Ved å opprette og så overføre et antall fartøy som gikk på time-charter til det selskapet så ble delvis et investeringsselskap, da det hadde 68,5 % av aksjene i. Siden årene 1959–61 var dårlige i tankmarkedet brukte Næss mye av sin kapasitet på å utvikle store bulkskip og å arrangere «»-kontrakter for dem. Hans fokus på skapte engstelse hos aksjonærene i om nok ble gjort for å videreutvikle selskapet. Denne situasjonen la grunnlaget for en fusjon mellom selskapene, men det var vanskelig da det var forskjellige problemer med hensyn til skattelegging av aksjonærene ved en slik fusjon. Etter mye arbeid ble skatteproblemene for de amerikanske aksjonærene i løst i februar 1962 og fusjonsforhandlingene kunne starte for alvor. Den endelige avtalen ble undertegnet 15. desember 1962, den opprinnelige aksjekapitalen på $  hadde nå økt til en verdi av $  og det nye selskapet ble kalt .