De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved, mest av løvtrær. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder. Angrepene blir gjerne ikke synlig før de nyklekkede billene borer seg ut og etterlater flygehull, de kan da ha pågått i mange år og ført til store skader på bygningstømmer. Larveutviklingen kan ta opptil 12 år.