Nok en gang skiftet Ritchie Blackmore ut flere medlemmer fra forrige studioalbum. Keyboardisten Tony Carey forlot bandet da han hadde fått nok av Blackmores «practical jokes» og ble erstattet av David Stone. Bassisten Mark Clarke ble hentet inn, men røk uklar med Blackmore under innspillingene og ble erstattet av Bob Daisley. Daisley og Stone ble med i bandet på et sent tidspunkt, og det er hovedsakelig Blackmore som spiller bass på dette albumet. Clarke mener at hans bass-spill finnes på to av albumets låter, men er i så fall ikke kreditert. Stone forteller at han spilte keyboard på alle låtene og var med på komponeringen av «Gates of Babylon», men ble ikke kreditert. «Kill the King» var allerede før innspillingen av albumet en del av bandets faste sanger under konserter, og en konsertversjon finnes på . Dette er også Ronnie James Dios siste album med Rainbow. Han sluttet etter den påfølgende turneen, og fikk senere vokalist-jobben i Black Sabbath etter at Ozzy Osbourne måtte forlate bandet i 1979. Dermed markerer dette albumet også et stil-skifte for Rainbow. Dette albumet er det siste der bandet spiller «klassisk» hard rock, og på de påfølgende albumene søkte Blackmore å treffe det amerikanske markedet med en mere kommersiell hard rock som også har blitt kalt «powerpop», noe som toppet seg med i 1983.