Den tilsvarende romerske praksis ble kalt for . Den første bruk av uttrykket ble gjort av Tacitus i hans bok , hvor han beretter om «Naharvalis hellige lund» med ordene «» («en prest forretter i kvinneklær, men i romersk tolkning dyrker de gudene Castor og Pollux»). Andre steder sier han at de øverste gudene hos oldtidens germanere var Herkules og Merkur, og mener da trolig Tor og Odin.