Rapporter, som regel utgitt i interne rapportserier ved forskningsinstitutter ved universitetene eller utenfor, var tidligere en svært vanlig måte å publisere vitenskapelig på i f.eks. Norge. Fortsatt brukes denne metoden mye ved frittstående forskningsinstitutter og for publisering av mer praktisk orienterte forskningsresultater, særlig forskning gjennomført direkte på oppdrag fra departementer og statsetater. Rapporter publisert i slike rapportserier gjennomgår i regelen en form for intern fagfellevurdering og regnes som vitenskapelige. Ved mange institutter betegnes mer omfattende rapporter (og som har gjennomgått den grundigste kvalitetssikringen) , mens mindre omfattende rapporter kan betegnes eller . Også de to sistnevnte kan oppfattes som rapporter i en bredere forstand.