I biografien, Glimt fra Agnes Mathilde Wergelands liv, forteller en barndomsvenninne hun hadde at mens hun var pen, og klaget lite, følte Wergeland seg ofte ensom og forlatt. Venninnen beskriver henne som taus når flere var tilstede, men pratsom når de var alene sammen. Wergeland blir også beskrevet som snill og elskverdig.