På barnehjemmene sorteres klientene etter de som kan tenkes å kunne forsørge seg sjøl som voksne, og de som alltid vil være avhengige av hjelp. De siste blir ved fullført skolegang og oppnådd «aldersgrense» plassert på gamlehjem. Gamlehjemmene representerer et lavmål av vanstell og menneskelig fornedrelse. Her havner krigsinvalider og andre med handicap som ikke har familie som kan eller vil ta seg av dem. På det gamlehjemmet som Gallego til slutt havner på, bor de som kan klare mye sjøl og ikke behøver å bry personalet i særlig grad, i andre etasje. De som blir helt pleietrengende, blir sendt opp i tredje etasje for å dø. I tredje etasje blir de lagt i senger, på snau kost og uten tilsyn, blir liggende i ukevis i sin egen urin og avføring. Mange dør etter kort tid, mens de som ikke dør, blir gale.