Høsten 1908 mottok Amundsen et brev fra Nansen med en anbefaling av Hjalmar Johansen. Han hadde fulgt med Nansen under hans ekspedisjon mot Nordpolen og var en dyktig hundefører. Johansen hadde imidlertid blitt alkoholiker etter ekspedisjonen med Nansen, og Amundsen fryktet også at den eldre Johansen, som også var en bedre skiløper og veldig ambisiøs, kunne true hans autoritet. Siden Johansen hadde reddet livet til Nansen under deres ekspedisjon, insisterte sistnevnte på at Amundsen måtte ta han med på ekspedisjonen, og Amundsen måtte føye seg.