Det norske ordet nomade kommer fra mellomfranske på 1500-tallet, fra latin (genitiv ), «vandrende grupper i Arabia», fra gammelgresk νομᾰ́ς, , «streife, vandre, særskilt fra sted til sted for å finne beitemark», som er avledet fra det antikke greske νομός, , «beite», bokstavelig «land tildelt». Den urindoeuropeiske roten er , «tildele, fordele; ta».