Mellom 1933 og 1945 var han professor ved Humboldt-universitetet i Berlin. Han ble først utnevnt til prøyssisk statsråd og var redaktør for , men etter at en nasjonalsosialistisk avis hadde sitert tidligere uttalelser av ham hvor han kritiserte nasjonalsosialistenes raselære, ble han isolert i økende grad fra omkring 1937. Etter krigen forble han vitenskapelig og politisk isolert, men viet seg til folkerettslige studier og utga i 1950 et av sine hovedverk, .