Tirsdag våkner Don om morgenen og oppdager Helen sovende i stuen. Han sniker seg ut av leiligheten, og drar til en pantelåner der han pantsetter kåpen til Helen. Denne kåpen har en symbolsk betydning fordi det var den som førte den sammen; hennes kåpe og hans frakk ble forbyttet i garderoben etter en operaforestilling, og slik traff de hverandre. Hjemme i Dons leilighet våker Helen og oppdager at Don er borte. Hun har sine mistanker og drar til den samme pantelåneren, som til Helens forferdelse forteller at Don har byttet inn kåpen hennes mot et skytevåpen han har pantsatt tidligere. Helen raser tilbake til leiligheten til Don, og kommer akkurat tidsnok til å stanse ham i det han skal til å skyte seg. Så dukker Nat opp med skrivemaskinen som Don glemte igjen i baren kvelden før. Bareieren går sin vei, og Helen overbeviser Don om at «forfatteren Don» og «fylliken Don» er én og samme person. Don lover at han skal realisere romanplanene sine, og han setter seg ved skrivemaskinen og begynner å arbeide med manuset til . Han starter med å tilegne romanen til Helen, og går så i gang med å skrive om den helgen som de nettopp har gjennomlevd. Som bevis på at han mener alvor slipper han en sigarett ned i et whiskyglass han har stående, slik at whiskyen blir udrikkelig.