Mange fremmede handelsmenn og krigere strømmet inn i Kina etter at landeveien var klar etter 630, og satte sitt preg på bykulturen der. De bragte også med seg sine egne religioner. Slik kom det også kristne misjonærer: Den nestorianske persiske biskopen Alopen la ut på en misjonsreise, og ankom Chang'an i 635. Nesten umiddelbart ble han bedt om å oversette de nestorianske sutraer til kinesisk, og fikk kinesiske lærde til å hjelpe seg. I 638 var den første klar: «». Den understreket at det var intet i det kristne budskap som kunne true de kinesiske tradisjoner. Keiser Taizong var fornøyd, og gav tillatelse til at den nye lære kunne forkynnes i hele riket. Det utløste stor nestoriansk misjonsaktivitet, og det ble opprettet klostre i landets viktigste byer. Den neste keiser, Gaozong, gav Alopen tittelen . Innskriften på Xi'anstelen som ble satt opp over hundre år etter i Chang'an (781) hevder at . Kildene viser at nestorianerne la vekt på å formulere det kristne budskap i konfucianismens filosofiske språkstil. Ved sine overlegne kunnskaper i medisin og kirurgi ble nestorianerne satt høyt i samfunnet, men ettersom deres lederskap var gjennomgående ikke-kinesisk og mange av deres medlemmer utenlandske handelsfolk ble de kategorisert sammen med buddhismen og zoroastrianismen som en «utenlandsk religion».