I 1918 til 1920 var han inspirert av Carlo Carràs metafysiske malerier, pittura metafisica. Dette skulle bli hans siste store stilskifte. Senere fokuserte han i økende grad på subtile graderinger av fargetoner og gjenstander ordnet samlet i en atmosfærisk dis. Han la grunnen for retningen kunsten hans skulle ta resten av livet. Morandi stilte ut på utstillingen Novecento Italiano i 1926 og 1929, men var forbundet med den fascistiske Strapaese-gruppen på slutten av tiåret. For gruppen var lokale kulturtradisjoner viktige. Han sympatiserte dessuten med fascist-partiet på 1920-tallet, men vennskapet med anti-fascister førte til en kortvarig arrestasjon i 1943. Fra 1928 deltok Morandi på Veneziabiennalen, og på Quadriennale di Roma. Han stilte ut i forskjellige italienske og utenlandske byer.