I 1909 ble det bygd en fyrlykt på Mykineshólmur, i tillegg til den første broen fra Mykines. Nye broer ble bygd i 1955 og 1989. I 1928 ble det installert radiofyr på Mykines og Nólsoy, hvilket gjorde radionavigasjon mulig. Mykines fikk også telefonforbindelse til omverdenen. Under den andre verdenskrig spilte radiosambandet en viktig rolle for de britiske styrkene, som ferdigstilte en radarstasjon ved Liðarhaugur våren 1942. Fyrlykten ble automatisert i 1970, og den siste fyrvokteren kunne flytte. Fyrvokterboligen hadde vært befolket uavbrutt siden 1909 av opptil 22 personer, inkludert barn. Om vinteren har Mykines vært isolert i opptil flere måneder på grunn av uvær. Dette er også et tema i romanen , løst basert på sagnet om Beinta Broberg, der presten Poul Aggersø blir værfast på øya i elleve dager. Deler av spillefilmen fra 1997 er derfor innspilt på Mykines. Tilgangen til elektrisitet kom i slutten av 1960-årene.