Sommeren 1943 konkluderte britiske kjernefysikere med at det tyske atomvåpenprogrammet ikke var en trussel og trygt kunne ignoreres. Tidlig i 1944 konkluderte britisk etterretning med at det ikke var noen fare for at Tyskland ville produsere radioaktive fisjonsprodukter i stor skala til bruk i såkalt skitne bomber. Fra slutten av 1942 hadde Tyskland nedprioritert atomprogrammet til fordel for V-1 og V-2. En del av etterretningsopplysningene kom trolig fra Paul Rosbaud, selv om han ikke er nevnt i den offisielle historien om britisk etterretning under krigen.