St Giles's Circus var et var Londons mest trafikkerte kryss på 1950-tallet. London County Council (LCC) ønsket å forbedre og modernisere krysset, blant annet ved å erstatte krysset med en utvidet rundkjøring. I mars 1957 presenterte LCC planer for en 18-etasjers bygning, en 9-etasjers bygning og en 7-etasjers bygning i området. Bygningene skulle inneholde boliger for menneskene som bodde der rundkjøringen skulle komme. Uenighet mellom LCC og tomteeierne om kompensasjon ble løst da Harry Hyams selskap Oldham Estates Co kjøpte området. LCC fikk området som var nødvendig for veibyggingen. TIl gjengjeld fikk Hyams bygge mer enn det som vanligvis ville bli tillatt. Hyams engasjerte Richard Seifert and Partners som arkitekter. Seiferts viktigste samarbeidspartner var George Marsh. I november 1959 fikk et forslag om en 29-etasjers kontorblokk og en 8-etasjers blokk med butikker og leiligheter planleggingstillatelse fra Camden bydel. De to blokkene skulle knyttes sammen med en bro over rundkjøringen. Skisser til en 31-etasjers høyblokk inspirert av Pirelli-tårnet i Milano ble deretter utformet. Ytterligere endringer var nødvendig for å imøtekomme LCCs krav om bredere veier, og Seifert fremforhandlet en reduksjon i blokkens fotavtrykk mot å få bygge to ekstra etasjer på høyblokken pluss en ekstra etasje på broen. Også den mindre blokken ble utvidet. Arbeidet på den minste blokken startet i 1961. En revidert søknad for bygging av høyblokken ble godkjent i januar 1963. Komplekset, bestående av en lavblokk i øst, en høyblokk i vest og en bro mellom, sto ferdig i 1967. På toppen av bygningen står det skrevet Centre Point med 3 meter høye neonbokstaver. Navnet, som ble satt opp flere år etter at bygningen sto ferdig, kom opp etter ønske fra utvikler Harry Hyams.