Drydens største prestasjon var i satiriske vers: den liksomheroiske MacFlecknoe, et personlig produkt av hans år som poet laureate, var et smededikt som sirkulerte i manuskript og angrep dramatikeren Thomas Shadwell. Det er ikke en nedsettende form for satire, men heller et som gjør objektet større på måter som er uventede, overførte det tåpelige til poesi. Denne formen for satire ble fortsatt med (1681) og (1682). Hans andre større verker fra denne perioden er de religiøse diktene (1682), skrevet fra posisjonen som et medlem av Den engelske kirken; hans 1683-utgave av hvor han introduserte ordet «biografi» for engelske lesere; og (1687) priste han sin egen konvensjon til katolisismen.