Fra 1897 og helt fram til 1989 delegerte staten ansvaret for myndighetenes politikk overfor taterne til denne private misjonsforeningen. De drev både skoler, barnehjem og arbeidskolonier. Den mest kjente var Svanviken arbeidskoloni på Nordmøre. Med støtte i Vergerådsloven av 1896, Løsgjengerloven av 1900, og den nye Straffeloven av 1902, tok «Norsk misjon blant hjemløse» til sammen rundt 1500 barn fra foreldrene. Dette handlet om mellom en tredjedel og en fjerdedel av alle taterbarn født mellom 1900 og 1960, som organisasjonen kjente til. Barnehjemmet var i drift som barnehjem i perioden 1900-1953. Foreningen til motarbeidelse av omstreifervesenet stod som eiere. Eiendommen ble overdratt til Hordaland fylkeskommune i 1954, og Fylkeskommunen tok institusjonen i bruk til pleiehjem innen psykiatri.