Anders Lorange undersøkte bruddet i 1868. Det er seinere besøkt av Nicolay Nicolaysen i 1876 og av arkeologen Jan Petersen i 1921. Da Petersen besøkte anlegget i 1921 var de gamle seterhusene borte, og en jakthytte reist på stedet. Omkring hytta finnes bruddene som dype gruver, sjakter eller huler innover og nedover i fjellet. Petersen gjennomførte en prøvegraving i avfallsdynga utafor hulen nærmest hytta hvor han fant huggefliser og stykket av overkanten til en gryte. En annen hule var seks meter lang, hugget ut med en 1 meter bred inngang og lengderetningen parallelt med fjellvegen. I en brudd nevnte Nicolaysen at det tidligere hadde stått flere søyler med gryteemner. Skjølsvold konkluderte med at virksomheten hadde vært av stort omfang.