Deretter ble Nilsen sendt til Drag i Tysfjord sør for Narvik, hvor han ble beordret til å passe på tyske krigsfanger og tyskernes hovedlager for brennevin i Nord-Norge. De norske soldatene voktet de edle varene som om det var gull. Før Håkon Nilsen ble dimittert, var han på permisjon hjemme i Tromsø. Det var akkurat i de dagene hvor det nordnorske landsdelslandslaget skulle møte nord-svenskene for første gang etter krigen. Kampen skulle spilles i Boden, og Nilsen ble bedt om å være med. Han søkte utvidet permisjon, men fikk blankt avslag. Håkons eldste bror Sigfred, visste derimot råd. Han kjente en doktor som umiddelbart skrev ut sykemelding for Håkon Nilsen. Han slapp dermed å møte igjen før sykemeldingsperioden var over. I stedet dro han med landsdelslandslaget til Sverige og var med på laget som gjorde en kjempeinnsats etter fem år uten idrettslige aktivitet. Det norske laget tapte knepent 5-4 i en kamp hvor svenskene virkelige måtte slite for å vinne.