Flere land har en særskilt nasjonal helgen fra en tidligere konge: I Sverige fikk Erik den hellige denne posisjonen, og i Danmark var det Knut den hellige. For en kongefamilie i middelalderen ble viktig å ha en helgen i slekten, men under det eneveldige kongedømme (det absolutte monarki) sto kongen direkte under Gud, og opprør mot kongen var da opprør mot Gud. Kongens rett til å herske var hans guddommelig rett.