Ifølge Forr kom Furre fra et «høyrehjem», men ble «venstreradikal i den nasjonale, pasifistiske tradisjonen, der utenrikspolitikken bestemte de konkrete politiske veivalg og der Hans Nielsen Hauge var en større inspirator enn Karl Marx.» Bestefaren Johannes Furre var stortingsrepresentant for Moderate Venstre, og stefaren Elisæus Vatnaland var stortingsrepresentant for Senterpartiet. Allerede i gymnastiden ble han medlem av AUF, og han engasjerte seg i Folkereisning mot krig og Kristent fredslag. Han var en av stifterne av gymnasiastmållaget «Von» i Oslo i 1954, og han ble i 1955 formann for Oslo Kristelige Gymnasiastsamband. Han var leder av Den norske studentforening fra 1958. Furre deltok i arbeidsgruppa som ga ut boken i 1967.