I 1759 da slaveopprøret ble planlagt, hadde St. Croix 13 500 innbyggere; 12 000 av disse var slaver. De frie borgerne, hovedsakelig plantasjeeierne og deres familier, utgjorde under 10 % av befolkningen. Et slaveopprør hadde på denne bakgrunnen gode odds. Dette var plantasjeeierne klar over, og slavene ble derfor behandlet strengt og straffet til skrekk og advarsel. Slaveopprøret på den danske koloniøya St. Jan i 1733 hadde gitt erfaringer, og etablerte retningslinjer for hvordan opprørske slaver skulle straffes.