De elleve Naqshbandi-prinsippene eller "Naqshbandi-reglene eller hemmelighetene", kjent i persisk som ("hellige ord" eller "dydige ord") er et system av prinsipper og retningslinjer som brukes som åndelige øvelser, eller for å oppmuntre bestemte foretrukne tilstander av "å være (tilstedeværelsen spirituelt)", i henhold til Naqshbandi sufi-mystikkskolene. Det var opprinnelig åtte prinsipper som ble formulert av Sentral-Asias sufi lærd Abdul Khaliq Gajadwani (d. 1179), og tre til ble lagt til av grunnleggeren av Naqshbandi orden, Baha-ud-Din Naqshband Bukhari (1318–1389), som utgjør tilsammen elleve prinsipper totalt. Begge var Khwajagan (mestere), av Sufi tariqah (orden, metodikk).