For å dekke underskuddet ble det, med Barthelemy-fondet som låntaker, tatt opp et lån i London i juli 1836 på 50 000 pund sterling, med kong Karl III Johan og kronprins Oskar som kausjonister. Det ble også gitt et lån fra kongen på 76 250 riksdaler og Barthelemy-fondet tok opp et lån fra kommersrådet Filéns fond på 60 000 riksdaler hamburger banco kausjonert av kabinettskassan, med signatur av først utenriksministeren Gustaf af Wetterstedt og kabinettssekretæren Lagerheim, fornyet i august 1839 av utenriksministeren Gustaf Algernon Stierneld og hofkansleren Ihre. Ved nedbetaling hadde gjelden i 1940 blitt redusert til 775 966 riksdaler, og under forutsetning av at de av staten bevilgede beløp ble i samme størrelse som tidligere håpet man innen 6-7 år å nedbetale underskuddet. Men i 1839 oppdaget statsrevisorene noen av Barthelemy-fondets over nevnte forbindelser til Filéns fond; og kabinettskassans underskudd ga den ved riksdagen 1840-1841 mer enn vanlig heftige opposisjonen et middel å angripe regjeringen, noe den også brukte uten barmhjertighet.