Romerne brukte i antikken betegnelsen om dem som brukte foreldete uttrykk (arkaismer), i middelalderen ble det brukt om dem som kopierte gamle manuskripter, mens det fra renessansen ble brukt om en lærd, som beskjeftiget seg med antikviteter eller fornminner, spesielt gamle kunstverk. På dette tidspunkt var det heller ikke noe skille mellom historikere og arkeologer, så det fungerte også som en betegnelse for en bestemt slags historikere.