De sparsomme detaljer var kun benyttet for å artikulere og understreke hovedformenes markante motsetninger. Farver, belysning, stoffvirkninger, alt ble presist utnyttet. Hans egenartede følsomhet for kunst var koblet med en usedvanlig evne til å analysere og klarlegge estetiske prinsipper, således som han gjorde det i artiklene om og og den utrykkte om . Han fant åndsfrender i den samtidige Vilhelm Wanscher, der skrev om , Ivar Bentsen, som på sin måte analyserte tidens danske bygningskunst, Povl Baumann, der fortolkede den tyske og engelske. Han kom til å stå som en fører for en mer bevisst arkitektur og ble i 1918 professor ved arkitekturskolen. Valget av denne autodidakt hadde en sterkt moralsk virkning som et tegn på en overraskende og forjettende idealisme hos en gammel institusjon.