Moderne hebraisk, gjenopplivet i moderne tid fra en utdødd dialekt til oldtidens israelittene som var blitt bevart i litteratur, poesi, liturgi; også kjent som klassisk hebraisk, den eldste formen for språket som er attestert skriftlig. Den opprinnelige uttalen av bibelsk hebraisk er bare tilgjengelig gjennom rekonstruksjon. Det kan også omfatte samaritansk hebraisk, en variant som tidligere ble snakket av samaritanerne. Hovedkildene til klassisk hebraisk er Den hebraiske bibelen og inskripsjoner som Gezer-kalenderen og keramikkskår med gammel skrift i Khirbet Qeiyafa, som synes å være de aller eldste herbriske skriftene som er avdekket. Alle de andre kanaanittiske språkene ser ut til å ha blitt utryddet eller dødd ut i begynnelsen første årtusen e.Kr. bortsett fra karthagisk eller punisk, som synes ha overlevde inn i senantikken (eller muligens enda lenger), inntil latin ble allestedsnærværende innenfor Romerriket og siden innenfor den kristne kirken.