Paul Armin Due var arkitekt for stasjonsbygningen oppført ved Bergensbanens anlegg. Stasjonsbygningen ble opprinnelig oppført med halvannen etasje der den nedre halvdelen var bygget i gråstein med inspirasjon av jugendstil. Senere ble bygningen forhøyet til to fulle etasjer. På plattformen ble det også oppført bolig for ingeniøren på Bergensbanens anlegg. Ved Bergensbanens anlegg ble det bygget en fire kilometer anleggsvei med 17 hårnålsvinger opp til Myrdal stasjon (veistrekningen fra Kårdal til Myrdal har en stigning på 1:6 eller 17 %) og videre til Ustevatn. De 17 hårnålsvingene overvinner en høydeforskjell på 350 meter. Denne veien var farbar med hest og kjerre og ga de indre bygdene tilgang til Bergensbanen. Turister ble fraktet med hestetrukket stolkjerre mellom Fretheim og Myrdal. Posten gikk samme vei mellom dampskipene på fjorden og toget ved Myrdal. Vatnahalsen hotell ble oppført nedenfor Myrdal stasjon i 1896. Rallarveien mellom Flåm og Haugastøl via Myrdal var ferdig i 1902. Nedenfor Myrdal, i Kjosfossen, ble det satt opp et kraftverk til å drive boremaskinene i Gravhalstunnelen. På Myrdal ble det i forbindelse med anlegget satt opp en stor brakk, «Kjerkebrakka», blant annet brukt til gudstjenester. I anleggstiden var det egen prest stasjonert på Myrdal. Fra 1. juli 1907 var det prøvedrift på Bergensbanen mellom Voss og Myrdal. Da Bergensbanen var ferdig i 1909 var forberedelse til sidelinjer mot Hardanger og Sogn i gang. Flåmsbana var klar til drift 1. august 1940. Opprinnelig var det skissert en tannstangbane i det bratteste partiet nedenfor Myrdal stasjon, i stedet ble det anlagt en vanlig jernbane med normalspor. Banemesteren på Myrdal hadde ansvar for tilsyn med linjen mellom Låghellertunnelen og Reimegrend.