Den 6. november 1860 ble Lincoln valgt til Amerikas forente staters 16. president og slo et svært splittet, demokratisk parti. Motkandidatene var, foruten de nordlige demokratenes Stephen A. Douglas, John C. Breckinridge (sørdemokratene) og John Bell fra nye Constitutional Union Party. Lincoln ble dermed den første republikanske presidenten (og dessuten den første fra Illinois) og vant utelukkende i nordstatene. Han var ikke engang kandidat i ni av sørstatene og vant bare 2 av 996 fylker der. Lincoln fikk 1 865 908 stemmer (totalt 39,9 % av stemmene) og 180 valgmannsstemmer. Douglas fikk 1 380 202 stemmer (29,5 %) og 12 valgmannsstemmer; Breckenridge fikk 848 019 stemmer (18,1 %) og 72 valgmannsstemmer; mens Bell fikk 590 901 stemmer (12,5 %) og 39 valgmannsstemmer. Det var valgsamarbeid i noen stater, men selv om alle Lincolns motstandere hadde slått seg sammen i samtlige stater, ville Lincoln hatt majoriteten av stemmene i alle statene han i utgangspunktet vant (med unntak av 2), og han ville hatt nok valgmannsstemmer til å bli valgt til president.