De allierte var allerede ved Casablancakonferansen i januar 1943 blitt enige om å kreve en betingelsesløs kapitulasjon av Tyskland. Med Teherankonferansen i desember 1943 hadde de allierte gjort seg flere og grundigere tanker om hva de skulle gjøre med de tyske områder når Tyskland var beseiret. Noen faste retningslinjer for besettelsespolitikken i de tyske områder ble imidlertid ikke fastlagt. Til gjengjeld var denne konferanse ikke avvisende overfor ideer om en oppsplitting av Tyskland i forskjellige selvstendige nasjoner.