pere/sami_parallel huggingface dataset:
Eatnasat geat sáhtá™e váldit duodjeoahpahalliid leat vuorraset nissonolbmot geain ii leat vejola™vuohta máksit bálkká oahpahalliide.
Og så må en ta med at å ha lærling også går ut over lærerens produktivitet, sier styreleder for Opplæringskontoret i duodji og formingsfag, Ellen Marit Eira.
Dasto fertejit maiddái doallat ávdnasiid, ja go lea oahpahalli de diehtit ahte ávdnasat nohket joπáneappot.
på to år der Sametinget skal betale lønn til lærlingene, mens de to fylkeskommunene skal betale lønn til lærerne og dekke materialutgiftene, sier Mienna.
Go lea oahpahalli oahpaheame, de ii astta ie™ ge duddjot nu olu, muitala Duodje- ja hábmenfága oahpahuskantuvrra stivrajoπiheaddji Elle Máret Eira.
Selv om deltakelsen på konferansen ikke var så høy som den har vært tidligere, så fikk de som var der høre om mange forskjellige forskningsprosjekt.
Sámedikki vuostta™konsulenta Máret Elle Mienna lohká Sámedikki ja Finnmárkku ja Tromssa fylkkagielddaid dál fuomá™an ahte lea dárbu háhkat duodjeoahpahallanortnegii buori vuogádaga.
Felles for alle er at de på ett eller annet nivå kan relateres til rein og reindrift. Forskningsprosjektene spente fra rent naturvitenskapelige studier, til også å omfatte sosiologiske og økonomiske studier.
Sávvat oaΩΩut áigái guovtti jagi geah∏∏alanpro™eavtta mas Sámediggi mávssá™ii oahpahallibálkká, ja fylkkagielddat fas mávssá™e oahpaheaddjebálkká ja materiálagoluid, lohká Mienna.
Han samarbeider med blant andre reineier Mathis A. Gaup fra Kautokeino og Sindre Eftestøl. Prosjektet ser både på de biologiske og sosiale aspektene ved vindmøller og vindmølleparker.
Reindriftsnytt • Boazodoallo-oππasat
Et alternativ er kjernekraft, sa Colman.
Čohkke «boazodoallosániidš
Grensekryssende problemer.
Ovdde™ boazosámi nissonat dovde boazodoalu seamma bures go isidat.
Engasjert. Selv om deltakelsen ikke var så stor som mange hadde håpet, så var detikke noe å si på engasjementet.
Dan duoπa™ta boazodoallofágala™ doahpagiid dutkan.
prosjekter medførte livlige diskusjoner i pausene.
Čállán: Agnar Berg
ALLE FOTO: ÁNTE BALS
Jorgalan: Inger Anna Eira
– Det jeg ser på, er hvordan opp
Mu dutkamat ∏ájehit ahte ovdala™ áigge barge boazosámi nissonolbmot seamma bargguid go dievdoolbmot.
stykking av landområder forringer området som beiteland, for eksempel ved veibygging.
Vuorraset nissonolbmot dovdet seamma guoπohan- ja guohtundoahpagiid go dievdoolbmot, muitala Davviriikkaid Sámi Instituhta dutki Inger Marie Gaup Eira.
Christina Skarpe, ved Norsk Institutt for Naturforskning (NINA) holder også på å utvikle ett prosjekt der målet er å dokumentere hvordan utbygginger og inngrep påvirker reinens bruk av områder.
Rievddadeaddji giella Diehtit ovdala ∏∏as ahte boazodoalus barge nissonolbmot olu daid seamma bargguid go dievdoolbmot.
Reindriftsnytt vil ved en senere anledning komme med flere opplysninger om noe av det som ble presentert på konferansen.
Dattege ii leat ovdal dárkilit guorahallojuvvon makkár boazodoallofágala™ doahpagiid vuorraset nissonolbmot ja dievdoolbmot máhttet.
Et område med en vidtfavnende historie og store utfordringer Historien viser også at det den sørsamiske reindriften strir med i dag, ikke er noe nytt.
Go juo ii leat daπi stuorát vealla sohkabeliid máhtus, de duoπa™ta dat ahte nissonolbmuid ja dievdoolbmuid gaskka lei dásseárvu ovdala™ áiggi, oaivvilda Gaup Eira.
skriftlige kilder som viser at sørsamisk reindrift allerede da var tilstedeværende.
Gaup Eira lea váldán sámegiela váldofága Tromssa universitehtas.
Jeg har funnet fire skriftlige klager fra den tiden som gikk ut på at samene driver utstrakt fangst.
Son lea olu bargan giella- ja terminologiijagaΩaldagaiguin.
Han kom videre inn på at konfliktene med bønder og andre fastboende allerede har oppstått på den tiden.
Son lohká ieΩas leat álgán dutkat boazodoallofágala™ giellaterminologiija danne go boazodoallogiella nu rievddada.
Hun sammenlignet for eksempel beiteloven og reindriftsloven, og viste til at det fins visse forbehold i reindriftsloven som ikke fins i beiteloven.
Boarráset buolvvas lea máhttu, muhto dát máhttu jávká jus ii ∏állojuvvo ja duoπa™tuvvo.
– Oppfatningen av reindriftsretten
Dál ferte dáinna bargagoahtit.
– Et merkelig forbehold finner vi i
Guokte vuorraset boazobargi gean guovtto áigon jearahallat, jámiiga ovdal go háhppehin sudnuin hupmát, muitala Gaup Eira.
reindriftslovens paragraf 15, annet ledd, der det slås fast at jordbruk og skogbruk prioriteres.
2002 ’ stuoradiggeárvalusas sámi alit oahpu birra, namuhuvvo ee. árbevirola™ máhttu mii lea jávkagoahtime.
Dette er brudd på et prinsipp som vi ellers ikke finner i norsk rett, mener Strøm Bull.
Gullá ie™ boazodollui Gaup Eira álggii fealtabargguinis diimmá geasi go jearahallagoπii vuorraset boazobargiid.
nord som bare ventet på å bli satt i gang, men som ikke ble det, på grunn av utfallet i Selbusaken, slo Strøm Bull fast.
Son lea válljen «informánttaidš buot Oarje-Finnmárkku golmma johtolagain.
Dominert av de store I lang tid har markedet for reinkjøtt vært dominert av noen få store aktører.
Dutkamistis lea deattuhan guokte suorggi; guohtunterminologiija ja guoπohanterminologiija.
Nytt moderne utstyr er montert i alle rom og de tekniske installasjonene skal sikre en rasjonell drift.
Ie™ lea bajás™addan boazodoalus Guovdageainnus.
– Det var ikke slik vi hadde tenkt oss det da vi gikk i gang m
Beara™ gullá orohahkii 39 Árdni / Gávvir.
Verdiskapningsprogrammet.
Gaup Eira lohká ieΩas leat fárus boazodoalus álo go fal astá.
skaping gjennom å utnytte kundenes ulike preferanser.
Mu ieΩan boazodoalloduogá™ lea ávkkála™, muhto sáhttá maiddái leat hehttehussan go dutkkan boazodoallogiela.
For å produsere kvalitetsprodukter som er etterspurt i markedet, må det gjennom hele verdikjeden være god kommunikasjon mellom leverandør og mottaker.
Munnje lea álki ipmirdit maid vuorraset olbmot oaivvildit.
Kvaliteten på sluttproduktene starter med råvareproduksjonen.
Muhto vuorraset olbmot doivot maiddái mu diehtit visot ja danne eai bero™ ∏ilget doahpagiid vuπola™ mearkka™umiid.
En stor grad av samarbeid på langs av verdikjeden er også nødvendig for å bidra til kostnadseffektiv produksjon.
