Til tross for den kortvarige tjenesten Heron-flyene hadde i Norge, hadde de startet historien om den norske innenriksluftfarten med landsfly mellom landbaserte lufthavner som på mange steder var lite annet enn dårlige utbygde og nedslitte rullebaner med en fortid som krigsflybaser. Rutene som ble betjent med disse flyene ble kalt , som gjorde flygning oppnåelig for de fleste beboere i Sør-Norge. Et godt eksempel i så måte er Hamar, som har en flyplass som måtte stenges for kommersiell passasjerflygning i 1959 på grunn av for lavt passasjerbelegg til Trondheim og Oslo, og som den gang hadde et grusdekk og primitive tilstander. Dette var ikke utilgjengelige for det allsidige og praktiske flyet som i utgangspunktet var ment for slike rutenett med primitive flyplasser.