Vesaas holdt seg for seg selv på skolen. I skildrer han miljø og stemninger fra sin egen skoletid, men vennen som hovedperonsøn «Per Bufast» får, «Olav Bringa», er oppdiktet. Vesaas hadde ingen slik barndomsvenn, men foretrakk bøker og turer alene i skog og mark. («») Han kunne tenke seg å komme i børsemakerlære; farfaren hadde vært en kjent mesterskytte. Men så kom første verdenskrig da Vesaas var 17 år, og han fikk sterk motvilje mot børser og jakt. Avisene fortalte om rene massakrer langs fronten: «» Han flyktet inn i gårds- og skogsarbeidet, ikke i noen glede over arbeidet, men fordi «» Far og sønn gikk side om side i skogen, og senere skjønte Vesaas at det knapt var så enkelt for faren med denne tause sønnen som hadde tankene langt borte og «alltid stod på sin mors side».