Det er ting som tyder på at dette var skritt som han hadde avtalt med faren, den portugisiske konge, i forkant. På denne tid skylte det en revolusjonær bevegelse over Latin-Amerika. Den ene etter den andre av de spanske kolonier som lå rundt Brasil erklærte seg uavhengige og ble republikker. Den portugisiske konge fryktet muligens at dersom fikk gjennom sin vilje og gjeninnførte kolonistatus i Brasil, ville det føre til en lignende utvikling der som i de spansktalende områdene rundt. En uavhengighetserklæring foranlediget av Pedro ville gjøre det mulig å bevare Brasil, den rikeste av de portugisiske kolonier, for huset Bragança. Uavhengigheten var også en mulighet å unndra landet helt fra det portugisiske parlaments innflytelsessfære. Riktignok kunne ikke den portugisiske konge straks anerkjenne Brasils uavhengighet, det skjedde først i 1825 – men han straffet heller ikke sin sønn på noen måte; han beholdt sin arverett til Portugal.