Som bare en tidlig form for nihilistisk filosofi, så russisk nihilisme all moral, filosofi, religion, estetikk og sosiale institusjoner som var på plass som verdiløse og meningsløse, men så ikke nødvendigvis meningsløshet i all etikk, kunnskap og menneskeliv. Som tankegods la den imidlertid til teorier om hard determinisme, ateisme, materialisme, positivisme og egoisme i et mål om å assimilere og særskilte kjerneelementer fra opplysningstiden inn i Russland, samtidig som den forkastet den forrige generasjonens vestlige tilnærming. Nihilistene gikk inn for fullstendig frihet for alle individer, noe som sjokkerte det russiske etablissementet. Idéene deres fikk politisk virkning, da de gikk inn for politiske og demokratiske reformer. Nihilistene ble fordømt som «agitatorer», og etter drapet på tsar Aleksander II ble de i Vest-Europa kjent for å bruke vold og terrorisme som politisk virkemiddel.