Det var svært viktig for de kinesiske keisere å kunne forutsi slikt. De offisielle astronomer som utførte arbeidet for keiseren, utgjorde . Det var 200 medlemmer av dette direktoratet, som var inndelt i en rekke seksjoner, hver av dem med en høyere mandarin som leder. Ved siden av sol- og måneformørkelser gjaldt det å sette opp datoene for nymåne og fullmåne (noe som definerte månedenes gang og når det måtte komme en skuddmåned), tiden for overgangene mellom de 28 konstellasjoner som utgjorde de kinesiske astrologisk viktige stjernetegn, tidene for jevndøgn og solhverv, de mange årstiders og underårstiders begynnelse, og planetenes posisjon og innbyrdes konstellasjon.