Det var Ambrosius' prekener som fikk æren av å ha omvendt Augustin til kristendommen. I år 384 kom den da trettiårige professoren i latinsk retorikk, Augustin, til Milano for å undervise i litteratur og veltalenhet. Han oppsøkte byens biskop for å stille ham noen spørsmål om troen. Ambrosius satt og leste i sin celle, og Augustin forteller i sin selvbiografi, : "Når han leste, løp hans øyne over siden, og hans hjerte søkte meningen, men hans stemme var taus, og tungen stille. Hvem som helst kunne fritt nærme seg ham, og gjester ble vanligvis ikke meldt. Derfor skjedde det ofte når vi kom for å besøke ham, at vi fant ham slik, lesende i stillhet. For han leste aldri høyt." Dette skal være ett av de første eksemplene på stillelesing i vestlig litteratur. I dag ser vi ikke noe rart i dette, men den gang leste folk som regel høyt. Tegnsetting som komma, punktum og små og store bokstaver kom først i bruk utover 400-tallet, og gjorde stillelesing lettere. Augustin, som Cicero før ham, måtte øve på en tekst før han leste den opp.