Det mest vanlige er at en kirkeprovins består av ett erkebispedømme – som samtidig er provinsens metropolitanbispedømme – og flere suffraganbispedømmer. Metropolitten er altså en erkebiskop. Det fins imidlertid en rekke unntak fra regelen: Ikke alle «vanlige» bispedømmer er suffraganbispedømmer. Disse kalles eller , og de er direkte underlagt paven (for eksempel samtlige bispedømmer i Sveits og Oslo katolske bispedømme). Ikke alle erkebispedømmer er metropolitanbispedømmer: Noen erkebispedømmer er suffraganbispedømmer (f.eks. Capua erkebispedømme) Noen erkebispedømmer er immediate (f.eks. Strasbourg erkebispedømme) Ikke alle metropolitanbispedømmer er erkebispedømmer (f.eks. Roma bispedømme). Ikke alle metropolitanbispedømmer har suffraganbispedømmer (f.eks. Udine erkebispedømme).