At pakten opphørte økte spenningen og uroen på øya, noe som førte til et nytt opprør i 1895, som utvidet seg kraftig i 1896–1897 til å dekke det meste av øya. Seks stormakter (Østerrike-Ungarn, Frankrike, det tyske keiserrike, kongedømmet Italia, det russiske keiserdømmet og Storbritannia) sendte krigsskip til Kreta i februar 1897, og deres marinestyrker kom sammen for å danne en «internasjonal skvadron» grep inn for å stoppe kampene på Kreta. I Hellas tvang lukkede nasjonalistiske forbund og en brennende irredentistisk opinion den greske regjeringen til å sende militære styrker til øya. Selv om den internasjonale skvadronen raskt stoppet deres aktiviteter, provoserte tilstedeværelsen av greske styrker på Kreta til en krig med det osmanske riket. Selv om det meste av Kreta kom under kontroll av kretiske opprørere og greske styrker, ble den uforberedte greske hæren knust av osmanere, som okkuperte området Thessalia på det greske fastlandet. Krigen ble avsluttet ved inngripen fra stormaktene (Storbritannia, Frankrike, Italia og Russland), som tvang den greske kontingenten til å trekke seg tilbake fra Kreta og den osmanske hæren for å stoppe fremrykningen i Hellas. I Konstantinopel-traktaten lovet den osmanske regjeringen igjen å implementere bestemmelsene i Halepapakten.