Disse fremgangene skapte en allmenn begeistring i England, og Pitt ble beundret av innbyggerne. I den indre ledelse var han, skjønt han også der utøvet en stor og velgjørende innflytelse, ikke like fremstående som ved ledelsen av krigs- og utenrikssakene. På tross av sine gode resultater hadde han mange fiender som han hadde skaffet seg delvis som følge av sin stolthet og voldsomhet. Etter at Georg III i 1760 ble kronet, ble Pitts stilling svekket, da kongen og hans favoritt jarl John Stuart hørte til Pitts motstandere.