Diktet handler om et kjærlighetsforhold der en person rømmer hjemmefra en mørk natt for å lete etter og møte sin elskede. Kvinnen forlot huset sitt i stillhet når huset hennes var falt til ro og flukten foregikk midt på natten og ingen så henne rømme . Hun hadde verken lys eller guide for å lede henne på veien i søket etter sin Elskede, hun brukte bare sitt indre lys som ledet henne rett dit hennes Elskede var. Når hun nådde fram til foreningen med sin Elskede, sovner hennes elskede på hennes bryst, og forfatteren beskriver videre kjærtegnene mellom de elskede, og til slutt hvordan hun støttet seg til sin Elskede, og at alle hennes problemer og bekymringer forsvinner, at hun føler seg lykkelig, glad og finner fred.