Tórshavn fikk kommunalt selvstyre ved lov i 1866, resten av Færøyene ikke før forstanderskapene i prestegjeldene ble opprettet med lov i 1872. Tórshavn fikk en «borgerrepresentasjon» med fem medlemmer, i tillegg til landfogden som selvskrevent medlem. Ved uoverenskomst mellom borgerrepresentasjonen og landfogden hadde Færøyenes amtmann den endelige avgjørelsen. Medlemmene av borgerrepresentasjonen ble valgt for fem år. Stemmeberettigede og valgbare til borgerrepresentasjonen var enhver myndig, ustraffet og eiendomsbesittende mann med fast opphold i kommunen de siste fire årene, som ikke stod i et personlig tjenesteforhold, og som hadde betalt en viss skatt. Ved valget i 1866 hadde Tórshavn over 800 innbyggere, men bare 29 stemmeberettigede, hvorav 15 stemte. Borgerrepresentasjonen valgte en formann for ett år; den første var A.C. Lützen, mens J.P. Evensen satt som formann i rundt 20 år. Den siste formannen i borgerrepresentasjonen var Olaf Finsen.