Justus Lipsius var en meget flittig brevskriver, totalt etterlot han seg mer enn 4300 brev fra brevveksling med 700 ulike personer. Mens han levde sørget han for at tre , samlinger som hver inneholdt 100 av hans brev, ble utgitt. Den første ble utgitt i Leiden i 1586. Han hadde også forberedt en som skulle utgis etter hans død av testament-eksekutorene, . Blant de 700 som han hadde brevvekslet med var lærde som Michel de Montaigne, Isaac Casaubon, Henri Estienne, Joseph Scaliger, Paolo Manuzio, Fulvio Orsini, Francisco de Quevedo, Abraham Ortelius og Hugo Grotius. De fleste brevene viser oss Lipsius' vennskap, tanker, følelser og hvem han selv mente han var. Grunnen til at han lot en del av dem publisere var at han ville vise sitt standpunkt innen humanismen og den intellektuelle bakgrunnen for neostoisismen.