På grunn av seieren over England i slaget ved Bannockburn i 1314 og at engelskmennene ble jaget ut av Berwick-upon-Tweed i 1318 og til sør til skotske grensen, fikk kong Robert I av Skottland stor oppslutning hos folk flest og det samlet Skottland for første gang siden kong Alexander III av Skottland døde. Men det betydde ikke at alle vanskeligheter var over. Den hellige stol anså at skotsk krigføring over grensen var et brudd på den våpenhvilen som de selv hadde forhandlet fram. Pave Johannes XXII bannlyste øyeblikkelig Robert Bruce og tre av hans biskoper, en bannlysning som ble gjentatt i 1319 og 1320. Paven gjorde det ikke for religiøse grunner, men kun for politiske. Sett fra Den hellige stol var Bruce en «morder som hadde begått helligbrøde» og hensikten var bryte det skotske folkets lojalitet til kongen og oppmuntre hans fiender.