I det post-kolonialistiske Latin-Amerika ble førkolumbiske tradisjoner sammenblandet med kristne ritualer, og synkretiske maskerader og seremonier som Alle sjelers dag/De Dødes dag utviklet seg til tross for at den katolske kirke forsøkte å forhindre og fjerne alle innfødte tradisjoner. Masker forble et viktig trekk ved folkelige karnevaler og religiøse danser, eksempelvis maurerne og kristnes dans (). Særlig i Mexico var det stor kreativitet i framstillingen av masker, noe som ble oppmuntret av samlere. I brytekamper var det vanlig for deltakerne å ha masker og opptre med fantasifull tilnavn. Mange av disse bryterne ble folkelige helter, og den populære bryteren El Santo fortsatte å bære sin maske selv etter at han trakk seg tilbake. Han avslørte kun sitt ansikt kortvarig som gammel mann og ble gravlagt med sin sølvmaske.