Han debuterte som forfatter på 1880-tallet og slo definitivt igjennom med (1888), som ble fulgt av (1889) og (1892) og (1894). Romanene var til å begynne med filosofiske, og handlet om den såkalte «jeg-kulten». Men de ble setterhvert preget først og fremst av nasjonalisme og et sterkt tyskerhat, noet som begynner å fremtre i romanene (1892), og sterkere i trilogien (1897), (1900) og (1903).