Rommel var fullt ut klar over at de britiske styrker snart ville være sterke nok til å iverksette en offensiv mot hans arme. Hans eneste håp bestod nå i at de tyske styrker, som kjempet i slaget om Stalingrad, hurtig ville beseire de resterende sovjetiske styrker og rykke sydover gjennem Kaukasus og true Persia (Iran) og Midtøsten. En slik utvikling ville bety at store britiske styrker måtte sendes fra den egyptiske front for å forsterke de britiske styrkene i Persia, hvilket ville forsinke en britisk offensiv mot hans arme.