I motsetning til de materialistiske forklaringene, som tar utgangspunkt i forhold i samfunnet, fokuserer de esoteriske forklaringene på individet og dets indre liv. Utgangspunktet for individets følelse av fremmedgjorthet kan være religiøst, etisk eller estetisk. I eldre kristen litteratur var fremmedgjøring ensbetydende med å vende ryggen til Gud. Slik ble ordet "Entfremdung" brukt av Martin Luther, og det var ut fra denne betydningen Feuerbach videreutviklet begrepet. Selv om man kan finne liknende beskrivelser av fremmedgjorthet i romantikken, f.eks hos Novalis og Hölderlin, er det den eksistensialiske tradisjonen som har gitt den mest sammenhengende og utdypende forklaring. Denne tradisjonen tar utgangspunkt i Kierkegaards filosofi. En forklaring som mer nærmer seg den materialistiske ble gitt av Jean Jacques Rousseau, idet han beskrev menneskets fremmedgjøring fra naturtilstanden.