Franskmennene i det sentrale området av Ny-Frankrike, Canada, motstod angrep fra provinsen New York. Dei var motvillige til å hisse opp irokeserne, som de fryktet mer enn britene, og de hadde sluttet fred med dem i 1701. Handelsmenn fra New York var imot å angripe Ny-Frankrike, fordi det ville forstyrre den lukrative pelshandelen med indianerne, og mye av dette kom via Ny-Frankrike. Trass i forsøk fra Peter Schuyler, Albany-kommissæren til indianerne i området på å få dem med i krigen, klarte irokeserne å holde seg nøytrale gjennom krigen. mini|Detalj frå eit kart frå 1733 med Walker-ekspedisjonen markert i rødt. Francis Nicholson og Samuel Vetch fikk noe økonomisk og logistisk støtte fra dronningen og organiserte et ambisiøst angrep mot Ny-Frankrike i 1709. Planen omfattet et angrep over land mot Montreal via Lake Champlain og et sjøbasert angrep med marinestyrker mot Quebec. Landekspedisjonen nådde sørenden av Lake Champlain, men ble tilbakekalt da den lovede marinestøtte for angrepet på Quebec aldri ble noe av (disse styrkene ble omdirigert for å støtte Portugal). Irokeserne hadde gjort svake løfter om å støtte denne handlingen, men tilbakeholdt sin støtte frem til de ble klart at ekspedisjonen kom til å mislykkes. Etter dette nederlaget reiste Nicholson og Schuyler til London sammen med kong Hendrick og andre indianerhøvdinger for å skape interesse i den nordamerikanske grensekrigen. Den indianske delegasjon skapte en sensasjon i London, og dronning Anne gav dem audiens. Nicholson og Schuyler nådde sitt mål, og dronningen gav dem støtte slik at Nicholson klarte å innta Port Royal i 1710. Med denne suksessen under beltet reiste Nicholson igjen tilbake til England, og fikk støtte for et nytt forsøk på å ta Quebec i 1711.