Niels Juel måtte straks ut og lå med sin hovedflåte i Øresund av frykt for at det skulle kom en fransk flåtestyrke til hjelp for svenskene lik etter våpenstilstanden gikk ut fram til ved 31. mai da man realisert at fransk hjelp på sjøveien var ikke i vente. Deretter skulle Juel for ut i Østersjøen for å anverket ødeleggelse langs den svenske østkysten og sist skulle rasere Visborg festning på Gotland. Ordren om dette kom den 17. juni som reaksjon på nyheten om at kurfyrsten av Brandenburg vil søke fred, hvilken hendt to dager senere og man hadde forstått i København at muligheten for å holde på Gotland var nå liten. Den danske hæren blir ikke deployert til Skåne som før, men til Holstein fordi franske styrker hadde kommet til traktene sør for Holstein.