Den 552 centimeter lange bilen hadde kraftig forlengede støtfangere slik at passasjerene skulle overleve en frontkollisjon i 80 km/t. Ved en kollisjon ville motoren bli presset ned under kupégulvet ved hjelp av en plate mellom motorrommet og sittegruppen. På samme måte var rattstammen utstyrt med en fjær som kunne trekkes ned i instrumentpanelet ved en kollisjon (sistnevnte er nå standard, men var allerede på noen biler også da; før det var det vanlig at føreren ble klemt til døde mellom ratt og sete i en kollisjon). Bilen hadde også deformasjonssoner og kraftige forsterkninger i sidene. VESC ville taklet et fall på taket fra en høyde på 2,4 m uten å bli skjøvet inn mer enn 75 mm. Hodestøttene var nedfelt i setene og foldet opp ved en kollisjon – på baksiden av forsetene var det store puter som skulle beskytte baksetepassasjerene ved en kollisjon.