De jødiske ungarerne følte at de var relativt trygge under Horthys regime. I mars 1944 tok styrker kontroll over Ungarn og Horthy ble presset til å utnevne en tyskvennlig regjering. Den tyske administratoren Edmund Veesenmayer sørget gjennom det føyelige Sztójay-regimet for samarbeidet med de sivile myndigheter, noe som var avgjørende for å gjennomføre deportasjonene til Auschwitz. Veesenmeyer ble forbløffet over hvor raskt den ungarske regjeringen innførte antijødiske tiltak etter okkupasjonen. De to radikale antisemittene László Baky (en tidligere general i gendarmeriet) og László Endre var statssekretærer med ansvar for jødesaker i innenriksdepartementet og planla deportasjonene sammen med Adolf Eichmann. Deportasjonene fra Ungarn ble gjennomført systematisk distrikt for distrikt under ledelse av László Ferenczy, oberstløytnant i det ungarske gendarmeri (politiet på landsbygda, ungarsk:). Internering og uttransport ble utført av gendarmeriet og det regulære ungarske politiet i byene under oppsyn av den tyske okkupanten.