Dikenes sammenbrudd så mange steder hadde ikke bare med stormens styrke å gjøre. Det var på 1000- og 1100-tallet at folk var begynt å bygge opp diker for å beskytte det kystnære myrlandet fra å bli oversvømmet av tidevannstopper i vekstsesongen. Det dreide seg for det meste om nokså lave viker, og meningen var at de skulle beskytte åkerlandet under vegetasjonsfasen. Men ethvert dike har som virkning at de inndemmede områder mister sine naturlige avløp, noe som må sikres ved «siler» (en slags sluser) landgs dikene. Systemet fungerer, men siler fører med tiden til at den naturlige avleiring av sedimenter ikke lenger finner sted (slik som det imidlertid ville ha skjedd ved periodiske oversvømmelser). Samtidig tiltar som regel tidevannsvariasjonene i prilene under slike forhold.