Charles Barkla hadde tidligere funnet at røntgenstrålingen fra flere element inneholdt diskrete eller karakteristiske spektrallinjer. De grupperte han i to serier som han ga navnene K og L. Etter Laues oppdagelse i 1912 av røntgendiffraksjon ved bruk av krystaller, kunne frekvensene til spektrallinjene bestemmes nøyaktig. Denne nye metoden var Moseley en av de første til å ta i bruk.