Mun han dáhto™in buot dieπuid doahpaga birra, maiddái vuπola ∏∏amus mearkka™umiid.
Hovedprosjektene utgjør også en tredjedel av alle prosjekter, mens den resterende tredjedelen er ulike typer utviklingsprosjekter.
Gaup Eira lohká ieΩas boazodoallogiella-dutkosa galgat leat sámegillii ja danne lea olu áiggi atnán jorgalit fágagirjjála™vuoπa dárogielas ja eŋgela™gielas sámegillii, go ii gávdno sámegiel fágagirjjála™vuohta.
markedskanaler med en klar differensieringsstrategi som øker verdien av primærproduksjonen. På den måten kommer dette reineierne til gode selv om støttemottakerne ikke selv er reineiere.
«Skohteráigiš Gaup Eirra pro™eavtta lea Boazodoalu ovdánahttinfonda dorjon ja dat galgá leat válmmas ovdal juovllaid dán jagi.
VSP-rein bør derfor satse kraftig på dette framover og en bør være mindre opptatt av om slike markedskanaler etableres av reineiere, aktører utenfor næringen, eller om det er etablerte markedsaktører som utvikler mer differensierte markedskanaler.
Pro™eakta lea dattege du™™e álgobar
Det vil komme reineierne til gode og bidra til en levedyktig næring.
Dutki Inger Marie Gaup Eira lohká vuorraset nissonolbmuid máhttit seamma boa-zodoallodoahpagiid go dievdoolbmot.
Organisering av oppgavene ved Skogforsk, NIJOS, samt de oppgavene som finansieres over statsbudsjettet ved Skogbrukets kursinstitutt skal vurderes.
Inger Marie Gaup Eira leaie™ bajás™addan boazodoalus.
– Halti nasjonalparksenter vil bli
Gielladutki lohká ieΩas boa-zodoalloduogáΩa leat ábasin
Flere av våre piloter har god erfaring fra reindrift.
go guorahallá «boazodoallo-gielaš.
Utebaser og avdelinger i Narvik, Brønnøysund, Valdres og Stavanger.
Govva / Foto: Agnar Berg
Govva / Foto: Agnar Berg like mye om reindrift som sine ektemenn.
gun viidát ja stuorát boazodoallogiella-pro™ektii dahje pro™eavttaide.
driftskvinnene gjorde akkurat det samme som mennene i gamle dager.
Čak ∏ii álgá Gaup Eira doavttirgrádastudentan Tromssa universitehtii.
Gaup Eira har hovedfag i samisk fra Universitetet i Tromsø.
Son áiggo™ii váldit boazodoallogiela terminologiija doavttirgráda.
Hun har arbeidet mye med problemstilinger inne språk og terminologi.
Jurdda™an ahte dát bárgu galgga™ii leat boazodoalloleksikona vuoππun.
At kunnskapen ligger hos den eldre generasjonen og at denne kunnskapen snart vil være borte om ikke noen får den skrevet ned.
Muhto jus dat galgga™ menestuvvat, de ferte oaΩΩut eanebuid fárrui.
gripe fatt i dette. To eldre reindriftsutøvere som jeg skulle snakke med døde før jeg kom så langt, sier hun.
Leksikona liv ∏∏ii mávssola™ boazodoallogiela áittardeapmái ja referánsan sidjiide geat háliidit giela oahppat.
Hun har konsentrert seg om to områder; beiteterminologi og gjeteterminologi. Selv er hun oppvokst i reindriften i Kautokeino.
Lean olu govven go lean bargan dáid bargguid, ja daid govaid sáhtá™ii bidjat leksikonii, muitala Gaup Eira.
Familien tilhører distrikt 39 Árdni / Gávvir. Gaup Eira forteller at hun er med i reindrifta fremdeles når hun har anledning.
Boazodoallogiella diehttelasat maid ovdána ja rievdá.
Det er enkelt for meg å skjønne hva de eldre mener.
Leat sánit mat leat jávkan beaivvála™ anus, ja oππa sánit leat boahtán sadjái.
Jeg ønsker jo alle nyansene om et begrep, også det mest grunnleggende, sier hun.
Oππa «skohteráigiš lea maiddái dagahan ahte olu sánit leat dán áiggi «liiggásš, go ráiddostallamiin leat goasii oalát heaitán.
Gaup Eira sier at siden hennes arbeid med reindriftsspråket skal være på samisk, har det gått med mye tid til å oversette faglitteratur om emnet fra norsk og engelsk til samisk siden det ikke finnes noen faglitteratur på samisk.
Go geargá pro™eavttain ovdal juovllaid, de áigu Inger Marie Gaup Eira sáddet sátnelisttu Sámediggái.
«Scootertidenš Prosjektet til Gaup Eira, som er støttet av Reindriftens utviklingsfond, skal være ferdig før jul i år.
Bargu lea somá
– Jeg kan også tenke
Miessemearkun odne ii leat ™at dat mii lea leama™.
Kalvmerking idag er ikke det det engang var.
Dál lea sihke mearkunáigi ja vuohki rievdan.
Nå er både tidspunkt og metode endret i forhold til før.
Soaitá buori guvlui, muhto lea oassi boazosápmela ∏∏a gelbbola™vuoπas mii jávká go oππa bargomállet váldet eambbo saji otná boazodoalus.
Kanskje er det mange fordeler med det, men en del av reindriftsutøverens kunnskaper forsvinner når nye arbeidsmetoder tas i bruk i moderne reindrift.
Nu oaivvildeaba oappá™guovttos Karen Hætta Gaup (76) ja Marit Hætta Sara (72) Ábborá™™a orohagas Oarje-Finnmárkkus.
Det mener søstrene Karen Hætta Gaup (76) og Marit Hætta Sara (72) i distrikt 34 Ábborá™™a i VestFinnmark.
Ja roahkka oaΩΩo dadjat ahte áhkut diehtiba man birra lea sáhka.
Og man kan trygt si at damene vet hva de snakker om.
Soai leaba agibeaivve bargan bohccuiguin, eabage loga ovttage jagi vasihan ahte eaba leat oassálastan miessemearkumis.
De har i hele sitt liv arbeidet med rein, de mener selv at ingen av de to har vært fraværende fra kalvmerkinga ett eneste år.
Boazodoallooππasat deaivvadii sudnuin go ábbonat ledje misiid mearkume mihcamáráigge mannán geasi.
Reindriftsnytt møtte de to da distriktet hadde kalvmerking rundt St. Hans-tider i år.
Soai ∏ohkkába gárddis ja humádeaba ovddit áiggiid birra seammás go ∏almmit vigget aivve bohccuid guvlui.
Søstrene sitter i merkegjerdet og prater løst om gamle dager samtidig som øynene hele tiden følger med på reinsdyras bevegelser.
Gáren (gurutbealde) ja Máret humadeaba áŋgirit boazodoalurievdama ovdala ∏∏as otnáΩii.
Karen (til venstre) og Marit snakker ivrig om reindriftensutvikling frem til idag.
guovttos fuobmába juoidá mii lea mearkka™an veara. Hárjánan ∏almmit ∏uvvot mielde visot; le™ dál mihtilmas miessi maid hálideaba oaidnit gean lea, bohcco guolga, hápmi, láhttenmálle, lea go rotnu vai oav ∏∏is, gieris miesit jna..
Med trenete blikk følger de med på alt; fra en kalv med noe spesielt ved seg som de gjerne vil vite hvem sitt det er, reinens hårfarge, utseende, oppførsel, er det ei simle som ikke har født eller har den mistet kalv, er kalven flink å følge simla osv..
Orro nu nannosit lundui darvánan ahte ferte buot mihttestit ja bidjat muitui.
Det virker som at alt dette er noe som naturlig hører til damene, at de må følge årvåkent med på alt for så å lagre det i minnet.
