Professor Svale Solheim prøvde i boka å forklare så mye som mulig av den overnaturlige tradisjonen ut ifra rasjonelle grunner. Han pekte på at huldretradisjonen ofte fungerte som en normvokter. Mange sagn forteller at ungdommer ståker og bråker på setra utover kvelden, og da viste huldra seg. Det var viktig at budeia kom seg i seng slik at hun kunne få tatt morgonstellet til rett tid. Huldra grep også gjerne inn dersom noen flytta til seters for tidlig eller satt på setra etter den vanlige buferdsdagen. Dette mente Solheim hang sammen med at fjellbeitene var en felles ressurs som alle skulle ha lik rett til. Dersom noen buførte for tidlig eller satt igjen på setra etter at de andre hadde flyttet til bygds, var det en ekstra tyning av beitet som i verste fall kunne gå ut over alle med beiterett. Også her var huldra normvokter. Det fins mange fortellinger om at huldra meldte sin rett til å bruke setra når høsten kom. I sagnet om huldrebryllupet sitter jenta igjen på setra etter at de andre budeiene hadde flyttet ned i bygda. Dermed er hun spesielt utsatt for en reaksjon fra huldrefolket.