Sperrene opptrer som oftest parvis og sammenbundet i mønet, men kan også ligge uavhengig av hverandre på hver takflate, men med opplegg på en . På grunn av sidetrykket fra tyngden av de skrå takflatene ble de takbærende (lang)veggene som regel forbundet med en bete (strekkbjelke) for å hindre at de skulle bli presset utover. Denne byggemåten var særlig utbredt på Vestlandet og i Agder. På Østlandet fikk laftehus som oftest åstak.