Ibrahim gikk inn for å underminere de halv-autonome arabiske regimenter som var grunnlaget for aristokratiets makt, ved å fortrenge dem til fordel for sine egne lojale svarte afrikanske slavesoldater («» eller «» etter regionene de var rekruttert fra) i den ifriqiyanske hærs midte. Ved innvielsen av Raqqada i 878 lot Ibrahim sin forgjengers palassvakter massakrere ved Abu al-Feth-tårnet for å gi rom for sin egen nye sudanesiske vaktstyrke. Ibrahim styrket sine sudanesiske regimente (som senere ble forsterket med hvite europeiske slaver eller ) til så mange som 10.000, meget til ergrelse for de arabiske kommandanter. Den arabiske adel mislikte å bli overtrumfet, men de ble også ilagt tunge skatter og naturaliakrav for at Ibrahim skulle klare å holde så store stående styrker.