Urter som salvie, sennep og spesielt persille var svært vanlige og ble benyttet i matlagning over så godt som hele Europa, likedan mynte, karve, dill og fennikel. Anis ble ofte brukt for å smaksette fiske- og kyllingretter og frøene ble brukt til å lage karameller. Urter vokste vilt og ble dyrket litt overalt og var overkommelige selv for de fattigste. De ble også brukt i overklassemat, men var generelt mindre fremtredende og ble ofte brukt bare for å farge maten. En velkjent moderne myte er at middelalderens kokker brukte rikelige mengder krydder, spesielt svartpepper, for å skjule smaken av råttent kjøtt. Men ettersom en middelalderbankett var et kulinarisk høydepunkt samt en mulighet for verten til å vise frem sin generøsitet og rikdom, og ettersom de fleste adelsmenn hadde tilgang til jaktmarker og fiskedammer, buskap og tørket, saltet eller røkt kjøtt, ville det være underlig om man sløset bort dyrt krydder på å forsøke å skjule smaken av harskt kjøtt.