De nye retningene som gjorde sitt inntog i mellomkrigstiden var ikke forenlige med Mikael Hoels kunstsyn og idealer. Det stred mot naturfølelsen hans, og stilte etter hans syn for små krav til kunstneriske ferdigheter. Han ønsket å skildre det som var vakkert. En kan likevel skimte impresjonistiske trekk i noen av hans bilder. Det var ikke nødvendig at alt var så realistisk. Blant hans store idealer var Christian Krohg og Henrik Sørensen. Han fulgte interessert med i det som skjedde innen malekunsten, og dro til Oslo for å besøke Høstutstillingen og andre utstillinger. Abstrakt kunst passet ham ikke, og surrealismen syntes han lite om. Likevel understreket han at det må oppdragelse til for å forstå moderne kunst.