Klosteret ble begunstiget av adel og kongehus, og snart både Sveriges fremste åndelige sentrum og landets største grunneier. Klosteret drev en sykestue, et såkalt helligåndshus, i det minste fra året 1401. Klosteret innlosjerte allerede tidig beginer, kvinner fra høyadelen som ble forsørget av klosterets almisser og levde som lekfolk, av kirken ansett for et utsvevende liv. I 1412 fikk klosteret forbud mot å ta inn flere beginer, men slike bodde der bevislig fortsatt frem til 1506. I 1436 tok den danske fogden Jösse Eriksson tilflukt i klosteret, hvor han likevel ble pågrepet. Vadstena kloster hadde internasjonal betydning som stamkloster for andre birgittinerklostre rundt om i Europa, slik som klostrene i Reval, Nådendal, Danzig og på Nordnes i Bergen, der benediktinermunkenes kloster Munkeliv ble overtatt av birgittinernonner. Vadstena pleide å utføre inspeksjoner ved disse klostrene.