I 100-tallet e.Kr. kom romersk Britannia til å bli personifisert som en gudinne, bevæpnet med spyd og skjold og iført korintisk hjelm. Da romersk Britannia ble delt inn i fire provinser i 197 e.Kr., ble to kalt (bokstavelig »Øvre Britannia») i sør og (bokstavelig «Nedre Britannia») i nord. Navnet Britannia overlevde lenge etter slutten av romersk styre i Britannia på 500-tallet og ga navnet på øya på de fleste europeiske og forskjellige andre språk, deriblant det engelske og det moderne walisiske . På 900-tallet ble de tilhørende begrepene og brukt på noen angelsaksiske konger for å hevde et bredere hegemoni i Storbritannia, og hyperbolske, retorisk overdrevne inskripsjoner på mynter og titler i charter omfattet ofte den tilsvarende tittelen («konge av alle britannere»). Da England ble forent, var imidlertid tittelen som ble brukt («konge av angelsakserne»).