Omkring år 500 gikk urnordisk inn en periode med bortfall av stavelser, den såkalte . For eksempel ble de urnordiske navnene og forkortet til og (i dag og ). Disse forandringene var så omfattende at språkene før og etter synkopetida ikke ville vært gjensidig forståelige, men nordisk og vestgermansk skilte likevel ikke fullstendig lag på grunn av språkkontakt og parallell utvikling.