pere/sami_parallel huggingface dataset:
På bakgrunn av arbeidsgruppas rapport ble det utarbeidet «Veileder for fastsetting av økologisk bærekraftig reintallš utgitt i desember 2008 (LMD.
Bargojoavkku rapportta vuođul ráhkaduvvui “ Ráva go galgá mearridit ekologalaš ceavzilis boazologu ”, mii olggosaddui juovlamánus 2008 (EBD.
, 2008).
, 2008).
Det som ifølge veilederen skal inngå i vurderingen når man fastsetter et økologisk bærekraftig reintall, er angitt i tekstboks 2.
Dat mii rávvaga vuođul galgá leat mielde árvvoštallamis, go mearrida ekologalaš ceavzilis boazologu, lea čállon teakstaboksa 2.
I argumentasjonen for reintallet og styringsorganenes vurdering av reintallet skal det videre skjeles til hvordan vekt og produksjon har vært i et femårsperspektiv, og hvilken utvikling man forventer med det reintall som foreslås i utviklingen av reintallskriteriene i «positiv eller negativš retning.
Boazologu ákkastallamis ja stivrenorgánaid boazologu árvvoštallamis galgá viidásit geahččat makkár deattut ja buvttadeapmi lea leamaš 5 jagi áigodagas, ja movt vuordá ovdánit dainna boazologuin maid árvalit boazologu eavttuid mielde positiivvalaš dahje negatiivvalaš guvlui.
Etter at reintallet er fastsatt, skal utviklingen i normene følges i perioder på tre år, og årlig variasjon skal synliggjøres i distriktets årsmeldinger slik at styringsorganene kan følge med på hvordan distriktet bidrar til å opprettholde eller nå økologisk bærekraftig ressursforvaltning med det reintall som blir vedtatt.
Maŋŋil go boazolohku lea mearriduvvon, de galgá norpmaid ovdáneami čuovvut golmma jagi badjel ja jahkásaš rievddadeapmi galgá almmuhuvvot orohagaid jahkedieđáhusain. Stivrenorgánat galget sáhttit čuovvut mielde movt orohagat barget dan badjelii ahte doalahit dahje olahit ekologalaš ceavzilis resursahálddašeami, dainna boazologuin mii lea mearriduvvon.
4.3 Dagens situasjon
4.3 Dálá dilálašvuohta
For å forstå reindriftas tilpasningsvilkår trenger vi grunnleggende oversikt over reindriftas naturgeografi.
Go galgá ipmirdit boazodoalu heivehaneavttuid, de dárbbašit čielga dieđuid boazodoalu luonddugeografiijas.
Etter denne introduksjonen skal jeg presentere regionvise næringsøkonomiske data som et utgangspunkt for bærekraftanalysen.
Maŋŋil dan čielggadeami áiggun muitalit guovlluid mielde ealáhusekonomalaš dieđuid, mii galgá leat vuolggasadjin ceavzilvuođaguorahallamis.
 Arealet av de ulike årstidsbeitene.
4.3.1 Luonddugeografiija
 En redegjørelse av beitenes tilstand og de driftsmessige forholdene.  Gjennomsnittlige slaktevekter for de ulike alders- og kjønnskategorier. Levende vekter kan brukes ved behov.  Kjøttavkastning, kilo kjøtt produsert per rein i vårflokk.
Dálkkádat ja geologiija oktii leat luonddugeográfalaš vuođđun bohcco dilis eanadaga ektui ja dan maŋŋil ges boazodoalu doaibmanmálle go guoská daid jahkásaš johtalemiid gaskal áigodaga guohtoneatnamiin, earenoamážiid dálve- ja geasseorohagain.
Det vises også til at følgende normer bør oppnås ved et økologisk bærekraftig reintall:
Govus 4.3 Doaibmanmálle, boazolohku ja guohtondeaddu Fennoskandias (Pape & Löffler 2012)
Figur 4.3 Driftsmønster, reintall og beitebelegg i Fennoskandia (Pape & Löffler 2012) For å forstå den overordna logikken i driftsmønsteret i Norge er det nødvendig å se det i et allsamisk og fennoskandisk perspektiv.
Go galgá ipmirdit dan logihka Norgga doaibmanmálles, de ferte geahččat obbalaš sámi ja fennoskandialaš geahčastagas.
Hovedtrekkene og logikken i dagens driftsmønster i Fennoskandia går fram av figur 4.3.
Váldooasit ja logihkka dálá doaibmanmálles Fennoskandias boahtá ovdan govus 3.
Som figuren viser, har vi i Norge både reindrift basert på lengre sesongmessige flyttinger og relativt stasjonær helårsreindrift.
Nugo govus čájeha, de lea Norgga boazodoallu vuođđuduvvon guhkit áigodat johtalemiide ja oalle bures sajáiduvvan birrajagi guohtumiidda.
Vi kan også merke oss at reindrifta i Finnmark, i likhet med det meste av Sverige og Hedmark / Sør-Trøndelag, er helnomadisk med lengre flyttinger og kontinentale vinterbeiter.
Sáhttit maid mearkkašit ahte boazodoallu Finnmárkkus, nugo lea eanas Ruoŧas ja Hedemárkkus / Lulli-Trøndelagas maid, de lea dain guovlluin ollesáigge johttáleaddji boazodoallu, gos leat guhkit johtolagat ja kontinentála dálveguohtumat.
Det meste av helårsreindrifta i Norge er basert på relativ nærhet til havet, i områder hvor veksling mellom ulike klimasoner gir tilgang til alternative vinterbeiter, mens den sørligste reindrifta i Hedmark likner på skogsreindrifta i Sverige og Finland.
Eanas birrajagi boazodoallu Norggas lea vuođđuduvvon lagasvuhtii merrii, guovlluide gos iešguđetlágan dálkkádatguovllut molsašuvvet, go de leat iešguđetlágan dálveguohtumat.
Med tørre og kalde vintre.
Lulimus boazodoallu Hedemárkkus sulastahttá ges vuovdeboazodoalu Ruoŧas ja Suomas.
Næringsøkonomisk oversikt
Ealáhusekonomalaš oppalašgovva
Denne oversikten tar utgangspunkt i de to årlige publikasjonene fra Reindriftsforvaltningen; Ressursregnskap for reindriftsnæringen og Totalregnskap for reindriftsnæringen.
Dat oppalašgovva vuođuštuvvo dan guokte jahkásaš almmuheami Boazodoallohálddahusas; Resursarehketdoallu boazoealáhusas ja Obbalašrehketdoallu boazoealáhusas.
Figur 4.4 Reindrifta i Sør-Norge og Trøndelag (Økonomisk utvalg 2013:151).