• addaba vel ieΩa nai himáhallat manne soai dien bargaba.
Begge må kremte litt og stille spørsmål ved hvorfor de gjør dette.
– Eaba han soai leat ™at mat ge miessemearkuid, lohkába.
– Vi er jo ikke lenger noen aktive utøvere, sier de to.
– Eat mii ovdal gal leat beassan miessemearkungárddis
– Nei før i tida hadde vi ikke anledning til å sitte i ro i
∏ohkkát ja gilgedit.
merkegjerdet.
Dalle lei oalle dehála™ dovdat miesi rievttes álddu maŋŋái go eallu ruohttá ja darvehit dan suohpaniin.
Den gang var det viktig å kunne observere og plassere kalv og simle riktig sammen selv om flokken sprang rundt, og deretter fange den fast med lassoen.
Ii galgan viehkat ja «stressetš, muhto liikká fertii bargat joπánit vai eallu ii dárbba™ nu guhká gárddis, lohká Máret.
Man skulle ikke løpe og stresse rundt, men likevel jobbe fort og effektivt slik at reinen slapp å være lenge inne i gjerdet, sier Marit.
Juste diet lea buorre dáinna mearkunvugiin, ahte eallu ii dárbba™ ruohttat gárddis.
Akkurat det er en fordel med denne merkemetoden, at flokken ikke trenger å springe i gjerdet.
Dál oainnat geah ∏adeaddjit ∏ohkkájit gárddis ja báhpirii ∏állet gean álddu ∏uovvu diet ja diet nummár miessi.
Nå er det gjetere som sitter i ro inne i gjerdet og skriver opp hvilke simler og kalv hører sammen.
Misiide leat nummárgilkorat heŋgejuvvon ∏eabehii ovdal go leat luitojuvvon geah ∏adanlatnjii.
Kalvene har fått en merkelapp rundt halsen med et nummer på før de er sluppet ut i et større gjerde.
Go buot miesit leat gávdnan etniid, de fas biddjojit girdnui gos miesit oΩΩot bealljemearkka.
Når alle kalvene har funnet mora, så fanges de inn i et mindre gjerde igjen og får sitt øremerke.
Leat nummárgilkorat ja báberlistu mii dalle lea vuoππun go eaiggát galgá oaΩΩut ieΩas miesi.
Da er det nummerlapp og papirliste som er grunnlag for at eieren får merke sin kalv.
Lea nu ahte jus eaiggát ii leat leama™ geah ∏adeame, de ii ™atta oaidnit makkár miessi gullá mákkárge áldui.
Hvis eieren selv ikke har deltatt i det store gjerdet, så ser ikke vedkommende hvilken kalv som tilhører hvilken simle.
Muhto liikká son beassá merkestit ieΩas miesi listtu mielde.
Men likevel får han jo merket kalven sin på grunnlag av listen med alle numrene på.
– Diekko jávket dehála™ bealit boazobarggus, sihke njoarostan ∏ehppodat, bajildovdan ja muitinhárjáneapmi.
– Med dette forsvinner en del av tradisjonell reindrift, både evnen til å kunne kaste lasso, identifisering av kalv og simle samt hukommelsestrening.
Maiddái mearkadovdan sáhttá hedjonit, go dál oallusat dárkkistit du™™e ieΩaset mearkka, oaivvilda Máret.
Også kunnskapen om forskjellige reinmerker kan bli dårligere, siden mange idag kun konsentrerer seg om sitt eget merke, mener Marit.
Oappá™guovttos leaba áibbas ovttaoaivilis ahte mearkunáigodat lea dehála™.
Søstrene er enige i at tidspunkt for når man merker er viktig.
Ii leat várra soaittáhagas ahte ovdal eai láven ná árrat mearkut.
Det er kanskje ikke tilfeldig at man før i tiden ikke merket så tidlig på sommeren ?
– Ovdal láviimet borgemánus mearkut, dalle go eallu ie™ ∏oahkkana ja miesit leat stuorábut ja gierráseappot álddu ∏uovvut.
– Før pleide vi å merke i august måned, når flokken selv begynner å samles og når kalvene er blitt større og flinkere til å følge simla.
Boazovázziin eai lean fievrrut eambbo ieΩaset juolggit, viega manne ealu vieΩΩat gárdái.
Reingjeterne hadde ikke kjøretøy, men de gikk til fots da de samlet reinflokken i gjerdet.
Diet lea nu ollu rievdan ahte lea dego liv ∏∏ii eará bargu maid mii dál bargat.
Dette er så totalt forskjellig fra idag at det virker nesten som at det er noe helt annet vi driver med nå.
Dál gal orro measta ilgat oaidnit ahte rukses miesit leat gárddis ja go jurdda™a dan vel ahte leat ma™iinnaiguin vuojehan gárdái, dadjá Gáren.
Det er nesten ubehagelig å se at småkalvene står i gjerdet og når man i tillegg vet at disse er hentet inn med maskiner er det ekstra ille å tenke på, sier Karen.
Gáren ja Máret hálideaba ahte bohccuin galgga™ii buorre dilli ja imá™tallaba lea go son die juoga mii dagaha ahte bohccot leat dán áigge geahppaseappot go ovdal.
Karen og Marit er opptatt av dyrevelferd, og spekulerer på om dette kan være en medvirkende årsak til at vekten på reinen er lavere idag enn tidligere.
– Dál ii beasa áldu vuoiŋŋastit miesáΩiin dan áiggi mii
– Nå får ikke simla ro med den lille kalven sin.
liv ∏∏ii buot deháleamos, namalassi giπasgeasi go sihke áldu ja miessi dárbba™eaba ráfi vai ahtanu™™aba.
Vårsommeren er svært viktig både for simle og kalv for å kunne vokse.
Jus mannet olu diimmut go miessi ii beasa njammat, de han álddus dievvá ruoksi ja nie muosehuvvá njamman mii ii leat buorre áldui iige miessái – hui lunddola™ goit munno ipmárdusa mielde.
Hvis det går mange timer slik at kalven ikke får die, får simla mindre melk og blir forstyrret i diingen, noe som ikke er bra for hverken kalven eller simla. Dette er helt naturlig tankegang for oss ihvertfall.
Jearaldahkii lea go son die dakkár á™™i maid nissonolbmot ipmirdit ja vuhtii váldet eambbo go dievddut, vástideaba ahte ovdala™ dievddut dat goit leat dien ipmirdan ! Nu min ságastallan jorrá nisson- ja dievdoolbmuid
På spørsmål om dette kan være noe som kvinner har en bedre forståelse for og at kvinner tar mer hensyn til dette enn menn, så svarer de at før i tiden skjønte også tos leaba visot Ábborá™™agárdebargguin fárus. Dá
leaba ruostibuola™in rátkka-gárddis gos maid logahe
– Selvfølgelig gjør en dyktig og effektiv kvinne mer nytte
bargguid birra boazodoalus.
for seg i drifta enn en mindre dyktig og lat mann gjør.
Eaba soai mieπit ahte nissonolbmos ja su barggus ii leat árvu boazodoalus.
Slik er det jo overalt ellers i samfunnet, sammenligner de to.
– Lea du ieΩat bargu mii ∏ájeha du saji boazodoalus, nu lea álohii leama™, dadjá Máret.
Man kan ikke sortere ut hva som er kvinnfolkarbeid og hva som er mannfolkarbeid, fordi reindrifta krever et velfungerende teamarbeid.
Ii oktage dievdoolmmo™ leat sudnuide goassege maide dadjan unohasaid danin go leaba nissonolbmot, go soai leaba visot bargguin oassálastan ja bures máhttán bargguska.
Du klarer deg ikke alene i reindrifta. Derfor virker det litt meningsløst å snakke om likestilling i reindrifta, fordi det uansett er samarbeid og alles innsats som er nøkkelen for å lykkes.
