Motstandsmannen Jan Karski ble høsten 1942 smuglet inn i det han trodde var konsentrasjonsleiren Belzec, og tok seg ut av leiren igjen. Walter Laqueur skriver at Karski besøkte et verksted i nærheten av Belzec og ble fortalt at Belzec var en transittleir (ikke utryddelsesleir). Ved hjelp av bestikkelser fikk han uniform som en ukrainsk vakt og passerseddel, og gikk inn i leiren gjennom en sideinngang uten å vekke mistanke. I leiren så han «galehuset» med hauger av lik som ble kjørt ut av leiren for å bli brent. Selve gasskammeret var omgitt av en mur og ikke tilgjengelig for ham. Senere kilder oppgir at hadde vært i Izbica, en transittleir mellom Lublin og Belzec. Fangene i Izbica-leiren ble sendte videre til Belzec og Sobibor for å bli drept. Karski tok seg etter dette gjennom hele Europa til London og var det første øyenvitnet som personlig orienterte de allierte lederne om den pågående utslettelsen av jødene i Polen.