Komposisjonsstilen til Tanejev var til å begynne med inspirert av vestlige strømninger, men etterhvert vendte han seg mot den nasjonale russiske bevegelse. Han hadde ei livslang interesse for musikken til de gamle mestre og studerte intensivt verk av for eksempel Palestrina, Händel og Mozart, noe som førte til at han i (for sin tid) uvanlig grad mestret kontrapunktikk. Musikken hans virker ofte tørr og akademisk, men det finnes også unntak. Tanejev var ingen salongmusiker; han foretrakk store, krevende verk.