I mellomtiden møttes hærene til Johan I av Portugal og Nuno Álvares Pereira og ble slått sammen i byen Tomar i distriktet Santarém. Etter en del debatt ble en beslutning tatt. Castilla skulle ikke få lov til å beleire Lisboa en gang til, ettersom byen uten tvil ville falle. Isteden skulle portugiserne avskjære fienden i nærheten av Leiria som lå ved landsbyen Aljubarrota. Den 14. august møtte den langsomme kastiljansk hæren, som bevegde seg langsomt grunnet sitt store antall, den portugisiske hæren, støttet av engelske soldater. I det påfølgende slaget ved Aljubarrota, som ble utkjempet på samme vis som de ved Crécy og Poitiers. Taktikken gjorde det mulig for en redusert infanterihær å beseire et stort kavaleri ved bruk av langbuer på flankene og defensive strukturer, som spisse fotangler, i fronten. Den store kastiljanske hæren ble ikke bare beseiret, men tilintetgjort. Deres tap var så store at Johan I av Castilla ikke maktet å gjøre nye invasjoner de påfølgende årene.