Disse plattformene utviklet seg til trappepyramider som ble oppfattet som hellige fjell, som brakte prestene nærmere gudene. Det er en forestilling som minner påfallende om hvordan Moses i 19 klatrer opp til toppen av Sinaifjellet for å motta lovene etter at «Herren ropte til ham fra fjellet». For sumerne var fjellene også en kilde til vann, og de kalte sin modergudinne Ninhursag for «Fjellets frue». De mesopotamiske zigguratene var ikke steder for offentlig religionsutøvelse, men oppholdssteder for gudene selv. Kun prestene hadde tilgang til helligdommen, ettersom det var deres ansvar å dekke gudenes behov. Dette ga prestene en mektig posisjon i det sumeriske samfunnet, og zigguratene var symbolet på deres makt. Babels tårn i Bibelen var antagelig en ziggurat eller et zigguratlignende tårn.