Før og under andre verdenskrig økte prisen på kull, koks og olje, noe som fikk bruken av elektrisitet til oppvarming til å øke. Imidlertid var ikke produksjonskapasiteten stor nok. Etter krigen kom privathusholdningenes ønske om bruk av elektrisitet til oppvarming i konflikt med ønsket om å prioritere industriens energibehov. Dette ble løst med ulike energitariffer og priser avhengig av bruksformål. Under dette regime ble kraftintensiv industri og treforedling prioritert høyest. Da strømrasjoneringen ble avsluttet på midten av 1950-tallet, økte salget av elektriske ovner sterkt.