Hun var den første vestlige kvinne som satte sin fot i Palmyra og lot seg der feire av beduinstammene som en ny Zenobia. Fra sin klosterfestning ved Joun nær Sidon, hvis rester fremdeles kalles «Deir es Sitt» (Fruens brønn), intrigerte hun mot emir Bashir II., Høyporten i Konstantinopel, guvernøren i Tripoli, Mustafa Babar Agha og forskjellige drusiske fraksjoner.