I domsavsigelsen, som alltid foregikk på skriftlig grunnlag, deltok – for så vidt angikk de egentlige straffesaker (justissaker) og de private politisaker – fem (siden 1911 dog kun tre) dommere i hver sak. Derimot hadde hver av dommerne i avdelingene for offentlige politisaker myndighet til på egen hånd å idømme visse mindre straffer; men var det i offentlige politisaker spørsmål om høyere straff, deltok andre av rettens assessorer i pådømmelsen. De av enkeltdommer i offentlige politisaker avsagte dommer var upåankelige, mens Kriminal- og Politiret-dommer og kjennelser for øvrig sto under anke til Højesteret innenfor de sedvanlige ankegrensene.