Med utgangspunkt i «Blodfanen», et hakekorsflagg fra det mislykkede Ølkjellerkuppet i 1923, oppstod en «fanekult» med rituelle faneinnvielser etter militært mønster. Tilsvarende utviklet det seg en «uniformsbesettelse» i den nasjonalsosialistiske ettpartistaten. Uniformeringen gjaldt politiske ledere i partibyråkratiet, samt medlemmer i SA (), SS («hitlerungdommen») og andre partistyrte organisasjoner. Uniformene var inspirert av de fascistiske «svartskjortene» i Italia og militære tradisjoner som ble videreført av frikorpsene i Weimarrepublikken. For lettere å skille politiske venner og fiender under sammenstøt i gatene, befalte Hitler i 1925 at nazistene skulle opptre som «brunskjorter». Fargen ble valgt på grunn av et stort lager av tropeuniformer fra tidlige tyske kolonier. I 1927 kom standardiserte luer og gradtegn. Etter Hitlers maktovertakelse ble også politi og militærvesen (Wehrmacht) utstyrt med nazistiske symboler og oppdaterte antrekk. Ansatte i sivile tjenester fikk egne uniformer i nye organisasjoner.