26 Goike ja galbma dálvvit
Forfatteren takker for tillatelse fra Landbruksdirektoratet til å benytte figurer fra Ressursregnskapet og Totalregnskapet.
Govus 4.4 Boazodoallu Lulli-Norggas ja Trøndelagas (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:151)
4.3.2.1 Tamreinlagene i Sør-Norge Tamreinlagene driver reindrift i sørnorske fjellbygder.
4.3.2.1 Boazosearvvit Lulli-Norggas
«Den langt viktigaste perioden for tamreindrifta var perioden etter 1880, og i mange område, t.d. Hardangervidda, fram til midten av 1950-talet, i Setesdal så seint som til 1979 og Hol i Hallingdal til 1982 š (op. cit.:60).
«Den langt viktigaste perioden for tamreindrifta var perioden etter 1880, og i mange område, t. d. Hardangervidda, fram til midten av 1950-talet, i Setesdal så seint som til 1979 og Hol i Hallingdal til 1982 š (op. cit.:60).
Tabell 4.1 Reintall, flokkstruktur og tap.
Tabealla 4.1 Boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat.
Tamreinlagene.
Boazosearvvit.
(Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Reintall Simleandel (% Kalvetilgang (% - Tapsprosent voksne - - - Tapsprosent kalv - - - 1) kalv om høsten (etter tap), 2) av fødte kalver Tabell 4.1 viser at tamreinlagene har meget stabile reintall og høy simleprosent.
(Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Boazolohku Njiŋŋelaslohku (%) Miessešaddu (% - Vahát %-rávis bohccot - - - Vahát %-miesit - - - 1) miesit čakčat (maŋŋil vahága), 2) riegáduvvon misiin Tabealla 4.1 čájeha boazoservviin leat hui dássedis boazologut ja alla njiŋŋelaslohku.
Forutsatt at simlene er tunge nok, betyr dette at flokkstrukturen er meget produktiv.
Go eaktuda ahte njiŋŋelasat leat doarvái lossadat, de mearkkaša dat ahte eallostruktuvra lea hui buvttadeaddji.
Relativt mange simler betyr at det fødes mange kalver.
Go leat nu ollu njiŋŋelasat, de mearkkaša ahte riegádit ollu miesit.
Kalvetapene er også svært lave, og det betyr at en svært høy andel av simlene har kalv ved foten om høsten.
Miessevahágat leat maid unnán, mii mearkkaša ahte njiŋŋelasain leat ollu miesit ain čakčat.
Tabell 4.2 Slakteuttak, produktivitet og slaktevekter.
Tabealla 4.2 Njuovvanbohccot, buvttadanmunni ja njuovvandeattut.
(Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Slakteprosent Slakteuttak pr. livrein - - 17,0 17,1 16,3 18,0 Produksjon pr. livrein - - - 17,1 15,7 18,6 Gjennomsnittlig slaktevekt, kg – simle (&gt; 2 år) - - 37,7 37,0 37,0 40,0 – okse 1–2 år - - 39,5 37,0 37,0 43,4 – kalv - 23,4 24,4 24,4 26,1
(Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Njuovvanproseanta Njuovvanbohccot juohke ealihanbohcco nammii - - 17,0 17,1 16,3 18,0
Forutsatt levende vekt over 70 kg (slaktevekt 35 kg) vil samtlige simler normalt ta kalv (Lenvik 1989).
Buvttadeapmi juohke ealihanbohcco nammii - - - 17,1 15,7 18,6
Tamreinlagene er det området i Norge som klart utpeker seg med den høyeste produktiviteten.
Gaskamearálaš njuovvandeaddu, kg - njiŋŋelas (&gt;2 jagi) - - 37,7 37,0 37,0 40,0 - varis 1-2 jahkásaš - - 39,5 37,0 37,0 43,4 - miessi - 23,4 24,4 24,4 26,1 Boazosearvvit lea dan guovlu Norggas, gos buot eanemus buvttadit.
Slakteprosenten er svært høy, og slaktevektene ligger også høyt over kriteriene gjengitt i tekstboks 2.
Njuovvanproseanta lea hui allat ja njuovvandeattut leat maid ollu eambbo go eavttut mat leat bájuhuvvon teakstaboksa 2.
Vi ser videre at tapene er svært lave.
Oaidnit maid ahte vahágat leat unnán.
Figurene 4.5 og 4.6 gir en oversikt over inntektene det siste tiåret.
Govus 4.5 ja 4.6 čájehit daid sisaboađuid dan maŋemus logi jagis.
Figur 4.5 Inntektene i tamreinlagene 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:135)
Govus 4.5 Sisaboađut boazoservviin 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:135)
Figur 4.5 viser at kjøttinntektene dominerer, men at statstilskudd også utgjør en stabil og betydelig andel.
Govus 4.5 čájeha ahte biergosisaboađut leat eanemus, muhto ahte stáhtadoarjagat maid leat dássedis ja stuora oassin sisaboađuin.
Figur 4.6 Inntekter, kostnader og overskudd i tamreinlagene 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:136)
Govus 4.6 Sisaboađut, golut ja badjelbáza boazoservviin 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:136)
Figur 4.6 viser et betydelig og noe økende overskudd gjennom hele perioden.
Govus 4.6 čájeha stuora ja veahá badjelbáza lassáneami olles áigodagas.
Boksen med ” Brudd inntekter ” i denne figuren og en rekke påfølgende figurer hentet fra Totalregnskapet skyldes en henvisning til Økonomisk utvalg (2013:8-9) som forklarer at på grunn av feil i rapporteringene fra slakteriene i perioden 2006-09 er kjøttinntektene for denne perioden ikke fullt ut sammenliknbare med de påfølgende årene.
Govvosat mas lea boksa gos čuočču “ brudd innterker ” ja daid govvosat mat bohtet maŋŋil dás lea vižžon Totalregnskapet, sivva dása lea go čájehuvvo Økonomisk utvalg (2013:8-9) mii čilge ahte lei boasttuvuođat rapporteremis njuovaheaddjis áigodagas 2006-09 lea sisaboahtu biergus de ii sáhte dán áigodagas áibbas doahtastaddit daid, daid jagit das maŋŋelis.
4.3.2.2 Sør-Trøndelag / Hedmark reindriftsområde Sør-Trøndelag / Hedmark reindriftsområde omfatter tre reinbeitedistrikter innenfor det etablerte reindriftsområdet, hvorav to har et felles vinterbeitedistrikt, i regionen langs riksgrensen fra Femunden til Stjørdalen samt Trollheimen, som drives på et spesielt rettsgrunnlag, lenger vest.
