Militære okkupasjoner er i folkeretten regulert av landskrigsordningen i 4. Haagkonvensjon av 1907. Okkupasjonen er en midlertidig tilstand, og en okkupasjonsmakt kan ikke vilkårlig endre det okkuperte landets grenser eller annektere hele eller deler av det. Befolkningen i det okkuperte landet har på den annen side plikt til å adlyde okkupasjonsmakten. Siviles væpnede motstand mot en okkupasjonsmakt er definert som en krigsforbrytelse, fordi lovlig stridende åpent skal bære sin uniform. Geriljavirksomhet kan være tillatt, dersom styrken i det minste nominelt står under statlig kontroll og de bærer kjennetegn som kan karakteriseres som uniform.