En fødselsstiftelse ble befalt opprettet i et kongelig reskript 27. september 1780. Reskriptet anordner også innsettelse av en lønnet jordmor i Christiania. Jordmoren var pålagt å ha sengeplass til fem til seks fattige kvinner hvor de kunne få gratis fødselshjelp, pleie og tilsyn. Dette trådte likevel ikke i kraft før etter den dansk-norske unionsoppløsningen. I 1810 ble riket delt inn i jordmordistrikter som følge av at et jordmorreglement trådde i kraft. I hvert distrikt skulle det ansettes en autorisert jordmor. Dette førte til et akutt behov for flere jordmødre. Frem til da hadde alle jordmødre i både Danmark og Norge fått sin utdannelse i København, men med behov for så mange ble det for dyrt å utdanne alle de norske jordmødrene der. I tillegg ble det Norske universitetet bestemt innvilget i 1811, og i 1814 begynte universitetet med forelesninger i medisin. Med opprettelsen av en jordmordutdanning og et medisinsk fakultet ble det et behov for pasienter å undervise på. Løsningen ble Rikshospitalet og en fødselsstiftelse underlagt denne. I et skriv fra Sunnhetskollegiet til Statsrådet 4. Oktober 1814 ble det foreslått å opprette en fødselsstiftelse i Christiania med 30 sengeplasser. Sunnhetskollegiet anså en slik stiftelse som uunværlig, både som et trygt sted for ugifte kvinner å føde, men også som en læringsinstitusjon. Stiftelsen ble et faktum i 1818.