Fønikerne møtte lite motstand i utviklingen av deres handelsmonopol i tiden mellom 1100-900 f.Kr. Veksten til etruskerne som en sjømakt fikk i større betydning for den fønikiske handelen. Etruskernes makt var hovedsakelig konsentrert rundt Italia og deres handel med Korsika, Sardinia og til dels Iberia var ingen hindring for fønikisk aktivitet. Handelen hadde også utviklet seg mellom puniske og etruskiske byer, og Kartago inngikk avtaler med etruskiske byer for regulere disse aktivitetene mens gjensidig piratvirksomhet hadde ikke ført til full krig mellom de to maktene i det vestlige Middelhavet.