Andrej Tarkovskij langfilmdebuterte med det tidvis poetiske krigsdramaet i 1962, en film han mottok Gulløven for under filmfestivalen i Venezia. Hans mest poetiske film er imidlertid bredt ansett for å være , mens , filmen om den store ikonmaleren med samme navn, har en svært sentral plass i russisk filmhistorie. I sitt senere liv oppholdt han seg mye i utlandet grunnet problemer med myndighetene, og han skapte filmene og i henholdsvis Italia og Sverige.