Fra 1935 var Bechet tilbake som aktiv musiker, først igjen hos Noble Sissle, og fra 1938 med egne band. Den fornyede interessen for den tradisjonelle jazzen ga Bechet anledning til å igjen spille i New Orleans fomatet, i egne band med han selv som dominerende solist. Med dette begynner hans egentlige karriere som skaffet han berømmelse. Av stor betydning for å revitalisere New Orleans jazzen var hans samarbeid med klarinettisten Mezz Mezzrow. I 1950 bosatte Bechet seg i Frankrike, der han opptrådte på klubber og festvaler, og oppnådde enorm popularitet. Her bodde han til sin død i 1959. Han forble tro mot New Orleans tradisjonen, men har likevel hatt stor påvirkning på yngre musikere, også innen andre stilarter, i første rekke altsaxofonisten Johnny Hodges. Hans elev på sopansaxofon Bob Wilber har videreført Bechet tradisjonen. Det har også franske musikere som Claude Luter. Sidney Bechet var en sterk personlighet med et hissig gemytt, og hans nedtegnelser kan leses i selvbiografien .