Det begynte så pent at de møtte i selskapog straks ble der kjennskap og vennskap i stand,hun lokket med morskap en tur i et landskapmen han skjønte ikke det skapende grann.Fra paradiset har man jo en vitenskapdet ender i fra vennskap og til lidenskap,men vennskapet lurer i kunnskapens gamle tre,han biter i eplet, o Gud for et fe. Og huldskap og kjennskap og vennskap blir ekteskap,hun lover på troskap og boskap også.så forlater hun skyldskap og selger sitt linnedskap,og tenker som så: ja det blir vel en råd.Så kjøper hun seg kjøkkenskap og sengeskapog tosken gir a nøkkelen til sitt pengeskap,så lever de i morskap og faderskap og moderskap,men siden får han vite hvor skapet skal stå. Hun fråtser i villskap i selskap og dovenskaphan sliter for matskap og hus som en mann,så kommer det budskap om utroskap og djevelskapog skyldskap og slektskap får ondskap i stand.Så fruen blir et isskap i sitt ekteskap,og mannen han får mesterskap i drukkenskap,og herskapet skilles med trollskap og djevelskapja ekteskapet er et nydelig skap.