Arrangøren av mønstringen og utgiveren av erklæringen var det Nasjonalsosialistiske lærerforbundet i Sachsen. Tilstelningen fant sted dagen før «folkeavstemmingen» over Tysklands utmelding fra Nasjonenes forbund, som skjedde den 14. oktober, og var et ledd i riksdagsvalget november 1933, et rent skinnvalg da kun kandidater fra NSDAP sto til valg. Bekjennelsen var i så måte også del av NSDAPs valgkampanje. Tysklands påståtte vilje til fred, som herskerne knyttet sammen med streben etter frihet og ære, ble vektlagt i flere taler. Tilbaketrekkingen fra Nasjonenes forbund ble begrunnet med Tysklands kamp for like rettigheter på den internasjonale scenen, hvor bestemmelsene fra Nasjonenes forbund ble ansett som et diskriminerende hinder. Til tross for faktumet at den tyske staten allerede hadde grepet massivt inn i universitetenes akademiske undervisningsfrihet, gjennom den såkalte Loven for restaurering av embetsverket, og bortvist forskere av jødisk tro eller bakgrunn eller med demokratisk overbevisning fra deres stillinger, så signerte akademikerne. Videre hadde universitetenes selvbestemmelse blitt eliminert gjennom innføringen av førerprinsippet, hvilket i sin tur hadde sikret NSDAP avgjørende innflytelse ved universitetene.