Bygningen var malt gul, hadde én og en halv etasje, og dør ut mot Strømsveien. Lokalet var relativt lite, med kun plass til 20-25 personer. De fleste yngre gjester tok med kaffen ut på gatehjørnet, der de drakk den stående mens de diskuterte sport og politikk. VIF hadde ikke noe eget klubbhus, og kafeen og hjørnet fungerte derfor som møtested både for klubbens spillere og tilhengere. VIF brukte også huset som oppslagstavle. Tilknytningen mellom klubben og eiendommen var så tett at VIF lenge var kjent som «Laget fra Sotahjørnet», og miljøet rundt kafeen vil alltid ha plass når klubbens historie skal skrives.