Dens historiske setting er fallet til det nordlige kongedømmet Israel på midten av 700-tallet f.Kr. Hoseas tid begynner umiddelbart eller kort tid etter Amos. Amos truet Israel med Guds straff i form av en ytre fiende, og Hosea identifiserte denne fienden som Assyria. Boken fordømmer dyrkelsen av andre guder enn Jahve, og metaforisk sammenlignes at Israel har forlatt Jahve med en kvinne som bedrar sin mann. I henhold til bokens fortelling er forholdet mellom Hosea og hans utro hustru Gomer sammenlignbart med forholdet mellom Jahve og hans utro folk Israel. Den endelige gjenforeningen og forsoningen mellom Hosea og Gomer er behandlet som en håpefull metafor for den mulige forsoningen mellom Jahve og Israel.