Det meste av den bevarte informasjonen om Mekka under islams framvekst og tidligere tider kommer indirekte fra tekster i Koranen og fra senere muslimske kilder som den profetiske biografilitteraturen som handler om livet til Muhammad og («Boken om idoler»), skrevet av Hisham Ibn Al-Kalbi (737–819). Han beskrev guder og ritualer i arabisk religion, men er kritisk til førislamske tradisjoner og opptatt av identifisere «polyteistisk synd». Alternative kilder er så fragmenterte og spesialiserte at det å framstille en overbevisende historie av denne perioden basert på disse kildene alene er bortimot umulig. Flere forskere hevder at den profetiske biografilitteraturen ikke er uavhengig av Koranen, men har blitt fabrikkert for å forklare vers i denne boken. Det er bevis som støtter påstanden at en del rapporter av profetlitteraturen er av tvilsom gyldighet, men det er også bevis som støtter påstanden at profetlitteraturen har sin opprinnelse uavhengig av Koranen. Iblandet problemet er at de eldste bevarte muslimsk-historiske verker, inkludert profetlitteraturen, ble satt sammen i deres endelige form mer enn et århundre etter begynnelsen av den islamske tidsalder. En del av disse verkene var basert på påfølgende tapte eldre tekster, som i sin tid var nedtegnet fra en flytende muntlig tradisjon. Forskere er ikke samstemte til hvilken tid da slike muntlige redegjørelser begynte å bli systematisk samlet og skrevet ned, og at de skiller seg mye i deres vurdering av den historiske påliteligheten av de tilgjengelige tekstene.