Vuovdnát muitaleaba vel ieΩaska isitrohkiin ja áidna vielljarohkis oΩΩon aivve fal buoremus árvosáni dan barggu ovddas maid leaba bargan boazodoalus.
Det har ihvertfall vært slik gjennom tidene at med en god samarbeidsånd har man kommet langt, fordi da går arbeidet lettere og det er morsomt å jobbe, avslutter damene.
Muitaleaba ahte mearkungárddis láveje mánát nuppi gieπas ja suohpan fas nuppis.
For noe tid tilbake fikk vi melding om at Johan K. Hætta var gått bort.
Leaba ovttas isidiiguin mánáid oahpahan njoarostit ja merket daπi mielde go ain stuorrolit ja ieΩa bero™tit oahppat.
Det var en vemodig melding, men også en melding som fremkalte gode følelser og minner om en kjernekar, en lojal medarbeider, en god og trivelig kollega, en humørfylt kamerat, og for meg personlig også en kjær fetter.
– Diehttelasat lea hágas ja doaimmala™ nissolbmos
Han skjøttet sine oppgaver på en god måte.
eanet ávki ja dadjámu™ boazodoalus go duihmes ja láikkes dievdoolbmos.
I slutten av 1960-årene ble forvaltningsansvaret for grensegjerdet overført fullt ut til reindriftsforvaltningen.
Nu han dat lea juohke sajis servodagas, buohtastahttiiba soai.
Johan K fulgte med og ble ansatt i full tid som oppsynsmann ved lappefogdkontoret i Kautokeino, med grensegjerdet som hovedfokus.
Ii ábut álgit sirret ahte duo lea nissolbmo ja duo lea dievdoolbmo bargu danin go boazodoallu gáibida aivve ovttasbarggu earáiguin.
Etter hvert ble han tillagt andre oppgaver, bl.a. som lappefogdkontorets representant i forbindelse med pramming av rein med forsvarets landgangsprammer.
It don okto sáhte bargat bálljo maidege boazobarggus.
Dette var en oppgave som Johan K både likte og mislikte.
Danin ii oro heiveme sohkabeliid dásseárvvuid birra hupmat boazodoalus, go doppe gáibiduvvo ovttasbargu buohkaid gaskkas ja ahte buohkat barget maid galget bargat jus áigot birget bohccuiguin.
Han likte oppgaven fordi det var en utfordrende og fremtidsrettet løsning for reindriftsnæringen.
Lea goit áiggiid ∏aπa ∏ájehuvvon ahte ovttasbargovuoigŋa buktá buoremus bohtosiid, go dalle manná bargu njuovΩilit ja lea maid somá bargat.
Det han mislikte var de upresise holdninger han møtte både hos reindriftsutøvere og forsvaret som bidro til menneskelige konflikter i en for begge parter utfordrende oppgave med et godt fremtids perspektiv.
mannfolk dette ! Slik kommer vi inn på likestilling mellom kvinner og menn i reindrifta.
Han måtte være megler i forhold som han egentlig syntes bare krevde forståelse og tilpasningsevne.
Disse to er ikke enige i at kvinner og kvinners arbeid ikke verdsettes i reindrifta.
Johan K gjorde en bemerkelsesverdig innsats i denne sammenheng.
– Det er din egen innsats som viser din plass i næringen, slik har det alltid vært, sier Marit.
Johan K fikk gleden av å tjenestegjøre i sin jobb til han ble pensjonist i forståelse av at han hadde gjort en god innsats.
Ingen mannfolk har noen gang kommet med usakligheter fordi de er kvinner i næringen, da de alltid har deltatt og vært dyktige i sitt arbeid.
På det personlige plan minnes vi Johan K som en humørfullt og vittig person som bidro til at det alltid var hyggelig å være sammen med han.
Med stolthet forteller de at deres nå avdøde ektefeller og eneste bror bestandig har gitt de beste karakterene til søstrene for deres innsats i den praktiske reindriften.
Dernest husker vi hans idretts- og sportsinteresse. Det antas at mange av bygdas idrettsungdom minnes han som en god inspirator og veileder.
De minnes da de pleide å gå i merkegjerdet med ungeflokk i den ene handa og lassoen i den andre.
Det var fotballen som opptok han mest, antakelig på grunn av sine dyktige sønner.
De har i fellesskap med ektefellene sine lært opp ungene etterhvert som de vokste til og ble interessert i å lære å kaste lasso og merke.
Vi takker Johan K for det han var for oss og lyser fred over hans minne idet våre tanker går til hans familie og andre venner.
MINNEORD om Johan K Hætta
Johan K. Hætta ombord på pramma, her i (lånt) styrmannsuniform.
Ole K. Sara
B-blad
Returadresse: REINDRIFTSFORVALTNINGEN Postboks 1104, 9504 Alta
Øst-Finnmark Boks 174, 9735 Karasjok Tlf. 78 46 87 00 Faks 78 46 87 01 E-post: karasjok@reindrift.no
Annonser: MediaRingen AS Postboks 1323, 9505 Alta Tlf. 78 45 70 04 Fax.
Senteret etableres og drives i samråd med Verdensforbundet for reindriftsfolk.
78 45 70 05 e-post: sarilla@mediaringen.no
Senteret skal virke som et knute
Johan Ingvald Hætta
Foto: Johan Ingvald Hætta
Oaive ∏álus
Nyvalgt leder.
Dál ovdala™ njuovademiid ii leat báljo bohccobiergu vuorkkáin.
I innledningen til en ny slaktesesong kan vi konstatere at det ikke finnes nevneverdig lager av reinkjøtt.
Dábála ∏∏at galgga™ii dát mearkka™it ahte bohcobierggus lea buorre haddi.
Dette skulle i vanlig forstand bety gode priser på reinkjøtt.
Generala™ márkanfievrredeapmi, mii maŋemus jagiid lea ∏aπahuvvon, lea buktán buriid bohtosiid.
Den generiske markedsføringen som er gjennomført de siste årene har gitt gode resultater.
Vai positiiva márkandilála™vuoπas olahiv ∏∏ii viidáset vuoittu, de berre bohccobiergoealáhus ie™ eanet searvat márkanfievrredeapmái.
For å kunne høste videre gevinster av den positive markedssituasjonen bør reinkjøttbransjen øke sin del av markedsføringen.
Maŋŋel go Norgga ja Ruoŋa boazoguohtunsoahpamu™ loahpai miessemánu 1. beaivvi dán jagi, de lea leama™ ∏avggahat riikkaid gaskka.
Etter at reinbeitekonvensjonen mellom Norge og Sverige utløp 1. mai i år, så har det vært en viss spenning mellom landene.
Mannan giπa ∏álle aviissat ahte Ruoŋa bohccot áigot márrat Norgii.
Avisene skrev i vår at det ville bli invasjon av svensk rein.
Nu gal ii geavvan.
Noen invasjon har det selvfølgelig ikke vært.
Áiggi vuollái sáhttá liikká ™addat sávatkeahtes ovdáneapmi.
Over tid kan dette imidlertid føre til en uønsket utvikling.
Bealála ∏∏at berrejit farggamusat joatkit ™iehtadallamiid ja oaΩΩut áigái oππa guohtunsoahpamu™a.
Partene bør så snart som mulig komme tilbake til forhandlinger om en ny konvensjon.
Oππa orohat 16 Nuorta-Finnmárkkus doalai vuostta™ jahke ∏oahkkima geassemánus.
Det nye distrikt 16 i Øst-Finnmark hadde sitt første årsmøte i juni.
Guhtta orohaga leat mannan oktii ja ásahan oππa orohaga mas lea oktasa™ stivra.
