Til tross for den strenge fordømmelse av syndere og de fryktelige bildene av fordømmelse i Dommedagsdiktet, var dets forfatter kjent som en «godslig filantrop, så munter at noen av hans venner mente han ikke kunne være så syk som han forsikret. Doktor Peabody pleide å kalle ham ‘en mann av saligprisninger’, som ikke bare voktet alene de åndelige, men også de fysiske behovene til hans flokk, og hadde studert medisin for den hensikt,» i henhold til .