I likhet med lastebilene var det også et meget stort behov for busser for kollektivtrafikk, spesielt for å holde den spanske nasjonaløkonomien gående når arbeidere skulle til sine arbeidsplasser. Hispano-Suiza-bussene dominerte nesten hele bussmarkedet i tiden før krigsutbruddet i 1936, og da produksjonen smått, men sent, startet - var det bare å bruke Type 66-lastebilchassiset for å bygge buss. Med den dieseldrevne Pegaso II kunne Ricart tilby nye bussmodeller basert på dette chassiset. som det kunne reises karosseri på, enten hos ENASA eller andre karosserimakerne. Men Ricart var en fremtidsorientert mann som ikke bare ville starte på bar grunn, han etterlyste også innovative tenkning, som demonstrert med sportsbilene og Z-207 lastebilen, innenfor bussfremstillingen.