6 reinbeitedistrikter har med dette slått seg sammen til ett distrikt med ett styre.
Orohat lea duostilit buoridan ovttasbarggu ja ásahan ∏ielgaset siskkáldas stivrejumi.
Distriktet har tatt et modig skritt i retning av økt samarbeid og en sterkere intern styring.
Dábála ∏∏at lávejit oππa organiseremat leat váttis proseassat mas ie™guπet fámut gesset ie™guπet guvlui.
Omorganiseringer er vanligvis smertefulle prosesser hvor sterke krefter drar i forskjellige retninger.
lea háliidan dán oππa organiserema.
Det er tydelig at næringen har ønsket denne omorganiseringen.
Finnmárkku Fylkkamánni lea joπihan lávdegotti man doaibman lei gávdnat ∏ovdosa Hammerfeastta gávpoga ja boazodoalu gaskasa™ ∏uolmmaide.
Fylkesmannen i Finnmark har ledet et utvalg som hadde som mandat å finne løsning for reinbeiteproblematikken i Hammerfest by.
Navdimis besset Hammerfeastta suohkan, orohat ja Boazodoallohálddahus fargga vuollái ∏állit soahpamu™a man ulbmil lea cegget ja ortnegis doallat áiddi gávpoga birra.
Det kan se ut som om at det i nærmeste framtid vil bli undertegnet en avtale mellom Hammerfest kommune, reinbeitedistriktet og Reindriftsforvaltningen om oppføring og vedlikehold av sperregjerde rundt byen.
• iehtadallamiid olis leat áigái boahtán dilála™vuoπat maiguin berre bargat viidáseappot, muhto viidodat lea ∏ielggaduvvon.
Forhandlingene om avtalen har avdekket forhold som skal bearbeides videre, men avgrensningen er klarlagt.
Dat mearkka™a ahte boazodoallu massá muhtun deaŋala™ areálaid, muhto dan sadjái ∏ielggaduvvojit dilála™vuoπat buhtadusvuoπu hárrái.
I praksis betyr det at reindriften taper en del viktige arealer, men til gjengjeld blir det en avklart situasjon i forhold til grunnlaget for kompensasjon.
Áidehuksemat Sis-Finnmárkku dálveguohtumiin leat lassánan maŋemus jagiid.
Gjerdebygging på vinterbeitene i indre-Finnmark har tiltatt de siste årene.
Vaikko dát eanas leat gaskaboddosa™ áiddit mat ovddemustá gusket du™™e boazodollui alccesis, de lea datte dárbba™la™ ahte ealáhusas alddis lea dihtomielala™ oaidnu dákkár á™™iin.
Selv om dette i hovedsak er midlertidige gjerder som i stor utstrekning bare berører reindriften selv, er det nødvendig at næringen inntar et bevisst standpunkt til utviklingen.
Ii leat váttis oaidnit ahte áidi lea stuora ávkin soapmásiidda, muhto dadjat juohke áidi guoskkaha fas nuppe dáfus eará bero™tumiid, ja dan dihte lea áideá™™iin dárbba™la™ gulahallat eará beliiguin.
Det er ikke vanskelig å se fordelene av et sperregjerde for den enkelte, men all den tid et gjerde nesten alltid vil berøre andre interesser krever dette en prosess hvor andre involveres.
Dálvvi mielde áigu boazodoallohoavda ∏uovvolit dán.
Reindriftssjefen vil i løpet av vinteren følge opp dette.
Bearjadaga ak ∏amánu 2. beaivvi rabai Gielda- ja guovloministtar Erna Solberg almmola ∏∏at Riikkaidgaskasa™ boazodoallofága- ja diehtojuohkinguovddá™ Guovdageainnus.
Reindriftens internasjonale fag- og formidlingssenter i Kautokeino ble høytidelig åpnet av kommunal- og regionalminister Erna Solberg fredag den 2. september.
Guovddá™ galgá leat guovddá™ mii juohká ja gaskkusta dieπuid ja vásáhusaid main lea boazodollui mearkka™upmi.
Senteret skal være et knutepunkt for formidling og utveksling av kunnskap og erfaringer som har betydning for reindriften.
Boazodoallohálddahus ™addá leat lunddola™ ovttasbargoguoibmi.
Reindriftsforvaltningen vil være en naturlig samarbeidspartner.
Boazodoallohoavda illuda dán ovttasbargui ja sávva guovddáΩii lihku deaŋala™ bargguin.
Reindriftssjefen ser fram til dette samarbeidet og vil samtidig benytte anledningen til å ønske senteret til lykke med et viktig arbeid.
Johan Ingvald
Det er 26.356 høyere enn det fastsatte tallet på 64.300.
Johan Ingvald
til å vurdere grunnlaget for vedtaket, selve vedtaket og prosessen med å få ned reintallet, sier reindriftssjef Johan Ingvald Hætta.
Áigot nagodit oastit ja njuovvat
Reintallstilpasningsprogrammet skal vurderes av en uavhengig institusjon.
Dál njuovvanáigodaga álggus lea unnit bohccobiergu vuorkkás go diimmá av.
– Vi var derfor forberedt på at en større andel dyr kunne ha høyere bequerel-verdier enn i fjor da all gikk glatt under grensen.
∏∏a.
STORGT.
Bohccobierggu márkanáŋgiru™™amat ja heajut haddi lea lassánahttán jearu.
Per Adde har i en mannsalder vært en bauta å lene seg på for reindriften på Saltfjellet.
Čállán Agnar Berg
– Vi måtte virkelig kjempe for å få på
Boazodoallooππasat lea jearahallan njuovahagain movt dán av.
plass det samiske i nasjonalparksenteret forteller Per Adde.
∏∏a dilli lea.
Nok en gang måtte han og kona Kajsa ta fatt i en viktig sak for reindriften.
Njuovahagain leat gergosat oastit ja njuovvat bohccuid.
Adde stod øverst på barrikadene i kampen mot vannkraftutbyggingene på Saltfjellet.
Ollisla™ kapasitehtageavaheapmái gáibiduvvo dattege ahte johtu lea buorre.
Bildene har sterke farger og motiver der reinen og fjellets mange sider dominerer.
Danne sávvet ahte bohccobierggu márkanastin ain joatka™uvvá.
Få nevnte reindriften og det samiske som faktisk er brukerne av de områdene som er vernet.
Hattit fertejedje njiedjat
– Men årene gikk og med nye sty
– Máŋemus áigodaga leat olu njuovvan.
rer forsvant det samiske ut, sier Adde med et oppgitt lite smil.
Bohccobiergu mii
Det eneste var en lavvo.
dál lea vuorkkás lea unnán diimmá ektui.
– Jeg har nå den muligheten at jeg
Mun jáhkán maŋemus áigodaga márkanastima ja diimmá av.
kan gi bort min kunst, påpeker maleren.
∏∏a haddenjiedjama leat ággan dasa, dadjá Thor Aage Pedersen Aage Pedersen Reinslakteri:s.
Kunsten og vennene. Olof Anders Kuhmunen (t.v), Per Adde og Per Ole Oskal.
Pedersen jáhkká boazoeaiggádiid oaΩΩut vuordit veahá buoret bohccobiergohatti dán jagi.
Om Per Addes mektige bilder er det skrevet: Kunsten hans er et manifest av kjærlighet til fjellet, densamiske kulturen og reindriftsnæringen.
– Diibmá fertejedje hattit vuoliduvvot vai joπihit bierg
Per Adde (midten), sammen med sin koneKaisa Zetterquist.
gu.
kunst.
Boazoeaiggádat dáidet dál oaΩΩut veahá buoret hatti, muhto jus ™addet nu alladat go ovddit jagi, de dagahit ieΩamet ovdii ja dalle bisána johtu, lohká Pedersen.