Lulli-Trøndelaga / Hedemárkku boazodoalloguvlui gullet golbma boazoorohaga dán ásahuvvon boazodoalloguovllus, mas guoktásis lea oktasaš dálveorohat, guovllus lahka Femundena gitta Stjørdalii oktan Trollheimeniin, gos doaimmahuvvo ealáhus earenoamáš riektevuođuin, eambbo oarjelis.
Tabell 4.3 Personer, reintall, flokkstruktur og tap.
Tabealla 4.3 Olbmot, boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat.
Sør-Trøndelag / Hedmark.
Lulli-Trøndelaga / Hedemárku.
2014) Øvre Siidaandeler - Personer - Reintall 13600 13345 14616 13015 13429 13805 12977 Simleandel (% - Kalvetilgang (% - - Tapsprosent voksne - - - Tapsprosent kalv - - - - Tabell 4.3 viser at området har et stabilt reintall, en høy simleandel og en relativt høy kalvetilgang, men den er noe synkende over tid.
(Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Eará Siidaoasit - Olbmot - Boazolohku 13600 13345 14616 13015 13429 13805 12977 Njiŋŋelaslohku (% - Miessešaddu (% - - Vahát %-rávis bohccot - - - Vahát %-miesit - - - - Tabealla 4.3 čájeha guovllus lea dássedis boazolohku, alla njiŋŋelaslohku ja alla miessešaddu, mii lea veahá njiedjan guhkit áigge badjel.
Dette har sammenheng med at kalvetapene også øker.
Diet čatnasa dasa go miessevahágat maid lassánit.
Tapsnivået i området er klart høyere enn i tamreinlagene.
Vahátdássi guovllus lea mihá eambbo go boazoservviin.
Tabell 4.4 Slakteuttak, produktivitet og slaktevekter.
Tabealla 4.4 Njuovvanbohccot, buvttadanmunni ja njuovvandeattut.
Sør-Trøndelag / Hedmark.
Lulli-Trøndelaga / Hedemárku (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) 1991 2001 2005 2010 2013 Njuovvanproseanta Njuovvanbohccot, kg juohke eallibohcco nammii - - 15,0 12,7 11,7 13,5
(Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–
Buvttadeapmi, kg juohke eallibohcco nammii - 13,6 14,3 12,9 11,9 12,0
2014) 1991 2001 2005 2010 2013 Slakteprosent Slakteuttak, kg pr. livrein - - 15,0 12,7 11,7 13,5 Produksjon, kg pr. livrein - 13,6 14,3 12,9 11,9 12,0 Gjennomsnittlig slaktevekt, kg – simle (&gt; 2 år) - - 33,6 31,8 34,8 33,0 – okse 1–2 år - - 33,6 32,0 34,2 33,9 – kalv - 20,2 22,1 21,5 22,1 21,2 Sør-Trøndelag / Hedmark har høy produktivitet, men den er lavere enn i tamreinlagene, og den går noe ned over tid, som følge av økende kalvetap. Slakteprosenten er også høy.
Gaskamearálaš njuovvandeaddu, kg - njiŋŋelas (&gt;2 jagi) - - 33,6 31,8 34,8 33,0 - varis 1-2 jagi - - 33,6 32,0 34,2 33,9 - miessi - 20,2 22,1 21,5 22,1 21,2 Lulli-Trøndelagas / Hedemárkkus buvttadit ollu, muhto unnit go boazosearvvit dahket, ja buvttadeapmi njiedjá guhkit áigge badjel, sivas go miessevahágat lassánit.
Slaktevektene ligger dessuten høyt over kriteriene gjengitt i tekstboks 2.
Njuovvanproseanta lea maiddái allat. Njuovvandeattut leat maid ollu eambbo go teakstaboksa 2 lea bájuhuvvon.
Figurene 4.7 og 4.8 gir en oversikt over inntektene det siste tiåret.
Govus 7 ja 8 čájehit sisaboađuid dan maŋemus logi jagis.
Figur 4.7 Inntektene i Sør-Trøndelag / Hedmark 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:132).
Govus 4.7 Sisaboađut Lulli-Trøndelagas / Hedemárkkus 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:132).
Figur 4.8 Inntekter, kostnader og overskudd i Sør-Trøndelag / Hedmark 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:133)
Govus 4.8 Sisaboađut, golut ja badjelbáza Lulli-Trøndelagas / Hedemárkkus 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:133)
Figurene 4.7 og 4.8 viser at inntektene i området er høye, men at statstilskudd og erstatninger utgjør en høyere andel enn i tamreinlagene.
Govvosat 4.7 ja 4.8 čájehit ahte sisaboađut guovllus leat alladat, muhto stáhtadoarjagat ja vahátmávssut leat eambbo go boazoservviin.
Overskuddet er høyt og stabilt.
Badjelbáza lea allat ja dásset.
4.3.2.3 Nord-Trøndelag reindriftsområde Nord-Trøndelag reindriftsområde omfatter seks reinbeitedistrikter.
4.3.2.3 Davvi-Trøndelaga boazodoalloguovlu
Fire av disse ligger langs riksgrensen, mellom Stjørdalen og Nordlands grense, og strekker seg mot Trondheimsfjorden og Namsen, mens de to siste ligger mot kysten på Fosen og ytterst i Namdalen.
Davvi-Trøndelaga boazodoalloguovllus leat guhtta boazoguohtonorohaga, njealjis dain leat lahka riikaráji, gaskal Stjørdala ja Nordlándda ráji, ja manná gitta Troandinvutnii, Namsenii, ja dat guokte eará leaba lahka rittu Fosenis ja olggumusas Namdalas.
Tabell 4.5 Nord-Trøndelag.
Tabealla 4.5 Davvi-Trøndelaga.
Personer, reintall, flokkstruktur og tap (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Øvre Siidaandeler - Personer - Reintall 15900 10170 12475 13060 11976 13281 14074 Simleandel (% Kalvetilgang (% - - Tapsprosent voksne - - - Tapsprosent kalv - - - -) Mangler en del tall da oppgavene ikke er sammenliknbare Som det framgår av tabell 4.5, er området noe større enn Sør-Trøndelag / Hedmark i antall personer.
Olbmot, boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Eará Siidaoasit - Olbmot - Boazolohku 15900 10170 12475 13060 11976 13281 14074 Njiŋŋelaslohku (% Miessešaddu (% - - Vahát %-rávis bohccot - - - Vahát %-miesit - - - -) váilot muhtin ráje logut go daid ii sáhtán buohtastahttit Nugo boahtá ovdán tabealla 4.5, de lea guovlu ollu stuorit go Lulli-Trøndelaga / Hedemárku olbmuid ektui.
Flokkstrukturen er meget produktiv, men området har de to siste tiårene vært utsatt for en nokså dramatisk nedgang i kalvetilgangen som følge av økte tap.
