Costigan-Wagner-lovforslaget av 1934 ble ikke vedtatt til lov av ulike grunner. Forslaget var i seg selv for svakt, og vekket ikke nok interesse hos de mest liberale politikerne i senatet. Blant kritikken reist mot forslaget, var spesielt dens økonomiske profil mest oppsiktsvekkende. Politikere på begge sider av senatet mente det ble feil at enkeltstater måtte betale bøter til de føderale myndighetene om de overså en lynsjing. Dette var på grunn av at det ville såre mange uskyldige og anstendige borgere gjennom urettferdig skattlegging. Samtidig foregikk det en enorm reformprosess med "New Deal" som tok det meste av oppmerksomheten til politikere på denne tiden. Roosevelt sin administrasjon var opptatt med å fremme lovforslag som skulle få økonomien til å vokse igjen, og skape arbeidsplasser for millioner av arbeidsledige amerikanere. Lovforslaget faller også inn i en tid hvor spørsmålet om borgerretter for Afro-Amerikanere ikke var utbredt på den måten det skulle bli etter annen verdenskrig.