Statsministerens kontor har ansvar for sentrale sekretariatsoppgaver som har vært utført uten avbrudd siden oppløsningen av det dansk-norske rike vinteren 1814. Eldst er oppgavene som statsrådssekretariat, som går tilbake til prins Christian Frederiks opprettelse av en sentralforvaltning i Christiania 2. mars 1814. Dernest kommer oppgavene som sekretariat for statsministeren, som går tilbake til opprettelsen 2. juli 1829 av en stilling som sekretær for den norske statsråden som etter rang ble betegnet som førstestatsråd. Etter et avbrudd 1906–1939, da statsministeren også var sjef for et departement og brukte dette som sekretariat for oppgavene som regjeringssjef, har statsministeren hatt eget sekretariat med etter hvert flere medarbeidere siden oktober 1939, da betegnelsen «Statsministerens kontor» begynte å komme i bruk. 6. januar 1956 ble kontoret formelt inndelt i politisk stab og embetsverk. 1. juli 1969 ble Statsrådssekretariatet, som til da hadde sortert administrativt under Justisdepartementet, nedlagt, og dets oppgaver lagt til den ledende ekspedisjonssjefen – siden 16. november 2001 regjeringsråden – ved Statsministerens kontor. To sentrale funksjoner fra tidlig på 1800-tallet var dermed samlet – Statsrådets sekretariat og statsministerens.