Traktaten fastslo Francesco Sforza som den eneste rettmessige hertug av Milano, og et maktbalanseprinsipp i nord-Italia ble innført på de mindre statenes bekostning, nemlig republikken Genova, huset Savoy, huset Gonzaga og huset Este. Francesco Sforza ville legge dette maktbalanseprinsippet til grunne for sin utenrikspolitikk. En beslektet avtale ble signert den 30. august i Venezia mellom Milano, Venezia og Firenze (som hadde byttet side), hvor alle parter bandt seg selv til en avtale om ikke-aggresjon. Kongeriket Napoli og til og med Kirkestaten sluttet seg til den italiske liga ikke lenger etter.