Fra et meget tidlig tidspunkt pleier eukaristibønner også å inneholde en forbønnsdel, men forbønnens plassering har variert. Opprinnelig pleide egyptiske kirker å be forbønnen innføyd i prefasjonen, men den vestsyriske bruk å be forbønnen etter epiklesen er senere blitt vanligere i de fleste østlige liturgier (og har på dette punkt også påvirket noen anglikanske kirker). I vest skulle forbønnen senere deles opp i to deler, før og etter innstiftelsesordene. En biskops offentlige forbønn for andre biskoper er med for å uttrykke kirkeenhet.