Etter at det mest omfattende av de vatikanske departementer, , etter kardinal Girolamo Maria Gottis død i 1916 var blitt omorganisert under den italienskekardinal Domenico Serafinis ledelse i 1917, slik at den orientalske delen var løsgjort og gjort til en egen kongregasjon med paven selv som prefekt, ble van Rossum ved kardinal Serafìnis død (1918) den latinske (vesterlandske) delens sjef. Under ham lå dermed blant annet det nordiske lands katolikker.