Et sagn går ut på at Eric Werlauff som var innsatt som prest på Rørstad i 1764 reisende i båt ut til Kjerringøy. Det var vinter og snøbyger. Ved Finnkonvika, på sørsiden av Folla, var det en kveite som var blitt liggende over flomålet. På den døde fisken satt det to kråker og hakket. Vel fremme på Kjerringøy ble det båret frem mat for presten. Det var to eldre koner som hadde ansvaret for maten. Presten spurte om de hadde kveite å by på, og de svarer «[d]a ha vi inkj» på en unnskyldende måte. Werlauf viste bedre, han beskylde dem for å ha sittet og hakket på den døde kveiten i Finnkonvika. Ifølge sagnet ble de tvunget til å innrømme at det var dem som tidligere på dagen hadde omskapt seg til kråker og spist av den døde kveiten.