Diocletian omdøpte senere Moesia Superior (mindre enn Dacia Aureliana) til , og delte Moesia Inferior (mindre enn dens vestlige deler) inn i og . Moesia Secundas viktigste byer var Marcianopolis (Devnya), Odessus (Varna), Nicopolis (Nikopol), Abrittus (Razgrad), Durostorum (Silistra), Transmarisca (Tutrakan), Sexaginta Prista (Ruse) og Novae (Svishtov), alle i Bulgaria i dag. Som en grenseprovins ble Moesia styrket av stasjoner og festninger som ble reist langs den sørlige bredden av Donau, og en mur som ble reist fra Axiopolis til Tomis som beskyttelse mot skytere og sarmatere. Garnisonen i Moesia Secunda omfattet Legio I Italica og Legio XI Claudia, foruten også uavhengige infanterienheter, kavaleri og elveflotillaer. Dokumentet lister dets enheter og deres baser på 390-tallet. Enhetene i Scythia Minor omfattet Legio I Iovia og Legio II Herculia.