Fields ankom filmen allerede i 1915, da han spilte hovedrolle i et par korte stumfilmer. Det tok imidlertid nesten ti år før han medvirket på film igjen; i 1924 fikk han kontrakt hos Paramount, og hos dem spilte han større roller i flere lengre filmer i de neste fire årene, blant dem en film regissert av D.W. Griffith. Sitt store gjennombrudd på film fikk Fields imidlertid først etter talefilmens inntog i Hollywood; i 1932-1933 skrev og spilte han hovedrolle i fire kortfilmer hos Mack Sennett. Blant disse er kanskje den surrealistiske mest kjent i dag. Fields fikk deretter ny kontrakt hos Paramount, hvor han laget en rekke helaftens filmer som for alvor etablerte ham for kinopublikum: (1934), (1934), (1935) samt (1936) ble alle store favoritter hos publikum. Fields skrev som regel sine synopsis og egne dialoger for filmene selv. I denne perioden medvirket han også i en filmatisering av Charles Dickens' roman om , med Fields som Micawber. På grunn av stadig sviktende helse forårsaket alkoholisme forsvant så Fields fra rampelyset i 1937. Han returnerte året etter, denne gangen som komiker i radio, hvor han angivelig skal ha oppnådd sin største popularitet. Suksessen i radio førte til en kontrakt hos filmselskapet Universal, igjen med Fields som hovedrolleinnehaver; (1939), (1940) med Mae West, (1940) og (1941) utgjorde atter en serie klassiske komedier. Samtidig ble imidlertid Fields' helse gradvis forverret, noe som førte til at han i sine siste år kun medvirket i småroller på film, samt i radio.