Den suksessrike innføringen av standardisering og effektivitet i fergedrift i Møre og Romsdal vakt oppsikt i andre land, og besøkende delegasjoner kom for å bivåne operasjonsdriften og hente lærdom av sine observasjoner. Dette skulle bli viktig for ferjedrift i deler av Storbritannia, hvor innføringen av bilfergen fulgt til en rekke utilstrekkelige løsninger, på relative moderate ferjestrekninger med sjødrønn var havgående skip med tverrskips om bord- og ilandkjøring tatt i bruk, med egne fergestø som egentlig besto av heisliknende løfteramper. Løfterampeløsningen som på engelsk kalles «» siden 1954 er det motsatte av norsk praksis; fergestøene sto på landet, ikke på fergefartøyene, fergebrygger trenger ikke ombygging. Men dette kunne ikke takle voksende biltrafikk.