På 1900-tallet ble det gjort store fremskritt innen stjerneforskning, og et viktig verktøy for dette var fotografiet. Karl Schwarzshild oppdaget at en stjernes farge, og dermed dens effektive temperatur, kunne måles ved å sammenligne stjernenes størrelsesklasse ved ulike bølgelengder. Den raske utviklingen av forskning på den fotoelektriske effekten tillot at bilder kunne tas ved langt mer spesifikke bølgelengder og dermed kunne bølgelengdene måles opp. I 1921 utførte Albert Michelson den første målingen av en stjernes diameter ved hjelp av et interferometer montert på teleskopet ved Mount Wilson Observatory.