Før 1870 var den alminnelige oppfatning at parker ikke var noe kommunen skulle engasjere seg i. Da det første parkvesenet kom i 1875 og den voldsomme byveksten startet, hadde byen likevel en rekke fine parker. Nokså ulike interesser sørget for det: Initiativrike borgere i Selskabet for Christiania Byes Vel (en rekke gateplantninger og mindre parker). Statsmyndigheter som bygget hovedstad (Tøyenområdet tenkt som universitetssted (Botanisk hage), Botsfengselet med park omkring, områder ved festningen, Universitetshagen). Gårdeiere som ikke ville ha gjenboere (Eidsvolls plass). En franskmann som tenkte stort (kong Karl Johan: Slottsparken og Bygdøy). En driftig innvandrer og forretningsmann (F.H. Frölich: St. Hanshaugen).