Tatt i betraktning at hans politikske høyresympatier skaffet ham motvilje fra den progressive venstreorienterte intelligentsia på den ene siden, og hans konflikter med jesuittordenen skapte mistillit i viktige sektorer i den katolske verden, er det ingen overraskelse at Castellanis arbeid aldri har nådd den posisjon man ellers kunne ha forventet blant argentinske forfatterskap. Bortsett fra en begrenset gruppe ivrige beundrere som de argentinske forfattere Rafael Squirru og Sebastian Randle (forfatter av en omfangsrik biografi om presten utgitt av Vortice i 2003) og kardinal Antonio Quarracino som anså ham som en av de mest betydningsfulle argentinske intellektuelle i det tjuende århundre, ble Castellanis arbeid ganske lite kjent i hans eget land, særlig utenfor katolske og tradisjonalistiske kretser.