Landingsbanen er meget spesiell. Den er meget kort og bratt og ender i et stup omkring 700 m mot den nedenforliggende dal. Banelengden er 527 meter og rullebanen skråner med 12° slik at all landing må skje i motbakke og start nedover rullebanen. Det er bebyggelse kloss opptil rullebanen. Lufthavnen er derfor kun anvendelig for helikoptere samt fly med STOL-egenskaper, (som eksempelvis den populære 19 seters Twin Otter og Dornier 228). Landingsbanen er nå asfaltert efter at den gjennom en årrekke var en ganske hullet og steinete jordbane med enkelte gresstuster, men den betegnes fortsatt som en av verdens vanskeligste flyplasser å lande på eller starte fra.