I tidlig middelalder ble det foretatt tre korstog ledet av svenske konger i Nordkalotten. Det første var under Erik den helliges (1120–1160) tid på midten av 1200-tallet, det andre i begynnelsen av 1200-tallet av Birger jarl (1210–1266) og det tredje på slutten av 1200-tallet ledet Torgils Knutsson (født på 1200-tallet, død 1306). Motivet var kristning av menneskene som bodde der, men det kan nok også ha vært å underlegges seg nytt land for en voksende befolkning. Med slike ekspedisjoner kunne en konge sette opp grenselinjer og dermed i neste omgang kreve suverenitet for sitt rike. De menneskene som holder til i området kan få endret status ved at de blir skyldige skatt til kongen som om de var hans undersåtter. Makt over Nordkalotten var noe som styresmaktene i både Norge, Sverige og Russland kjempet om.