Diagnostikken baserer seg på klinisk bilde og supplerende undersøkelser. I slekter med forekomst av X-ALD er det økt årvåkenhet mtp. dette, og personer kan testes med laboratorietester (VLCFA) og gentester før symptomene har vist seg. I slekter uten kjent X-ALD er det særlig kombinasjonen av nevrologiske symptomer og binyrebarksvikt (Addison) som gir mistanke om X-ALD. MRI-undersøkelser av hjernen kan vise et karakteristisk bilde ved X-ALD, og gir ofte diagnosen hos unge gutter som utredes for nevrologiske symptomer. VLCFA (ultralange fettsyrer) i blod er første trinn i laboratoriediagnostikken av X-ALD, og viser klart forhøyede verdier hos alle gutter/menn. Hos kvinner med genfeilen vil om lag 15 % ha normale VLCFA-verdier i blod, derfor må gentesting brukes for å utelukke X-ALD hos kvinner. VLCFA analyseres ved Oslo universitetssykehus, Rikshospitalet, samt ved laboratorier i Gøteborg, Amsterdam og Baltimore. Genetisk testing for mutasjoner i -genet utføres ved Oslo universitetssykehus, Ullevål. Det er påvist om lag 700 ulike mutasjoner i -genet, og oftest har hver familie sin "private" mutasjon. Personer som ikke har symptomer på sykdommen må gjennomgå genetisk veiledning før de kan få testet seg.