Han fikk 21. mai 1717 ekspektansebrev på embedet som sorenskriver i Øvre Telemarken vestfjelske etter sin onkel Cornelius Povelsson Paus (1662–1723); hans fetter Paul Corneliusson Paus var edsvoren fullmektig og konstituert sorenskriver en periode før Peder Paus overtok. Da onkelen døde tiltrådte Peder Paus embedet som sorenskriver i Øvre Telemarken vestfjelske, som da omfattet prestegjeldene Fyresdal, Lårdal, Vinje, Kviteseid (med Brunkeberg, Nissedal, Treungen og Vrådal) og Seljord. Han fikk imidlertid ikke noen formell utnevnelse fra kongen i København, og tiltrådte dermed embedet på eget initiativ i kraft av ekspektansebrevet. Først etter flere år utferdiget kongen et formelt utnevnelsesbrev. Allerede fra embedstiltredelsen bodde han på gården Midsund i Kviteseid, og Kviteseid ble dermed sete for sorenskriveren i Øvre Telemark, en ordning som har fortsatt til vår tid. Han tilhørte «et av de mest markante sorenskriverdynastier» i Norge og embedet gikk i arv i familien i 106 år.