Samtidig deltok han også i forsøk med nyere konserveringsmetoder som etterhvert ble utviklet. Fersk sild iset i kasser og sild nedlagt i borsyre. Disse nye metodene, og spesielt «isesilda» ble revolusjonerende for sildeeksporten i mange tiår fremover. Omkring 1900 befant han seg røft regnet allerede blant de største i. eksportørene i byen, en posisjon han hadde skaffet seg helt på egen hånd, og ennå var han bare i begynnelsen av 30-årene. Han fortsatte imidlertid i rakettempoet sitt videre oppover i årene som fulgte og ble ganske snart landets største tilvirker og eksportør. I 1912, som er det siste året byarkivet i Haugesund har detaljoppgave over eksporten, opererer Staalesen med et samlet eksportkvantum (98% sild, 2% makrell) på 138.099 enheter (tønner og kasser). Nr. to er Knutsen O.A.S. med 38.767 isesild kasser, mens nr. tre er fetteren til Kristine Staalesen, Mikal Lindøe med 6.082 tønner fetsild og 10.980 kasser isesild. Staalesens eksportvolum fortsatte ferden oppover og toppet seg på et sted mellom 200.000 og 300.000 en-heter.