Hans oppfinnelse av en «polar klokke» ble derimot ingen suksess. Den var basert på at lyset som gjør himmelen blå av farge, er polarisert ved Rayleigh-spredning. Området på himmelen hvor effekten er størst, er alltid vinkelrett til retningen mot Solen og har derfor en jevn rotasjon gjennom hele dagen. Ved bruk av en dobbeltbrytende krystal kan effekten observeres, også i overskyet vær. Men dette uret viste seg ikke å være nøyaktig nok til å være av praktisk interesse.