I etterkrigstiden ble det etablert mange samiske skoler i de Nordiske landene. I tillegg ble det etablert samiske barnehager og dagsentre. Etter hvert sørget myndighetene i de nordiske landene for finansiering av samisk utdannelse og opplæring. Internatskoler var vanlig i Norge og Finland. For mange var internatskolene en vanskelig tid, men det ga også muligheter ved at barn og ungdom fra forskjellige steder møttes og etablerte nettverk. I etterkrigstiden var ikke målet at barna skulle legge av seg morsmålet slik som tidligere. Internatene ga mulighet til utdannelse og videre universitetsstudier. Internatskolene ble derved institusjoner som langsomt skapte en samisk politisk motvekt mot fornorskning, forsvenskning og forfinskning.