Gotisk fiksjon er preget av et miljø av frykt, trusselen om overnaturlige hendelser og fortidens inntrenging i nåtiden.Stedet for handlingen omfattet vanligvis fysiske påminnelser om fortiden, spesielt gjennom ødelagte bygninger som står som bevis på en tidligere blomstrende verden som forfaller i nåtiden. Karakteristiske omgivelser på 1700- og 1800-tallet var slott og festninger, religiøse bygninger som munke- og nonneklostre, underjordiske krypter og ruiner i ville, øde landskaper. Atmosfæren er piskende regnvær på øde heder, torden og regn, mektige krefter og golde ruiner, stemmer i natten, og typisk klaustrofobisk. Vanlige elementer i handlingsgangen var jevnlig hevngjerrig forfølgelse, fengsling og drap. Skildringen av forferdelige hendelser i gotisk fiksjon fungerer ofte som et metaforisk uttrykk for psykologiske eller sosiale konflikter. Bøkene tar for seg tilværelsens gode og onde krefter. De gotiske romanenes helt(inn)er bekjemper tyranner og grusomme skurker og spøkelser.