Princeps senatus var ikke en utnevnelse på livstid. Han ble valgt ved hvert nytt par av censorer, det vil si hvert femte år. Censorer kunne imidlertid bekrefte en princeps senatus for en periode av ytterligere fem år. Han ble valgt fra patrisiske senatorer fra konsulær makt, vanligvis tidligere censorer. Den vellykte kandidaten måtte være en patrisier med feilfri politisk fortid, og respektert av sine medsentaorer.