Begrepet er hentet ut fra spredte kilder med formuleringer som eller , og det finnes ingen entydig definisjon. Stilen innebærer følgende aspekter: bruk av kromatiske progresjoner og stemmeføring, trekk som kom på moten i 1550-årene og som ble brukt både i madrigaler og motetter en særegen oppføringspraksis, kanskje karakterisert av ornamentikk og andre emotive virkemidler. bruk av tonemaleri, dvs. spesifikke musikalske figurer som var kjent for tilhørerne og som ble brukt for å illustrere bestemte ord i teksten musikken var skrevet for å bli oppført av og for en liten, eksklusiv krets musikk-kjennere, i all hovedsak rike borgere og adelige.