Videre i tredje del av boken fortsetter vennskapet mellom Kjell Bjarne og Elling å vokse på en etter hvert god og fast grobunn. Det er nå Elling får tid og mulighet til å drive med det han har ønsket hele livet, nemlig bli en eller annen form for skribent. Han innleder denne hobbyen ved å sende et innlegg til redaktøren i lokalavisen, der han utreder om mulige forbedringspunkter i Brøynes’ lokalmiljø. Elling er en tenkende person som fantaserer om det ene og det andre. Mye av tiden blir gjerne slått i hjel av fantasering, undring og refleksjon over alt fra plasseringen av blader i en Narvesen-kiosk til hva den gamle damen tenkte da en ungdom dultet borti henne. Det han skriver i sitt første innlegg vil, for majoriteten, bare syntes å være bagateller, men, som han sier; «Men er det ikke slik, at det er bagatellene, de små detaljene, som til sammen utgjør hverdagen vår?». Han fortsetter og skrive og trives med det, selv om innleggene hans ikke faller i smak hos redaktøren i lokalavisen og ikke kommer på trykk.