Stoikerne oppfattet kosmos som en helhet og som selvstendig hele og eksistens, en levende ting med en egen sjel, materiens sfærisk kontinuum (sammenhengende enhet) holdt sammen av den velordnete makten til Zevs gjennom pneumas årsaksammenheng som gjennomtrenger det. Denne guddommelige pneuma er sjelen i kosmos som forsyner pneuma i dens ulike grader for alt i verden.