Det største området som ble berørt av italieniseringen, var Syd-Tirol, der bare 3 % av befolkningen var italienskspråklig i 1919. Resten snakket tysk eller ladinsk. De slovensk-, kroatisk- og tysktalende innbyggerne i de nyervervete italienske områdene i øst (Kanaldalen, Görz, Trieste og Istria) ble utsatt for like grove overgrep. Det samme gjaldt også for språklige minoriteter som befant seg på områder som Italia hadde ervervet tidligere, her fremfor alt det frankoprovençalske språket i Aostadalen, men også friulisk og sardisk, som italienske myndigheter like godt definerte som dialekter av italiensk.