Subhūti stiler et retorisk spørsmål: «Hvilken bodhisattva vil jeg gi råd og instruere i hvilken prajñāpāramitā?». Hvis alle fenomener bare er navn, bare er betegnelser på dharma, da er utøvelsen forgjeves. Subhūti svarer at fenomenene er konvensjonelle begreper for den uutsigelige sanne naturen til tingene, som ikke kan uttrykkes som noe i det hele tatt. Dette er startstedet for all praksis, og derfor er alle former for utøvelse gjennomførbare. Bodhisattvaer som ikke skremmes av denne realitet, er irreversible fra full oppvåkning.