Alan mottok videre fra hertug Theodicius av Spoleto fire innkomstkilder og landområder mellom 763 og 767. Ved den første anledningen (763) mottok han tiender fra to ; den andre (765) en ; den tredje (766) to (hus) og et ; og siste gang (767) noe beitemark. Alan lå ellers i strid med hertugen, som beskyldte abbdiet for å ete seg inn på offentlig land; dette var områder klosteret i virkeligheten hadde mottatt fra kong Aistulf noen år tidligere. I 762 bekreftet kong Desiderius Farfas tittel til noen andre landområder som det hadde mottatt fra Aistulf. Alan utviklet ikke, eller var på grunn av manglende kjennskap til de lokale politiske forhold, ikke i stand til å utvikle, en relasjon til kongen som gagnet abbediet, som det hadde vært under og senere under abbed Probatus.