Mange seremonier, opptog og ritualer var knyttet til korndyrkingen. Den store festen for Ceres ble kalt Cerealia, og ble feiret 12. til 19. april. Kvinnene gikk syngende i prosesjon, og ved hvert veikryss stemte de i med en klagesang, til minne om Ceres’ søken etter Prosepine. Også dødsritualer var knyttet til Ceres, for når kornet var høstet og vel i hus, så gikk naturen inn i vinterens dvale og død. Den viktigste Ceres-dyrkingen var knyttet til Ceres-templet på Aventinerhøyden i Roma, men hvor og hvordan Ceres-kulten først oppstod, er litt uvisst. Trolig var Ceres en gammel, italiensk jordbruksgudinne, og gudinne for morskjærlighet, og nær knyttet til jordgudinnen Tellus.