Eallostruktuvra lea hui buvttadeaddji, muhto guovllus lea dan guokte maŋemus logi jagis miessešaddu dramáhtalaččat njiedjan, go vahágat leat sakka lassánan.
Økonomisk utvalg (2014) anfører at dette området er det området som får erstattet den største andelen av sine tap som tatt av fredet rovvilt.
Ekonomalaš lávdegoddi (2014) ovdanbuktá ahte dán guovllus ožžot eanemus buhtaduvvot dan oasi vahágiin maid boraspiret leat goddán.
Med andre ord har Nord-Trøndelag de best dokumenterte rovdyrtapene i landet.
Eará sániiguin dadjat, Davvi-Trøndelagas buoremusat duođaštit boraspirevahágiid riikkas.
Tabell 4.6 Slakteuttak, produktivitet og slaktevekter.
Tabealla 4.6 Njuovvanbohccot, buvttadanmunni ja njuovvandeattut.
Nord-Trøndelag (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014).
Davvi Trøndelaga (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014).
Slakteprosent Slakteuttak, kg pr. livrein - - 10,4 9,5 7,5 7,2 Produksjon, kg pr. livrein - 15,8 9,6 7,9 7,9 7,7 Gjennomsnittlig slaktevekt, kg – simle (&gt; 2 år) - - 32,5 31,9 33,7 32,1 – okse 1–2 år - - 30,2 30,3 31,2 29,4 – kalv 21,4 21,8 20,3 20,0 20,7 19,2 Ifølge tabell 4.6 har Nord-Trøndelag meget høye til høye slaktevekter, stort sett klart over indikatorvektene i tekstboks 2, mens slakteuttak og produksjon etter å ligget meget høyt tidligere er kommet ned på et middels nivå.
Njuovvanproseanta Njuovvanbohccot, kg juohke eallibohcco nammii - - 10,4 9,5 7,5 7,2
Dette har klar sammenheng med de økende og store tapene.
Buvttadeapmi, kg juohke eallibohcco nammii - 15,8 9,6 7,9 7,9 7,7
Nord-Trøndelag har lave kystfjell slik at store deler av området har et relativt kystprega (suboseanisk) klima som kan bety regn eller mildvær om vinteren.
Gaskamearálaš njuovvandeattu, kg - njiŋŋelas (&gt;2 jagi) - - 32,5 31,9 33,7 32,1 - varis 1-2 jagi - - 30,2 30,3 31,2 29,4 - miessi 21,4 21,8 20,3 20,0 20,7 19,2 Tabealla 4.6 mielde lea Davvi-Trøndelagas hui alla njuovvandeattut, mihá eambbo go indikáhtordeattut teakstaboksa 2, ja njuovvanbohccot ja buvttadeapmi, leat maŋŋil go leat leamaš alla dásis, njiedjan gaskageardán dássái.
Distriktene har alternative vinterbeiter i flere klimasoner slik at de normalt kan finne sikre beiter.
Dies lea čielgasit čatnasit daidda vahágiidda mat leat sakka lassanan.
Figur 4.9 Inntektene i Nord-Trøndelag 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:129).
Govus 4.9 Sisaboađut Davvi-Trøndelagas 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:129).
Av figur 4.9 går det fram at erstatninger utgjør en økende del av inntektene i Nord-Trøndelag, mens kjøttinntektene er synkende slik at erstatningene de siste fem årene har utgjort den største inntektsposten.
Govus 4.9 boahtá ovdán ahte buhtadusat leat stuora oassin sisaboađuin Davvi-Trøndelagas, seammás go biergosisaboađut leat njiedjagoahtán. Dan maŋemus viđa jagis leat buhtadusat leamaš dat stuorimus oassin sisaboahtoboastas.
Erstatningene kompenserer i betydelig grad for inntektsbortfallet ved redusert slakting.
Buhtadusat buhtadit stuora oasi sisaboađuin, mat leat unnon go leat unnit vuovdán bohccuid.
Figur 4.10 Inntekter, kostnader og overskudd i Nord-Trøndelag 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:130)
Govus 4.10 Sisaboađut, golut ja badjebáza Davvi-Trøndelagas 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:130)
Av figur 4.10 går det fram at inntektene er høye, og at området har store overskudd.
Govus 4.10 boahtá ovdán ahte sisaboađut leat alladat ja guovllus lea ollu badjebáza.
4.3.2.4 Nordland reindriftsområde Nordland reindriftsområde har 12 reinbeitedistrikter som omfatter hele fylket nord til Vestfjorden og Ofoten, se figur 4.11.
Nordlándda boazodoalloguovllus leat 12 orohaga, mat fátmmastit olles fylkka davvin gitta Vestasjieggái (Vestfjorden) ja Ofuhttii, geahča govus 11.
Figur 4.11 Nordland reindriftsområde.
Govus 4.11 Nordlándda boazodoalloguovlu.
Reinbeitedistrikter og konvensjons-områder (Statens reindriftsforvaltning 2014:upaginert vedlegg) ‘ Som kommentert i tilknytning til figur 4.3 flyttes reinen mot fjellkjeda til sommerbeiter fra begge sider (Norge og Sverige).
mielddus) Nugo kommenterejuvvon dasa mii čatnasa govus 4.3, de johtalit várreráidduid guvlui geasseorohahkan goappeš bealde ráji (Norgga ja Ruoŧa).
Historisk har den grenseoverskridende reindrifta vært meget omfattende.
Historjjálaččat lea rádjerasttildeaddji boazodoallu leamaš hui viiddis.
Siden slutten av 1800-tallet har det vært norsk utenrikspolitikk å begrense svenske reindriftssamers reindrift i Norge mest mulig, først og fremt gjennom de norsk-svenske reinbeitekonvensjonene av 1919 og 1972.
Loahpas 1800-logu rájes lea Norgga olgoriikapolitihkka leamaš ráddjet Ruoŧa boazoeaiggádiid boazodoalu Norggas eanemus lági mielde, vuosttažettiin Norgga-Ruoŧa boazoguohtonkonvenšuvnnaid bokte 1919 ja 1972.
I figur 4.11 er nåværende konvensjons-områder for svenske samers reindrift markert med skravering.
Govus 4.11 lea dála Ruoŧa sámiid konvenšuvdnaguovllut ránisin merkejuvvon.
Til tross for begrensningene gjennom hele 1900-tallet er denne reindrifta fortsatt flere ganger større i antall rein enn norske reindriftssamers helårsreindrift, se figur 4.12.
