Paradigmet for kroppslig situert kognisjon ( eller ) står som en alternativ måte å forstå kognisjon på, og har fått økende støtte de siste årene. Et teoretisk utgangspunkt for kroppslig funderte kognisjonsteorier er ikke et sinn som jobber med abstrakte problemer, men en kropp som trenger et sinn for å fungere i en dynamisk verden. Videre er det generelt antatt innenfor retningen at de kretsene i hjernen som styrer abstrakt tenking er sterkt knyttet til de modale systemene for sensoriske erfaringer. Gjenhenting av informasjon innebærer en reaktivering eller simulering av relevante inntrykk som har blitt registrert i forbindelse med innkoding av informasjonen. (Niedenthal, 2007; Barsalou 2008a) Tilhengere av retningen argumenterer altså for at kognisjon er basert på multimodale simuleringer som er situert i en kropp som handler i en fysisk og i en sosial verden.