Sangene på fanget kreativiteten og tyngden fra bandets tidligere arbeider, mens det også fremviste et mer radiovennlig aspekt av gruppen. Steve Huey fra All Music Guide sa at bandets «tidligere punk-påvirkninger er sjelden synlige og er erstattet med overraskende effektive innslag av pop og psykedelia». Cornell karakteriserte albumet som mer «utfordrende» og «allsidig» enn bandets tidligere utgivelser. Sangene på albumet er mere eksperimentelle og varierte enn bandets tidligere innspillinger. Noen sanger har en smak som minner om Midtøsten eller India (for eksempel «Half», sunget av Ben Shepherd). Andre sanger viser en Beatles-innflytelse, for eksempel «Black Hole Sun» og «Head Down». I et intervju med Guitar World i 1994 forklarte Thayil dette slik: «Vi så dypt nede i selve kjernen av våre sjeler, og der satt det en liten Ringo. Joda, vi liker å fortelle folk det er John Lennon og George Harrison, men når du virkelig ser dypt inn i Soundgarden så er det en liten Ringo som ønsker å komme ut». Trommeslager Matt Cameron sa at eksperimenteringen på albumet var «bare et spørsmål om foredling».