Mellom 1910 og 1920 var tunikaeffekten populær. Kjolelivet ble forlenget som et kort overskjørt over langt skjørt. Kjolene i 1920-årene hadde gjerne livlinjen nede ved hoftene og skjørt med lengde fra rett over anklene til knekort, eller med ujevn skjørtekant. Til tross for kortere skjørt ble slep gjerne brukt på disse brudekjolene, festet ved livlinje eller skuldre. I 1930-årene ble kjolene igjen lange. De fulgte kroppens linjer og hadde slep som var klippet i ett med skjørtet, lange ermer og brede skuldre. De samme stiltrekkene finner vi i 1940-årene.