Den tyske ellevte armé som kom til frontsektoren i slutten på april, etter hvert ble sammensatt av fire korpser, det prøyssiske gardekorpset på 25 000 mann, 6. østerriksk-ungarske korpset på 33 000 mann, 41. reservekorpset på 20 000 mann og «Kneussl-korpset» på 20 000 mann fra nord til sør. Det femte og siste korpset, det tyske tiende korpset på 20 000 mann ble holdt i reserve både som reserve for den ellevte armé og en del av Tysklands strategiske reserve mellom vest og øst. Det prøyssiske gardekorpset, ledet av general Karl Freiherr von Plettenberg, hadde 24 bataljoner, 6 rytterskvadroner og 108 skyts, delt i to divisjoner: 1. prøyssiske divisjon under kommando av prins Friedrich av Preussen 2. prøyssiske divisjon under kommando av generalløytnant Arnold von Winckler Det østerriksk-ungarske 6. korpset, ledet av Arthur Arz von Straussenberg, hadde 28 bataljoner, 4 rytterskvadroner og 106 skyts, delt i to divisjoner: Østerriksk 12. infanteridivisjon, under kommando av feldmarschalleutnant Paul Kestranek Ungarsk 39. divisjon, under kommando av feldmarschalleutnant Emmerich Hadfy von Livno Det tyske 41. reservekorpset, ledet av general Herman von François, hadde 18 bataljoner, 4 rytterskvadroner og 108 skyts, delt i to divisjoner: 81. reservedivisjon under kommando av generalmajor Leo von Stocken 82. reservedivisjon under kommando av generalmajor Sigfried Fabarius «Kneussl-korpset», ledet av generalmajor Paul Ritter von Kneussl, hadde 18 bataljoner, 6 rytterskvadroner og 56 skyts, delt i to divisjoner: 11. bayersk infanteridivisjon, under kommando av korpskommandant von Kneussl 119. bayersk infanteridivisjon, under kommando av generalmajor Karl von Behr. Det tyske tiende korpset, ledet av general Otto von Emmich, hadde 18 bataljoner, 6 rytterskvadroner og 108 skyts, delt i to divisjoner: 19. divisjon under kommando av generalløytnant Max Hofmann 20. divisjon under kommando av generalløytnant Horst Ritter und Edler von Oetinger Det såkalte «Kneussl-korpset» besto av regimentene som var trukket fra vestfronten uten at franskmennene oppdaget dette, som deretter ble satt sammen til nye divisjoner i begynnelsen på april. I løpet av vinteren var en strategisk reserve på 14 divisjoner skrapte sammen av OHL, men den ellevte armé med unntak av disse bayerske divisjonene besto av erfarne og krigsvante divisjoner som var trukket ut fra frontstjenesten på vestfronten. De allierte oppdaget ikke disse uttrekkingene før det var for sent, blant annet hadde Falkenhayn startet det andre slaget ved Ypres den 22. april som avledningsmanøver.