militærstrategiske bombemål i byen, Gregg mener bombingen var en krigsforbrytelse og at Churchill burde blitt dømt og straffet. Forfatteren Gerhart Hauptmann, som kalte Dresden «min ungdoms morgenstjerne», skrev etter katastrofen som han selv hadde opplevd: «Den som hadde glemt hvordan man gråter, lærte seg det igjen under Dresdens ødeleggelse». Den amerikanske forfatteren Kurt Vonnegut befant seg i byen under bombingen. Hans øyenvitneskildring i romanen skildrer angrepet som et absurd eksempel på menneskenes ondskap mot hverandre.