Da Jupiters tempel på Kapitolhøyden brant ned under borgerkrigene 83 f.Kr., ble en ny orakelsamling opprettet ved å innhente orakler fra templene på blant annet Sicilia, Samos og i Afrika. Under keiser Augustus' overoppsyn ble disse i 12 e.Kr. flyttet til Apollons tempel på Palatinerhøyden. Ifølge opplysninger i boken av Rutilius Namatianus skulle de sibyllinske bøkene ha kommet til Roma i 504 f.Kr., og blitt brent på ordre av general Flavius Stilicho i 405 e.Kr., men dette er usikkert, siden påstanden ikke bekreftes av andre kilder. De sibyllinske bøkene må ikke forveksles med de såkalte (), som menes å være en samling av jødiske og kristne skrifter fra tiden mellom 100-tallet f.Kr. og 300-tallet e.Kr., da de utgjorde femten bøker vi kjenner innholdet av, takket være håndskrifter fra 1300-tallet. keiser Hadrians frigivne. Oraklet er skrevet i heksameter, noe som underbygger at det faktisk er snakk om et virkelig sibyllinsk orakel. Bakgrunnen er historien om Polykritos, valgt leder for Aetolia. Han giftet seg med en kvinne fra Lokris, men døde kort tid etter. Enken var gravid og nedkom med et barn som var hermafroditt. Oppskremt innkalte lokalbefolkningen til møte for å diskutere hvordan dette skulle tolkes. Under møtet kom Polykritos' ånd til syne ved siden av spebarnet. Ånden var helt svartkledd, men beroliget forsamlingen og ba dem overlate barnet til ham, gitt seernes illevarslende spådommer. «Hvis dere adlyder meg i denne saken, unngår dere katastrofen dere frykter. Men svar meg raskt, for jeg kan ikke bli lenge.» Flertallet var imidlertid uvillige, og ånden talte igjen: «Legg ikke skylden på meg om dere får problemer, men legg skylden på skjebnen som også tvinger meg til å handle ille mot mitt eget barn.» Polykritos' ånd grep deretter spebarnet, rev det i filler og fortærte det så bare hodet lå tilbake. Så forsvant ånden, mens den skrekkslagne forsamlingen ikke visste annet å foreslå enn å kontakte oraklet i Delfi, som kanskje visste råd. Da talte babyens hode: Å talløse folk, bosatt i landet berømt i sanger, dra ikke til Phoebus' helligdom, tempelet med sin røkelse, for hendene dere holder frem, er urene av blod, og reisen for deres føtter er besudlet.