Året 1896 vendte Dvořák seg bort fra den absolutt musikken for å konsentrere seg om tonedikt, en musikkform som hadde spilt en viktig rolle i striden om den nytyske skole rundt Liszt og Wagner. Han hadde riktignok allerede skrevet verk med programmatisk innhold. Framfor alt gjaldt dette («Poetiske stemninger») for klaver, som han selv betegnet som «programmusikk, men i Schumannsk forstand», og klavertrioen «Dumky», begge fra 1889.