Hans filosofi ble på tidlig åttitall erstattet av impulser fra Charles Hughes, som handlet om langpasninger og korte trekk før mål ble scoret. Spillestilen ble tidlig sterkt mislikt av engelsk presse, som ofte omtalte ham som den som ødela «the beautiful game». Hughes ble stort sett brukt av Graham Taylor, men Hughes selv mente at , som var med på å slå ut Taylors England under VM-kvalifiseringen i 1993, var bedre enn England på Hughes egen filosofi. Da Graham Taylor fikk sparken, begynte trenere å introdusere mer kontinentale erfaringer. Hans arvtaker Terry Venables hadde trent FC Barcelona, Glenn Hoddle hadde spilt i AS Monaco FC og både Sven Göran Eriksson og Roy Hodgson hadde stort sett bare kontinental bakgrunn. De to eneste med tradisjonell engelsk karriere både som spiller og trener, Kevin Keegan og Steve McClaren, hadde beskjeden suksess på landslaget.