Mellom 1836 og 1840 var Schorn deltaker i , en gruppe sju betydelige sjakkmestre i som publiserte grunnleggende sjakkanalyser, spesielt innen åpningsteori. For Schorn selv var tanken om et vitenskapelig gjennombrudd i sjakkspillet fjern. Han ble regnet som en naturbegavelse (), og var en respektert outsider i mesterkretsen rundt Ludwig Bledow.