Kronprins Carl Johan ble rasende da han fikk høre om Stortingets vedtak. Han skrev til de svenske kommissærene og truet med ny krig mot Norge om ikke Stortinget straks valgte Carl XIII til konge. Kommissærene forsvarte imidlertid Stortingets langsomhet, og noen dager senere var Carl Johan falt til ro. Samtidig fortsatte Stortinget revisjonen av Grunnloven paragraf for paragraf. Forandringene var ikke særlig kontroversielle. Det ble enstemmig vedtatt at kongen hadde rett til å utnevne en visekonge i Norge. Bestemmelsen om at kongen hadde rett til å utnevne en stattholder vakte derimot en viss motstand og ble vedtatt mot 26 stemmer. Til vern mot forsvensking ble det dessuten bestemt at regjeringen utelukkende skulle bruke norsk språk. Etter at de gamle grunnlovsparagrafene var gjennomgått 31. oktober, ble det 1. november vedtatt tre nye grunnlovsparagrafer: Det ble enstemmig vedtatt at Norge skulle ha sin egen bank og sitt eget pengevesen, det ble vedtatt at Norge bare skulle svare for sin egen statsgjeld, og det ble bestemt at Norge skulle ha rett til sitt eget handelsflagg. Orlogsflagget skulle være et unionsflagg.