Snart hans navn dukket opp som en signatur av artikler og noveller i ulike magasiner, og han debuterte med en liten samling av lyrisk bilder og lignelser på sensommeren 1900. Edvard Brandes, redaktør av , kalt boken «en elegant debut». Den unge kritikeren og poeten Christian Rimestad beundret også boken og ble en nær venn av Harald Kidde, men langt fra alle kritikere forstått ham og kalte hans poesi «sykelig, feminin og pervers».