Det tok Maier og de andre fangene en uke for å nå Belower Wald. Da var fangene i en slik elendig forfatning at de ikke greidde å marsjere videre. De manglet både mat og vann. Maier greidde å få kontakt med Anton Kaidl og minne han på at han en gang hadde sagt at Maier skulle settes fri som en takk for alt han hadde gjort for både herr og fru Kaidl. På den måten greidde Maier å få løslatelsespapirer både for seg selv og de andre skandinaviske fangene. Sammen måtte de imidlertid gjøre flere forgjeves forsøk før de endelig ble plukket opp av Røde Kors. Fra Belower Wald ble de transportert nordover over Lübeck til Trelleborg og friheten.