Skal en forhindre at sprekkene blir farlige er de mest vanlige tiltakene: Rutinemessige overvåking av sprekkene for å se om de stopper av seg selv eller holder seg under kritisk lengde. Sliping av mindre overflatesprekker. Sliping av overganger for å reduserer spenningskonsentrasjonene. Lokale endringer i geometri for å bedre utmattingsegenskapene. Boring av hull i sprekkspissen for å hindre eller utsette videre vekst. Sliping av sidene i hullene øker også muligheten for å stanse sprekkveksten. Sette inn andre konstruksjonselementer som avlaster området med sprekk (doblingsplater, boltede forbindelser med mer. Utbrenning og uskifting av konstruksjonsdeler. Reparasjonssveising, men da må en forvente å måtte gjenta reparasjonen etter en tid.