Vaikko leatge ráddjen, de lea dan boazodoalus leamaš miehtá 1900-logu ain ollu gerddiid eambbo bohccot go Norgga sápmelaččain ledje birrajagi boazodoalus, geahča govus 4.12.
Figur 4.12 Fylkesvise reintall for Nordland og Troms.
Govus 4.12 Fylkkaid mielde boazolohku Nordlánddas ja Tromssas.
Svensk rein i Nord-land angir reintallet til de samebyer som har beiterettigheter på norsk side av grensen (konvensjonsområder) (Tømmervik og Riseth 2011:17)
Ruoŧa bohccuid lohku Nordlánddas lea dat lohku čearuin main leat guođohanrievttit Norgga bealde ráji (konvenšuvdnaguovllut) (Tømmervik ja Riseth 2011:17)
I det følgende presenteres statistikken for norske samers reindrift i området.
Čuovvovaččat čájeha statistihka Norgga sápmelaččaid boazodoalu guovllus.
Nordland reinbeiteområde har tolv reinbeitedistrikter.
Nordlándda boazoguohtonguovllus leat 12 boazoguohtonorohaga.
Tabell 4.7 Nordland.
Tabealla 4.7 Nordlánda.
Personer, reintall, flokkstruktur og tap (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Øvre Siidaandeler - Personer - Reintall 8925 11580 11433 13774 15667 14318 Simleandel (% - Kalvetilgang (% - - Tapsprosent voksne - - - Tapsprosent kalv - - - - Tabell 4.7 viser at området er på samme nivå i antall siidaandeler som Nord-Trøndelag, men at området samtidig har et større antall personer.
Olbmot, boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Eará Siidaoasit - Olbmot - Boazolohku 8925 11580 11433 13774 15667 14318 Njiŋŋelaslohku (% - Miessešaddu (% - - Vahát %-Rávis bohccot - - - Vahát %-miesit - - - - Tabealla 4.7 čájeha ahte guovllus leat seamma ollu siidaoasit go Davvi-Trøndelagas, muhto guovllus leat goitge eambbo olbmot.
Reintallet er stabilt.
Boazolohku lea dásset.
Flokkstrukturen er noe mindre produktiv enn i Nord-Trøndelag, men kalvetilgangen er lav og synkende, fordi tapene er høye og tiltakende.
Eallostruktuvra ii buvttat nu ollu go Davvi-Trøndelaga, ja miessešaddu lea vuollin ja lea ain njiedjame, go leat ollu vahágat, mat ain leat lassáneame.
En del av disse består av formelt flere distrikter som drives sammen som en enhet.
Okta oassi dain leat formálalaččat máŋga orohaga, muhto mat doibmet oktan orohahkan / siidan.
Tabell 4.8 viser at slakteprosenten er synkende og relativt lav.
Tabealla 4.8 Njuovvanbohccot, buvttadanmunni ja njuovvandeattut.
Produktiviteten går nedover og er nå blitt meget lav.
Buvttadeapmi njiedjá ja lea dál hui vuollin.
Dette skyldes de høye tapene, særlig kalvetapene.
Sivvan dasa leat ollu vahágat, earenoamáš miessevahágat.
Trafikkdrepte dyr (spesielt på Nordlandsbanen) utgjør en vesentlig del av tapene.
Johtalusas vuojáhallojit ollu bohccot (earenoamážiid Nordlandsbanenis), mii lea hui stuora oassin vahágiin.
Slaktevektene er imidlertid meget høye, klart over normene i tekstboks 2.
Njuovvandeattut leat buorit, ollu eambbo go teakstaboksa 2 norpmain.
Dette samsvarer med at reinsdyrene i disse områdene utvikler mer robust kroppsstørrelse og høyere toleranse mot vanskelige vintre (Tveraa et al.
Diet vástida dasa ahte bohccuin dán guovllus šaddet stuorrát ja buorebut nákcejit goavvi dálvviid. (Tveraa et al.
2007).
2007).
Figur 4.13 Inntektene i Nordland 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:126)
Govus 4.13 Sisaboađut Nordlánddas 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:126)
Figur 4.13 viser samme mønster som i Nord-Trøndelag: reduserte kjøttinntekter og økte erstatningsutbetalinger.
Govus 4.13 čájeha seamma minstara go Davvi-Trøndelagas; biergosisaboađut leat njiedjan ja buhtadusmávssut leat lassánan.
De siste årene har erstatningene blitt vesentlig høyere enn kjøttinntektene.
Daid maŋemus jagiid leat buhtadussisaboađut arvat eambbo go biergosisaboađut.
Figur 4.14 Inntekter, kostnader og overskudd i Nordland 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:127)
Govus 4.14 Sisaboađut, golut ja badjelbáza Nordlánddas 2003-13 (Ekonomalaš
Figur 4.14 viser at området har høye og økende kostnader.
Govus 4.14 čájeha ahte guovllus leat alla olggosgolut, mat leat ain lassáneame.
Økonomisk utvalg (2014) påpeker at kostnadene ligger betydelig over kjøttinntektene.
Ekonomalaš lávdegoddi (2014) cuiggoda go golut leat arvat eambbo go biergosisaboađut.
De økte kostnadene medfører at overskuddet er nedadgående.
Go olggosgolut lassánit, de mielddisbuktá ahte badjelbáza njiedjá.
4.3.2.5 Troms reindriftsområde Troms reindriftsområde omfatter det meste av Troms nord til Lyngen samt Nordland fylke nord for Vestfjorden vestover til og med Hinnøya, se figur 4.15.
Tromssa boazodoalloguovllus lea eanas Tromssa fylka gitta Ivgui ja Nordlándda fylkkas davábealde Vestasjiekki (Vestfjorden) gitta Iinnasullui, geahča govus 4.15.
Figur 4.15 Troms reindriftsområde.
Govus 4.15 Tromssa boazodoalloguovlu.
Reinbeitedistrikter og konvensjonsområder (Statens reindriftsforvaltning 2014:upaginert vedlegg)
Boazoguohtonorohagat ja konvenšuvdnaguovllut (Stáhta boazodoallohálddahus 2014:eahpepaginerejuvvon mielddus (upaginert vedlegg)
Svenske reindriftssamers konvensjonsområder ligger i indre Troms med tyngdepunktet i Bardu og Målselv.
Ruoŧa boazosápmelaččaid konvenšuvdnaguovlu lea Sis-Tromssas, gos váldoguovlu lea Beardu ja Málatvuopmi.
Geografisk og historisk er det mange likheter mellom dette området og Nordland reinbeiteområde.
Geográfalaččat ja historjjálaččat lea guovllus máŋga seammaláganvuođa go Nordlándda boazoguohton guovllus.
Begge områdene har stort overskudd på sommerbeiteressurser og har som figur 4.12 viser, fortsatt omfattende sommerbeiting av svenske samers rein.
