I norsk forekom ordet «bybane» i 1912 og i 1919. Om norske forhold ble begrepet brukt iallfall i 1965. Rundt 1960 brukte tyskerne om ordinære jernbaner gjennom Berlin og Wien, men som også fikk betydningen «bybane» i dagens betydning da de første moderne bybaner ble anlagt i 1960-årene. Betegnelser som (spansk) og (fransk) brukes om de mest tunnelbanelignende bybanene; omtrent det Ruter i sin utredning om kollektivdekning av Fornebu kalte «semimetro». Engelsk og USA-engelsk og tilsvarer omtrent vårt «bybane», selv om enkelte baner neppe ville bli kalt bybane på norsk. Det «lette» viser til at bybaner er «lettere», i den forstand at togene er kortere og kapasiteten mindre enn for en tunnelbane eller en «ekte» jernbane (jf. betegnelser som og ); i de største byene tar en bybane de «lette» trafikkstrømmene.