Sørensen fikk sitt første prestekall i 1874 og kunne vende tilbake til Færøyene, hvor han tiltrådte året etter som sogneprest på Norðurstreymoy. I 1878 overtok han etter V.U. Hammershaimb som sogneprest på Eysturoy med bolig på prestegården på Nes, og samme år også som prost på Færøyene. I kraft av embedet som prost var Sørensen også selvskrevent medlem av det færøyske Lagtinget fra 1878 til 1884.