Fra verkets begynnelse gir den løfter om å fortelle opprinnelsen og dådene til de frankiske kongene og det frankiske folket. Den gir en mytisk opprinnelse ved at frankerne nedstammer fra en gruppe trojanske flyktninger som befant seg selv på nordkysten av Svartehavet og derfra bevegde seg over den donauske slette til Rhinland. I denne mytiske opprinnelsen støtter verket seg tungt på («Historien til frankerne») som ble skrevet av den gallo-romerske biskop Gregorius av Tours (død 594). sammenfatter, tidvis korrigerer og går parallelt med framstillingen til Gregorius . De siste elleve kapitelene, 43-53 i Bruno Kruschs utgave, presenterer derimot en uavhengig redegjørelse av hendelsene i Frankerriket på 600- og tidlig på 700-tallet. Av den grunn har verket stor verdi for moderne historikere ved at den dekker en tidsepoke som ikke eksisterer i noen annen kilde.