I pliocen, i mellomistidene og i de første interstadialene i siste istid vokste serbergran, eller nære slektninger, side om side med vanlig gran i store deler av Europa. De utdødde formene regnes av og til som en egen art, . Forholdene i den nåværende mellomistiden må være ugunstige for serbergran, og den har ikke klart å spre seg fra det lille refugiumet på Balkan.