Perioden da en kultur er skrevet om av andre, men ikke har utviklet sitt eget skriftsystem, er ofte kjent som kulturens førhistorie. Per definisjon er det ingen skriftlige opptegnelser fra menneskets forhistorie, som vi bare kan kjenne fra materielle arkeologiske og antropologiske bevis: forhistoriske materialer og menneskelige levninger. Disse ble først forstått ved innsamling av folkeminne og i analogi med før-litterære samfunn observert i moderne tid. Nøkkeltrinnet for å forstå forhistorisk bevis er datering, og pålitelige dateringsteknikker har utviklet seg jevnt og trutt siden 1800-tallet. Ytterligere bevis har kommet fra rekonstruksjonen av gamle talespråk. Ytterligere bevis har kommet fra rekonstruksjonen av gamle talespråk. Nyere teknikker inkluderer rettsmedisinsk kjemisk analyse for å avsløre bruken og opprinnelsen til materialer, og genetisk analyse av bein for å bestemme slektskap og fysiske egenskaper til forhistoriske folk.