Den autoriteten over Irland som etablert av den anglo-normanniske kong Henrik II gikk gradvis tapt under fornyet irsk motstand fra 1200-tallet og utover som ettertiden har gitt betegnelsen «den gæliske gjenoppblomstringen». Engelsk makt ble så betydelig redusert at engelske lover og skikker tidlig på 1500-tallet ble begrenset til et lite område rundt Dublin kjent som «The Pale». Thomas FitzGerald, 10. jarl av Kildare, mislykkede opprør i 1535 gjenopptok de engelske Tudor-monarkenes interesse for Irland, og Henrik VIII utropte kongeriket Irland i 1542, med Dublin som hovedstad, men underlagt England. I løpet av de neste 60 årene spredte Tudor-erobringen seg til hvert hjørne av øya, som ble fullstendig underkastet i 1603.