Lancia testet bilen hardt i løpet av sesongene 1972 og 1973, hovedsakelig i Gruppe 5-racing, hvor prototyper var tillatt. Produksjonen av de 400 gatemodellene som var nødvendig for homologering til Gruppe 4-racing ble startet i 1973, og bilen var godkjent til bruk i verdensmesterskapet i 1974. Dino V6-motoren gikk ut av produksjon i 1974, men omkring 500 motorer blant de siste av samlebåndet ble levert til Lancia. For racingbruk var motoren trimmet til 280 hestekrefter, og i enkelte tilfeller helt opp til 560 hestekrefter med hjelp av turbolading.