Metoden oppstod i 1977 etter at den australske læreren Rosemary Crossley ved St. Nicholas Hospital hevdet å ha utviklet en kommunikasjonsmetode for 12 barn med cerebral parese og andre funksjonshemninger. Hennes hypotese var at disse barna hadde normal intelligens, men at de ikke klarte å kommunisere med vanlig språk. Ved å fysisk veilede deres fingre til å trykke på taster på et tastatur mente hun at de funksjonshemmede valgte hvilke taster de ville trykke på og dermed uttrykke seg med ord. Hypotesen forutsetter at personen som uttrykker seg har lært seg å lese og skrive uten hjelp. Ofte skriver pasienten uten å se på staveplaten, noe som ville være svært vanskelig selv for mennesker med normal motorikk. I noen tilfeller anvendes metoden ved av pasienten skriver på et papir.