Den totale private rikdom i hendene på færre adelige synes å ha vært større i vest enn i øst. Det kan være grunnet i høyere skatteinndrivelse i Østromerriket samtidig hvor de mektige lettere kunne unndra seg finansielle forpliktelser. Mens det vestlige keiserdømme ikke til sist gikk under på grunn av pengemangel, sørget den rike italienske senatsadelen for inngå avtaler med goterne og mistet først på midten av 500-tallet sitt økonomiske grunnlag. De øverste samfunnsklasser var stolte over sin status og klassiske utdannelse, men til sist forsvant den – i vesten på 500-tallet, i østen på 600-tallet.