Den eldste tommen vi kjenner til fra Skandinavia, var fra tidelingstiden (900-tallet) og utgjorde 1/20 alen (såkalt ) eller 1/10 fot og var ca. 2,37 cm lang. Da stikker kom i bruk omkring år 1100, ble tommen 1/24 av denne. Til å begynne med ca. 2,30 cm, men gradvis økende i lengde til snaut 2,64 cm omkring år 1541, da sjællandsk alen ble innført i Danmark-Norge. Da fotsystemet ble introdusert i 1683, basert på den danske astronomen Ole Christensen Rømers beregninger av rhinske fot, ble tommen snaut 2,62 cm lang. På grunn av feil i Rømers opprinnelige beregninger av rhinske fot ble imidlertid foten fra 10. januar 1698 justert fra 31,402 til 31,38535 cm, og tommen tilsvarende redusert. Denne lengden holdt seg slik til 1820, da foten ved forordning ble satt til 31,375 cm og tommen dermed ble 2,6145833 cm i Danmark. Forordningen ble imidlertid opphevet i 1834 og fot og tomme justert til henholdsvis 31,385 og 2,6154166 cm. Dette tilsvarte en decimaltomme på 3,1385 cm. I Norge ble foten ved lov av 1824 justert til 31,375, og tommen ble da nøyaktig 2,6145833 cm. Som decimaltomme ble den 3,1375 cm.