I juli 1970 ble 27 maoister ekskludert av NKP. De dannet Marxist-Leninistisk Front (MLF) og søkte samarbeid med SUF(m-l) og ML-gruppene. Samarbeidet gikk ikke knirkefritt. Sent i 1971 brøt et flertall i MLF, under ledelse av Kjell Hovden og Esther Bergerud, med SUF(m-l)/MLG. De opprettholdt MLF som en selvstendig organisasjon og vedtok å skifte navn til Kommunistisk Arbeiderforbund (KA). Et mindretall vedtok å gå inn i MLG, som i mellomtiden var blitt betydelig sterkere. Det som skilte de to retningene innen ml-bevegelsen, var først og fremst synet på bøndene. KA mente bøndene var reaksjonære, mens MLG betraktet bøndene i dagens Norge som allierte fordi de mente hovedmotsigelsen gikk mellom «folket og monopolkapitalen» Også i det nasjonale spørsmålet var det motsetninger. KA anklaget den maoistiske bevegelsen for å være nasjonalister til tross for at KA støttet Stalin og Enver Hoxha i Albania. Det siste var en årsak til at KUL, Kommunistisk Universitetslag, senere brøt med KA.