I barokkens solokonserter snakker man ofte om som en oppdeling i tutti- og soloavsnitt. Dette var en form framfor alt Vivaldi gjorde populær. Orkesteret (tutti) åpner konserten med en ritornell som inneholder de musikalske hovedidéene, etterfulgt av en solistseksjon. Orkesteret spiller ritornellen i ulike tonearter og varianter, oftest forkortet. Mellom orkesterets tutti-partier spiller solisten virtuose solostrofer slik at mønsteret blir . Bare sluttritornellen gjentar i noen tilfeller hele ritornellen. I ritornellene er rekkefølgen av toneartene oftest tonika – dominant – tonikaparallell – tonika, og i moll tonika – dominant (eller molldominant) – tonikaparallell. Solodelen står i tydelig kontrast til ritornellen ved at den ofte bare ledsages av en generalbass med den harmoniske funksjon å modulere til ritornellens neste toneart.