I de få beskrivelser av samfunnet som kjennes fra middelalderen beskrives det som bestående av tre forskjellige stender som var gudegitte og evige. Øverst i hierarkiet var , «de bedende» (geistlige), deretter , «de kjempende» (konger, adel og riddere), og nederst befant , «de arbeidende» (folket og resten av samfunnet) seg. Rent sosiologisk gir denne tredelte strukturen ikke helt mening når høymiddelalderens samfunn skal beskrives, da graden av rikdom og politisk innflytelse ikke alltid var et uttrykk for tilhørighet til en stand.