Etter hvert som kostnadene til rassikring, vedlikehold, lys og ventilasjon i tunneler m.m. ble synliggjort som kraftig økende, ble det politisk enighet om å satse på en stamvei mellom øst og vest. Allerede i 1975 vedtok Stortinget at stamveien skulle gå over Filefjell. Gjennom 1980- og 1990-årene var det nye drakamper om hvor denne stamveien skulle gå, og i starten syntes de allerede etablerte rutene å være mest aktuelle. Med den vedtatte satsingen på tunnelforbindelse mellom Gudvangen og Flåm lå det til rette for et nordlig alternativ, og Lars Gunnar Lie i Syse-regjeringen arbeidet for en opprusting av strekningen som en midlertidig løsning. Vedtaket fra 1975 om at den permanente stamveien skulle gå over Filefjell, sto fast. Ved slutten av sin regjeringstid gikk Lie inn for Filefjell. Men etterkommeren fra 1990, Kjell Opseth fikk vedtatt at stamveien skulle bygges over Filefjell med en gang. Da var vedtaket fra 1975 også blitt bekreftet på nytt i Stortinget. I en politisk hestehandel med SV fikk Ap-statsråden vedtatt å bygge veien over Lærdal og Filefjell. Bakgrunnen var et kompromiss som gjorde at SV fikk i gjennom en forkorting av Bergensbanen med ny jernbanetrasé over Ringerike, et løfte som ennå ikke er innfridd.