Orlogsskipet «Prins Carl Fredrik», en todekker med 64 kanoner og en lengde på 166 svensk fot skulle være mal for det nye skipet, men det kom sterk kritikk fra admiral Klas Sparre om mangler på sitt flaggskip. I de siste årene av den store nordiske krigen ble det sluttet en separatfred mellom Storbritannia og Sverige i bytte mot Bremen-Verden som ble formelt overført til Hannover. I 1714 døde dronning Anne, og kurfyrsten av Hannover overtok den britiske tronen. Den nye kongen Georg I sluttet seg til alliansen mot Karl XII i 1717 og trukket sine britiske undersåtter inn i storpolitikken omkring Østersjøen. Georg I skiftet side etter å ha fått Bremen-Verden, og en sjøekspedisjon som besto av over tjue linjeskip, ble sendt til Østersjøen der disse skulle beskytte de svenske kystene mot russiske aggresjon fram til 1721. Svenskene, blant disse admiral Sparre, var ikke lite imponerte over de britiske krigsskipene man kunne studere på meget nær hold, og deretter sammenligne med deres egne fartøyer. Med denne bakgrunnen var det besluttet at det nye linjeskipet skulle baseres på et britisk linjeskip.