Fra 1969 hørte alle institusjoner for psykisk utviklingshemmede under fylkeskommunene, og selv om utviklingen utover 1960-tallet var å bygge flere mindre hjem og daghjem var institusjonsomsorgen dominerende. Kritikken mot særomsorgen tok også til, og Stortinget vedtok i 1976 å gjøre inkludering i samfunnslivet og lokalmiljøet til en av hovedlinjene for omsorgen for de psykisk utviklingshemmede.