Mange arter i erteblomstfamilien, som rødkløver tilhører, inngår et symbiotisk forhold med mikroorganismer slik at de blir i stand til å utnytte nitrogen fra luften. Det kalles nitrogenfiksering, og i tilfellet med hvit- og rødkløver oppnås det ved hjelp av den nitrogenfikserende bakterien bv. . Denne egenskapen fører til at disse plantene har en høy næringsverdi og sørger for at de er blant de vanligste dyrkede engvekstene. Nitrogen fra denne prosessen føres dessuten tilbake til jorden som næring. Før det ble vanlig med kunstgjødsel og andre moderne hjelpemidler i jordbruket, førte denne evnen til at den ble en viktig plante for å få mest mulig ut av jordbruket i en form for vekselbruk. Én metode som brukte kløveren på denne måten økte i popularitet i 1700-tallets England, og ble kjent som «Norfolk four-course system». Den spilte en viktig rolle for befolkningsveksten i Storbritannia på 1800-tallet. En lignende bruk av kløveren spredte seg til Europa på denne tiden, blant annet til Danmark omkring midten av 1700-tallet, og ble etterhvert også tatt i bruk i Norge, men ikke før utpå 1800-tallet. «Kløver-morgenrøden» omtales for eksempel av Henrik Wergeland i diktet «Eivindvig» der presten Dahls bruk i Eivindvik hylles for sin skjønnhet.