Hjelmtegn forekommer fra ca. 1200-tallet i våpen for personer i hele Europa. Hjelmtegnet ble deretter en vanlig del av et våpen for personer og slekter (slektsvåpen). Et våpen som består av skjold, hjelm, hjelmtegn og hjelmklede blir ofte kalt et «komplett våpen». Mange våpen kan ses brukt både som komplette våpen og med bare skjold, eventuelt med skjold og hjelm uten hjelmtegn, eller med skjold, hjelm og hjelmtegn uten hjelmklede. Noen våpen for fyrstelige og adelige personer har kongekrone eller rangkrone på skjoldet i stedet for hjelm, hjelmtegn og hjelmklede. Mange kvinner og mange av kirkens folk har brukt våpenskjold uten noen hjelm eller hjelmtegn. Våpen for kirkens folk kan imidlertid ha spesielle tilleggsfigurer utenfor skjoldet, særlig bispehatt (mitra) og korsstav. Paver bruker en egen krone (tiara), mens andre prelater i den katolske kirken bruker skjold under en hatt (galero) med dusker som henger i bånd fra hatten ned på hver side av skjoldet.