Den kristne arkeologi ble ikke noen egentlig fagdisiplin før i begynnelsen av renessansen. Da ble det i Roma en økt interesse for de tidligkristne kirker, og kirkeruiner, i byen. Ledende skikkelser i så måte var Giovanni Dondi [1318–1389] med , Poggio Bracciolini [1389–1459] med og Maffeo Vegio [1407–1458] med ). Man samlet på og analyserte både hedenske og kristelige innskrifter (Jan Gruyter [Janus Gruterus, 1560–1627]; Raffaele Fabretti [1620–1700]).