Det første belegg for bruken av ordet «veme» stammer fra 1227. Da forekommer det i den tyske ordkombinasjonen «Vemegenossen fra Wiedenbrück» (Nordrhein-Westfalen). På tysk uttales bokstaven som på norsk . Den tyske keiser Ludvig IV av Det tysk-romerske rike ga i 1332 biskop Ludvig av Braunschweig (1324-1346) fullmakt til å opprette visse domstoler «eyn vri gherichte dar inne tzo seczende under konigs banne nach veme rechte, als in dem lande tzo Westfalen recht is».