I 1870-årene dannet det seg en motreaksjon mot de politiske fennomanene, forsvarte det svenske språkets stilling. I tillegg tenderte de under sin leder Axel Olof Freudenthal mot konservatisme, og enkelte lot seg lede av reaksjonær raseteori inspirert av Sohlman. Blant annet påvirket av det forrige århundrets skandinavisme, inntok tilhengerne en distansert og til dels fiendtlig holdning overfor Russland, men også overfor fennomanerne. Skandinavismen fikk en viktig og avklarende rolle i finsk åndsliv.