I områder med lite forurensning ligger gjennomsnittskonsentrasjonen for svevestøv stort sett under 10 μg/m³. I store byer og tettsteder kan konsentrasjonen midlet over et døgn komme opp i 100 til 600 μg/m³ PM10,. Over flere timer kan nivåene ligge enda høyere, for så å bli veldig lave nattestid. Data fra Oslo tyder på at variasjonen i nivåene er stor og kan i mange tilfeller tilbakeføres til svevestøv forårsaket av piggdekkbruk på bar asfalt. Til tider kan vedfyring til oppvarming forårsake en betydelig økning i svevestøvnivåene. Vedfyring kan på enkelte dager bidra med rundt 70 % av partikkelutslippet i Oslo, mens oljefyring er beregnet til å bidra med maksimalt 10%. De høyeste nivåene av svevestøv finnes langs sterkt trafikkerte gater, men relativt høye nivåer av PM2,5 er også blitt målt over store områder i takhøyde (Drammen by). Svevestøvet fra uteluften trenger inn i boliger og andre hus. Eksponeringen av mennesker flest vil være høyest på vei til jobb eller andre aktiviteter i sentrale bystrøk. Betydningen av eksponering for høye nivåer av svevepartikler over kort tid foreligger det svært liten kunnskap om. Beregninger som er gjennomført i 2001 viser overskridelser av nasjonale mål for PM10 (50 μg/m³) og EU-grenseverdier i flere områder i Oslo og Trondheim. Antall personer som eksponeres for nivåer over nasjonale mål i Oslo er i størrelsesorden .