I 1980-årene var det allerede gjennomført mange tiltak for varehandel: Toll og kvoter ble avviklet internt i EEC i 1968 (tollunionen), mens grensekontroller i stor grad skyldtes medlemslandenens ulike tekniske standarder som ikke var gjensidig anerkjent. Tollunionen medførte at medlemslandene hadde samme tollsats overfor tredjeland. Romatraktaten hadde allerede et prinsipp om fri bevegelse av arbeidskraft, men hadde i praksis mange begrensninger i form av blant annet ulike utdanningssystemer og krav til godkjenning i visse yrker. Passkontroll var heller ikke fjernet fordi felles yttergrense og felles fremmedpolitikk. Handel med tjenester kan skje på to måter: Leverandøren kan etablere seg i et annet land (under vertslandets lover) og selge tjenester der; eller leverandøren kan selge tjenester fra sitt hjemland til kunder i andre land. Et indre marked forutsetter at det siste er mulig og mer krevende fordi det krever omfattende harmonisering av lovverket. For handel med varer var i 1980-årene ulike standarder og avgifter de vesentligste hindrene. For tjenester (som bank, forsikring og transport) var offentlige reguleringer viktigste hindre. Regler for offentlige innkjøp ble oppgitt som hinder innenfor telekommunikasjon, energi og transport.