Etter krigen ble hun først medlem av LDPD og var kortvarig byråd for sosialvesen for partiet, men hoppet raskt av til Vest-Berlin og ble medlem av det høyreliberale FDP. Fra 1953 til 1961 var hun medlem av Forbundsdagen, og åpnet Forbundsdagen i 1953 og 1957 som alderspresident (eldste medlem). Hennes politiske virke konsentrerte seg også i Forbundsdagen om kvinnepolitiske temaer, selv om barn og unge også lå henne på hjerte.