Slaget i Hafrsfjord i år 872 har lenge blitt regnet som dagen da Norge ble et rike. Årstallet for slaget er usikkert (kan ha vært 10-20 år senere). Hele Norge ble ikke samlet til ett ved det slaget: prosessen hadde begynt tidligere og pågikk et par hundre år etter. Med dette menes at det geografiske området ble underlagt en politisk myndighet og ble en politisk enhet. Det geografiske området ble oppfattet som et område slik det er kjent blant annet fra Ottar fra Hålogalands beretning for kong Alfred av Wessex rundt år 880. Ottar beskrev «nordmennenes land» som meget langt og smalt, og det var smalest lengst nord. Øst for ødemarken i sør lå Sveoland og i nord lå Kvenaland i øst. Når Ottar seilte sørover langst land fra hjemstedet (Malangen) til Skiringssal hadde han hele tiden Norge («Nordveg») på babord side og de britiske øyer på styrbord side. Reisen tok en måned med god bør. Ottar oppfattet «Nordveg» som en geografisk enhet, men antydet ikke at det var en politisk enhet. Ottar skilte nordmenn fra svear og daner. Det er uklart hvorfor Ottar oppfattet befolkningen spredt utover et så stort område som en helhet. Det er uklart om Norge som geografisk begrep eller nordmenn som navn på folkegruppe er eldst. Nordmennene hadde et felles språk som i århundrene før Ottar ikke skilte seg særlig fra språket i Danmark og Sverige.