Historien om DAPPI er relativt ny, men kan spores tilbake gjennom utvikling av omgivende ioniseringsteknikker fra 1970-tallet. DAPPI er en kombinasjon av populære teknikker, for eksempel, atmosfærisk trykk fotoionisiering (APPI) og overflatedesorpsjonsteknikker. Fotoioniseringsteknikkene ble først utviklet på slutten av 1970-tallet og begynte å bli brukt i atmosfæriske trykkeksperimenter på midten av 1980-tallet. Tidlig utvikling i desorpsjonen av åpen overflate og fri matrise eksprimenter ble først rapportert i litteraturen i 1999 i et eksperiment med desorpsjon/ionisering på silisium (DIOS). DAPPI erstattet teknikker som desorpsjon elektrosprayionisering (DESI) og direkte analyse i sanntid (DART). Denne generasjonen av teknikker er den siste utviklingen sett i det 21. århundre. DESI ble oppdaget i 2004 ved Purdue University, mens DART ble oppdaget i 2005 av Laramee og Cody. DAPPI ble utviklet like etter, i 2007 ved Universitetet i Helsingfors, Finland. Utviklingen av DAPPI utvidet deteksjonsområdet for ikke-polære forbindelser og la til en ny dimensjon av termisk desorpsjon av direkte analyseprøver.