Under Vinter-OL i 1936 var han den eneste reelle utfordreren til de norske gullvinnerne. En uke før lekene ble han nr 2 i VM, også denne gang bak Ballangrud. Under OL fikk han tre medaljer – to sølv og en bronse, og han var mindre enn 10 sekunder fra tre gull. I 1939 vant han endelig en tittel da han ble verdensmester på hjemmebane i Helsingfors under vanskelige forhold og bløt is.