De første synthesizere dukket opp på midten av 1900-tallet. På denne tiden var alle synthesizere analoge. Man styrte da tonene ved å variere spenningen inn på VCOer (Voltage Controlled Oscillator). Senere, mot slutten 1970-årene, kom de digitale synthesizerene fra Korg, Roland Corporation og Yamaha Corporation. Etter som antallet modeller steg, samtidig som prisene falt, ble det vanligere at musikere og lydstudioer eide flere ulike synthesizere. Disse var ofte store og tunge, og det oppsto derfor et behov for å kunne styre flere instrumenter fra samme klaviatur. Siden det ikke fantes noen standard for kommunikasjon mellom instrumentene, så utviklet hver leverandør sin egen protokoll for å la instrumentene kommunisere. Dette bekymret Dave Smith fra Sequential Circuits og Ikutaru Kakehashi fra Roland. De var redde for at inkompatibiliteten mellom de ulike produsentene ville begrense salget av synthesizere. De begynte derfor å snakke om et felles instrumentspråk i 1981. På NAMM-messen i januar 1982, samlet Dave Smith og Chet Wood de store synthesizer-produsentene, og begynte på en ny kommunikasjonsstandard de valgte å kalle MIDI (Musical Instrument Digital Interface). I 1983 kom de første instrumentene med MIDI-interface på synthesizerne Sequential Circuits Prophet-600 og Rolands JX3P. Disse fungerte sammen, og et nytt kapittel innen elektronisk musikkhistorie ble skrevet.