Som et trålerfartøy, med en fisketeknikk som har eksistert siden 1500-tallet, var doggeren godt egnet for de tøffe forholdene i værharde farvann, uten hjelpemidler som i nyere tid. I det grunne farvannet på Doggerbank, som bare var rundt 18 meter dypt, kunne mannskapet kaste hovedankeret og ha lengre perioder med fiske på det samme stedet. Fra mindre båter, som ble satt ut i sjøen, kunne de drive med linefiske med lange liner utstyrt med korte snører med kroker og agn.