Da det i 1219 ble kjent i Frankrike at både Peter II og hans kone Yolanda var død, ble hans eldste sønn Filip II, marki av Namur, forespurt om å overta keisertittelen, men han avslo til fordel for broren Robert. Robert aksepterte, og ble utnevnt til keiser. Robert befant seg i Frankrike, og Conon de Béthune fungerte som regent i Konstantinopel. Robert dro til Konstantinopel og ble kronet til keiser den 25. mars 1221. Det latinske riket var nå truet av de bysantinske nabostatene Nikea og Epirus, og Robert appellerte til pave Honorius III og kong Filip II August av Frankrike om hjelp, men hjelpen uteble og han led et avgjørende nederlag i slaget ved Poimanenos i 1223/1224 mot keiser Johannes III Dukas Vatatzes. Robert ble tvunget til å inngå fredsavtale med Johannes III.