Donna Bacalao gir seg hen til begge to, og blir gravid. Kongen sørger over sin rikdom, som ikke gjør ham lykkelig. Han elsker én som ikke elsker ham tilbake. Kongen kan uansett ikke vedkjenne seg et eventuelt farskap. Fornuften tilsier at han må velge en kone av riktig rang og stand. Ryktebørsen derimot vil gjøre hva som helst for å påta seg farskapet; det blir klart at han elsker Donna av hele sitt hjerte. Men Donna vegrer seg, og hun avviser ham i første omgang. Hun er sikker på at Kongen er far til barnet. Spørsmålet vil bli avgjort av barnets øyenfarge. Er det Kongen som er faren, vil barnet forårsake en sosial skandale og skape en umulig situasjon for Donna. Dersom Ryktebørsen er barnefaren, vil han kanskje likevel få den han elsker, og Donna Bacalao kan si ja til den hun innerst inne skulle ønske er det ufødte barnets far. Mens Kongen har blå øyne, har Donna Bacalao og Ryktebørsen brune øyne begge to. Operaens spenningsmoment blir hvilken øyenfarge barnet vil vise seg å ha.