Det var sterk folkevekst på 1800-tallet. På slutten av 1800-tallet la byens administrasjon opp til utvikling av forstadsområder for middelklassen. I forbindelse med utvidelsen av byen nordover ble store avenyer (hovedgater) anlagt: Avenida da Liberdade (1879), Avenida da República (sentralt i bydelen Avenidas Novas, 1904) og Avenida Almirante Reis (1910). Dette førte til at byen ikke lenger var avgrenset til elvebredden og de lavtliggende områdene innenfor. Disse tiltakene innebar bare at gatelinjer og tomter ble angitt, og de nye bydelen ble derfor mer arkitektonisk variert enn den lavere byen (baixo) reist etter jordskjelvet. Elektrisk trikk ble introdusert i 1901 (tidligere var det sporvogner trukket av hest). Etter at Salazar-regimet tok makten fra rundt 1930 ble byplanleggingen strammere og med mer statlig involvering. På 1930-1940-tallet kjøpte bystyret opp en tredjedel av arealet innenfor byen hvorav noe ble solgt videre til strengt regulert eiendomsutvikling i regi av private bedrifter. Den store Parque Florestal de Monsanto (Monsanto-parken) dominerer den vestlige delen av byen.