De ukrainske væpnede styrkene hadde til hensikt å omringe Luhansk og ta den. Betinget kan operasjonen deles inn i et gjennombrudd til flyplassen og et gjennombrudd fra denne til den østlige Luhansk-ruten. Den 20. juli gikk den ukrainske hæren og jagerfly fra Aydar frivillige bataljon inn i området til landsbyen Heorhijiyvka, 3 km fra inngangen til Luhansk, med stridsvogner. Fra Vesela Hora til Heorhijiyvka og Lutuhyne, sør for byen, gikk «livets vei», langs hvilken tilførselen av gjennombruddsstyrkene og forsvaret av flyplassen gikk. Så, 7.-28. august 2014, var det kamper om den østlige utkanten av Luhansk, landsbyene Novosvitlivka og Khrjasjuvate. Den ukrainske kommandoen hadde all styrke og evne til å erobre byen selv uten kamp, men den nølte. I mellomtiden, 24. august, gikk den russiske føderasjonens væpnede styrker inn i byen langs veien nord for veien okkupert av ukrainske styrker. Fra det øyeblikket mottok separatistene kraftig brannstøtte med praktisk talt ubegrenset ammunisjon. Å holde visse punkter, hvis beholdning var risikabelt til å begynne med, ble stadig vanskeligere. Fra de første supermektige artilleriangrepene ble enhver fangstplan til ingenting. De ukrainske styrkene sto overfor spørsmålet om overlevelse og tilbaketrekning i sin helhet. 28. august til 1. september fortsatte evakueringen av hele den ukrainske kontingenten og dens retrett til Vesela Hora.