Mye å verne om Selve senteret koster 15,7 millioner kroner og er et spleiselag mellom Nordland fylkeskommune, Saltdal kommune, Miljøverndepartementet og Statskog.
Aage Pedersen Reinslakteri lea Norgga stuorámus boazonjuovahat.
Senteret har ansvaret for å formidle kunnskap om ikke mindre enn fem nasjonalparker i Nordland fylke.
Mannan áigodaga njuvve njuovahagas veahá vuollel 29.000 bohcco.
Saltdal kommune har to av disse pluss tre verneområder og hele ni naturreservat.
Pedersen vuordá njuovvat sullii seamma olu dán áigodaga, muhto dan mearrida márkandilála™vuohta.
I statuttene til nasjonalparksentrene heter det at de skal gjenspeile fire områder; natur, friluftsliv, kultur og spesielt det samiske.
– Čak ∏amánus njuovvat nu olu go lea vejola™. Namalas
I planene er også en samisk boplass.
sii 3000 bohcco vahkkus.
Han kom også snart i kontakt med reindriften.
Maŋŋel ragada guorahallat márkandilála™vuoπa.
Historiene om Per er spektakulære på mange måter.
Muhto vuorkái gal eat hálit rádjat bierggu, lohká Pedersen.
Trangen til å leve i pakt med naturen er sterkere enn hos noe annet menneske, sies det.
Pedersen oaivvilda bohccobierggu márkanáŋgiru™™ama maid Biergo ∏uvgehuskantuvra lea joπihan, leama™ áibbas guovddáΩis bohccobiergojearu buorideamis.
Først var han dreng i reindriften, og besatt av den storslåtte naturen og folket realiserte han på 50-tallet en drøm om å bygge og bo på fjellet øverst i Junkerdalen. Og slik ble det.
Njuovvan Guovdageainnus Aage Pedersen Reinslakteri duostu bohccuid olles Finnmárkkus ja muhtun muddui Davvi-Tromssas.
Vennens bilder Besøker du senteret finnes det også en liten samling med bilder malt av Lars Johan Kuhmunen, påpeker Adde.
Thor Aage Pedersen sávvá ahte boazoeaiggádat ain garrasit njuvvet vai bohccobiergokvalitehta ii hedjon.
Lars omkom i en helikopterulykke under samling av rein på Sandhornøya sør for Bodø i 1996.
deattus ja kvalitehtas daid orohagaid gaskka mat njuvvet bohccuid guohtoneatnamiid seastima dihte, ja daid main lea beare olu boazu guohtunresurssaid ektui, dadjá son.
Reineier Per Nils Kuhmunen flyttet like godt hele salgsgammen ned til det nye senteret. Nå håper han at det skal være mulig med helårsdrift ved Nasjonalparksenteret.
Pedersen ii loga ieΩas duhtavaΩΩan dainna hattiin maid boazoeaiggádat oΩΩot bierggu ovddas.
Til sammen har den nye «gammenš kostet 800.000– 900.000 kroner. Åpningsdagen er den svært godt besøkt.
– Biergohaddi misiid ovddas gal
– Men vi får prøve oss frem.
dohkke.
Rett ved inngangen.
Miessebierggu kvalitehta lea deattu duohken.
Per Nils Kuhmunen har flyttet salgsgammen fra Lønsdal og ned til det nye nasjonalparksenter.
Rávis bohccuid ovddas fállat ie™guπet orohagaide gaskamearála™ hatti juohke kilo ovddas, ja dan hatti fállat ieΩamet dieπuid vuoπul orohaga biergokvalitehta birra, ja eará dieπuid vuoπul.
Her sammen med Birgit Labba fraHamarøy. – For ti år siden var nok skepsisen større til økt aktivitet. Senteret
Lean fuomá™an ahte dát ii leat mihkke buriid ∏ovdosiid, ja muhtun jagiid dás ovdal geah ∏∏aleimmet árvvo™tallat juohke njuovvanbohcco ja máksit dan vuoπul.
reinsdyr gående i en innhegning ved siden av, forteller Kuhmunen. Han vet at dyrene vil bli et trekkplaster. Mange har sett reinsdyr på TV men de færreste har vært nært på dyrene i virkeligheten.
Muhto dalle ™attaimet bearehaga digá™tallat boazoeaiggádiiguin, muitala Pedersen.
Men de varme somrene i Saltdal gjør at han først vil bygge en torvgamme som lufteplass for reinen.
Pedersen lohká ieΩas háliidit vuogádaga mas juohke njuovvanbohcco kvalitehta árvvo™tallojuvvo ovttaskasat, danne go dat movttiidahta™ii boazoeaiggádiid vuhtiiváldit kvalitehta beali.
Kuhmunen ser ikke mørkt på at nasjonalparksenteret nok vil føre til et økende besøk i nasjonalparkene. Sommerstid er det sjelden at grupper med fjellvandrere forstyrrer dyrene.
– Jáhkán liv ∏∏ii buorre ∏oavddus
– Faktisk er det verre hvis det
Thor Aage Pedersen Aage Pedersen Reinslakterias jáhkká bohccobiergojoπu leat buorránan maŋemusáigodaga bohccobierggu márkanáŋgiru™™amiid geaΩil.
Det er mindre reinkjøtt på lager ved inngangen av slaktesesongen enn det var i fjor høst. Markedskampanjene for reinkjøtt og lavere priser har økt etterspørselen.
reinkjøtt.
Slakteriene mener at de er klare til å ta unna rein.
Govva / Foto: Agnar Berg
Prisene måtte ned
vieΩΩat olggobeale klassifiserenbearráigeh ∏∏iid.
– Det har vært slaktet bra den siste sesongen. Reinkjøtt på
Máŋga jagi dás ovdal lávejedje Guovdageainnu njuovahagas njuovvat hirbmat stuora hivvodagaid.
lager er ubetydlig i forhold til det som lå på lager for ett år siden.
Dál lea MT.
Pedersen tror at reineierne kan vente en liten prisoppgang i år.
Njuovahat atnigoahtán ovdde™ Reinproduktera njuovvanlanjaid.
Aage Perdersen Reinslakteri er det største reinslakteriet i Norge.
MT.
uka.
Njuovahat álgá njuovvat ak ∏amánu gaskkamuttuin.
Vi ønsker ihvertfall ikke å slakte for lager, sier Pedersen.
– Mii áigut njuovvat ovdal ragada, muhto eat dieπe vel
MT Slakt begynner å slakte i midten av september.
man olu.
– Ja, vi skal slakte før brunst, men vet ikke hvor mye.
Dán áigodagas njuovvat árvvusge liikka olu go ovddit áigodaga, sullii 10.000 bohcco.
Totalt denne sesongen vil vi nok slakte like mye som sist sesong, cirka 10.000 dyr.
Mii mero™tallat njuovvat gaskkal 3000 ja 5000 bohcco ovdal juovllaid, muitala Mikkel Triumf MT. Njuovahagas.
Av dette regner vi med å slakte mellom 3000 og 5000 rein før jul, sier Mikkel Triumf i MT Slakt.
Doaibmabijut eai doaibman Varanger Vilt njuovvá bohccuid • uo™jávrris Kárá™joga gielddas, Kárá™joga ja Guovdageainnu suohkaniid ráji nalde.
Virket mot sin hensikt Varanger Vilt slakter reinen på • juo™jávri i Karasjok kommune, på grensen mot Kautokeino.
Biergu válmmastuvvo Buoπggáin Mátta-Várjjagis.
Videreforedlingen skjer på Bugøynes i Sør-Varanger kommune.
Mannan jagi njuvve fitnodagas 9700 bohcco, muhto plána lei njuovvat 12.000 bohcco.
