Da han ikke fikk universitetets reisestipend i 1921, som i stedet gikk til hans venn Eric Partridge, oppga han sin akademiske karriere og flyttet til Sydney. Her ble han en profilert skribent og en entusiastisk talsmann for sin fars nietzscheanske filosofi som ble kalt for «vitalisme». Den hevdet at livet finner sin fremste realisering i kreativ inspirasjon, samtidig både antikristelig og antimoderne, og søkte til den gresk-romerske verden for fornyelse.