I 1968 hadde Vegdirektoratet adopterte ønsket fra ferjeutvalget i Møre og Romsdal om å standardisere ferjemateriellet, og bad ferjeselskapene om å benyttet de nye spesifikasjoner for bygging av nye ferjer. Disse vil bli som dominerte de fleste fergesambandene i den siste halvdelen av det tjuende århundret. Rutelaget A-B kunne ikke akseptere dette, fordi de hadde siden 1955 skapt spesielle forhold i fergevirksomheten som innbar korte havneopphold, hyppige avganger og separasjon mellom passasjerer og biler. Mørefergen og standardfergen var først og fremst bilferjer med hovedvekt på bilene. Askøyfergen var to fartøyer i ett og samme skrog; en passasjerferge og en bilferge.