Trelasteksport sjøveien var historisk hovednæring for alle byene øst for Lindesnes. Flere byer på vestsiden av landet, for eksempel Molde, vokste opp på grunnlag av trelasthandelen. Trelast medvirket til bydannelse i større grad enn fisk og mineraler/metaller fordi det ga flere arbeidsplasser på stedet. Historisk har Bergen og Trondheim vært de viktigste eksporthavnene for fisk (noe senere kom Ålesund og Kristiansund til basert særlig på klippfisk), mens fiskehandel var relativt viktigere for mindre byer som Kristiansund og Farsund. Sildefisket var særlig viktig for Haugesund. Mindre tettsteder i form av fiskevær fantes i et stort antall fra Lindesnes og nordover. Grimstad ble etablert som by (ladested) for Frolands verk. miniatyr|Cicignons plan for Trondheim etter brannen i 1681, godkjent av kong Christian i København, 10. mai 1681. Etableringen av mange små havnebyer i Norge skyldes hollendernes behov for rasjonell trelast- og tømmerhandel. Hollendernes skog vokste i Norge og måtte transporteres sjøveien til Nederland, og der kunne skårne bord bl.a. brukes til skipsbygging. Denne handelen foregikk fra først av som direkte handel mellom bønder og skippere. Trelast og tømmer ble hentet på gårdene. Da vannsagene kom flyttet handelen dit. Volumene økte, de hollandske sjøfolkene hadde dårlig tid og ren byttehandel ble erstattet av kjøpmannshandel. Disse faktorene bidro til å samle virksomheten til ladestedene som vokste fram.