Omeni beskriver et fenomen han kaller institusjonell isomorfisme, der militæret holder fast ved tradisjonelle, men ineffektive tilnærminger, som en offensiv strategi mot uregelmessig krigføring. Han viser til Nigerias kamp mot Boko Haram, hvor manglende tilpasning og en infanteribasert strategi, som stammer fra borgerkrigen på 1960-tallet, har gitt begrenset suksess. Selv om svakheter i kapasitet er en faktor, mener Omeni at dette bare er en del av bildet. En dypere utfordring ligger i militærets evne til å tilpasse seg en befolkningssentrert strategi, et problem mange militærstyrker globalt fortsatt sliter med.