I henhold til Aristoteles levde oskerne i «den delen av Italia mot Tyrrhenia» og ble også kalt for (gresk: Αὔσονες;). Antiokos fra Syrakus var enig om at oskerne var ausonere og plasserte dem i Campania. Strabon, den fremste kilden for fragmentene etter Antiokhos, skilte seg imidlertid mellom oskerne og ausonere ved å bemerke at oskerne hadde forsvunnet, men romerne benyttet fortsatt deres dialekt som et litterært språk, og at «åpent hav» i nærheten av Sicilia var fortsatt kalt for «ausonisk» selv om ausonere aldri bodde i nærheten av det. er det romerske navnet for ausonere ved en vanlig endring av en «s» til en «r» på latin: . De er kanskje det samme folket i den tidlige romerske republikken. På 300-tallet f.Kr. kom navnene til å betegne adskilte stammer.