Den første omtale av tekstene som behandles her, ble gjort av den ungarske lingvisten, orientalisten og tibetologen Sándor Kőrösi Csoma (1784–1842) i hans i 1836-1839. Den neste omtalen kom i 1881 av den franske orientalisten Léon Feer (1830–1902). Han beskrev dem som (tekster oversatt fra pāḷi); i 1883 publiserte han en oversettelse av åtte tekster (Toh. 31, Toh. 36-40, Toh. 42-43) og deler av Toh. 32. Han sammenlignet dem med ekvivalenter på pāḷi og beslektede tekster fra skolen mūlasarvāstivāda.