Tater brukes i samme betydning som romani. I Sverige ansees som et skjellsord. Til slutten av 1800-tallet ble i Sverige "tattare" og "zigenare" brukt synonymt og i samme betydning som romani. I Finland på 1700-tallet omtalt som tattare eller tartare. I Norge er det uenighet om tater eller romani er rett betegnelse: noen reagerer negativt på betegnelsen tater, andre ønsker å snu "tater" til noe positivt. Betegnelsen omfattet for en stor del romani og samt en del andre som ikke hørte til samme folkegruppe. Siden 1500-tallet har betegnelsen «tater» ofte blitt brukt på Østlandet om personer med et fremmed utseende, mørkt hår og mørke øyne. På Sørlandet har betegnelsen «fant», blitt brukt,mens «splint» ble brukt på Vestlandet. I Nord-Norge var de kjent som «fark». Fuss og røver har også vært brukt. Personen i gruppen har omtalt seg selv som blant annet reisende, tavring, dinglare, vandri(ar), romanisæl, romani, romano og romanifolk. Norsk misjon blant hjemløse foretrakk "omstreifer" som fellesbetegnelse uavhengig av etnisk bakgrunn.