Unbanda oppstod i et middelklassemiljø preget av kardeciansk spiritisme, og en samling nær Rio de Janeiro i 1908 står sentralt. Bevegelsen fikk snart et fotfeste i flere samfunnslag. Særlig i tiden under diktatoren Getúlio Vargas (1930–1945) fikk umbandabevegelsen en veldig spredning. Den utbredte seg over hele landet og har derigjennom tatt lokale preg fra stedlige afro-indianske religiøse tradisjoner. En avgrensning fra kardesismen, som den utsprang fra, definerer ikke umbanda seg med dogmer eller skrifter som retningsgivende for sine tilhengere.