Jean Nicot, fransk ambassadør, viteskapsmann og botaniker i Paris, fikk i oppdrag av dronning Katharina de' Medici om å forhandle om et bryllup i Lisboa. Her kom han i kontakt med tobakksplanten i 1560. Han ble så begeistret at han tok med seg noen tobakksplanter hjem til Paris, og dyrket planten i sin egen hage. Historien forteller at han anbefalte dronning Katharina de' Medici å knuse tobakksblader og trekke pulveret opp i nesen mot hennes migreneplager. Hun nøs kraftig og migrenen var borte, vidunderkuren var skapt. Da hun begynte å bruke det fast ble det mote blant hoffet og sosieteten. Ettersom Paris var forbilde for alle europeiske hoff tok det ikke lang tid før man brukte luktesnus (nesesnus) i resten av Europa med antatt medisinsk virkning. Sverige ble også inspirert av det franske hoffet og dens mote. Kunne de sniffe pulver opp i nesen i Frankrike, kunne de også gjøre det i Sverige. Luktesnusen inntok de svenske aristokratenes hjerter, der de spradet rundt med flottere og flottere snusdåser mens de sang Snusdåsene på 1600-tallet var, i motsetning til dagens papp og plastbokser, små mesterverk av gull, sølv, elfenben eller andre materialer. Etter hvert lot også bygdefolket seg fascinere av dette stoffet som da var forbeholdt de rike. De omfavnet trenden ved å drøye ut det dyre snusmelet med vann og salt. Slik ble den svenske snusen født, med sin unike karakter og smak. 1700-tallet ble således den svenske tobakken og snusens gjennombruddstid.