I folketroen skulle magiske handlinger utføres i nordoverrennende vann. På tingplassene ankom anklageren sørfra, med ansiktet mot nord, mens den anklagede kom i motsatt retning, med ansiktet sørvendt. At nord ble ansett som et heldig område, gjenspeiles i grekernes forestilling om Hyperborea, idealsamfunnet langt mot nord, og indernes lykkeland Uttarakuru, også beliggende i nord. Dette kan ha sammenheng med oppfatningen av Nordstjernen som en sentralakse i kosmos. Etruskerne gravla sine døde nord for bosetningene sine, og i babylonsk-assyrisk tro var nord universets kraftsentrum.