Antoinette Dunant-Colladon, Dunants mor, døde i februar 1868. Senere samme år ble han også utvist fra KFUM. I mars 1867 forlot han Genève for aldri mer å komme tilbake. I de neste årene sørget Moynier for at Dunant ikke fikk hjelp eller støtte av sine venner. For eksempel gikk ikke gullmedaljeprisen Die OstschweizvarscoopÜber Land und MeerAlliansen for orden og sivilisasjon«Det er ingen annen mann som fortjener denne æren, for det var du, for førti år siden, som la grunnsteinen til den internasjonale organisasjonen for lindring av de skaddes lidelser på slagmarken. Uten deg ville Røde Kors, den suverent største humanitære prestasjon i det nittende århundre, sannsynligvis ikke eksistert.»Verdens Røde Kors- og Røde halvmåne-dagMinner fra Solferino.A Memory of Solferino.History of the International Committee of the Red Cross. Volume I: From Solferino to Tsushima.Dunant's dream: War, Switzerland and the history of the Red Cross.Der Zeitreisende. Die Visionen des Henry Dunant. Dunant. Der Roman des Roten Kreuzes.Jean Henry Dunant. Gründer des Roten Kreuzes, Urheber der Genfer Konvention.'' 4. Auflage. Verlag Kohlhammer, Stuttgart 1985, ISBN 3-17-008670-7.