Kritikken var entusiastisk. Lars Elton skriver: «Sverre Mallings kunst har mange inngangsporter, men i bunn og grunn dreier den seg om identitetsproblematikk i konfrontasjon med en omskiftelig virkelighet. Når han i samme utstilling fremstiller en same, forkomne indianere og en byggmester med frimurersymbolet Salomos tempel blir hans bilde av verden en kompleks affære som tar opp i seg sammenhenger som fordrer mer enn de populistiske og enkle forklaringene som appellerer til massene» (Dagsavisen, 4.4, 2017). I Klassekampen har Øivind Storm Bjerke følgende tanker: «Malling står i fremste rekke blant de unge kunstnerne som har gjort tegningen til ett av de mest spennende medium i det siste tiåret. Mallings teknikk er fascinerende i sin utidsmessighet. Hans nitide teknikk bidrar i tillegg til at hvert bilde krever mye tid, og antallet tegninger blir få. Mye av beundringen for Malling stammer nok fra denne insisteringen på å gå imot tidens krav til effektivitet, raske løsninger og masseproduksjon» (5.4, 2017).