Før åttekantkirken ble reist sto det en liten tømret korskirke på stedet. Røe anslår grunnflaten til omkring 100 m og at de lengste tømmerstokken var i overkant av 6 m mens de korte var 4 m. Han antar at den var sammenføyd med såkalt sinklafting. Den var oppført i 1780 (trolig innviet 9. november). Den hadde «stort og høyt» tårn (takrytter) med klokker midt over krysset. Korskirken var av laftet tømmer som ikke var bordkledde, verken innvendig eller utvendig, innvendig var stokkene tildels uhøvlet. Kirkerommet hadde flat himling. Noe treverk i den nåværende kirken stammer trolig fra korskirken. Før korskirken sto det en stavkirke på stedet, oppført omkring 1270. Korskirken skal ha stått på et lite egnet sted med bratt og fuktig grunn, og stiftsdireksjonen ga i 1848 løyve til å rive og flytte kirken til et bedre sted. Stavkirken er nevnt første gang i 1327 og ble trolig revet da tømmerbygget ble oppført i 1780. Stavkirken er omtalt i 1750 som en "Rejse-Bygning". Stavkirken sto opprinnelig på Stadal lenger sør (bekreftet ved arkeologiske undersøkelser), senere ble den flyttet til Rogne. Det var en langkirke med smalere kor som tilbygg orientert mot øst. Konstruksjonen var vanlig stavverk med staver, sviller og innfelte veggplanker. Ved en inspeksjon i 1740 hadde bygget behov for reparasjoner på grunn av råte og sig. I 1665 fikk stavkirken vinduer, blant annet for å gi lys til prekestolen. Stavkirken hadde trolig klokker i en takrytter.