Sentrale tekster: I en sen del av Sakarjaboken (300-tallet f.Kr.) tegnes et mer universelt bilde av messias. Han skal herske fra hav til hav samtidig som bildet av den rettferdige og ydmyke konge understrekes (Sak. 9,9). En viktig tekst i denne sammehengen er den apokalyptiske boken Daniel, Daniel 7,13f, hvor en spesiell skikkelse beskrives. Skikkelsen omtales som menneskesønnen og er en evig, himmelsk, transcendent skikkelse som får makt av Gud over alle folk i et evig rike. Denne apokalyptiske skikkelsen farger senere den jordiske messiasskikkelsen slik som i 1. Enoks bok. Etter hvert blir flere og flere mellombibelske tekster aktuelle for å beskrive messianismen. I Qumran finnes det en forestilling både om en prestelig messias (av Arons stamme, «stjernen av Jakob») og en davidisk messias (av Juda stamme, «herskerspiret fra Israel»). Denne messiasforestillingen omtales ofte som dyarkisk messianisme og har sin bakgrunn i 4. Mos. 24,17 (ev. også Sakarja 4,14).