I Hamsuns oppvekst hadde faren hans og naboen Johan Hansbakk delt et abonnement på . Alt i hadde Hamsun skrevet inn redaktør Thommessen i verdenslitteraturen som den uforferdede redaktør. I var bildet endret til - med romanhelten «Leo Høibro»s ord, Hamsuns - en person som «». «Høibro» opplever også det forsmedelige at hans elskede velger ham bort til fordel for en bondestudent som har nettopp redaktør Lynge som ideal. Svik var nettopp det Hamsun hadde opplevd fra Thommessen, etter å overlatt ham sin novelle «Hasard». I desember 1889 kom Hamsun over Dostojevskijs roman i norsk oversettelse, og oppdaget at handlingen minnet sterkt om «Hasard». Han ba derfor Thommessen om å få novellen tilbake til omarbeidelse, før den kunne trykkes. Men Hamsuns bekymring over flere likhetstrekk mellom «Hasard» og uroet ikke redaktøren, som sa det var for sent å trekke novellen tilbake, siden den skulle fylle tre av juleheftets åtte sider. Dessuten kunne jo Thommessen bevitne at Hamsuns tekst var skrevet før Dostojevskijs bok kom på norsk. Så da Hamsun likevel ble beskyldt for plagiat, og Thommessen som kunne renvasket ham, valgte å tie - satte Hamsun seg ned og skrev .