I teorien hadde disse representasjonene altså ikke liten betydning; men i realiteten kunne de lite, fordi statsskattene var så høye at nye avgifter til utdanning, helsevesen og lignende måtte holdes svært lave. I tillegg ble avgjørelsene nidkjært overvåket av sentralregjeringens representant, guvernøren, og ble umiddelbart annullert, så snart de avvek fra den ånd som rådde ved hoffet på den tiden. Ulydighet ble straffet med oppløsning. Likevel var disse representasjonene i flere guvernementer (bare 36 guvernementer, hovedsakelig i Stor-Russland, hadde slike i 1916) ikke ubetydelige, særlig for folkeopplysningen, og foretok omfattende undersøkelser angående tilstanden for jordbruk og industri.