Etter at utbruddene hadde opphørt, opprettet forskerne et nettverk av målepunkter som de kunne bruke til å måle endringer i øyas form. I de 20 årene som fulgte etter at vulkanen stilnet, avslørte målinger at øya jevnt og trutt sank sammen og hadde blitt omtrent 1 meter lavere. Sammensenkningen var i begynnelsen rundt 20 cm i året, men ble mindre og mindre over tid, og var på 90-tallet nede i rundt 1–2 cm i året. Det fantes mange årsaker til dette: Stabiliseringen av den løse tefraen som mesteparten av øya besto av, sammentrykking av havbunnsavsetninger under øya, og en krumning nedover av litosfæren på grunn av vulkanens vekt.