Den åttekantede formen gir kirkerommet god akustikk og relativt til gulvarealet er den romslig; prekestol og alter kommer nærmere tilhørerne og gjør gudstjenesten mer intim. Laftede trekirker ble vanlige etter reformasjonen ofte som langkirker eller korskirker. Den åttekantede formen ble vanlig på slutten av 1700-tallet (Hospitalskirken i Trondheim er den eldste) og utover på 1800-tallet. Åttekantkirkene har ofte preg av en korskirke med midtpartiet som en åttekant og proporsjonene varierer mellom de norske åttekantkirkene. Tanken var en sentralkirke med felles rom for prest og menighet. Åttekantkirker finnes i Tyskland og Denmark, og ideen ble trolig hentet derifra. Spesielt for de norsk åttekantkirkene er at de fleste er oppført i laftet tømmer og det var utfordrende å laft hjørner som ikke var vinkelrette.