I 1915 eksperimenterte Reed med metallpropeller, og brukte en 10 hk elektromotor som drev propellene opp til omdreininger i minuttet. Han forsket på propellenes form og materialer som kunne stå i mot hastigheter opp til 1,35 Mach. I 1920 oppfordret det lokale politiet ham til å flytte virksomheten fra sitt loft til et lokale nær Curtiss' flyfabrikk i Garden City. Han oppfant «Reed Metal Propeller», og i august 1921 testet han den på et Curtiss K-6 Standard-fly. Det var utviklet for bruk i PW-8 med Curtiss D-12 Hawk-motor. I 1925 ble han tildelt Collier-troféet for dette, «for development of the Reed Aeronautic Propeller». I desember 1934 donerte Reed midler til en pris som skulle forvaltes av Institute of Aeronautical Sciences til vinneren av «Experimental or theoretical investigations [that] have a beneficial influence on the development of practical aeronautics».