Forrige sesongen slaktet bedriften 9700 rein. Etter planen skulle Varnger Vilt slakte 12.000 dyr sist sesong.
– Mii eat olahan 12.000 bohcco mannan áigodaga. Boa
reineierene begynte å holde igjen rein da landbruks- og
zoeaiggádat eai dáhtton vuovdit nu olu go eanandoallomimeanta áiggui ∏aπahit liigedoaibmabijuid mat galge sihkkarastit ahte Oarje-Finnmárkkus njuvvojuvvojedje 10.000 bohcco eambbo.
Márkan mearrida Neiden Rein as Várjjatvuonbaπas vieΩΩá eanas oasi njuovvanbohccuin orohat 6 Várjjatnjárggas, muhto oastá njuovvanbohccuid maiddái eará orohagain go lea dárbu. Espen metet ville gjennomføre ekstraordinære tiltak som skulle sikre at cirka 10.000 flere rein i Vest-Finnmark ble slaktet.
Doaibmabijut váikkuhedje nuppeládje go dan masa ledje oaivvilduvvon – njuvvojuvvui baicca unnit, oaivvilda Varanger Vilt beaivvála™ joπiheaddji Erling Haugan.
Jeg mener at det faktisk hadde en motsatt effekt – det ble slaktet mindre, sier daglig leder i Varanger Vilt, Erling Haugan.
Haugana bu™eahtta dán áigodahkii lea 13.000 njuovvanbohcco, ja dalle galgá bealli njuvvojuvvot ovdal juovllaid.
Haugan budsjetterer denne sesongen med 13.000 rein og da vil halvparten bli slaktet før jul.
Varanger Vilt álgá njuovvat ak ∏amánu gaskkamuttuin.
Varanger Vilt starter å slakte i midten av september.
Mus leat buorit vuordámu™at dán áigodahkii.
Jeg ser positivt på denne sesongen.
Bohccot galget leat buori vuoimmis ja márkandilli lea ∏uovgat, muitala son.
Reinen skal være i godt hold og markedssituasjonen er bra, sier han.
Dán jagi lea arvat unnit bohccobiergu vuorkkás go diibmá, vaikko maŋemus njuov-vanáigodaga njuvvojuvvui mihá eanet go ovddit jagi.
Markedet bestemmer Neiden Rein as i Varangerbotn slakter hovedsaklig rein fra distrikt 6 Varangerhalvøya, men kjøper også inn fra andre distrikter etter behov.
– Márkandilála™vuohta mearrida man olu dán áigodaga
– Markedssituasjonen styrer hvor
njuovvat.
mye vi vil slakte denne sesongen.
Dál orru ∏ájeheame ahte njuovvat sullii seamma olu go ovddit áigodaga, dadjá Hansen.
Slik det ser ut i dag blir vi nok å ende opp med samme volum som forrige sesong, sier Hansen.
Brynildsen Bergenis juohká Neiden Rein bohccobierggu ICA-rámbuvrriide.
Kjøtt fra Neiden Rein distribueres gjennom Brynildsen i Bergen til ICA-kjeden.
Hansen muitala ahte fitnodagas lea biergu vuorkkás.
Hansen sier at bedriften har kjøtt på lager.
Mis ferte leat biergu vuorkkás go leat geatnegahttán ieΩamet lágidit bohccobierggu birra jagi, muitala son.
Det er noe som vi må ha siden vi har forpliktet oss til å være leveringsdyktige hele året, sier han.
Stuora vuordámu™at dán áigodahkii Norggas lea unnán bohccobiergu vuorkkás diimmá jagi ektui.
Stensaas sier videre at det også var avgjørende for avsetningen av reinkjøtt at prisene på kjøtt ble redusert i fjor høst.
Borgemánu 1. b. diibmá lei vuorkkás 410 tonna bohccobiergu.
søkning, men den vil sannsynligvis ikke komme før senere ut i sesongen.
Borgemánu 1. b. dán jagi lei 243 tonna.
på markedsføringen. Det er helt avgjørende for omsetningen, sier Stensaas.
– Dasa lassin vuvdojuvvui maŋemus njuovvanáigodaga
– Det som blir viktig framover er å holde et jevnt trykk
5–600 tonna eambbo bohccobiergu.
vedlikeholde salget.
Dat márkanáŋgiru™™amat mat leat ∏aπahuvvon ja mat galget ∏aπahuvvot, addet munnje buriid vuordámu™aid dán njuovvanáigodahkii, lohká Arnstein Stensaas Stensaas Reinslakteri:s Rørosas.
grad ha gjort jobben med videreforedling og salg av reinkjøtt selv.
Stensaas oaivvilda maiddái ahte diimmá av.
Jeg håper nå at et nytt regelverk for hygiene vil gjøre det mulig å få i drift noen av de gamle feltslakteriene, sier Eira.
∏∏a haddenjiedjan lei mearrideaddjin bohccobierggu johtui.
Beitingen har skadevirkninger fordi det er norske vinterbeiter som ble tatt i bruk.
– Jáhkán hattiid veahá lassánit, muhto eai dáidde dál
Et større antall rein ble så ført inn i disse områdene, og deretter tatt inn gjerdet for merking av kalv.
vuos lassánit.
samme området.
Joπu hárrái lea deaŋala™ ahte hattit bissot jámma dásis, oaivvilda son.
Fjerning av gjerdet vil normalt skje for «eierensš regning.
Diibmá njuvve Stensaas Reinsdyrslakteri:s sullii 10.000 bohcco njuovahagas Rørosas.
Skader på barmark Videre har det pågått en utstrakt ulovlig barmarkskjøring i tilknytning til etablering av gjerdeanlegget og samlingen av rein.
Dasto osttii njuovahat vel sullii 4000 goruda feara gos miehtá riikka.
Statskog har foretatt registrering av skadeomfanget i en egen rapport.
– Boahtteáiggis lea deaŋala™ doalahit jámmadis márkan
– Vi mener at fra norsk side har man oppfylt plikten til å skjøtte gjerdet, avslutter Hansen.
Boazonjuovahagain leat stuora vuordámu™at dán njuovvanáigodahkii.
Reindrifta på Fosenhalvøya må kjempe om plassen med ikke mindre enn sju vindmølleparker.
Reinslakteriene ser lyst på denne slaktesesongen.
To vindmølleparker har allerede fått konsesjon.
Govva / Foto: Agnar Berg
– Det kommer nok flere prosjek
fievrredeami.
Samling ved sommerboplassen.
Dat mearrida bohccobierggu joπu, dadjá Stensaas.
Både bevegelsene og lyd vil påvirke, sier Haugen.
Márkanáŋgiru™™amat Bohccobierggu joπu ovddideami várás leat ∏aπahuvvon márkankampánjjat guokte jagi juo.
Til sammen deler de på et øvre reintall i vårflokk før kalving på 2100 dyr. Haugen tilhører den nordre gruppen.
Biergo ∏uvgehuskantuvra lea lágidan kampánjjaid.
Det har vært reindrift på Fosen fra gammelt av.
Dálá njuovvanáigodahkii lea juolluduvvon 2,2 miljovnna kruvnno guovtti márkankampánjii, okta galgá dán av.
Paulus Holtan (opprinnelig fra Fauske i Nordland) flyttet inn på Fosenhalvøya med rein på 40-tallet.
∏∏a ∏aπahuvvot ja nubbi fas juovllaid ja oππabeivviid gaskka.
Arne og Erling Holtan er andre generasjonsdrivere etter Paulus.
Even Nordahl Biergo ∏uvgehuskantuvrras lohká kampánjjaid bures ávkkuhan bohccobierggu johtui.
Terje Haugen overtok på sin side driftsenheten fra Magnar Johnsen. Selv kom Terje Haugen som innflytter fra Riast-Hylling reinbeitedistrikt.
