Agitasjonen for et regulært katolsk hierarki i England ble mer og mer uttalt, og som et foreløpig tiltak ble de fire kirkelige «Districts» som England hadde vært delt inn i siden James II av Englands regjeringstid i 1840 delt opp til åtte. Dr. Griffiths beholdt det nye London-distriktet. Kort tid etter dette begynte Oxford-bevegelsen å gjøre seg gjeldende, og de tilhørende katolske konverteringer; immigrasjonen av irske katolikker vokste samtidig. Den katolske veksten av de britiske koloniene, hvorav mange inntil nylig hadde vært styrt som en del fra London-distriktet, brakte ham i kontakt med regjeringen. I alle disse sfærer utførte Griffiths sine plikter med praktisk sans; og (ifølge biskop Ullathorne) var dette grunnen til at etableringen ble utsatt.