Ved å erstatte leidnerflaskene med en Ruhmkorff-spole kunne Hertz studere disse fenomene mer systematisk. Denne spolen induserte spenninger på opptil flere tusen volt som ble utladet gjennom et gnistgap opptil hundre ganger i sekundet. I serie med dette monterte han et par symmetrisk plassert metallkuler som økte kapasitansen i kretsen. Hver gnist ga dermed opphav til en dempet, høyfrekvent bølge. Hertz kunne registrere denne med en liten antenna som besto av en enkel ledningsløyfe med et lite gnistgap. Disse sekundære utladningene ser kontinuerlige ut så lenge Ruhmkorrf-spolen er påkoblet da øyet ikke klarer å skille ut de enkelte gnistene fra hverandre. De høres ut som en jevn knitring.