Omtrent 50 år etter profeten Muhammeds død, hadde lederskapet av den muslimske nasjonen falt i hendene til Yazid ibn Muawiya. Yazid var blitt utpekt av Muawiya, hans far som styrte fra Damaskus, til å ta over lederskapet etter hans død, noe som ble den første hendelsen av monarkisk styre i Islams historie. Yazid ville at alle skulle underkaste seg hans styre og gi troskapsed til han. Husayn ibn Ali nektet å la hans bestefars nasjon bli styrt av en som Yazid. Husayn sa: «Yazid er en syndig mann, en fylliker, en som dreper uskyldige mennesker, og en som åpenlyst begår syndige handlinger. En person som meg kan ikke gi troskapsed til en person som han.» For å unngå å bli drept i Medina, hvor Husayn bodde, flyktet han fra det. I et brev til hans bror Muḥammad ibn al-Ḥanafiyya, skrev Husayn: «Jeg har ikke dratt ut som en arrogant eller en ugjerningsmann, men jeg drar ut for å kreve reform i min bestefars nasjon. Jeg ønsker å oppfordre til det gode og forby det onde, og følge i fotsporene til min bestefar [profeten Muhammed] og far Ali ibn Abi Talib.» Husayn forlot Medina og dro på vei til Kufa, Irak, hvor han hadde mottatt tusenvis av brev med støtte til han imot Yazid.