Fortene hadde flere svakheter. Terrenget var vanskelig å dekke fullt ut, da det var mange kløfter mellom fortene. Det ble bygget stillinger mellom fortene like før slaget og de var ikke tilstrekkelige for å hindre tyskerne i å infiltrere byen. Fortene var svake på baksiden, den retningen hvor det tyske bombardementet endte med å komme fra. Ventilasjon og sanitære forhold var meget dårlige, noe som førte til mangel på luft og en skrekkelig stank. Sist, men ikke minst var betongen av dårligere kvalitet og fortene var bygget for å motstå angrep fra 210 mm kanoner, de største, mobile kanonene som fantes i 1890. Generalløytnant Gérard Mathieu Leman hadde blitt spesielt utpekt til å lede 3. divisjon og festningene rundt Liège, og han hadde fått ordre fra kong Kong Albert I om å holde befestningene til det siste. Leman hadde en styrke på omkring 30 000 soldater til å forsvare mellomrommene mellom fortene og rundt 6 000 mann som festningstropper inkludert sivilgarden, til å bemanne forsvarsverkene.