Kapittel 1 - 12 kan ses som en oppbygning av substans-teorien som han så bryter ned igjen ved hjelp av Demokrits Atomteori i kapittel 13 - 15. Argumentet er grovt sett basert på at substans er umulig når alt er stykket og delt opp. Dette får videre negative følger for kvaliteter, definisjoner eller kvantiteter. Disse anses ikke lenger for å ha reell eksistens, og kan kun eksistere som mulighet. Her finner man også det velkjente argumentet - det tredje menneske som Platon brukte mot sin egen teori om formene i dialogen og som også er å finne i Aristoteles' Sofistiske gjendrivelser.