For de 355 herredskommunene på landet var inndelingen basert på datidens prestegjeld og i noen tilfeller kirkesogn og den urgamle inndelingen i tinglag. De i datidens 25 kjøp- og ladesteder, dvs. byer (for)ble egne enheter. Et stort antall prestegjeld og kirkesogn kan føre sin historikk tilbake til middelalderen og er markert med hhv. "" og "". Både den geistlige og sivile historikken er oppført i feltet "Forhistorie", adskilt av en horisontal skillelinje. I perioden fra 1838 og utover til 1930-årene økte antallet kommuner kraftig, dels ved at herredskommuner ofte basert på store prestegjeld ble oppdelt i sine enkelte kirkesogn, eller at nye kjøp- og ladesteder ble utskilt som egne kommunale enheter. Følgelig økte antallet i denne perioden til sitt høyeste på 747 kommuner i 1947. Senere har dette blitt redusert gjennom Schei-komiteen i 1960-årene og mindre omfattende sammenslåinger i 1980- og 90-årene (Buvik-utvalget), og sist 2014–2020 (Kommunereformen) hvor antall kommuner ble redusert fra 428 (2014) til 358 (fra 1. januar 2020).