Bernays refererte ofte til massepsykologiteoriene til Gustav Le Bon og Gustav Trotter, sammen med Freud når han skulle gjøre rede for sine ideer. De mente at grupper av mennesker var påvirket av følelser og impulser som ikke lar seg forklare i et individperspektiv. Disse følelsene og impulsene kunne da benyttes til å rettlede og kontrollere massene, gjerne uten at de selv visste det. Ikke bare var dette noe man kunne gjøre, men noe man måtte gjøre. Ellers ville demokratiet bli styrt av mobben.