På siste halvdel av 1000-tallet ble området trukket i striden mellom kongerikene Skottland og Norge. Den norske kongen, Magnus Berrføtt, var uvanlig stridbar, og hadde et annet tilnavn i samtiden, , «Krigs-Magnus», mens skottene hadde en svak konge i Edgar av Skottland. Kong Magnus dro i vesterled i 1098 med en hær for å slå fast de norske interessene i vestlige øyene, særlig Orknøyene, men la også under seg Suderøyene og Man. For å unngå krig aksepterte den skotske kongen at øyene på vestsiden av Skottland skulle tilhøre den norske kongen etter at Magnus trakk et skip over eiden ved Tarbert.