Skolebestyrer Bendik E. Bendixen gjorde i 1900 en befaring av stedet hvor lokale folk mente at kirken skulle ha stått, og beskrev sine funn av gjenværende rester av steinmurer. Han konkluderte selv med at dette måtte ha vært en rektangulær langkirke i stein, noe som samsvarer med de øvrige kongelige kapeller som ble bygget på denne tiden. I en periode ble Tyssøy også kalt «St. Olavs øy», på et hollandsk kart fra 1634 ble øya omtalt som «St. Olofs holm». Bendixen mente derfor at det var sannsynlig at mye av klebersteinen fra kirken var blitt ført til Nederland. Av samme årsak mente han at «Tyssøykruna» ikke forestilte en kongekrone, men et olavsbilde.