Begge foreldrene døde i Nazi-Tysklands dødsleire. Selv var han i arbeidsleir i 18 måneder før han klarte å rømme til Den røde armé i 1944. Etter krigen arbeidet han i forlag, og publiserte etter hvert sine egne dikt og oversettelser under en rekke pseudonymer. En stund levde han i Wien (der han ble venner med Ingeborg Bachmann), før han reiste til Paris i juli 1948, der han slo seg ned. Han studerte og senere underviste i tysk språk og litteratur ved prestisjetunge École normale supérieure. Etter at han ble beskyldt for plagiat av en fremstående tysk dikter, ble Celans psykiske problemer forverret.