Etter den amerikanske revolusjon hadde stater vært delt i stater som tillot og stater som forbød slaveri. Slaveriet hadde stilltiende vært nedfelt i den opprinnelige grunnloven gjennom bestemmelser som var kjent som det «tre femtedels-kompromiss», som detaljerte hvordan hver slavestats slaver var fordelt i den totale befolkningen, i den hensikt å fordele plasser i Representantenes hus og skattlegging av statene. Selv om mange slaver som hadde blitt erklært fri ved president Abraham Lincolns Emansipasjonserklæring i 1863. Den 8. april 1864 vedtok Senatet en lovendring for å avskaffe slaveriet. Etter en negativ avstemning og omfattende lovverk manøvrerte Lincoln-administrasjon forslaget. Representantenes Hus fulgte etter 31. januar 1865. Loven ble raskt ratifisert av nesten alle de nordlige statene, sammen med et tilstrekkelig antall av grense- og «rekonstruerte», sørstater for å få den vedtatt innen utgangen av året.