En annen yndet scene med Thesan/Eos framstiller en langt mer melankolsk affære- Da hennes sønn Memrun (Memnon) (som hun fikk med Tithonos, en annen ung mann som hun bortførte for å bli sin elsker; kalt for Thinthun av etruskerne) ble drept i Trojakrigen sørget Eos så enormt at hun truet med å aldri bringe fram dagslyset igjen. Til sist ble hun overtalt til å komme tilbake og således bringe morgenlyset med seg, men i sin sorg gråt hun tårer for sin sønn hver hennes morgen som man kan se som morgendugg. Et motiv på baksiden av et bronsespeil viser henne foran Tinia (Zevs) med Thethis, mor til Akilles. Begge gudinnene bønnfalt himmelguden om å spare deres sønners liv, men var allerede dømt til å dø. Relieffspeil nevnt over har også blitt tolket som at det viser Thesan frakter vekk legemet til sin døde sønn Memrun. Figurene er ikke gitt tekstforklaringer, noe som er vanlig i dekorasjonene på etruskiske speil, noe som gjør det mulig med flere tolkninger.