Kontrakten for tunneldrivingen gikk til entreprenørselskapet Hitchcock and Tinkler. Tunnelen ble drevet ved hjelp av en mindre pilottunnel på omtrent 2,5 ganger 2,5 meter, med sideganger inn til hovedløpet. På denne måten kunne tunnelen drives flere steder samtidig, og eventuelle parti med dårlig fjell kunne kartlegges bedre. Sideveis avvik ved gjennomslaget var mindre enn 4 centimeter. Arbeidet gikk døgnkontinuerlig med en arbeidsstyrke på omtrent 800 mann. 28 arbeidere omkom under tunneldrivingen. Anslagsvis 1,5 millioner tonn med steinmasse ble tatt ut. Vestenden av tunnelen hadde partier med ustabilt fjell som skapte vanskeligheter, og østsiden hadde problemer med innsig av vann. Ved begge portalene oppsto det små samfunn der arbeiderne og funksjonærene bodde. Matsalene var åpne 24 timer i døgnet. I tillegg hadde de sykestue med røntgenapparat, operasjonsstue og lege og sykepleier på vakt døgnet rundt. Egne kraftverk ble bygd for å forsyne tunneldrivingen med elektrisitet til lys, maskiner og ventilasjon. Store luftkompressorer forsynte boremaskiner og gravemaskiner inne i tunnelen.