Riggingen med to master var tatt fra den nordeuropeiske galeasen og satt på et fartøy med langstrakt skrog og flat bunn som nedstammet fra everfartøyet. Galeass-eweren hadde i begynnelsen butt forstevn, men senere ble klipperbaugen i den andre halvparten av 1800-tallet innført på de nyere fartøyene. Skroget hadde skarpe linjer under vannlinjen, og måtte ha senkekjøl på lesiden eller slingrekjøl for å hindre avdrift under seilas.