Opp til 1940-årene var teorien om vegetasjons- eller samfunnstyper dominerende innenfor økologi, både i Nord-Amerika og Europa. Teorien innebærer at grupper av spesifikke planter vokser i samme region. Disse enhetene var definert av den amerikanske økologen George Nichols i en artikkel han publiserte i 1923 («A Working Basis for the Ecological Classification of Plant Communities»), her skrev han: «foreningen kan beskrives som en vegetasjonsenhet preget av dens vesentlige like fysiognomi og av den i hovedsak konstante floristiske sammensetningen.» Gleason fikk utgitt artikkelen «The Individualistic Concept of the Plant Association» i 1926 der han framsatte et alternativt syn på saken, kjent som «den individualistiske hypotesen».