I antikken hadde illustrerte manuskripter blomstret særskilt i Alexandria. Det betydde et rikt og kultivert publikum. Konstantinopel med sitt omfattende hoff, aristokrati og rike klostre ga grobunn for det samme. Allerede keiser Konstantin den store skrev til biskopen i Caesarea for at dennes skriveskole skulle framstille femti bøker med evangeliene for de nybygde kirkene i Konstantinopel. Ved slutten av 300-tallet var det også skrivestuer i hovedstaden som framstilte verker på purpurpergament med kostbart purpurfarge som fargepigment. Det var to typer manuskripter; den tradisjonelle skriftrullen, , som under de første kristne århundrene ble avløst av den innbundne boken. Ved framstillingen var det tre fagområder; kalligrafen eller kopisten som skrev teksten, krysografen, «gullskriveren», som framstilte kapittelhodene og viktige bokstaver og initialer, og til sist kunstmaleren som gjorde illustrasjonene.