De viktigste kildene til egyptisk matematikk er papyrusruller, skrevet med blekk i hieratisk skrift, en forenklet, rundet form for hieroglyfer. Blant disse rullene er Rhind-papyrusen den viktigste. Denne er tidfestet til ca. 1550 f.Kr., men teksten indikerer at det er en kopi av et eldre dokument, sannsynligvis fra Mellomriket 2000 - 1800 f.Kr. Rhind-papyrusen er antageligvis skrevet som en lærebok i aritmetikk og geometri, og rullen inneholder en beskrivelse av metoder for brøkregning, multiplikasjon og divisjon samt problemer tilsvarende en enkel form for ligninger. Brøkregningen var i hovedsak begrenset til bruk av stambrøk, det vil si brøk med tallet 1 i teller (egyptiske brøker). Egypterne brukte imidlertid også brøken 2/3 og en sjelden gang brøker av typen . Rhind-papyrusen inneholder to tabeller, der ulike brøker skrives som en sum av stambrøker. I tillegg inneholder rullen 84 problemer med løsning, de fleste av matematisk karakter. Den grunnleggende operasjonen var addisjon. Multiplikasjon kunne utføres ved et system basert på dobling og summasjon. Divisjon brukte brøktabellene, sammen med en form for dobling av divisor.