Fram til 1750 var området nesten utelukkende et samisk område. Enkelte samiske navn, som for eksempel Máhkarávju (Magerøya), kan være innlån fra urnordisk, det vil si fra tida før ca. år 700. Porsanger er et nordisk ord og består av to ledd: Pors- og -angr. -angr. Ordet ble brukt om fjord generelt, mens finnmarkspors er en lyngplante som det vokser rikelig av i Porsanger. Imidlertid var det ikke pors i området da det fikk navn, og en nyere tolkning av forleddet er et lån fra samisk som betyr «foss omgitt av loddrette fjellsider». Det er likevel grunn til å tro at 13- og 1400-tallet representerer en periode med moderat norsk koloniseringsvirksomhet i Finnmark, selv om dette ikke skjedde innenfor grensene til dagens Porsanger.