Når han ikke var på korstog brukte Gillebrìghde mesteparten av sitt liv som poet i Irland. Hans panegyriske (lovprisende) dikt er alle dedikert til irske beskyttere. Han betraktes som skotsk, ikke irsk, ettersom referansene til Skottland beskriver landet som «duthchas damh», «my dúthchas» («innfødt sted», «arv», «føderett» etc) og «dom thír» («mitt land»). Omtrent syv av hans dikt har overlevd, fem panegyriske dikt og to korsfarerdikt. og to korsfarerdikt.