Joseph Stiglitz viste i 1977 at investeringer i kollektive goder -under visse forutsetninger- vil øke samlede inntekter fra landeiendom med minst like mye som investeringene. Denne beskrivelsen ble kalt "Henry George-teoremet" fordi den omtaler en situasjon hvor Henry Georges foreslåtte "single tax" ikke bare er effektiv, men også er den eneste skatten som trengs for å dekke offentlige utgifter. Henry George var viden kjent i sin samtid for sin kampanje for å erstatte alle eksisterende skatter med en eneste skatt på land (og andre naturressurser), og han argumenterte med at landets verdi stadig ville øke dersom beliggenheten ble foredlet gjennom omkringliggende offentlige investeringer. Dermed var landets grunnrente den mest logiske kilden til inntekt for det offentlige.