Sven Lykke var til å begynne med reproduksjonsfotograf og kopist, men hadde også utdannet seg ved kunstakademiet i Oslo. I 1941 kom han til Chat Noir og i 1946 til Sverige hvor han arbeidet som kjemigraf. Ved siden av syslet Lykke med dans og opptrådte under navnet Duke Millan. Gjennom Gustaf Wally kom han så smått om senn i kontakt med Egon Larsson og fikk oppdrag som danser i filmen (1948). Det ene fulgte etter det andre og Lykke fikk engasjementer innen såvel filmer som revyer i Stockholm.