De tibetanske buddhistiske sandmaleriene er vanligvis munker som lager i form av en mandala. På tibetansk kalles de dul-tson-kyil-Khor ("Mandala av farget sand"). Sanden legges forsiktig på en stor flat bord/treplattform. Konstruksjonen tar flere dager, den første dagen begynner med å tegne en kontur av mandalaen som skal lages. De påfølgende dagene blir den fargede sanden lagt til, det utføres ved å helle sanden fra tradisjonelle metalltrakter kalt chak-pur. Munkene bruker en chak-pur i den ene hånden, mens han beveger en metallstang på den takkete overflaten; vibrasjonen får sanden til å flyte som væske. Designen er tradisjonell ikonografi som inkluderer geometriske former og et mangfold av gamle åndelige symboler (f.eks .: Ashtamangala og yidam).