Marxisme har vært benyttet i kunstfortolkningen, og Meyer Schapiro var den første kunsthistoriker i etterkrigstiden som sto solid i den akademiske verden som mente at marxisme hadde viktige bidrag i en kunsthistorisk sammenheng og som metode. Mens han skrev tallrike bidrag om metoder og temaer i kunsten er han best husket for hans kommentarer om skulpturer i den sene middelalder og tidlig renessanse hvor han så bevis på kapitalismens begynnelse og føydalismens tilbakegang. Arnold Hauser skrev den første sammenhengende marxistiske undersøkelse av vestlig kunst kalt (, 1951). I sitt verk forsøkte han å vise hvordan klassebevissthet ble reflektert i betydelige kunstepoker. Hans bok var både ujevn som kontroversiell da den ble utgitt ettersom den fremmet grove generaliseringer for hele tidsepoker, og mange andre kunsthistorikere stilte seg sterkt avvisende, blant annet den innflytelsesrike Ernst Gombrich som var meget nådeløs i sin kritikk i en artikkel i , mars 1953. Uansett, på grunn av Hausers konsekvente kunstsyn har boken vært i trykk i tiden etter som en klassisk kunsthistorisk tekst.