Dara Shikoh benyttet mye tid på å finne et slags felles mystisk språk mellom islam og hinduisme. For dette fullførte han en oversettelse av de femti upanishadene (dels kommentarer til og dels videreutviklinger av de religiøse forestillingene som var utviklet i de eldste vediske skriftene) fra deres opprinnelige språk sanskrit og til persisk i 1657 for at de kunne bli studert av muslimske lærde. Hans oversettelse er tidvis kalt for («De største mysterier») og hvor han dristig fremmet i innledningen sin spekulative hypotese at upanishadene er referert i som («den skjulte bok»). Dara Shikoh mest kjente bok, («Sammenløpet av de to hav») var dedikert til en avsløring av de mystiske og pluralistiske slektskapet mellom sufiske og vediske spekulative tanker.