Framføringen av syngespillet fikk Wergelands kulturpolitiske motstandere gjennom flere år, Intelligenspartiet eller «Troppen» (de konservative studentene), til å mobilisere til pipekonsert. De mente at forestillingen var en skam for teateret, skjønt stykket var fullstendig uskyldig og ikke vanskelig å forstå. Wergelands støttespillere, de såkalte «klapperne» slo seg sammen mot «piperne», og klapperne vant. Forestillingen endte med slagsmål i og utenfor teatret. For Wergeland var Campbellerslaget en stor seier, for motstanderne et komplett nederlag. Deres hensikt hadde vært å vippe ham av pinnen med et «coup de main», men de konstaterte at den store publikumssympatien var på hans side. Etterpå hevnet taperne seg i Den Constitutionelle med en serie artikler ved Peter Jonas Collett. Han ble senere Wergelands svoger.