Etter sin kamp med Angantyr lå Starkad i veikanten med tarmene sine hengende ut. Men snart kom en kremmer forbi og tilbød å hjelpe. Som takk skjelte Starkad ham ut for hans klumsethet. Den neste som kom forbi, tilbød også å hjelpe, men han var gift med en annen manns trellkone og arbeidet for herren hennes for å frikjøpe sin kone. En sånn en ville ikke Starkad ha med å gjøre. Hvorfor hadde han ikke giftet seg med en fribåren kvinne? Så kom en kvinne forbi og ville hjelpe; men hun var selv trellkone og attpåtil på vei til arbeid i møllen, så det skulle han ikke ha noe av. Omsider kom en fri bondesønn forbi og var bra nok for Starkad, som roste gutten for hans utmerkede herkomst og lot ham binde tarmene på plass med en bandasje av pilebark.