Både i Norge og på EU-nivå (som Norge er forpliktet til å følge på grunn av EØS-avtalen) finnes lover, regler, forskrifter og retningslinjer som skal beskytte mot helseskadelig støy. Når mange likevel plages av støy, skyldes det blant annet at Folks toleranse for støy er svært forskjellig, og grenseverdiene er satt så høyt at mange likevel kan sjeneres av støy: «Retningslinjene angir grenser hvor inntil 10 % av befolkningen fremdeles vil kunne være sterkt plaget av støy.» (Miljøverndepartementets retningslinje for støy i arealplanleggingen). Lovene og reglene ikke håndheves, delvis (men ikke bare) fordi de støyplagede ikke kjenner sine rettigheter (f.eks. utenlandske bygningsarbeidere eller personale på skjenkesteder som ikke kan norsk). Kommunestyrene ofte gir dispensasjoner for støyende virksomhet De støymålingene og -beregningene som reglene og håndhevingen av dem bygger på, kan være omtrentlige og ufullstendinge. Retningslinjer og veiledninger er normalt ikke juridisk bindende, eller gjelder bare for f.eks. bebyggelse fra 2005 og nyere.