Hovedpersonene i fortellingen er åpenbart fremmede i byene i sørlige Italia. Deres navn, Encolpius, Ascyltos, Giton, etc., klinger gresk og har karakteristika fra den gamle greske kolonien fra det første århundret. Den høye posisjonen som Petronius har blant latinske forfattere i henhold til Sidonius og at han nevnes av Macrobius som side ved side med Menander av humoristene må sammenlignes med den absolutte taushet fra Quintilian, Juvenal og Martial, tyder på at ble skrevet under Neros tid. Merk at Quintilian var utelukkende opptatt av forfattere som kunne bli brukt i utdanningen av en taler.