En er en av de mest brennstoffbesparende, men samtidig også den langsomste «reiseruten» for et romfartøy som skal ferdes mellom to (omtrent) sirkelformede omløpsbaner rundt det samme sentrale himmellegemet. Denne banen er oppkalt etter den tyske vitenskapsmannen Walter Hohmann som offentliggjorde en avhandling om emnet i 1925. I sovjetisk litteratur ses denne banen ofte omtalt som Hohmann-Vetsjinkin-bane fordi matematikeren V.P. Vetsjinkin beskrev den samme type banen i en rekke offentlige foredrag om interplanetariske reiser som han holdt i årene 1921–25.