Fra 1870-årene og framover mot århundreskiftet registrerte militærlegen Carl Arbo den vekslende, regionale utbredelsen av «kortskaller» og «langskaller» hos norske rekrutter. Arbo hevdet den norske befolkningen var innvandret i tre hovedgrupper, og kom frem til at folk i innlandet overveiende var «langskaller», og kystbefolkningen overveiende «kortskaller». Slik tok han frenologien til inntekt for sitt inntrykk av sørlendinger som særskilt provinsielle.