Crowther var motstander av patriotisme i filmer og mente at filmprodusentene burde balansere sitt politiske syn, selv i usikre tider som 1940- og 1950-tallet da Un-American Activities Committee begrenset den frie tanken både i Hollywood og i resten av USA. Dette viste han blant annet i anmeldelsen av krigsfilmen (1943). Crowther kritiserte filmen, som han mente burde vise «mindre ekstase». Videre mente han at «det er akkurat like latterlig å late som at Russland har vært et renhetens paradis, som det ville vært å hevde det samme om oss». På 1950-tallet var Crowther motstander av senator Joseph McCarthy, som da hadde begynt å jakte på kommunister i Hollywood, og kjempet mot svartelistingen av angivelige kommunister i filmbyen. Crowther var også mot sensur av filmer, men ønsket en større sosial bevissthet i filmene. Han slaktet (1967) som han mente var «en blanding av farse og brutale drap». Filmer med et sosialt budskap, som (1939), (1940), (1941) og (1945) ble derimot godt mottatt.