Sentralt i utviklingen på 1700-tallet sto innføringen av analytisk geometri av René Descartes (1596–1650) og Pierre de Fermat (1607–1665). En milepæl var også etableringen av differensial- og integralregning, der grunnlaget ble lagt av Gottfried Leibniz (1646–1716) og Isaac Newton (1642–1726). Funksjonsbegrepet vokste fram fra studiet av geometriske kurver og ligninger. En gradvis standardisering av matematisk notasjon ble nå etablert, ikke minst påvirket av arbeidene til Leibniz og Leonhard Euler (1707–1783).