Dionysius Exiguus’ , latin for «i det Herrens år», det vil si Kristi fødsel (som bare inneholder kalenderår e.Kr.) ble utvidet av den angelsaksiske Beda til den fullstendige kristne tid (som i tillegg inneholder alle kalenderår f.Kr., men ikke år null). Ti århundrer etter Beda satte de franske astronomene Philippe de la Hire (i år 1702) og Jacques Cassini (i år 1740), kun for å forenkle visse beregninger, det julianske dateringssystem (foreslått i år 1583 av Joseph Scaliger) og med det en astronomisk æra i bruk, som inneholder et skuddår null, som går foran år 1 (e.Kr.).