Hans lokale kult begynte å vokse fra rundt det andre dynasti som etablerte Ra som en solgud. Ved det fjerde dynasti ble faraoene sett på som Ras manifestasjoner på jorden, referert til som «sønner av Ra». Hans dyrkelse økte stort i det femte dynasti da Ra ble en statsguddom og faraoer bygde pyramider, obelisker og soltempler til hans ære. Herskerne i femte dynasti fortalte deres tilhengere at de var sønner av Ra selv og hustruer av ypperstepresten i Heliopolis. De første pyramidetekstene (gravinskripsjoner) begynte å dukke opp og hvor Ra fikk større og større betydning i reisen til farao med Ra gjennom underverden.