Det siste verset handler om frelsen. Det er Kristus («min vän», jf. ) som omplanter oss og holder oss fast i et ubrytelig bånd. Det er en dempet og mer kryptisk sammenfatning av det kristne frelsesverk. Og til sist introduseres det kristne håp, som kontrasterer alt det forgjengelige, der hvor skapelsen er underlagt livet og lyset. En evig sommertid.