I 1802 ble han utnevnt til ambassadør ved tsar Aleksander Is hoff i St. Petersburg; ambassadørens plikter var for det meste seremonielle, men han ble vel ansett i aristokratiet og fikk tid til å skrive noen av sine mest betydningsfulle verker. I mellomtiden led Napoléon nederlag, og Wienerkongressen tilkjente Kongedømmet Sardinia igjen herredømmet over Savoie og Piemonte.