Plutark beskriver også disse forholdene som ærbare, og uttalte at det var utenkelig for en elsker å bruke seksuell omgang til å fullbyrde et forhold til en gutt, på samme måte som om en far skulle ha gjort det med sin egen sønn. Cicero hellet i samme retning, og hevdet at «Lakonerne, som tillater alt bortsett fra utukt (, = gresk hybris, refererer her til analsex) i deres kjærlighet til de yngre, hadde uklare retningslinjer i forhold til regelbrudd, da de tillot omfavnelser og et felles bosted for elskere». Aelian gikk enda lengre, og uttalte at dersom et par bukket under for fristelsen og inngikk sanselige forhold, måtte de forløses fra synden ved å ære Sparta. Dette kunne gjøres ved enten å gå i eksil eller å ta sitt eget liv.