Kirkene opptrer særlig i områder hvor flint er det lettest tilgjengelige materialet. Ettersom det er vanskelig å få pene, rette hjørner med dette materialet var det enklere å bygge runde tårn med tykke vegger. De finnes i områder hvor det ofte var militære angrep på den tiden hvor de ble bygget, særskilt vikingangrep fra nordboere. Tårnene ble opprinnelig reist som defensive byggverk, og ble først senere brukt som kirker, eller tårnene ble reist sammen med eksisterende kirker. I 937 bestemte Adalstein av England at hver thegn (lokal høvding) skulle ha et klokketårn på sin eiendom, og man begynte å bygge slike tårn i forbindelse med eksisterende kirker.