Språklig uttrykker jegpersonen seg på et urent språk med trekk av stavangerdialekt, oldnorske former, dansk, engelsk og lavlandsskotsk. Utypisk for science fiction-fortellinger er ikke hovedpersonen en opprører eller analytiker, men en enkel arbeider, med aktive, konkrete drømmer om trygghet og et godt liv for seg og sin kjære. I løpet av diktet skildres en situasjon hvor menneskene skal evakuere verden, tilsynelatende gjennom å bli klonet («so kan ein modell / af meg lefa der inn, abstract-faktical. / Den ska ku existen long eftr meg»).