På debutalbumet er røttene i amerikansk folkemusikk åpenbare. I sangen «This Hard Hand» finnes en åpenbar påvirkning fra Woody Guthrie. På det andre albumet, , er hans maniske frodighet et uttrykk for at han står i gjeld til forgjengerne Bob Dylan, Van Morrison og The Band. På det andre albumet utvider han samtidig sitt musikalske repertoar ved å trekke inn elementer fra latinamerikansk musikk, jazz, soul og funk. Sangen «New York City Serenade» har i tillegg minner om musikken til George Gershwin. På disse to første albumene var også pianisten David Sancious framtredende i lydbildet, men han forlot gruppa underveis i innspillingen av Springsteens tredje album . Dette albumet framhever også pianoets betydning, selv om ansvaret nå hvilte på Roy Bittan. Tidlig i sin karriere fokuserte Springsteen mer på rockeelementene i sin musikk. Han komprimerte innledningsvis lyden og utviklet albumet , rettfram som et kortfattet og presist musikalsk formspråk med enkle riff og klart gjenkjennelige sangstrukturer.