Under japanernes kolonistyre mellom 1910 og 1945 ble denne hunden nesten utryddet av de militære japanske styrkene, som brukte pelsen til klær i det kalde klimaet. Det hevdes at 100 000–500 000 ble slaktet årlig. Under Koreakrigen på 1950-tallet ble bestanden ytterligere redusert, og omkring 1969 var den nær utryddet. På 1980-tallet skal det kun ha vært åtte slike hunder igjen i Sør-Korea, og den amerikanske genetikeren (professor ved Kyungpook National University) får æren for å ha reddet typen, gjennom et intensivt avlsarbeide. I dag teller bestanden cirka 3 000 individer, hvorav cirka 500 er dedikert som avlshunder for prosjektet.