Den andre teorien fokuserer landets innenrikspolitikk. Da Kim Il-sung døde etterlot han seg lederskapet til sin sønn, Kim Jong-il. Ved farens død var sønnens fremste posisjon nestkommanderende for de militære styrkene. Dermed hadde han bare militæret som maktmiddel for å konsolidere sin egen maktbase. For å opprettholde kontrollen over den politiske myndigheten måtte Kim Jong-il styrke sin egen base innenfor militæret. Denne argumentasjonen påpeker at Kim Jong-il bevisst valgte å sette til side alle andre forhold til fordel for Den koreanske folkearméen. Inkludert en avvikling av Den sentrale folkekomiteen og presidentvervet, samt å sette til side landets sivile administrasjon.