Bloy var en venn av forfatteren Joris-Karl Huysmans, maleren Georges Rouault og filosofene Jacques og Raïssa Maritain, og var medvirkende i å forsone disse intellektuelle med den katolske kirke. Han fikk imidlertid et omdømme for skinnhellighet og utvendig fromhet grunnet sine stadig raseriutbrudd. Hans første roman, var et rasende angrep på rasjonalisme og de han mente var i forbund med det, noe som førte til at hans støtte fra seg det litterære samfunn i sin tid, og selv mange av sine gamle venner. Snart kunne Bloy telle slike framstående forfattere som Émile Zola, Guy de Maupassant, Ernest Renan, Alphonse Daudet, Joris-Karl Huysmans, Paul Bourget og Anatole France blant sine uvenner og fiender.