Goappaš guovlluin leat hui ollu geasseguohton resurssat ja nugo govus 12 čájeha, de lea dáppe ain Ruoŧa beale bohccuin geasseorohat.
Før den første norsk-svenske reinbeitekonvensjonen trådte i kraft i 1923, hadde svenske samer reindrift på de fleste øyene.
Ovdal go dat vuosttaš Norgga-Ruoŧa boazoguohtonkonvenšuvdna doaibmagođii 1923, de ledje Ruoŧa boazosápmelaččain bohccot eanas sulluin dáppe.
Troms reinbeiteområde har 14 distrikter med norske samers reindrift.
Tromssa boazoguohton guovllus leat 14 orohaga Norgga sápmelaččaid boazodoalus.
Tre distrikter er konvensjonsområde for svenske samer, og ett distrikt er ubenyttet.
Golbma orohaga leat konvenšuvdnaguovlu Ruoŧa sápmelaččaide ja okta orohat ii geavahuvvo.
Tre av distriktene har vinterbeite i Vest-Finnmark og er regnet med i statistikken for det området.
Golmma orohagas lea dálveorohat Oarje-Finnmárkkus ja leat statistihka mielde rehkenaston dan guvlui.
Tabell 4.9 Troms.
Tabealla 4.9 Tromsa.
Personer, reintall, flokkstruktur og tap (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Siidaandeler Personer Reintall Simleandel (% - Kalvetilgang (% - Tapsprosent voksne - - Tapsprosent kalv - - -
Olbmot, boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Siidaoasit Olbmot Boazolohku Njiŋŋelaslohku (% - Miessešaddu (% - Vahát %-Rávis bohccot - -
Tabell 4.9 viser at simleandelen er noe lavere enn i Nordland, mens kalvetilgangen er lav og varierende.
Vahát %-miesit - - - Tabealla 4.9 čájeha njiŋŋelaslohku lea vuollelis go Nordlánddas, seammás go miessešaddu lea vuollin ja lea dakkár mii rievddada.
Tabell 4.10 Slakteuttak, produktivitet og slaktevekter.
Tabealla 4.10 Njuovvanbohccot, buvttadanmunni ja njuovvandeattut.
Nordland (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Slakteprosent Slakteuttak, kg pr. livrein - - 2,4 4,7 3,8 3,1 Produksjon, kg pr. livrein - 5,4 0,0 6,9 3,9 2,7 Gjennomsnittlig slaktevekt, kg – simle (&gt; 2 år) - - 41,4 35,2 34,6 36,4 – okse 1–2 år - - 35,3 33,3 30,1 35,9 – kalv - 22,1 22,9 22,4 21,7 22,1 Slakteprosenten er meget lav.
Gaskamearálaš njuovvandeattut, kg - njiŋŋelas (&gt;2 jagi) - - 41,4 35,2 34,6 36,4 - varis 1-2 jagi - - 35,3 33,3 30,1 35,9 - miessi - 22,1 22,9 22,4 21,7 22,1 Njuovvanproseanta lea hui vuollin.
Ressursregnskapet forklarer dette slik: «Dette skyldes utfordrende vinterbeiteforhold og tap til rovdyrš (Statens reindriftsforvaltning 2014:28).
Resursarehketdoallu čilge dan dáinna lágiin: «Diesa lea hástaleaddji dálveorohagaid dilálašvuođat sivvan ja go leat ollu boraspirevahágatš (Stáhta
Produksjonen er lav og variabel, men de gjennomsnittlige slaktevektene er høye.
Oassi dain leat formálalaččat máŋga orohaga, muhto mat doibmet ovttas.
Figur 4.16 Inntektene i Troms 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:123)
Govus 4.16 Sisaboađut Tromssas 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:123)
I figur 4.16 legger vi merke til at erstatningsinntektene er gjennomgående klart høyere enn kjøttinntektene, men ganske variable.
Govus 4.16 mearkkašit ahte buhtadussisaboađut leat arvat eambbo go biergosisaboađut, ja leat oalle rievddadeaddji.
Figur 4.17 Inntekter, kostnader og overskudd i Troms 2003–2013 (Økonomiskutvalg 2013:124)
Govus 4.17 Sisaboađut, golut ja badjelbáza Tromssas 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:124)
Av figur 4.16 og 4.17 ser vi at i likhet med Nordland er kostnadene i Troms betydelig høyere enn kjøttinntektene.
Govus 4.16 ja 4.17 oaidnit nugo Nordlánddas ge, de leat golut Tromssas arvat eambbo biergosisaboađut.
4.3.2.6 Vest-Finnmark reindriftsområde På grunn av størrelsen og omfanget har man etter hvert begynt å dele inn Finnmarks-områdene i underområder.
Sturrodaga ja viidodaga dihte leat dađistaga álgán Finnmárkku guovlluid juohkit unnit osiide.
Slik inndeling er imidlertid bare brukt for de siste årene slik at eldre statistikk er mindre utfyllende.
Dakkár juohkin lea dušše geavahuvvon daid maŋemus jagiid, nu ahte boarrásiid statistihkat eai čilge nu bures.
Figur 4.18 Oversikt over delområder i Finnmark (Økonomisk utvalg 2013:151)
Govus 4.18 Govva Finnmárkku oasseguovlluin (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:151)
Figur 4.18 viser at underområdene hver for seg er betydelig større enn hvert av områdene lenger sør.
Govus 4.18 čájeha ahte dat unnit oasit sierra leat mihá stuoribut go juohke ovttaskas guovlu lullelis.
Vest-Finnmark reinbeiteområde har 25 sommerbeitedistrikter, som er fordelt på tre soner, med henholdsvis 7 (Øst), 12 (Midtre) og 6 (Vestre) distrikter.
Oarje-Finnmárkku boazoguohtonguovllus leat 25 geasseorohaga, mat leat juhkkojuvvon golmma guvlui, 7 (Nuorta-), 12 (Guovda-) ja 6 (Oarje-) johtolagat.
Hver av sonene har ett vår / høst- og vinterbeitedistrikt.
Juohke johtolagas lea oktasaš giđđa- / čakča- ja dálveorohagat.
Figur 4.19 viser reintallsutviklinga for hver av de tre sonene i Vest-Finnmark.
Govus 4.19 čájeha movt guđege johtolagas lea boazolohku ovdánan Oarje-Finnmárkkus.
Figur 4.19 Reintall.
Govus 4.19 Boazolohku.
Soner i Vest-Finnmark
Johtolagat Oarje-Finnmárkkus
Figur 4.19 viser at reintallsutviklinga er omtrent den samme for alle tre soner.
