I latin er formen en maskulin entallsform. At også kvinner kunne bli «», var nok utenkelig da denne latinske tittelen fikk sin betydning. Ordet professor er i utgangspunktet grammatisk hankjønn; den grammatisk feminine formen av ordet kunne tenkes å være , og den grammatisk feminine formen av professor emeritus kunne dermed tenkes å bli . Hverken dette uttrykket eller selve ordet profestrix har imidlertid noen gang vært i nevneverdig reell bruk, ettersom også kvinner betegnes med tittelen professor. Tilsvarende har betegnelsen etablert seg internasjonalt som den vanlige formen å betegne en pensjonert kvinnelig professor, og er den formen som anbefales av Språkrådet. Ifølge Claus Krag bør professor ses som et felleskjønnsord (av typen ) og professor emerita er dermed korrekt også etter klassiske grammatiske normer på latin; han viser til det tilsvarende uttrykket «auctor optima». Flere personer (uavhengig av kjønn) med denne tittelen betegnes som . Det er vanlig å forkorte emeritus/emerita som , altså professor em. Ordet professor kan også forkortes, som i prof.em.