I middelalderens Russland var kulturens språk kirkeslavisk, ett språk som visselig var nært beslektet med russisk, men som var importert fra de sørslaviske land i samband med kristningen i 988. Kirkeslavisk forblev skriftspråk helt inn på 1600-tallet, mens forskjellige former av russisk var det talte språk. Hadde neverbrevene ikke blitt bevart så vel i Novgorods fuktige leirjord, skulle man ikke fått vite hvor meget man også skrev på russisk – på never i stedet for på papir og pergament, og om de mest forskjellige emner.