Tidlig på 1920-tallet hadde statsminister Nikola Pašić benyttet politisk press på velgerne og etniske minoriteter, konfiskert politisk materiell fra opposisjonen og benyttet andre metoder for å manipulere valgene for å holde opposisjonen, hovedsakelig Det kroatiske bondepartiet, i mindretall i parlamentet. Pašić mente at Jugoslavia burde være så sentralisert som mulig og istedenfor regional styring fremmet han et konsept om et «Storserbia» med den politiske makten i Beograd.