Et eksempel kan være en arbeidsgiver (prinsipalen) som delegerer en oppgave til en arbeidstaker (agenten) hvorpå arbeidstakeren sitter med informasjon som arbeidsgiveren ikke har. Dette kan være informasjon om hvordan agenten akter å utføre oppgaven eller om kostnaden agenten har i forbindelse med arbeidet. Dette kan resultere i moralsk risiko (moral hazard) og uheldig utvalg som bidrar til økte kostnader for prinsipalen. Det er i prinsipalens interesse å eliminere slike agentkostnader. Derfor oppstår det gjerne en kontraktssituasjon der målet er å redusere den asymmetriske informasjonen mellom partene. Utformingen av disse kontraktene er ikke trivielt og matematikk spiller en viktig rolle i slik kontraktsoptimalisering. Det finnes, innenfor mikroøkonomien, en stor litteratur om kontraktsteori.