I sitt virke som komponist har Dæhlin vært spesielt opptatt av instrumental- og musikkteatersjangrene, der utøverens performativitet utspilles i og forbi det musikalske materialet, og i sammenheng med den fremføringsformen som benyttes. Av ham selv sett som ulike hybride kunstverk, hvor det kompositoriske og regimessige arbeidet består i å sette en rekke lydlige, visuelle og tekstlige materialer i spill. Dette kommer til uttrykk i verker som , , , , og .