Nøkkelkravene til det nye norske artilleriet gikk ut på rekkevidde, ildkraft, mobilitet, beskyttelse og levetidskostnader. De nye kanonene skulle være i stand til å treffe mål som er rundt 40 kilometer unna, med stor presisjon. M109 hadde en rekkevidde på cirka 28 kilometer. Et annet krav var økt beskyttelse blant annet mot miner, flatbanevåpen og granatsplinter, sammenlignet med M109. Forsvarsmateriell ønsket å kjøpe et tilnærmet ferdig utviklet artillerisystem med færrest mulig fordyrende modifikasjoner. Dessuten var det et krav at artilleriet allerede er operativt hos en annen nasjon, for å ha et best mulig grunnlag for å vurdere driftskostnadene.