Muslimene innførte lagdelt samfunn i al-Andalus hvor kristne fikk i begynnelsen praktisere sin religion, men ble underlagt islamsk lov og ble behandlet som annenklasses borgere som ble hardere skattet og med færre rettigheter. Samfunnet var inndelt i tre religiøse grupper: muslimer, kristne og jøder. Muslimene, selv om de var forent på religiøst nivå, hadde flere etniske inndelinger og hvor det fremste skillet var mellom arabere og berbere. Den arabiske eliten betraktet ikke-arabere som mindreverdige. De ulike samfunnene måtte holde seg adskilte i ulike gettoer i byene, og grunnet dette presset var det omfattende konverteringer av kristne til islam i løpet av 900-tallet. Jøder utgjorde rundt fem prosent av befolkningen og fikk på mange måter bedre levevilkår enn under kristent styre. De kunne arbeide som skatteoppkrever, handelsmenn, leger og ambassadører. Kvinner uansett samfunnsklasse og tilhørighet fikk generelt dårligere levevilkår ved opphevelsen av vestgotisk lov og innførselen av muslimsk lov.