I enkelte leirlandsbyer kan et lite bosetningssamfunn med tilknytning til den romerske verden fortsatt påvises også utover denne vanskelige tiden og inn i senantikken, for eksempel i til det rætiske fortet Buch. Schumacher 1897 rapporterte at av de 200 romerske myntene kjent fra Osterburken på den tida, kom de fleste fra festningsområdet. En av dem var fra keiser Claudius Gothicus (268-270) og to andre fra tiden til keiser Konstantius II (337-360). I tillegg til mynter inkluderer bosetningssporene etter kalk-tiden ved festningen også brosjer. , funnet i festningens vollgrav i 1897, viser at det på seint 300-tall eller tidlig 400-tall, bodde og arbeidet folk ved Kirnau igjen. Skatten med 53 jerngjenstander, som inntil nylig har blitt identifisert i faglitteraturen som fra romertiden, inneholdt blant annet to lange sverd som skilte seg vesentlig fra de romerske formene, seks delvis reparerte ljåer, bor og en sag, høver og økser samt storfe-klokker og et plogskjær. I tillegg var det kjeler, brannkjeder og diverse andre kjøkkenredskaper. Alt var typiske gjenstander for germanske bondesamfunn under folkevandringstiden.