Fra 1960 til oljekrisen i 1973–74 skjedde det en overgang fra faste brensler som ved, kull og koks til fyringsolje. Det gjennomsnittlige oljeforbruket nådde en topp i 1970 og utgjorde da per husholdning. Spesielt var det en utbygging av sentralvarmeanlegg med oljefyr som fikk et stort oppsving i boligblokker. En sannsynlig årsak var at dette var et prisgunstig alternativ. Gjennom 1960-årene var olje og parafin langt rimeligere enn elektrisitet. Så skjedde en motsatt utvikling utover 1970-årene da realprisen på olje og parafin ble nesten tredoblet, noe som gjorde at elektrisitet for oppvarming fikk et nytt oppsving. Siden 1973 har også bruken av ved hatt en gradvis økning. Oljeprisene falt igjen etter 1980 uten at etterspørselen etter fyringsolje økte av den grunn. Dette kan skyldes at elektrisk oppvarming var blitt vanlig, samt at færre nye boliger fikk installert olje- og parafinovner.