I 1943 tok Londonregjeringen med forsyningsdepartementet beslutningen om å opprette en komite med det for øye å utrede spørsmål av interesse for norsk industri. Denne komiteen ble kalt industrikomiteen og ble ett av organene som stod for utarbeidelse av hovedlinjene for den økonomiske politikken som skulle følges etter krigen. Her ble det sett på som viktig å bruke vannkraften for industrialisering og modernisering av landet. Komiteen ble ledet av professor Fredrik Vogt (1892-1970) som hadde bakgrunn som professor og rektor ved NTH som ekspert i vannkraftutbygging. Byråsjef i Forsyningsdepartementet Erik Brofoss (1908-1979) var også med. Vogt ga blant annet råd om hvordan den tyske okkupasjonsmaktens utbygging av vannkraftverker i Norge skulle anvendes. Han mente at best anvendelse ville være industri for produksjon av lettmetall eller annen storindustri. Dette gjaldt spesielt Mår kraftverk, Glomfjord og Aura kraftverk. En mente at disse kraftverkene lå såpass langt unna større befolkningssentra at overføring til alminnelig industri var vanskelig. Arbeiderpartiet som kom i posisjon i etterkrigsårene prioriterte etterhvert storindustri og store kraftutbygginger.