Ordet «gotere» er avledet fra forstavelsen ", slik som det er åpenbart fra Pytheas fra Massalias betegnelse for dem, , sitert hos Plinius den eldre. Denne forstavelsen produserer i urgermansk. Det har blitt bevart i de moderne skandinaviske stammeordet eller regionale folkenavnet , gutnisk/gotlandske betegnelsen på folk fra Gotland i hva som i dag er Sverige. Et annet moderne skandinaviske stammenavn, eller regionalt folkenavn, er gøterne i områdene omkring Göta älv og det nåværende Götaland i dagens Sverige. Det er avledet fra et beslektet urgermansk ord, (flertall ). Både og er avledet fra det urgermanske ordet i betydningen «å helle»/«å skjenke». Det indoeuropeiske rotordet og dets beslektete ord i andre språk er . (AHD) betegner som et kentumform, med støtte hos lingvisten Julius Pokorny. Dette samme rotordet kan være forbundet til navnet på en elv som renner gjennom Västergötland i Sverige, Götaelven. Det er meget mulig at en svulmende elv kunne få navnet den har ved at den kunne bli beskrevet som i «skjenkende» (betydningen «øsende», «svulmer over»). Om det opprinnelige navnet til en del av goterne som folk, i alle fall de som kom til å gi navnet til hele folkegruppen, hadde sitt opphold ved denne elven, ville de ha valgt et etnonym som beskrev dem som nettopp fra denne elven. En annen mulighet er naturligvis at navnet gøter har utviklet seg uavhengig fra gutar/goter.