Hebreerbrevet inneholder mange referanser til Det gamle testamente (nærmere bestemt Septuaginta- oversettelsen). Sentralt står sammenligningen mellom «den gamle» og «den nye pakt». Der Moses var «Guds tjener», er Kristus «Guds sønn» og den rette «yppersteprest» som Salme 110 forteller om, han som skal ligne prestekongen Melkisedek (1. Mos 14). Poenget er at Jesu verdighet som yppersteprest er langt større enn de foregående, jordiske yppersteprester. Og den himmelske helligdom, som Jesus har trådt inn i og åpnet for de troende, er langt høyere enn det jordiske tempel: «Den nye pakt» overgår «den gamle pakt» i alt.