Der opptrådte hun med sangen «All», ifølge henne selv fordi «ingen andre ville synge den forferdelige, lille sangen». Men låten vant den britiske finalen med klar margin, og Bredin fikk oppdraget som Storbritannias aller første representant i Eurovision Song Contest. Finalen ble arrangert i mars 1957 i Frankfurt, og «All» endte til slutt som nummer syv av ti deltakere. Låten var kun på 1 minutt og 52 sekunder, og var den korteste Eurovision-sangen inntil 2015, da Finland stilte opp med låten «Aina mun pitää» på 1 minutt og 25 sekunder. Bredin spilte aldri inn «All» på plate, og den ble dermed raskt glemt.