Postdoktorstipend ble innført i Norge i 1980-årene, men stillingstypen fikk først større utbredelse etter årtusenskiftet. I Norge er postdoktor en formell stilling som brukes dels i lektor–professor-stigen i universitets- og høgskolesektoren og dels i forskerstigen i instituttsektoren om en midlertidig rekrutteringsstilling på nivået under førsteamanuensis/forsker II/seniorforsker. Norge har gått lengre enn noen andre land i retning av å formalisere postdoktor som en vitenskapelig stilling. Arbeidsoppgaver for postdoktorer har i stor grad bare bestått av forskning ettersom formålet med stillingen er å kvalifisere seg vitenskapelig; ved universitetene forekommer det i noen tilfeller at stillingen er tillagt en mer begrenset undervisningsplikt, mens andre postdoktorer ved universitetene og de aller fleste postdoktorer i instituttsektoren kun har forskningsoppgaver. Det har vært skepsis mot å tillegge stillingen undervisningsplikt bl.a. fordi det vil komme i veien for formålet med stillingen om å kvalifisere seg vitenskapelig. I tilhører postdoktorstillinger kategorien R2.