Alle de tre satsene blir spesielt satt farge på av hornene. En stigende første sats i tonearten B-dur åpner symfonien, fulgt av en mer høytidelig og sørgmodig sats i parallelltonearten g-moll. En kort, vilter finale avslutter verket. Åpningstemaet til finalen er lånt fra finalen til en pianokonsert av Johann Christian Bach som Mozart hadde møtt det foregående året i London. Det samme temaet skulle også benyttes mye seinere i det mye mer modne verket av Mozart: finalen i andre akt av hans fra 1786 , , K. 492.