Øya ble første gang sett av nederlenderen Cornelis Giles i 1707, og bar på eldre kart navnet . Den første sikre observasjonen av øya er fra 1876, av nordmannen Johan Kjeldsen, som gav øya sitt nåværende navn. Det østligste punkt på Svalbard og så også i Kongeriket Norge er Kræmerpynten på Kvitøya (33°30'58,74" E). I underkant av 60 km rett øst for Kræmerpynten ligger Victoriaøya, den vestligste av øyene som regnes til Frans Josef Land og dermed en del av Russland. Delelinjen mellom norsk og russisk sektor ligger langs 35° østlig lengdegrad, 28 km øst for Kremerodden.