Solers ry som komponist hviler på hans ca 120 sonater for klaviaturinstrumenter, ofte én eller tosatsige, men også noen med tre og fire satser. I stykkene viser han en oppfinnsomhet på linje med Domenico Scarlatti. De to komponistene ble kjent med hverandre i El Escorial og en gjensidig innflytelse er sannsynlig. Soler anvendte ofte flamenco-lignende effekter i sine sonater, og sparte ikke på ornamentikken.