Siden 1960 har forskere gjort oppdagelser som bekreftet teorien om platetektonikk, ikke minst gjennom kartleggingen av havbunnens relieffer ved hjelp av seismologi. Oppdagelsen av Midt-Atlanterhavsryggen, samt påvisningen av polvandring, havbunnstopografi og marine sedimenter, var avgjørende for forståelsen av Wegeners teorier. Men det var først da marine magnetiske anomalier ble oppdaget at man fikk empiriske data for å underbygge den tilstøtende teorien om havbunnspredning. I 1968 var forskningen rundt havbunnspredning kommet så langt at den innbød til et paradigmeskifte med allmenn aksept av teorien om platetektonikk og kontinentaldrift.