Det er et kjennetegn ved grenlandsmålet at det er klare kvalitetsskiller mellom de fleste korte og lange vokalene. Klarest er dette ved de trang-midtre vokalene /e eː/, /ø øː/ og /o oː/ og de åpne vokalene /a aː/. Dette innebærer at de lange vokalene /eː/, /øː/, /oː/ og /aː/ ikke blir uttalt sammen med de tilsvarende korte når de blir forkortet i trykksvak stilling. De seks diftongene er . Diftongene har en del fellestrekk, f.eks. at alle er stigende. Det eneste unntaket er her de to siste diftongene, som er avvikende fra de andre siden den har to trange vokaler. Diftongen /æʉ/ blir her uttalt [æᵿ] eller [æʋ].