I 1231 beordret Ögedei Khan første invasjon. De erfarne mongolske krigerne ble kommandert av general Sartai. Mongolhæren krysset Yaluelva, og like etter falt grensebyen Uiju. Etter et statskupp i 1170 var Goryeo i realiteten et militærdiktatur, styrt av Choe-familien. Disse hadde valgt å beholde Goryeo-kongene som marionetter uten særlig makt og innflytelse. Den da sittende diktator Choe U mobiliserte alle de soldatene han kunne til en i all hovedsak infanterihær, som kjempet mot invasjonsstyrkene ved Anju og Kusong. Mongolene erobret Anju, men ble tvunget til å trekke seg tilbake etter Beleiringen av Kusong. Sartai brukte hærens mobilitet, dro forbi koreanernes infanteri og erobret hovedstaden Kaesong. Deler av mongolhæren nådde helt til Chungju i det sentrale Korea, men framgangen ble stanset av en slavehær under ledelse av Ji Gwang-su som kjempet til den gikk i oppløsning. Goryeo forstod at tapet av hovedstaden ville gjøre det umulig å bekjemte invasjonsstyrken og bad derfor om fred. Mongolriket forlangte 10000 oterskinn, 20000 hester, 1000 bunter silke, klær for en million soldater og et stort antall barn og håndverkere som skulle bli sendt til Mongolriket som slaver og tjenere. General Sartai startet tilbaketrekkingen av hovedstyrken mot nord våren 1232, men etterlot 72 embedsmenn stasjonert i flere byer i det nordvestre Goryeo, for å passe på at koreanerne holdt seg til avtalen.