Hapkido har etterhvert blitt splittet opp i veldig mange ulike stiler. Mange av disse lærer bort bruk av våpen, mens andre fokuserer utelukkende på ubevæpnede teknikker. Videre er det flere stiler som nå har mindre fokus på tradisjonelle, formelle stillinger og i stedet har mer fokus på praktisk bruk av selve teknikkene. Det er vanskelig å si hva som er «korrekt» hapkido, da stilarten ikke har vært styrt «med hard hånd» vedrørende teknikker og pensum på samme måte som mange andre asiatiske kampkunster har blitt. Likevel kan en dele inn alle de ulike Hapkido-stilene inn i to primære grupper. Den første gruppen er de stilene som forsøker å holde sitt tekniske pensum så nært opptil Choi Yong-Sul sin opprinnelige lære som mulig. Disse stilene er lite utbredt utenfor Taegue-området i Korea, og kjennetegnes av stor teknisk likhet med daito-ryu aiki-jujutsu og det faktum at de lærer bort få eller ingen spark over midjehøyde. Den andre gruppen er stiler som kan spores tilbake Ji Han-Jae og hans elever. Disse stilene er lett gjenkjennelige ved at de i større grad har inkludert teknikker fra andre stilarter, og at de har et mye større fokus på høye spark enn det den første gruppen har. Gruppe to er desidert mest utbredt verden over, dog finnes det representanter for førstnevnte gruppe i Europa gjennom utøvere tilknyttet Kim Jung-Soo, en annen av Choi Yong-Sul sine opprinnelige elever.