I 1897 etterfulgte Fredrik Franz IV (født 1882) sin far Fredrik Franz III (1851–1897) som den siste storhertug av Mecklenburg-Schwerin. I 1907 lovet storhertugen en grunnlov til sine undersåtter. Hertugdømmet hadde alltid hatt en føydalstyreform, og storhertugen hadde den eksekutive makt helt og holdent (selv om han handlet gjennom sine ministere). Hertugdømmet delte en , som møttes for en kort samling hvert år. Ved andre tider var de representert av en komité som bestod av eierne av riddernes bo (), kjent som , og , eller borgermestre av visse byer. Mecklenburg-Schwerin returnerte seks medlemmer til . Ved hans fetter storhertug Adolf Fredrik VIs selvmord den 23. februar 1918 ble Fredrik Frans Mecklenburg-Strelitzs regent. Kort tid etter, den 14. november, ble han tvunget til å avstå Mecklenburgs trone i løpet av Novemberrevolusjonen. Storhertugdømmet ble til Fristaten Mecklenburg-Schwerin, en føderal stat innen Weimarrepublikken.