Øya ble visstnok besøkt av Columba, en irsk munk og misjonær, i 567, og fikk navn etter ham på 1100-tallet. Den kan ha tjent munkene i Columba-familien som en «Iona i øst» fra tidlige tider. En primitiv bygning med steintak overlevde på øya, bevart og gitt et hvelvet tak av munkene i det senere klosteret, sannsynligvis tjent som en eremitts oratorium og celle på 1100-tallet, om ikke tidligere. Fragmenter av utskåret murverk fra den mørke middelalderen vitner om en tidlig kristen tilstedeværelse på øya. En -stein («svinerygg»; en type lave, avlange og dekorerte steinskulpturer ), bevart i klosterets besøkssenter, kan dateres til slutten av 900-tallet, noe som gjør den trolig til Skottlands tidligste monument som har sin opprinnelse blant danske nybyggere i Nord-England. En kilde fra 1500-tallet oppgir at et steinkors lå i nærheten, selv om det ikke ble funnet noen merke som var knyttet til monumentet.