Den øvrige delen av kirkegården beholdt sin størrelse frem til 1870, selv om det offisielt ikke var tillatt å foreta begravelser innenfor vollene etter 1796. Man har imidlertid gravstener fra kirkegården helt frem til omkring 1840, så forbudet ble åpenbart tolket lemplig. I begynnelsen av 1870-årene ble den østlige delen solgt fra (bl.a. til den Hambroske badeanstalt) og det resterende ble omdannet til offentlig anlegg. Stien som nå var sperret mot øst, ble dreiet rundt om kirkens østende til Landemærket.