Ramiz Alias fall i Albania i 1992 skapte imidlertid en teoretisk krise i partiet, men i stedet for å gå i oppløsning slik flere av deres søsterpartier gjorde betydde dette starten på en politisk nyorientering. Internasjonalt betydde dette støtte til land de ikke hadde støttet før, som Cuba, Nord-Korea og Vietnam. Innenfor det faglige arbeidet ble strategien endret til fordel for økt samarbeid med andre venstreopposisjonelle krefter. Dette ga seg også uttrykk i en ny linje for Dagbladet Arbejderen, som nå forsøkte å favne bredere. Det ble også innledet forsøk på enhetsarbeid med andre revolusjonære partier, dog på et annet grunnlag enn det som skulle utkrystallisere seg i Enhedslisten. Ideologisk var utarbeidelsen av sentralt.