Etter den ungarske revolusjonen i 1848 ble han satt i ledelsen for de tyrkiske styrkene i Moldova og Valakia. Hans faste og effektive håndtering av en situasjon med potensielle konfrontasjoner i de russiske og østerrikske styrkene, viste at han hadde betydelige diplomatiske ferdigheter. Senere tok han kommandoen i Bosnia i 1851 og i Montenegro i 1852.