Fra 1603 tok Christian IV opp utfordringen overfor riksrådet i København. Han anmodet om å få gå i krig på grunn av den trusselen han mente å ha sett i Karl IXs planer om å styrke den svenske makten. Den uredde svenskekongen var ikke uvillige om å ta en konfrontasjon med krav om økonomiske inngrep og territorial ekspansjon selv inn i Nord-Norge i troen på at en militær konflikt ikke var ønskelige på den danske siden. Karl IX til slutt hadde gått for langt ved å gå inn i Russland i 1609. Han var allerede i to kriger med muligheten for en tredje krig i nær fremtid. I en slik situasjon med baktanker om de politiske forholdene i Sverige var Christian IV ikke sent med å gripe anledningen. I februar 1611 overtalte kongen riksrådet til å gi sin tilslutning til krig.