Da de spanske erobrerne ankom Nicoyahalvøya på 1500-tallet var chorotegaene den ledende folkegruppa der, og chorotega det viktigste språket. Som en følge av dette var det chorotegaene som fikk mest oppmerksomhet fra spanjolene, og det var de som ble utsatt for størst grad av hispanifisering. Da et kongelig dekret fra Karl II av Spania i 1696 forbød all bruk av indianske språk i Ny-Spania, gikk det hardt utover chorotega. Språket døde ut i Costa Rica i det påfølgende århundret, mens det døde ut i Nicaragua på slutten av 1800-tallet eller begynnelsen av 1900-tallet. De eneste etterkommerne av chorotegaene holder i dag til i indianerreservatet Matambú på Nicoyahalvøya. Andre språk i disse landa som ble snakka av mindre og mer isolerte folkegrupper, slik som bribri, cabécar, miskito og sumo, ble ikke utsatt for det samme presset, og lever fremdeles i beste velgående.