Riksakten inneholdt 12 paragrafer: § 1 handlet om at Norge skulle være fritt, selvstendig, udelelig og uavhendelig. § 2 handlet om at arvefølgen skulle være nedstigende og agnatisk, det vil si at sønnen til regjerende konge ville ta over, underforstått den eldste sønnen. § 3 handlet om fremgangsmåten i tilfelle det manglet en tronfølger. § 4 handlet om kongens rett til å sammenkalle tropper og gå til krig. Kongen hadde disse rettighetene med svært store innrømmelser til regjering, så effektivt var det svært vanskelig for kongen å faktisk erklære krig. § 5 handlet om at dersom saker som angikk Norge ble tatt opp i Riksdagen, hadde den norske statsminister og hans to statsråder i Stockholm sete og stemme i Riksdagen. § 6 hanldet om at dersom tronfølger er umyndig ved kongens død, skal de to regjeringene sammenkalle sine respektive parlament. § 7 handlet om fremgangsmåten dersom monarken er umyndig. § 8 handlet om fremgangsmåten til valg av formyndere hvis monarken er umyndig. § 9 handlet om eden som måtte avlegges av formyndere i Stortinget §10 handlet om oppdragelsen av den umyndige konge, og vektleggelse av tilfredsstillende opplæring i norsk. §11 handlet om fremgangsmåten dersom kongeslekten døde ut. Den gikk i hovedsak ut på å finne en ny slekt i samme prinsipp som i §3. §12 handlet om at Riksakten i Norge fikk samme status som Grunnloven, og dermed ikke kunne oppheves av et enkelt storting.