Endelsen kan ha sin opprinnelse i det norrøne , sammenlign med angelsaksiske , som begge har betydning flo, tidevann, som forbindelse med elvemunning, havarm, os. Men det er tallrike gamle omtaler av Barfleur ( 1066-1077, 1081-1087, 1100-tallet, -flet 1200-tallet), som sannsynliggjør tilknytning til angelsaksiske , vannløp, hvilket også kan bli funnet engelske stedsnavn med endelsen -fleet, som Adingfleet, Marfleet, Ousefleet, meget ofte kombinert med en manns fornavn.