Guinevere har blitt portrettert som alt fra en svak og opportunistisk forræder til en edel og dydig adelskvinne som gjør en fatal feil. I Chrétiens , er hun priset for sin klokskap, vennlighet og fornemhet, mens hun i Marie de Frances (og i Thomas Chestres mellomengelske versjon, ) er framstilt som en hevngjerrig ekteskapsbryter, mislikt av hovedpersonen og av alle andre riddere. De tidlige krønikene hadde en tendens til å avbilde henne på ugunstig vis eller knapt i det hele tatt, mens senere forfattere har benyttet seg av hennes gode og dårlige kvaliteter til å konstruere en dypere karakter som spiller en langt mer betydelig rolle. Verkene til Chrétien var de første som utviklet karakteren til noe mer enn kun å være kong Arthurs dronning. Dette har sannsynligvis sin grunn i hans publikum på denne tiden, hoffet til Marie de Champagne som besto av hoffdamer i de fremste sosiale posisjoner.