Kapittel to og tre beskriver Nineve som senere skjedde i 612 f.Kr. Nineve er sammenlignet med Teben i Egypt som Assyria hadde ødelagt i 663 f.Kr. Nahum beskrev beleiringen og den rasende aktiviteten til Nineves soldater som forgjeves forsøkte å stoppe angriperne. Poetisk ble Nahum deltager i slaget og med finurlig ironi bjeffes kampordrer til forsvarerne. Nahum benytter flere sammenligninger, og Nineve er ironisk sammenlignet med løve, i referanse til løven som et assyrisk symbol på makt; Nineve er kraftens løve som har en grotte fylt med bytte, men vil bli like svekket som løven som skjuler seg i hulen. Byen sammenlignes også påfallende som en vanæret kvinne som har drevet hor: «hun har drevet hor, den vakre, trollkyndige horen som slavebandt folkeslag med sitt hor og stammer med sin trolldom» (3:4). Det kommer til konklusjonen med en spottesang og en klagesang i gravfølget ved den forestående ødeleggelsen av Nineve og det assyriske folkets «søvn» (død) og løfte om en gang stor assyrisk erobrer og hersker.