Musikken er noe som har fulgt Sunde hele livet – moren spilte piano både privat hjemme, og profesjonelt til blant annet stumfilmer, og faren spilte fiolin hver jul. De sendte Sunde til pianotimer da han var sju, men sluttet etter kort tid fordi han ble nektet av læreren å spille boogie-woogie, og læreboken «Leksen – en lek!» var ikke helt det han ville ha. Han spilte også B-kornett i guttemusikken en periode, men heller ikke dette falt i smak. Det var ikke før han i en alder av ti år begynte på Manglerud kombinerte skole og møtte en sløydlærer som var villig til å lære ham hvordan han skulle lage en mandolaika at han fattet ordentlig interesse for instrumenter.