Historisk var tight endens hovedrolle å blokkere, med sjelden bruk som mottaker. Over tid endret angrepets fokus fra løp til pasningsspill, og dermed ble tight endens rolle utvidet. Tight enden er vanligvis kjappere enn linebackerne som dekker ham, og sterkere enn cornerbackene og safetiene som forsøker å takle ham. De blir derimot vanligvis valgt ut for sin hastighet og evne til å ta imot pasninger, snarere enn deres evne for blokkering, som har resultert i at spillere som kan fylle begge rollene blir sett på som mer verdifulle. Lag som ikke klarer å finne én spiller som kan utføre begge jobbene effektivt bytter de ofte mellom to spillere avhengig av hva de trenger under et play.