Alle de engelske Cluny-ordenens hus som var større enn celler var kjent som , noe som symboliserte deres underordnede funksjon til Cluny. På begynnelsen av 1000-tallet spredte Clunys innflytelse seg til De britiske øyer. Ved at overhodet for deres orden var abbeden i Cluny, var alle de britiske bestyrerne forpliktet til å krysse kanalen til Frankrike og reise til Cluny for å konsultere eller for selv å bli konsultert om ikke abbeden selv kom til England, noe han gjorde fem ganger på 1200-tallet og kun to ganger på 1300-tallet. Et kloster innenfor denne ordenen var nonneklosteret Delapré Abbey og klosteret i St Andrews Abbey i Northampton, nonneklosteret St Pancras i Lewes (hvor klosterforstander vanligvis hadde posisjonen som generalvikar for abbed av Cluny for England og Skottland); Pontefract Priory; og tre hus i Skottland, blant annet klosteret Paisley Abbey; og i 1056 ble det første nonneklosteret grunnlagt ved Marcigny og etter dette fulgte andre klostermedlemmer. Ordenens nonner var alltid i overlegent mindretall enn deres mannlige munker.