Hasselakollektivets metodikk eller Hasselapedagogikken fikk et betydelig og tidlig innpass i datidens sosialpolitiske debatt og ble ett fyrtårn og forbilde for mange svenske og senere også norske kollektiver (Tyrili, Selbu, Klokkergården, Fossum m.fl.). Det var særskilt debatten om tvang kontra frivillighet overfor de unge som var det sentrale skillet. Debatten speilet klare politiske skillelinjer mellom liberalere (mot tvang) og de som stod fram og ville ansvarlig gjøre ungdommene og tvinge dem bort fra rusens «tyranni».