Vi vet det også fra professor Amund Hellands arbeid med storverket , at han hadde et helt kobbel av ekstraskrivere som fortløpende avløste hverandre ved ståpulten. Den enkelte kunne da få anledning til å hvile ut og sitte rolig ned ved pausebordet. Eneste grunn til at disse opplysningene om diktat og tilmålte arbeidsøkter finnes bevart for ettertiden, er at Helland gjennom å karakterisere skrivekarlene som Blækspruterne, samtidig fikk understreket hvilken vandrende kunnskapsbase han selv var.