Giambattista Vico, i (, 1725), hevdet et språksyn som fundamentalt figurativt, og introduserte til opplysningstidens diskurs tanken om forestillingens rolle i den skapende mening. For Vico var den poetiske diskurs forut den filosofiske diskurs; filosofi er faktisk avledet fra poesi. Frye hadde ingen problemer med å anerkjenne den gjeld han eide til Vico i utviklingen av sin litterære teori, beskrev ham som «den første moderne tenker som forsto alle de betydelige verbale strukturene har nedstammet fra poesien og mytologien».