– Roassu gal lea nohkan.
– Jeg har vondt for å tro at vindmøller og rein kan leve sam-men.
Dál fertet áimmahu™™at bier
– Det har vært få konflikter de
gojoπu.
senere årene, sier hun.
«Áimmahu™™amiinš eat ábut heaitásit, vaikko nuppe vuoro soaitá leat unnán bohccobiergu.
– Det ser det ut til at det er en praksis som nå blir fulgt opp. Rovdyrpolitikken er et annet tema som følges nøye.
Geavaheddjiide fállojuvvo nu olu eará ahte sidjiide ferte álo muittuhit man buorre buvtta bohccobiergu lea, oaivvilda Nordahl.
Distriktene har ikke vært for mye plaget de senere årene, men først på 90-tallet var det store tap til gaupe.
NBR ` joπiheaddji Askal J. Eira sávvá ahte boazosápmela ∏∏at ieΩa liv ∏∏e ollen guhkkelii bohccobierggu buvttademiin.
Både gaupe og jerv er det fortsatt, men den største plagen vi har er nok ørna som tar en stor andel kalv tidlig på året, poengterer Haugen.
– Liv ∏∏e galgan leat eanet meahccenjuovahagat, ja
Når det gjelder hyttebygging er det stikk motsatt.
liv ∏∏iimet ieΩa galgan eambbo válmmastit ja vuovdit bohccobierggu.
ne i reindriften på Fosen, forklarer Haugen.
Sáván ahte oππa ∏orgatvuoπanjuolggadusaiguin ™addá álkit oaΩΩut johtui ovdde™ meahccenjuovahagaid, lohká Eira.
Den gamle gammeplassen ligger som en fredet plett like ved de nyere hyttene. Grensefjellet Daapma med merkegjerdet ruver i sør.
cirka 10.000 rein ved slakteriet på Røros i fjor.
ute på tangen, men da svømte reinen bort, forteller han.
I tillegg kjøpte slakteriet inn omlag 4000 skrotter fra hele landet.
Noen hemmeligheter fra gamle tider har man ennå ikke helt funnet ut av.
(dreng), Frøydis Holtan, Tone Hau-gen, John Haugen, Lena Haugen.
På vei. Tommy (sønn til Tone Haugen) ogSiv Holtan (kona til
Boazosápmela™ náittusdiliin leadoallu dábála ∏∏at isida namas.
Det er han selv og familiene til Arne og Erling Holtan som er rammet.
Muhto dat ii mearkka™ ahte nisso-nolbmuin eai leat vuoigatvuoπat
Etter den siste merkingen ante man likevel uråd da de første døde kalvene ble funnet.
bohccuide.
Haugen.
Govva ii gula á™™ái.
Vaksine finnes ikke.
Illustrasjonsfoto: Berit Anne Sara Triumf
men når den tid kommer. Men det er ikke usannsynlig at det blir et aksjeselskap.
– Lean jurdda™allan daid náittusearroá™™iid birra mat leat
Utnytte reindriftskompetanse Det har vært snakk om å etablere et resssurssenter for reindriftsstjenester i mange år.
beaggán boazodoalus maŋemus áiggiid, muitala boazodoallopolitihkkár Berit Marie Eira.
Det vil være veldig viktig for oss å få dette oppdraget slik av vi vet at vi har noe i bunnen, sier Eira.
Čállán Agnar Berg
må undersøkes først.
Eira lea bajás™addan boazodoalus Guovdageainnus.
Eira er utdannet siviløkonom. Han har bakgrunn fra reindriften.
Son lea orohat 41:s Beaskkáππasis eret, ja lea náitalan orohat 35 A:ii Fávrrosordii.
Han sitter i dag i distriktsstyret for 26 Lákkonjárga. Han har jobbet både for NRL og Reindriftsforvalningen.
Son ovddasta Johttisámiid listtu Guovdageainnu suohkanstivrras.
Ressurssenteret skal gi arbeid til reineiere som har valgt å slutte i næringen.
Váddáset dilli Dán áiggis mas dál eallit dáidet eanet boazosápmela™ bárragottit earránit, go dan maid ovdal leat dahkan, dadjá Berit
Vi var ikke der for å observere skader av bjørkemåler, men på våre turer kunne vi se at skogen spesielt i nordre og vestre del av Kautokeino kommune var hardt rammet, sier forsker Eldar Gaare i Norsk institutt for naturforskning, NINA.
Náittusearráneamit leat moalkás á™™it leat váddáseabbon go muπui servodagas.
36 kuldegrader For den som kjører bil over vidda er det heller ikke vanskelig å få øye på bjørkeskog som er angrepet av bjørkemåler.
– Boazodoallu lea eallinvuohki.
Det som vil ta knekken på bjørkemåleren er kulde.
Náittusearráneami geaΩil
– I de årene det ikke er bjørkemå
soaitiba goappa™ beallela ∏∏at ™addat guoππit boazodoalu, ekonomiijja geaΩil.
lerangrep, kan vi heller ikke finne spor av bjørkemåleren, sier Nilsen.
Dat lea vahát – erenoamáΩit mánáide.
– Det er ikke gjort noen studier på
Nissonolbmui guhte lea eret eará orohagas, soaitá leat váttis beassat máhccat ieΩas orohahkii.
Men her er det mange variabler som spiller inn så en kan ikke uten forskning si at det er ubetinget bra for reinen at bjørkeskogen dør, sier Gaare.
Ja jáhkán leat váttis á™™in jus bárragoddi mas nissonolmmo™ ii gula boazodollui, earráneaba, dadjá Eira.
I et reindriftsekteskap er det i defleste tilfeller mannen som er
NBR ’ nubbinjoπiheaddji, Ellinor Guttorm Utsi, ballá náittusearránemiid boazodoalus ™addat seamma dábálaΩΩan go muπui servodagas.
tiden får meg til å stoppe opp og tenke, sier reindriftspolitiker Berit Marie Eira.
Gulleva™vuohta lea deaŋala™
Hun kommer fra distrikt 41 Beaskádas og har «giftet seg innš i distrikt 35 A Fávrrosorda.
– In áiggo goabbelii ge dadjat movt earránemiid bisseha.
Det er en uheldig situasjon – ikke minst for ungene.
Muhto jáhkán lea mávssola™ ahte nissonolbmos lea nanu gulleva™vuohta boazodollui.
Men jeg tror at dette med at kvinnen har en sterk tilknytning til reindriften kan være et viktig bidrag.
Jus dan galgat olahit, de fertet lágidit dili nu ahte nissonolbmot besset leat fárus boazodoalu doaimmain.
Skal vi få det til må vi være villige til å legge til rette for at kvinnene kan være med i driften.
Okta vejola™vuohta galgga™ii leat ahte «lonistaš su eret fásta barggus muhtun áiggiid jagis.
Det kan for eksempel gjøres ved å kjøpe henne ut av den «fasteš jobben deler av året.
Seammás galgá dili láh ∏it nu ahte mánát oΩΩot oahpahusa go leat bearra™a mielde boazobarggus, lohká Guttorm Utsi.
Samtidig må det legges til rette for at ungene kan få undervisning når de er sammen med familien på fjellet, sier Guttorm Utsi.
Oslo universitehta Professor dr. juris Kirsti Strøm Bull lea máŋga jagi bargan boazosápmela ∏∏aid riektedilála™vuoπain.
Professor dr. juris Kirsti Strøm Bull ved Universitetet i Oslo har i mange år arbeidet med reindriftssamers rettstilling.
Strøm Bull lea maiddái seniordutki Davviriikkaid Sámi Instituhtas Guovdageainnus.
Strøm Bull er også seniorforsker ved Nordisk Samisk Institutt i Kautokeino.