Govus 4.19 čájeha ahte boazolohku lea leamaš sullii seamma dásis buot johtolagain.
Figur 4.20 viser en annen inndeling.
Govus 4.20 čájeha eará juohkáseami.
De ti indre distriktene er de sommerbeitedistriktene som ligger i direkte kontakt med høstbeiteområdene, og som derfor har mulighet til å foreta en tidlig innflytting fordi de er først i flyttekøen.
Dat 10 siskkimus orohaga, leat dat orohagat mat leat lagamus čakčaorohagaid, ja danne lea sis vejolašvuohta áigá johtit dohko, go leat vuosttažiin
Rapportene fra administrasjonen bekrefter også hvordan en del siidaer har benyttet seg av denne posisjonen (Riseth 2000, 2009).
Hálddahus raporttat duođaštit maid movt muhtin siiddat leat atnán ávkki dan sajádagas. (Riseth 2000, 2009).
De 15 ytre distriktene ligger på øyer eller ytterst på halvøyer og er dermed sist i samme kø.
Dat 15 olggut orohagat, johtet sulluide ja njárggaide ja leat danne maŋemusas ráiddus.
Figur 4.20 Reintall indre og ytre distrikter i Vest-Finnmark (Egen sammenstilling basert på ressursregnskapsdata)
Govus 4.20 Boazolohku siskkit ja olggut orohagain Oarje-Finnmárkkus (Iežan čoahkkáigeassu resursarehketdoalu dieđuid vuođul)
Figur 4.20 viser at de ytre distriktene er taperne i den interne konkurransen i reindrifta i Vest-Finnmark.
Govus 4.20 čájeha ahte dat olggut orohagat leat vuoittahallit dan siskkáldas gilvvus Oarje-Finnmárkku boazodoalus.
Som vi ser av figuren, var forskjellen på de to gruppene vel 5000 rein i 1948, men i løpet av 65 år er reintallet godt og vel fordoblet for de ytre distriktene, men uten store svingninger, mens det er nesten firedoblet for de indre.
Nugo oaidnit govvosis, de lea dan guovtti joavkkus erohus 5000 bohcco 1948. 65 jagis lea boazolohku bures beliin lassánan dain olggut orohagain, muhto ii leat rievddadan nu ollu, ja dain siskkit orohagain ges lea boazolohku njealjegeardániid lassánan.
Det er også disse distriktene som gir opphav til den dramatiske variasjonen i reintallet i Vest-Finnmark.
Leatge maid dát orohagat mat leat álggahan dan dramáhtalaš variašuvnna Oarje-Finnmárkku boazologus.
Hvordan dette artet seg i terrenget, går fram av figur 4.21.
Movt dat lea dáhpáhuvvan eanadaga ektui boahtá ovdan govus 4.21.
Ytre distrikter
Sállan, Fála, Gearretnjárga, Fiettar, Oarje-Sievju, Nuorta-Sievju, Stierdná, Cuokcavuotna, Seakkesnjárga
Indre distrikter
ja Silda, Silvvetnjárga, Ráidna, Ittunjárga, Ivgoláhku, Skárfvaggi ja Árdni / Gávvir.
Figur 4.21 Gradvis overbeiting av vår / høst- og vinterbeitene i Kautokeino og Karasjok (Riseth og Vatn 2009:99 etter Johansen og Karlsen 2002)
Govus 4.21 Dađistaga guorban giđđa- / čakča- ja dálveorohagat Guovdageainnus ja Kárášjogas (Riseth ja Vatn 2009:99 maŋŋil Johansen ja Karlsen 2002)
Figuren viser at overbeitinga starta i nordvest på deler av vår- og høstbeitene og fortsatte innover vinterbeitene.
«Sámi boazodoallu billista biologalaš máŋggabealátvuođa Finnmárkku duoddaris.
Mønsteret var det samme i Karasjok, men startet seinere.
Váttisvuohta lea ealuid sturrodat.
Problemet er størrelsen på reinsdyrflokkene. Vinterbeiteområdene i hele indre Finnmark er omtrent ødelagt.
Dálveguohtoneatnamat miehtá Sis-Finnmárkku leat measta oalát billohuvvan.
Den eneste muligheten for å redde Finnmarksvidda er å stoppe reindriften i femti til hundre år.
Áidna vuohki gáhttet Finnmárkku duoddara lea bissehit boazodoalu viđalot gitta čuođi jahkái.
Men det er nok ikke politisk mulig.
Muhto dat ii dáidde politihkalaččat vejolaš.
Dette ble også brukt i odelstingsdebatten om reindriftsloven 31. mai 2007.
š Diet namuhuvvui Odeldiggedigaštallamis boazodoallolága birra miessemánu 31. beaivvi 2007.
En taler fra Fremskrittspartiet tok opp spørsmålet om staten er tøff nok til å ta i bruk de virkemidler som loven gir adgang til for å redusere reintallet til utsagnet over, med referanse til at dette ble sagt av «en av landets fremste eksperterš.
Ovddádusbellodaga politihkar jearai sárdnestuolus leago stáhta doarvái garas váldit atnui daid váikkuhangaskaomiid, masa láhka addá vejolašvuođa, go galgá unnidit boazologu.
Undersøkelser viser altså noe helt annet.
Dan son jearai cealkámuša ektui (dás badjelis) maid “ muhtin riikka čeahpimus ekspearta ” lea dadjan ”, vaikko guorahallamat čájehedje áibbas eará.
Men som artikkelforfatterne også peker på, regner man ikke med at denne forbedringen er varig, og senere studier har også bekreftet at samtidig som reintallet har økt på nytt, har også lavbeitene igjen blitt redusert (Hans Tømmervik, pers. med.).
Nugo eará artihkalčállit maid leat čujuhan, de ii rehkenasto dát buorráneapmi bistevažžan, ja dutkamat maŋŋil leat maid duođaštan ahte seammás go boazolohku lea lassánan fas ođđasit, de leat maid jeageleatnamat guorban (Hans Tømmervik, pers. med.).
Disse studiene er imidlertid foreløpig ikke publisert.
Diet dutkamat eai leat vuos almmuhuvvon.
Jeg skal komme tilbake til andre sider ved dette utviklingsmønsteret under oppsummeringen for hele Finnmark seinere, men først skal jeg presentere næringsstatistikken.
Áiggun maŋŋil válddáhallat eará osiid dan ovdánanminstaris go čoahkkáigeasán olles Finnmárkku maŋŋil, muhto álggos áiggun ovdanbuktit ealáhusstatistihka.
Tabell 4.11 Vest-Finnmark.
Tabealla 4.11 Oarje-Finnmárku.
