Paus var godt likt i Kviteseid, og lærte seg dialekten der. Han huskes særlig for å ha diktet visen (ca. 1700) på kviteseiddialekt; visen beskrev bøndenes kjærlighet til Anne Clausdatter på Borgestad gård i Skien, som var ektefellens kusine og hans egen firmenning. Den ble en populær folkevise i Telemark og var første gang telemål ble brukt i skrift; Anne gav ham i «bragelønn» for diktet øya Bukkøy. 12 vers av visen er med i Magnus Brostrup Landstads (1853). Slektningen Henrik Ibsen parafraserte senere visen i tittelen og åpningsversene i skuespillet . Han var bror av sorenskriver i Øvre Telemark Cornelius Paus (1662–1723) og far til bl.a. sorenskriver i Øvre Telemark Peder Paus (1691–1759). Det finnes malte portretter av Hans (1685) og ektefellen Susanne (trolig rundt 1690) som eies av etterkommere i familien Løvenskiold.