I 1992 startet TV 2 opp sendingene sine, og fordi kanalen var delvis finansiert av en statlig konsesjon var det underforstått at også TV 2 skulle ha valgsendinger. Dermed var monopolet til NRK på valgsendinger forbi. Når også TVNorge bestemte seg for å sende valgsendinger under Stortingsvalget i 1993, var det plutselig tre kanaler som sendte valgprogrammer. For å møte konkurransen valgte NRK under 1993-valget å ta turen rundt i landet for å arrangere folkemøter. NRK kombinerte dette med den klassiske partiutspørringen. Også TV 2 sendte partiutspørringer, kombinert med en valgspesial av debattprogrammet Holmgang. I Holmgang var politikere og debattdeltakere plassert i et lite studio, og debatten ble ledet av en dominerende debattleder. tvNorge på sin side valgte et format som bygget på dueller mellom partiene. Noe som skulle bli mer og mer vanlig i valgsendingene i årene som fulgte. Partiutspørringene på denne tiden hadde ofte en tøff tone, og programlederne hadde ingen betenkeligheter med å avbryte politikerne. Perioden kjennetegnes også av at debattantene gjerne utfordret programlederne tilbake, ved å stille spørsmål i retur.