Bosnia-Hercegovina var den eneste av de jugoslaviske republikkene der ingen etnisk gruppe hadde klar majoritet; også hovedstaden Sarajevo hadde en heterogen etnisk befolkning. De etniske samfunnene i Sarajevo tolererte hverandre og dagliglivet fungerte. Ekteskap mellom gruppene var ikke uvanlig, men ekteskap innenfor sin egen etniske gruppe var mest vanlig. Dermed forble de etniske gruppene delvis holdt adskilt.