På 1600-tallet ble det mote å bære flettede «kjærlighetslokker» som på dansk ble kalt «marelok». Dette var fletter av hodehår som ikke lot seg gre ut. De skulle bringe lykke og beskytte mot sjukdom. En kjent bærer var Christian IV, konge i Danmark og Norge fra 1588 til 1648, som hadde en lang marelokk med sløyfe langs venstre kinn. Dette var en flettet hårpisk eller variant av cadenette, korketrekkerformet «dårelokk». Kongens frisyre stammet fra Polen; en slik flettet marelokk ble på fransk kalt , det vil si «polsk (flette)», på latin , på engelsk og på tysk vanligvis . Betegnelsen «marelok» og ble også brukt om en slags eksem i hodebunnen som fører til at håret sammenfiltrer seg i lange lokker.