I dalstrøket Samignun (Samnaun) nordøst i Nedre Engadin ble det i tidligere tider talt en eldre form for vallader som forsvant fullstendig i 1935. Samignun består av de 5 tettstedene Samnaun, Ravaisch, Plan, Laret og Compatsch. I dag er dalen tyskspråklig med en tyrolsk (sydbayersk) dialekt fra Østerrike. Dalens noe avsides geografiske beliggenhet medførte at innbyggerne måtte orientere seg mot Tyrol i Østerrike. En aktiv helårig handelsforbindelse med Engadin var ikke mulig på grunn av fjelloverganger, som heller ikke var gangbare deler av året. Derfor benyttet man oksekjerreveien fra Samignun til Tyrol. Dette fikk konsekvenser for det retoromanske språk i Samignun. Som det fremgår av arkivet i Ramosch i Nedre Engadin ble det allerede i 1675 av noen få innbyggere snakket tyrolertysk i Samignun. Men i hovedtrekk startet språkskiftet fra vallader til tysk i tiden rundt 1800 og fortsatte fram til begynnelsen av 1900-tallet. Rundt 1820 ble retoromansk talt så godt og vel som av alle, selv om størstedelen av befolkninga sannsynligvis kunne snakke eller forstå tysk allerede før dette. Men etter dette fikk tysk større og større fotfeste gjennom immigrasjon fra Tyrol og blandingsekteskap. Rundt 1830, samtidig med utbyggingen av en enkel vei til stedet Spiss over landegrensen til Østerrike, innførte en østerriksk lærer fra Malserheide i Tyrol det tyske språk som undervisningsspråk. Også han ble gift med en retoromansk dame. Hjemme, på gata og på bygda ble det imidlertid snakket vallader lenge, i enkelte familier sågar utelukkende kun vallader fram til rundt 1850.