Utstillingen kom til å få stor betydning for Malmös byplanlegging. Flere år i forveien hadde forberedelser blitt gjort under ledelse av byingeniør Anders Nilsson for å vise gjestene hvilken moderne by Malmö hadde blitt. Hamngatan, veien mellom Stortorget og Malmö sentralstasjon, ble gjort langt bredere før utstillingen og ble en paradegate i byen med Frans Ekelunds nyoppførte Hotell Savoy. Langs kanalene ble det anlagt ny beplantning som skjønne promenadestrøk og flere innfartsveier bygdes om som Lundavägen som kom til å bli bredere liksom nye trikkelinjer kom til. Hva som formodentlig satte størst avtrykk er likevel de forskjønnende innsatser som gjordes i byen. Utover utstillingsområdet og forskjønnendet av kanalene ble det beplantet også ved S:t Paulis kyrkogård og Slottsparken, som kom til å få mye av sin nåværende utformning på denne tid. Malmös epitet som «parkernas stad» er et uttrykk som i mangt og meget kan henledes fra denne tids beplantningsinnsatser som ble gjort i en voksende industriby.