I tillegg til episk diktning i den germanske eller tyske tradisjonen, eksempelvis og , var det episke dikt i tradisjonen chanson de geste («sang om heltebedrifter»), eksempelvis og . I innledningen til heltediktet forklarer den gammelfranske forfatteren Jean Bodel på slutten av 1200-tallet at det er tre emner som det kan diktes om: Bretagne-fortellinger som er oppdiktet og underholdende (arthurianske legender); som er preget av visdom (antikke romaner, litterære gjenfortellinger fra gresk og romersk mytologi) og til sist Frankrike-fortellinger som er sanne. Hans eget heltedikt, , hevder han er i den siste gruppen, men har gitt det en fornyet form som ble populært ved å la det høviske dominere. Roman courtois («den høviske roman») skiller seg fra chanson de geste ikke bare ved dets innhold, men også ved å legge vekten på det høviske og ridderlige fremfor krig og kamp.