Astrids sønner vokste til, selv om hun tok seg lite av dem i barndommen, hun hadde et konsern å lede, og Astrid tok konsekvensene av lange netter med overtidsarbeid. Til tross for at Astrid aldri skulle gifte seg igjen, var hun høyst glad i det motsatte kjønn, og fikk seg tidligere en elsker i sin egen portier Alf Nygaard, faren til da nyfødte Åge Nygaard. Hun så til at både Hugo jr. og Georg fikk økonomiutdannelse, slik at deres fremtid skulle bli innad i firmaet – som stadig gjorde høyere og høyere profil i hovedstaden. Hugo gjorde riktignok kraftig motstand mot henne, da han heller ville vie livet sitt til kunsten, en livsvei Astrid var sterkt imot. Det var konsernet som gjaldt, og snart var familien Anker-Hansen blant de 50 rikeste familiene i Norge. Astrid kjøpte også ferieparadiset Fugleholmen, utenfor Drøbak, der familien tilbragte somrene. Det var etter at Georg innrømmet at det var han som hadde kjørt på en kvinne i Drammen, slik at hun døde av skadene, at Astrid ansatte datteren til denne kvinnen, Gjertrud Holmebakk, som kjøkkenhjelp på Fugleholmen. Etter noen måneder kom Gjertrud til Astrid og anklaget Hugo for å ha voldtatt henne. Astrid forsøkte å betale Gjertrud til å holde munn om affæren, men Gjertruds far anmeldte Hugo, og det ble en aldri så liten skandale i sositetsmiljøet. Da Hugo forsvant sporløst i 1962, ga Astrid den unge Gjertrud skylden for det som hadde skjedd. Sorgen etter å ha mistet Hugo slapp aldri taket i Astrid, og selv om både Georg og den øvrige familien og venner innså at han var død, nektet Astrid å akseptere det, og fortsatte å feire bursdagen hans årlig. For henne var han i livet, hun ga ikke opp håpet.