I norsk folkeminne fantes det lenge en forestilling om at saker som var tapt i den dansk-norske retten kunne innankes for den keiserlige «retten i Spir» eller «Spir-retten», det vil si rikskammerretten i Speyer. Knut Robberstad mener at denne tanken trolig er overtatt fra tyske bergmenn som kom til Norge fra 1500-tallet av, og som sto under den saksiske bergretten. Oscar Platou foreslår at forestillingen kan stamme fra hanseatene i Bergen, som levde under sin egen jurisdiksjon og som i siste instans måtte søkes for rikskammerretten. Som en tredje mulig kilde til forestillingen nevner Ludvig Aubert de mange tyske lensherrene i Norge på 1500-tallet og den sterke påvirkningen fra tysk rett i det dansk-norske rettsvesenet på denne tiden.