Han var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Trondhjem og Levanger 1892–1894, etter å ha møtt fast for statsråd Jacob Aall Bonnevie 1890–1891. Hval var medlem av Stortingets konstitusjonskomité 1890–1891 og sekretær i Stortingets kirkekomité 1892–1894. I likhet med sin generasjon i Trondhjem beveget han seg i reaksjonær retning i forsvar av kongens absolutte veto og motstand mot statsrådenes adgang til stortingsforhandlingene. Ved slutten av stortingsperioden i 1894 mente Peder Rinde at «den smule moderasjon» som Hval hadde vist første gang han møtte på tinget, «er nå fullstendig fordampet». Rundt århundreskiftet opplevde de to konservative velgerforeningene i Trondhjem et konfliktfylt generasjonsskifte, som endte med at næringslivets yngre menn førte an i Høyre.