Første kapittel av lotussūtraen omtaler en tekst med samme tittel. I oversettelsen til Kumārājīva heter det at Tiāntáiskolen i Kina betraktet denne lille teksten som en prolog til lotussūtraen. På samme måte betraktet den sūtraen om meditasjon på Samantabhadra som en epilog til kapittel 28 av Kumārājīvas oversettelse. De tre tekstene ble gruppert sammen under navnet «den trefoldige lotussūtraen». I Japan ble denne tradisjonen overtatt av skolen Tendai-shū og av den religiøse reformatoren Nichiren (1222–1282). Nichiren kalte lotussūtraen for – «lotussūtraen, en bok, 8 bind, 28 kapitler». Og disse tre tekstene kalte han – «ti bind av lotussūtraen».