Dmytro Pavlytsjko skrev en annen sang som ble folkeeie, «To farger» (1964), som viser hvordan livet veves av sorg og glede (legges ut som eget innlegg). Selv snublet jeg først over ham i en liten skatt av en barnebok, som på alle måter transcenderer en oppdeling i barne- og voksenlitteratur. Diktene hans kan ofte virke enkle og jordnære, men blir aldri klisjeer, for poesien tar oss et annet sted.