Det omforente forslaget blir bryskt avvist av forlagsredaktøren doktor Dunkhase, som er innbegrepet av en anti-autoritær autoritet på venstresida. Han hevder at Lucy Beerbaums aksjon er innadvendt, passiv og virkningsløs. «». I stedet anbefaler han «.» Her er romanens kjerne: De kreftene i tida som er mest programmatisk anti-autoritære viser seg altså å stå for en ny slags autoritær indoktrinering. De unge skal inngis budskapet om opprørets velsignelser. Lenz ser det åpenbart betimelig å sette vedtatte sannheter under debatt, samtidig som han advarer mot et opprør som havner i sin egen motsetning.