I 1906 publiserte han sin viktigste diktsamling, , som en hyllest til den romerske poeten Horatius. Verket består av dikt som, gjennom klassiske versformer, forsøker å gjenskape antikkens greske og romerske poesi på katalansk. Samlingen fikk stor anerkjennelse i Catalonia og ble hyllet av spanske kritikere som Marcelino Menéndez y Pelayo, som fremhevet poetens metriske nyvinninger og beskrev verket som «blant det beste som skrives i dag i Spania». Selv Frédéric Mistral, Nobelprisvinner i litteratur i 1904, sendte sine komplimenter til Costa i Llobera.