I den første perioden med regn vil vanndråpene fukte jordoverflaten og vegetasjonen. Dette kalles intersepsjon. Vegetasjon kan ta til seg 20 % av nedbøren, eller mer. Om nedbøren kommer som en kortvarig byge, vil dette vannet fordampe hurtig. Ved større regnmengder vil bakken infiltreres av vann, og om regnet er så kraftig at bakken ikke kan ta imot alt, vil noe vann renne på overflaten. Små pytter dannes, og vannet renner videre fra pytt til pytt, og finner etter hvert veien til bekker og elver. Hvor mye som renner på bakken vil avhenge av jordsmonnets beskaffenhet, og om det fra før er mettet av vann eller ikke. Med mettet menes her at jordsmonnet har tatt opp så mye vann som det har kapasitet til. Styrken av nedbøren er også av betydning. Marken kan magasinere vann, noe som kalles markvannsmagasin, og når dette er oppfylt går vannet videre ned gjennom jordsmonnet til grunnvannet. Overføring av vann ned til grunnvannet kalles perkolasjon. Nedbøren bidrar til en vannstrøm i grunnvannet, og dette vil i neste omgang føre til avløp til bekker og elver.