Livius Andronicus var en tidligere gresk slave fra den greske kolonien Tarentum eller Tarent (i dag Taranto, Italia) som romerne erobret i år 272. Han var først slave hos en romersk adelsmann, Livius, og underviste familiens sønner i gresk. Etter at han ble frigitt føyde han sin tidligere herres navn til sitt eget latiniserte etter romersk skikk. Deretter levde han av å undervise i gresk i Roma. I forbindelse med undervisningen i gresk oversatte han Homers til latin, «Odysseia». Det er kanskje det første verket i historien, hvis man ser bort fra etterligninger, som ble forsøkt omsorgsfullt oversatt fra et språk til et annet. Rent språklig sett er verket ikke spesielt betydningsfullt. Det greske heksameter var for vanskelig å overføre til latin slik at han brukte det lokale versemålet isteden (etter den romerske oldtidsguden Saturnus). Bare noen få linjer har overlevd fra dette verket, men viser at han stundom var mindre heldig i oversettelsen. Verkets betydning ligger i at han gjorde den greske mytologien tilgjengelig for romerne og mytologien var en betingelse for høystemte vers. Verket ble uansett i bruk som romersk skolebok.