Steinmonumentene var således mer enn kun gravsted for den neolittiske befolkningen. En mer nyttig analog til vår tid er å tenke på dem som neolittiske kirker eller katedraler. I henhold til arkeologen Mark Patton: «Om man utgravde Westminster Abbey vil man finne menneskebein, som i de fleste katedraler og kirker, dog vil ikke Westminster Abbey, selv om det inneholder graver, bli beskrevet som en grav eller mausoleum.» Historikeren Ronald Hutton er av samme oppfatning: disse dyssene var hovedsakelig benyttet som religiøse sentre, og hver av dem ville ha vært et «fokus for en gruppe av spredte gårder eller en bosetning, knyttet sammen som en klan eller familie», mye av en forløper til hva vi i dag betrakter som et sogn eller prestegjeld.