Frank A. Capell, som utgav det anti-kommunistiske nyhetsbrevet , var en venn av politibetjent Jack Clemmons, den første fra politiet som ankom Monroes hjem etter at hun var død. Seks uker etter Monroes død møttes de to for å diskutere angivelige kommunistssympatisører i Hollywood. Clemmons introduserte da Capell for Maurice Ries, leder av den anti-kommunistiske organisasjonen Motion Picture Alliance for the Preservation of American Ideals. På et møte der alle tre var til stede fortalte Ries om de opplysningene han hadde samlet om ulike kjente personer. Da han kom til Monroe hevdet han at hun hadde hatt et forhold til justisminister Robert Kennedy, som hadde lovet å gifte seg med henne. Deretter skal han ombestemt seg, og forsøkt å avslutte forholdet. Monroe skal da ha truet med å avsløre dette offentlig og han fikk henne derfor myrdet. Capell og Clemmons syntes historien var interessant og avtalte å undersøke videre. Clemmons fant ut at det ikke ble funnet noen medisinrester i Monroes mage under obduksjonen. Han uttalte senere at dette lenge var det eneste fysiske beviset de hadde. Ifølge Clemmons tipset Capell journalisten Walter Winchell om teorien deres. Over en periode publiserte Winchell hele teorien i avisspalten sin. I 1964 publiserte Capell informasjonsheftet på sitt eget forlag. Han hevdet at flere av de som hadde stått Monroe nær på et eller annet tidspunkt var kommunistsympatisører, inkludert hennes eksmann Arthur Miller, samt dr. Ralph Greenson og dr. Hyman Engelberg. Han hevdet videre at Monroe hadde blitt lurt av Robert Kennedy, som angivelig også var kommunistsympatisør, til å tro at forholdet deres var seriøst, men i stedet fikk han henne drept.