I de første månedene av 1915 rådet stillstanden mellom østerrikerne og ungarerne på den ene siden og serberne på den andre siden, mens Østerrike-Ungarn utkjempet slagene på den russiske fronten og avventet Italias reaksjoner, var Serbia utmattet etter den store kraftpresentasjonen, hjemsøkt av alvorlige epidemier som tyfus. Dette ble åpenbart i høsten 1915, da hadde den tyske øverstkommanderende Falkenhayn fattet en beslutning om å eliminere Serbia for å opprettholde forbindelser med Det osmanske riket som hadde sluttet seg til sentralmaktene. Tyskerne hadde forlengst forstått at de måtte ta føringen på vegne av Østerrike-Ungarn. Conrad og hans stab var kommet i en birolle overfor Serbia. Nederlaget ved Rovno i september 1915 gjort dem ute av stand til å spille en ledende rolle, og Falkenhayn overførte den tyske 11. armé til elvene Donau og Sava.