Etter at Grunnloven var vedtatt, ønsket kong Christian Frederik å utnevne general Carl von Schmettow, kommandant i Trondhjem, til utenriksminister. Da denne ikke ønsket å påta seg oppgaven, gjorde ikke kongen ytterligere forsøk på opprette et norsk utenriksministerembete. Ansvaret for utenrikspolitikken var derfor plassert hos kongen da unionen med Sverige ble inngått samme høst.