Ved en rekke konklaver var kardinal Ippolito II d'Este franskmennenes favoritt, men han nådde aldri opp. Det som ble oppfattet som intrigemakeri på egne vegne ved konklavet i april 1555 reduserte hans sjanser for fremtiden betraktelig. Ved det det nye konklavet fem uker senere (pave Marcellus IIs pontifikat varte under en måned) var det temmelig klart at han ikke var valgbar. At han ved disse anledninger ikke ble valgt, var en bekreftelse av at renessansepavenes tid var et avsluttet kapittel.