Avtalen omfordelte flere landområder blant ulike land. Frankrike fikk beholde alle sine landområder som nasjonen hadde til og med 1. januar 1792, og fikk også tilbake territorier som var blitt erobret av Storbritannia i løpet av krigen. De eneste unntakene var Tobago, Saint Lucia, og Mauritius. Avtalen gjeninnsatte også Huset Bourbon som Frankrikes monark, manifestert i Ludvig XVIII. Avtalen hadde også som mål å avvikle den franske slavehandelen, skjønt ikke slaveriet som sådan, i løpet av en femårsperiode. I tillegg ga traktaten Sveits uavhengighet og Malta ble gitt til Storbritannia. Den svenske tronen, her representert ved kronprins Karl Johan, Napoleons tidligere marskalk av keiserriket, Jean Jules Baptiste Bernadotte, ga det nyetablerte franske regimet den karibiske øya Guadeloupe, mot at franskmennene anerkjente svenskenes rett til Norge. Sverige hadde da hatt kolonien kun i 15 måneder, etter at Storbritannia tilbød denne til den svenske kronprinsen for å kompensere for eventuelle tap han ville få ved at svenskene ville inngå i den sjette koalisjonen.