Når det gjelder psykologi er det dessuten slik at selv om psykologen f.eks. kan studere hvordan barn lærer dagligspråket og hvordan dagligspråket fungerer hos voksne, så må vedkommende fortsatt forutsette dette språket og anvende det ved utføring av forskningsoppgaven.. En grunn til dette er at den nødvendige kommunikasjon med forsøkspersonene ellers ville bli umulig. En annen og like viktig grunn ligger i at dagligspråket er med på å konstituere de psykologiske fenomenene, eller den psykologiske realiteten, som utgjør den vitenskapelige psykologiens studieobjekt. At det forholder seg slik skyldes at de mennesker som skal studeres, inkludert psykologen selv, beskriver, forklarer og forutsier sin egen og andre menneskers opplevelse og handling ved hjelp av dagligspråket. Videre opplever og handler de også relativt til dette språkets distinksjoner. Et vitenskapelig forsøk på å beskrive, forklare og forutsi må derfor både ta hensyn til og anvende allerede eksisterende dagligspråklige beskrivelser, forklaringer og forutsigelser. Paradigmatisk sett, dvs. under helt ideelle omstendigheter, når personen er helt ærlig og har relevant og fullstendig kunnskap om seg selv, foreligger det faktisk en identitet mellom forskerens beskrivelser, forklaringer og forutsigelser og forsøkspersonens.