De foreslåtte løsningene inkluderer økte masser for skiven – en tidobling av massen vil være nok; protoplanetvandring, som gjør det mulig for embryoene å tiltrekke seg flere planetesimaler; og til slutt forsterkning av akkresjonen på grunn av gassmotstand i gasskappene til embryoene. En form for kombinasjon av de ovennevnte ideene kan forklare dannelsen av kjernene til kjempeplaneter som Jupiter, og kanskje også Saturn. Dannelsen av planeter som Uranus og Neptun er mer problematisk, siden ingen teori har vært i stand til å forklare -dannelsen av kjerner ved avstander på 20–30 AE fra sentralstjernen. En hypotese er at de opprinnelig ble akkretert i Jupiter-Saturn-regionen, og at de deretter ble spredt og vandret til de nåværende posisjonene.