Cumulus mediocris har for liten vertikal utstrekning til å produsere nedbør, men med kraftigere vertikale luftbevegelser kan de vokse videre. Som regel utvikler de seg da til Cumulus congestus (opptårnet cumulus). På en varm sommerdag er de ikke et tegn på snarlig bygenedbør når de opptrer alene. Men under visse forhold kan de ofte utvikle seg til bygeskyer: I kjølig vær (jf. aprilværet) kan de gå rett over til Cumulonimbus (bygeskyer). Under slike forhold kan skyene ikke holde på mye fuktighet, og omfanget er også beskjedent. Derfor blir disse bygene gjerne lette og kortvarige, oftest med nedbør som snø. Hvis sterk konveksjon sammen med inversjon i mellomhøye lag gjør at slike skyer eser ut i bredden, kan de plutselig bryte gjennom inversjonslaget og nå opp i kaldere luft. Dette kan føre til en kraftig og i enkelte tilfeller nærmest eksplosiv bygeutvikling. En slik inversjon er en forutsetning for f.eks. polare lavtrykk, og den har av og til bidratt til at en brann har utviklet seg til en ildstorm (f.eks. Hinckley-brannen 1894 i Minnesota). Cumulus mediocris som vokser opp under et lag med høyere skyer, eller som når opp i dette skylaget. Cumulus mediocris som vokser opp der et lag med Altocumulus castellanus har ligget tidligere på dagen.