Hans mange skrifter gjør ham til en av de betydeligste teologer i det 2. århundre. Fordi han formulerte flere tidlige dogmer, kalles han «den katolske dogmatikkens far». Han fungerte som rådgiver for flere paver. Omkring år 190 deltok han i debatten omkring fastsettelsen av dato for påsken. Pave Viktor I ønsket å ekskommunisere de østlige kristne som feiret påske på en annen dato enn de vestlige. Ifølge Eusebius av Cæsarea var Ireneus enig med paven i at påsken måtte feires på en søndag, men han fikk forhindret ekskommunikasjonen med henvisning til at man i øst holdt på en gammel skikk fra apostlenes tid. Dermed ble et skisma forhindret, og debatten fikk gå sin gang inntil man nådde enighet på konsilet i Nikea i 325.