Kapittel 45 og videre gir en fiendtlig framstilling av rikshovmesteren Ebroin av Neustria. I kontrast til beskrivelsen av Klodvig II sitert over, har forfatteren ingenting annet enn lovprisning av Kildebert III, som han beskriver som «en berømt mann», «den strålende herre fra det gode minne», og «den rettferdige konge». Det avsluttende kapittel dekker hovedsakelig Karl Martell.