Astrid Fosvold i viste til forfatterens uttrykte mistenksomhet overfor å formidle smertefulle erfaringer med kunstneriske virkemidler; Fosvold mente at fortellermåten var et kunstnerisk virkemiddel så godt som noe. I Knut Hoems omtale av boken for NRK ble detaljrikdommen i noen av fortellingene vurdert å være på høyde med de store russiske klassikerne. Olaf Haagensen skrev i tidsskriftet om parallellene mellom forfatterens metode og den franske filmskaperen Claude Lanzmanns arbeid med filmen om Holocaust.