For det andre var det et behov for å hindre fienden muligheten til å etablere tilfluktssteder i området. Tyskland var kjent for å bruke fjerntliggende øyer som samlingssteder og beskyttelse for ubåter, forsyningsskip og overraskende angrep. I 1941 hadde det også vært frykt for at Japan ville forsøke å erobre Falklandsøyene, enten for å etablere en base eller for å overlevere dem til Argentina og derigjennom oppnå politisk fordel for aksen og hindre britisk utnyttelse. Deceptionøya i den britiske øygruppen Sør-Shetlandsøyene, der en norsk hvalstasjon hadde vært drevet fra 1912 til 1931, hadde en beskyttet ankerplass. I 1941 hadde britene tatt sine forholdsregler ved å ødelegge kulltipper og oljetanker for å hindre eventuell bruk av tyskerne.