Den melodiske og tekstmessige strukturen er nesten som en forlengelse av foregående sats. Et folkemusikk-lignende stykke fører musikken inn i et raskere tempo, og med flere rytmeskifter. En rask synthesizer-solo av Wakeman leder inn i en svulstig orgel-solo som bygger opp mot et orkestralt crescendo som kan minne om en neo-Wagnersk komposisjon.