Ved kgl. resolusjon ble Finmarkens fogderi i 1816 atter delt i to, og Vestfinmarkens og Østfinmarkens ble igjen etablert som egne fogderier. Grensen mellom disse gikk ved Sværholthalvøya. Etter delingen fikk fogderiene i Finnmark den særegenhet at de også inkluderte sorenskriverembetet, som i landets øvrige deler var egne embeter.