Crowe og Woodfall brakte med seg fra hjemlandet den filantropiske fabrikkeier-tradisjonen om ikke bare å sette folk i arbeid, men også sørge for deres velferd. De tok seg av enker etter fabrikkarbeidere og familien deres, og i Kåfjord bygde de opp et lite industrisamfunn etter engelsk modell med egne boliger og helsestasjon for de ansatte. Verket drev sin egen matbutikk med eget bakeri og bryggeri. Det var også gratis skoler, én for barna fra Kreta med undervisning på kvensk, og én i Kåfjord for de norske. I 1861 ble det bestemt at ingen skulle undervises på kvensk. Likevel på dette gjort på de laveste og høyeste klassetrinn.