De første danske kanonbåtene var joller, bevæpnet med en enkelt eller to kanoner, og beregnet på forsvar av havner, særlig Marinens havn i København. Under krigen med England 1807-1814, også kalt Kanonbåtkrigen, ble det satt i gang et omfattende byggeprogram. De store skipene var borte (tatt eller ødelagt av engelskmennene), og det var verken tid eller materialer nok til å bygge en ny flåte av store skip. I stedet ble det bygget rundt 200 kanonbåter, fordelt på to typer, kanonslupper med 76 mann om bord, og bevæpnet med 1-2 kanoner, og kanonjoller med et mannskap på 24 mann, og bevæpnet med en enkelt kanon. Begge typer var basert på tegninger av Fredrik Henrik av Chapman på 1760-tallet. Kanonene var typisk 18 eller 24 pund.