Tilstands- og tilvekstsstatistikk omhandler demografiske endringer over en kort tid, men tidshorisonten innen demografi er ofte lengre. Mange demografiske fenolomoner er først synlig over et større tidsperspektiv, noe som gjør det interessant å studere Norges befolkning f.eks. de siste 100 årene. For å kunne gi en kvantitativ befolkningsbeskrivelse kreves det sikre talloppgaver og faktorer for folketall og tilvekst. Av denne grunn føres ikke historiske analyser lengre tilbake i tid enn til der det var folketellinger, altså statistikkens begynnelse. I Norge, Danmark-Norge, ble den første folketellingen holdt i 1769, men da uten navn. Den første folketellingen med navn ble avholdt i 1801. Statistikk over faktorene for tilvekst, dødsfall og fødsler, strekker seg enda lenger tilbake. Fra 1771 av foreligger det årlige oppgaver, og det er beregnet tall for hver femårsperiode helt tilbake til 1736/40. De fleste utviklede land i verden kom i gang med telling og registrering betydelig senere enn Norge, men Sverige var enda tidligere ut. Av den grunn brukes ofte svensk befolkningsstatistikk i internasjonale analyser. Blant framtredende norske forskere på området er Ståle Dyrvik og Sølvi Sogner.