Blomster- og fuglemønstre på ulike objekter og malerier av fønikser på silke kjennes allerede fra 7. – 4. århundre f.Kr. På denne tiden var figurene relativt enkle, men i årenes løp utviklet de seg langsomt til en viktig sjanger. Sjangeren ble etterhvert underbygget teoretisk, flere ulike skoler har levert verk med en bred variasjon av teknikker. Rundt 8. – 9.-århundre (sent i Tang-dynastiet) ble fugl-og-blomstermaleri en egen sjanger. Den gikk fra å brukes til ornamentering av bruksgjenstander, til å brukes i bakgrunnen på malerier som skildrer (menneskelige) figurer, og endte med malerier der fugler og blomster spiller hovedrollen. I løpet av denne tiden har de tjent som symbolske, metaforiske og allegoriske elementer.