Se min ild i mørket brænder og i flugten gnisterne dør men en farlig brand de tænder der hvor nattens vind dem strørVar dig vel for ildens pragt. Før du vet, saa er du i dens magt. Hold dig væk kom aldrig fantens telt for nær: Stakkars den, som engang faar en taterjente kjær. På mit skjærf du bandt en knute, da vi tok på broen farvel. Hvem skal løse den derute,hvor vi drager hen i kvel. Naar det lysner er vi langt herfra. Mon du har mig i tankerne endda Kanske har du alt en anden på dit fang, glemmer mig som sat der før så mangen gang.