På midten av 60-tallet fant den kjemiske industri ut at man kunne benytte en nyoppdaget syntesemetode til å syntesere ett av hormonene kjertelen produserer – forhormonet T4. Denne produksjonsmetoden utkonkurrerte de gamle metodene enkelt ved å utgi seg for å være det samme «bare bedre» – for å bruke et argument fra den tiden. Så enkelt var det, at man ikke engang behøvde å henvise til produkt-tester mot de etablerte legemidlene. Man trengte ikke vise at det nye produktet var bedre – myndighetene i land etter land godtok industriens forklaring uten å kreve etterprøving og er fortsatt ett av meget få legemidler som ikke har fremlagt slikt bevis.