Nyansatt var Gerardo Gandini, en atypisk pianist-komponist som hadde spesialisert seg på notert og improvisert samtidsmusikk. På cello erstattet han sin gamle venn José Bragato med Carlos Mozzi. På de første konsertene prøvde de ut den den nye sammensetningen ved å spille noen gamle komposisjoner fra Piazzollas store repertoar: og . Musikken var mørk og definitivt moderne. Han skrev de nye stykkene og , men atmosfæren i gruppen ble raskt dårlig og Piazzolla avsluttet prosjektet i 1990.