Senere kom fergene DF «Hydro» (1914) og DF «Ammonia» (1929), og «Rjukanfos» ble etterhvert bare brukt som reserveferge. Etter senkingen av «Hydro» i 1944 ble fergekapasiteten på Tinnsjøen alt for liten, og istedet for å bygge en ny ferge (som var problematisk i og rett etter krigen), ble «Rjukanfos» ombygd. Hun ble forlenget med omtrent 20 meter, og lastekapasiteten ble økt til 15-16 jernbanevogner. Skrivemåten ble samtidig endret fra til . Fergen fikk et moderne utseende, men ombyggingen var ikke vellykket. Balansen i fartøyet ble forverret. Med last ombord ble akterskipet liggende lavere enn forskipet, og litt skjev-lasting gjorde at fergen fikk slagside. Uten last var det problemer med avdrift på grunn av vind, siden sidearealet var blitt betydelig større. «Rjukanfoss» fortsatte allikevel som hovedferge sammen med «Ammonia» frem til MF «Storegut» ble overlevert i 1956. Etter dette var hun reserveferge fram til 1968. «Rjukanfoss» ble hugd opp ved Tinnoset i 1969.