Ordsammendragning, som forekommer når en lyd faller bort ved sammensetning av to enkle stavelser, fører til mer komplekse stavelser. Et eksempel er ordet for «mange», som opprinnelig består av stavelsene (CV-CV-CVC), men hvor -en (fonemet ) forsvinner, og gir resultatet (CVV-CVC). Diftongen oppstår på grunn av sammenslåinga av to stavelser som opprinnelig ikke inneholdt noen diftong. Disse diftongene er imidlertid sjeldne. Når en faller bort mellom en og en er det vanligste at disse to vokalene forblir i hver sin stavelse uten å danne en diftong. Et eksempel er (CV-CVC-CV-CV) «mange», som blir til (CV-CVC-CV-V) når -en faller bort.