Karl XII måtte innse at festningen var altfor sterk. Han hadde ikke beleiringsartilleri med seg, men bare lette feltkanoner som var satt opp i to batterier, ett ved Store Voldport der Domkirken nylig var oppført. Ilden fra disse små feltkanonene var nesten virkningsløs mot festningens tykke murer. Han måtte vente på beleiringsartilleri, og i mellomtiden la festningen være i fred. Nærheten mellom byen og festningen gjorde det vanskelig å grave seg fram. Så lenge ilden langs gatene vedvarte, så svenskene seg nødt til å grave seg frem fra hus til hus. Under arbeidet med å ta seg fram gjennom bebyggelsen fant de sårt tiltrengte forråd av mat som var etterlatt av sivilistene som hadde rømt byen.