Adventsiden begynte liturgihistorisk som en førti dagers fastetid før jul. Den begynte dagen etter festdagen for den hellige Martin (11. november). Således ble den noen steder kalt St. Martins-fasten —en betegnelse belagt tilbake så tidslig som til 400-tallet. På 900-tallet ble adventstiden redusert til fire uker. Tiden beholdt de fleste av sine gamle karakteristika som en botens tid, slik at den fortsatt fremstod som et slags motstykke til Fastetiden. Søndag Gaudete har også sitt eget motstykke i fastetiden, i Søndag Laetare, som representerer et lignende delvis avbrekk noe over midtveis i tiden, eller et punkt dfer man gleder og fryder seg over at målet er i sikte, snart er det liturgiske sluttpunkt og høydepunkt (Jul, Påske) nådd.