I disse skildringene tar Grieg i bruk en umiskjennelig nasjonal patos, som særlig kommer til uttrykk i forskjellige varianter av eksilantenes drøm om det forlatte hjemland, særlig tydelige eksempler finner vi i tittelteksten «Flagget» og «Sjøfolkenes hilsen hjem», begge fra våren 1942. Likevel er det en langt mer lavmælt humanisme som preger samlingens grunntone. Grieg skildrer soldatenes og sjøfolkenes tilværelse med vekt på deres menneskelighet, hverdagens gjøremål, gleder og prøvelser, som settes i kontrast til den høyspente og skjebnetunge kampen de lever i og er en del av. Gjennom slike skildringer fremmer Grieg en annen nasjonalisme, basert på ideen om menneskelig solidaritet heller enn nasjonale særtrekk.