Yìjīng, er en lærebok i spådomskunst som bygger på de åtte trigrammer som tilskrives den mytiske skikkelse Fuxi (på Konfucius' tid var disse trigrammene blitt multiplisert til 64 heksagrammer). benyttes fremdeles innen kinesisk folkereligion. Shijing, består av 305 dikt inndelt i 160 folkesanger, 74 mindre festsanger som tradisjonelt ble sunget under hoff-festligheter, 31 større festsanger sunget under mer høytidelige festseremonier, og 40 hymner og eulogier, sunget ved ofringer til guder og kongehusets forfedres ånder. Denne kompilasjonen ble tradisjonelt tilskrevet Konfucius. er tre eldgamle rituelle tekster som gjengir sosiale former og seremonier i Det vestlige Zhou-dynasti, slik de ble forsøkt gjenskapt etter at de konfucianske tekster ble brent i 213 f.Kr.: Lǐjì, Shujing, er en samling av dokumenter og taler fra Xia-dynastiet, Shang-dynastiet og Det vestlige Zhou-dynasti og tidene før dette. Her er eksempler på de aller eldste kinesiske prosatekster. Chūn Qiū, er den kronologisk sett første annalen, på omkring 16 000 ord, og gjengir hendelser i staten Lu fra 722 f.Kr. til 481 f.Kr., med impliserte fordømmelser av maktkupp, mord, blodskam og annet. er en annen skildring av de samme begivenheter som i , med en del viktige forskjeller. De dekker også et lengre tidsrom enn Vår- og høstannalene. er en annen kommentar om de samme begivenheter. er også en annen kommentar om de samme begivenheter. omtales noen ganger som en sjette klassiker; den var gått tapt innen Han-dynastiets tid.