Det støtende her skyldes ikke bare ordet, men at det opptrer i sammenheng med en hengning. I den senere perioden 1550-1650 ble det utarbeidet en regel for omtale av menneskekroppen. I et dikt kunne kroppsdeler nevnes, men bare legemsdeler med en åndelig tilleggsbetydning. Man kunne si «bryst» fordi brystet også knyttes til mot og styrke. Også ansikt og hender, øyne og ører kunne nevnes, men ikke navle eller lår - eller bakdel, slik Villon her hadde gjort.