Sliceren deler først objektet opp i en stabel av flate lag, og beskriver deretter disse lagene som lineære bevegelser som skal følges av 3D-skriverens skrivehode (ekstruder), fikseringslaser eller tilsvarende avhengig av skriverteknologi. Alle disse bevegelsene, samt andre spesifikke skriverkommandoer som for eksempel ekstrudertemperaturen eller skriverflatetemperaturen, lagres i en g-kodefil. Slicing gjøres ofte på en datamaskin, og den resulterende g-kodefilen kan så overføres til skriveren. Noen skrivere har innebygd slicer i skriveren slik at man kan laste inn en STL-fil direkte i skriveren.