Etter hvert fikk dypfryseren i form av fryseboks en overkommelig pris og fikk plass i private husholdningskjellere. Varmeutviklingen fra fryseaggregatet ødela muligheten for oppbevaring i kjellertemperatur, men det betød mindre på denne tiden, siden kjøleskapet hadde blitt en del av utstyret i mange husholdninger. Rolf Kirkvaag sørget fra 1958 og utover på 1960-tallet for å utbre kunnskap om dypfrysing i egenskap av direktør for Dypfrysingskontoret, en virksomhet som ble finansiert av produsenter av fryste matvarer og av frysebokser.