Jesusbarnet i Praha er en vokskledd trestatue som forestiller Jesus som barn. Statuens opphav er ukjent, men det dreier seg muligens om en statue fra Asturias i Spania, som ble skåret omkring 1340. Legenden forteller at en munk fra et øde kloster et sted mellom Córdoba og Sevilla hadde visjoner av en liten gutt som oppfordret ham til å be. Etter en lang tid i bønn skal munken så ha skåret en trefigur av gutten han hadde sett, som altså skal ha vært Jesus som barn. Statuen skal så ha tilhørt den hellige Teresa av Avila, som ga den til en spansk sosietetspike, María Manriquez de Lara y Mendoza. Hun giftet seg med en tsjekkisk adelsmann, og bragte da statuen med seg til Tsjekkia. Hennes datter, den senere prinsesse Polyxena (1566-1642), donerte statuen til de uskodde karmelittene, som plasserte den i novisenes kapell i kirken Vår Frue av Seieren i Praha. Slik kunne Jesusbarnet være novisenes læremester. Teresa av Avilas klosternavn var Teresa av Jesus. Hun hadde en dyp hengivenhet til Jesus, sin Konge,og spredte devosjonen ut over hele Spania. Hun understreket at vi i Gud som ble menneske møter alle aspekter ved det å være menneske. Andakten til Jesusbarnet av Praha vokste i årene som kom, frem til tredveårskrigen satte en stopper for det hele, da kong Gustav Adolfs svenske hærstyrker plyndret karmelittklosteret og kastet statuen i en søppelhaug bak alteret. Her ble den liggende i syv år med brukne armer, til en karmelittprest ved navn pater Kyrill (Cyril av Guds Mor ) fant den og plasserte den i kirken igjen. En dag, mens han ba foran statuen, skal han ha hørt en stemme som talte til ham: "Vær nådig mot meg, så vil jeg være nådig mot deg. Gi meg hendene mine, så skal jeg gi deg fred. Jo mer du ærer meg, jo mer vil jeg velsigne deg".