I innlandet ble terrenget langs elvebreddene nærmest ufremkommelig. To ganger klarte kapusinermunker med uhyre anstrengelser å ta seg opp til de store strykene. En portugisisk ekspedisjon som prøvde det samme, forsvant sporløst. I 1816 la en britisk ekspedisjon av gårde under ledelse av kaptein James Hingston Tuckey (1776-1816) fra . Ekspedisjonen medbrakte en gartner fra den botaniske hagen i Kew og hadde også som formål å finne ut mer om neshornets hørsel. Noen steder syntes Tuckey at landskapet var så vakkert at det «ikke stod tilbake for noe man ser langs Themsens bredder». Han førte skipene opp Kongofloden så langt det var mulig, og la deretter i vei med sine menn over land for å utforske strykene i det som i dag kalles , et område med enorme kvartsforekomster. Men en etter en ble mennene syke, trolig av gul feber, og Tuckey selv døde kort etter at han var kommet om bord igjen. 21 av de 54 deltakerne omkom på turen.