Den faktiske valgdeltagelsen varierte fram 20 % til 40 % av alle voksne hvite menn. Deltagelsen var høyere i Pennsylvania og New York, hvor langlevde fraksjoner, basert på etniske og religiøse grupper, maktet å mobilisere sine støttespillere i større grad. New York og Rhode Island utviklet langtlevde to-fraksjon-systemer som holdt sammen i flere år på koloninivå, men som ikke nådde inn i lokale anliggende. Fraksjonene var basert på et par lederpersonligheter og en rekke familiebånd, men hadde lite grunnlag i politikk eller ideologi. Andre steder var den politiske scene konstant i forandring, basert heller på personligheter enn langtlevende fraksjoner eller alvorlige uenigheter om saker.