En består av to forskjellige lag. Det første laget har stor ruhet, men samtidig et finmasket nok mønster til å stabilt kunne holde på den impregnerende væsken til å fylle hulrommene imellom. Væsken må ha en overflateenergi som matcher underlaget godt for å danne en stabil film. Et eksempel fra naturen som ligner på dette er en kjøttetende venezuelske fluetrompetplante som bruker ørsmå hår til å lage en sklie for å fange maur. Glatte overflater finnes i stadig flere kommersielle produkter, som for eksempel anti-begroings overflatebehandlinger, anti-ising og biofilm-resistente medisinsk utstyr.