Det var dårlige tider over store deler av Norden. Befolkningsøkningen var større enn den teknologiske utviklingen i jordbruket hadde bærekraft til å forsyne, noe som blant annet bidro sterkt til den stor utvandringen til Nord-Amerika. Gårdene var ikke lenger store nok for ytterligere deling, noe som resulterte i at stadig flere mennesker sultet. Befolkningen var derfor mest opptatt av matauk, og økningen i hundeholdet kom i form av nye jakthundtyper som ble krysset fram med hunder importert fra Europa. Den dominerende typen var drivende hunder av støvertypen. Disse hundene var mer småviltorienterte i jaktformen. Det er grunn til å anta at de første støverne kom til Norden alt på 1400-tallet, men i de første 3–400 åra var nok disse utpregede jakthundene forbeholdt godseiere og andre rikfolk.