Eirik Raude ble født rundt år 950 på Jæren. Tilnavnet «Raude» skyldes hans røde hår. Rundt 970 måtte Eirik og faren Thorvald Åsvaldsson reise til Island, sannsynligvis etter å ha drept noen av kong Harald Hårfagres menn. Etter et kort opphold på Island ble Eirik lyst fredløs for drap, og måtte igjen finne nytt land. På Island hadde Eirik giftet seg med Tjodhild, og fått barna Leiv og Torstein Eiriksson. Hele familien dro til det nyoppdagede Grønland i 982, og utforsket øya i tre år. I 985 dro Eirik tilbake til Island og inngikk forlik med sine uvenner. Tilbake til Grønland tok han med seg flere hundre menn, kvinner og barn som bosatte seg i Austerbygd og Vesterbygd. Selv holdt Eirik til på gården Brattalid ved dagens Narsarsuaq. Han ble lagmann for bygdene, og sønnen Leiv Eiriksson ble senere kjent som oppdageren av Vinland. Eirik Raude døde i 1003, av noe som mest sannsynlig var sykdommer de andre nybyggerne tok med til Grønland. Eirik Raudes saga ble skrevet i 1387, trolig basert på muntlige overleveringer.