Stålmagnaten Ole Paus (1846–1931) – visesangerens oldefar og Henrik Ibsens fetter – vokste opp i Skien, gikk i handelslære i utlandet og flyttet som ung mann til den fremadstormende hovedstaden Christiania. Han var en aktiv deltager i den industrielle revolusjon i Norge og etablerte i 1872 det landskjente jern- og stålfirmaet Ole Paus. I 1881 etablerte han med sine to brødre Den Norske Hesteskosømfabrik, som overtok det tidligere Foss Spinderi ved Akerselva fra Thorvald Meyer, etablerte filial i London og bygget fabrikk i Hamburg. Han var administrerende direktør – tilsvarende styreformann – i Den norske Creditbank og en av eierne av Christiania Stålverk, som ville gjøre Norge selvforsynt med stål. Han giftet seg med Birgitte Schou, en kusine av industrimagnaten Halvor Schou. Familien Schous industrivirksomhet, Hjula Væverier, lå ved siden av hans egen fabrikk ved Akerselva. Birgittes bror var også bestyrer for Hjula Væverier. I dag gjenstår bare «Hønse-Lovisas hus» av det tidligere fabrikkanlegget eid av Ole Paus' oldefar med samme navn. Oskar Braatens roman er fra den tiden Ole Paus eide huset, og Braaten sa at han så for seg at «Hønse-Lovisa» bodde der. Ole Paus fikk i 1907 bygget den slottslignende Pausvillaen på Bygdøy, en villa som siden både var bolig for Terboven under andre verdenskrig og som nå eies av Petter Stordalen. Ole Paus og hans bror Karl L. Paus førte fra tidlig på 1900-tallet rettssaker mot personer som ikke tilhørte embetsmannsslekten Paus for å hindre dem i å bruke familienavnet, og forfulgte en bokholder og en gartner og hans familie med advokater i nesten 50 år.