Ettersom møbelbussen måtte frakte løsplukk og løsgjenstander som måtte festes for å ikke skades underveis, ble det satt inn filtmatter og festemidler for å binde fast møblene og annet. Ekstrautstyr som magasinkjerrer, bærehåndtak og bæreseler ble også en fast del av interiøret i busskjøretøyet for flyttearbeiderne som på forhånd måtte planlegge hvordan de skulle plassere møblene i lasterommet. Godsromsbuss skilte seg ut ved å ha store skyvedører på sidene, i kontrast til den vanlige møbelbussen som hadde vanlige sidedører og en stor enderomsdør. Transportselskaper som spesialiserte seg på oppdrag for statlige og kommunale virksomheter tok ofte i bruk store tilhengervogner i tillegg til bussen, som kunne være tolv meter lang med stor indre høyde og volum. Dermed kunne transportselskapet bare få oppdragsgiverens nøkler for en rask og enkel flytting uten at de ble involvert.