I begynnelsen av tyveårene etablerte John Florio, som han kom til å kalle seg, i England, preget av sin utdannelse og kultur fra kontinentet. Engelsk betraktet han som klossete og barbarisk, og så på det som sin oppgave å belære den engelske overklassen, de lesekyndige, om europeisk manérer, lingvistisk kunnskap og uttrykke seg dannet. Denne oppgaven var på mange måter tilsvarende til hva forfatteren Philip Sidney søkte, at England skulle lese bibelske fortellinger i deres eget rike språk. I 1578, rundt tjuefem år gammel, fikk Florio utgitt sin første bok, (4to) hvor han introduserte italienske ordspråk til engelsk. Denne ble utgitt rett før John Lyly utga sin . John Florios avanserte språkfølelse bidro sterkt til dannelsen av eufuisme (engelsk , italiensk ), en manieristisk kunststil bygget opp på antiteser og ordspill, bokstavrim og andre språklige effekter, som blant annet påvirket en del av William Shakespeares ungdomsproduksjon. Boken ble dedikert til jarlen av Leicester.