Angrepet på Frisland gjorde det mulig for den danske forfatteren N.F.S. Grundtvig til datere Hygelaks død til omtrentlig 516 grunnet et angrep på Frankerriket som er omtalt i Gregorius av Tours' latinske historieverk («Frankernes historie»). Han forteller om en dansk konge som er gitt det latinske navnet Chlochilaicus. I denne kilden er denne kongen nedtegnet for å ha invadert det frankiske kongeriket under styret til Teoderik I (død 534), sønn av merovingerkongen Klodvig I («Chlodovechius»), konge av frankerne tidlig på 500-tallet. Denne Chlochilaicus ble drept i det påfølgende kaoset etter nordboerne ble overrasket av den plutselig militære reaksjonen som var ledet Teodebert I (Theodebertus), sønn av Teoderik. Gregorius av Tours kaller denne kong Chlochilaicus for dansk. Han er kalt for kongen av gøterne i (slutten av 600-tallet) og konge av gotere i («Boken om frankernes historie»). Etter å ha fjernet trusselen fra gøtene, dro de overlevende til havs i en slik uorden og hastverk at de etterlot sine døde på marken, inkludert deres konge. Frankerne må ha tatt tilbake hva enn som ble avdekket fra deres plyndring og på slagmarken. Gregorius forteller at de fant den døde kongens lik og så på det med ærefrykt grunnet hans store størrelse, noe som er antydet av hans navn, kanskje et tilnavn, slik den senere engelske kong Edvard I av England som ble kalt for Longshanks (Langbein), og ikke hans virkelige navn. Da han var hedning mente frankerne at han ikke hadde krav på en begravelse, og levninger ble lenge vist fram som en raritet ved det frankiske hoffet.