Embetet stammer opprinnelig fra gammelt av, da en lagmann fungerte som en tillitsmann for bøndene. Lagmannen utla loven og rettslig sedvane på tinget, og ble opprinnelig valgt av bøndene selv. I høymiddelalderen overtok kongen retten til å peke ut lagmenn. Under kong Sverre (norsk konge 1177–1202) ble lagmannen gjort til kongelig tjenestemann, men lagmannen fungerte ikke som dommer før med Magnus Lagabøtes landslov i 1274. Dette embetet var i virksomhet frem til 1797.