Personer, reintall, flokkstruktur og tap (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Øvre Siidaandeler - Personer - Reintall 78150 71333 91178 57318 90983 97013 105092 Flokkstruktur – simleprosent Østre sone - - - - - Midtre sone - - - - - Vestre sone - - - - - Vest-Finnmark - - Kalvetilgang (% Østre sone - - - - - Midtre sone - - - - - Vestre sone - - - - - Vest-Finnmark - - Tapsprosent voksne Østre sone - - - - - Midtre sone - - - - - Vestre sone - - - - - Vest-Finnmark - - - Tapsprosent kalv Østre sone - - - - - Midtre sone - - - - - Vestre sone - - - - - Vest-Finnmark - - -
Olbmot, boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat. (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Eará Siidaoasit - Olbmot - Boazolohku 78150 71333 91178 57318 90983 97013 105092 Eallostruktuvra- njiŋŋelasproseanta Nuortajohtolat - - - - - Guovdajohtolat - - - - - Oarjjabealli - - - - - Oarje-Finnmárku - - Miessešaddu (% Nuortajohtolat - - - - - Guovdajohtolat - - - - - Oarjjabealli - - - - - Oarje-Finnmárku - - Vahát %-rávis bohccot Nuortajohtolat - - - - - Guovdajohtolat - - - - - Oarjjabealli - - - - - Oarje-Finnmárku - - - Vahát %-miesit Nuortajohtolat - - - - - Guovdajohtolat - - - - - Oarjjabealli - - - - - Vest-Finnmark - - -
Tabell 4.11 viser at Vest-Finnmark etter hvert har fått en høy simleprosent, men at kalvetilgangen i store trekk har variert i samsvar med svingningene i reintallet og nå er meget dårlig.
Tabealla 4.11 čájeha ahte Oarje-Finnmárkkus lea njiŋŋelasproseanta dađistaga lassánan, muhto miessešaddu lea ollu rievddadan, seamma ládje go boazolohku lea dahkan ja lea dál hui heittot.
Tabell 4.12 Slakteuttak, produktivitet og slaktevekter.
Tabealla 4.12 Njuovvanbohccot, buvttadanmunni ja njuovvandeattut.
Vest-Finnmark (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Slakteprosent Østre sone - - - - Midtre sone - - - - Vestre sone - - - - Vest-Finnmark Slakteuttak, kg pr. livrein Østre sone - - - - 7,2 4,4 Midtre sone - - - - 6,6 5,3 Vestre sone - - - - 7,1 3,9 Vest-Finnmark - - 4,2 8,0 6,9 4,6 Produksjon, kg pr. livrein Østre sone - - - - 7,7 3,2 Midtre sone - - - - 6,9 5,1 Vestre sone - - - - 7,4 4,3 Vest-Finnmark - 6,7 1,2 8,0 7,3 4,2 Gjennomsnittlig slaktevekt, kg – simle (&gt;2 år) Østre sone - - - - 28,3 27,4 Midtre sone - - - - 26,2 24,1 Vestre sone - - - - 27,6 26,5 Vest-Finnmark - 29,1 25,8 27,0 25,6 – okse 1–2 år (varit) Østre sone - - - - 26,0 22,7 Midtre sone - - - - 23,6 23,3 Vestre sone - - - - 25,5 22,7 Vest-Finnmark - 24,7 25,0 24,7 22,9 – kalv Østre sone - - - - 18,1 17,1 Midtre sone - - - - 16,8 15,7 Vestre sone - - - - 16,9 16,5 Vest-Finnmark - 17,8 17,7 16,5 17,3 16,3 Tabell 4.12 viser at selv om slakteprosenten varierer, er den gjennomgående lav, og at produksjonen har gått nedover de siste årene likevel er lavere enn produksjonen.
Oarje-Finnmárku (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Njuovvanproseanta Nuortajohtolat - - - - Guovdajohtolat - - - - Oarjjabealli - - - - Oarje-Finnmárku Njuovvanbohccot, kg juohke ealli bohcco nammii Nuortajohtolat - - - - 7,2 4,4 Guovdajohtolat - - - - 6,6 5,3 Oarjjabealli - - - - 7,1 3,9 Oarje-Finnmárku - - 4,2 8,0 6,9 4,6 Buvttadeapmi, kg juohke ealli bohcco nammii Nuortajohtolat - - - - 7,7 3,2 Guovdajohtolat - - - - 6,9 5,1 Oarjjabealli - - - - 7,4 4,3 Oarje-Finnmárku - 6,7 1,2 8,0 7,3 4,2 Gaskamearálaš njuovvandeattut, kg - njiŋŋelas (&gt;2 jagi) Nuortajohtolat - - - - 28,3 27,4 Guovdajohtolat - - - - 26,2 24,1 Oarjjabealli - - - - 27,6 26,5 Oarje-Finnmárku - 29,1 25,8 27,0 25,6 - varis 1-2 jagi (varit) Nuortajohtolat - - - - 26,0 22,7 Guovdajohtolat - - - - 23,6 23,3 Oarjjabealli - - - - 25,5 22,7 Oarje-Finnmárku - 24,7 25,0 24,7 22,9 - miessi Nuortajohtolat - - - - 18,1 17,1 Guovdajohtolat - - - - 16,8 15,7 Oarjjabealli - - - - 16,9 16,5 Oarje-Finnmárku - 17,8 17,7 16,5 17,3 16,3 Tabealla 4.12 čájeha vaikko njuovvanproseanta rievddada ja lea hui vuollin, ja buvttadeapmi maid lea njiedjan maŋemus jagiid, de lea goitge dat vuollelis go buvttadeapmi.
Dette har sammenheng med sterkt økende beitebelegg.
Diet čatnasa dasa go eatnamat leat vel eambbo guorban daid maŋemus jagiid.
Dette bekreftes av slaktevektene, som også går nedover og (med ett lite unntak) er klart under normtallene og lavere enn i alle områder sør for Finnmark.
Dan duođaštit njuovvandeattut (veaháš gal spiehkasta) mat leat arvat vuollelis go norbmalogut ja maid vuollelis go buot guovllut lulábealde Finnmárkku.
Figur 4.22 Inntektene i Vest-Finnmark 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:120)
Govus 4.22 Sisaboađut Oarje-Finnmárkkus 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:120)
Figur 4.22 viser at inntektene er relativt ustabile og har gått en del ned over tid.
Govus 4.22 čájeha sisaboađut eai leat dássedat veaháge ja leat maid njiedjan áiggi mielde.
Statstilskuddene har gått nedover i perioden på grunn av skjerpa krav til å oppnå tilskudd.
Stáhtadoarjagat leat maid njiedjan dan áigodagas, sivas go leat eambbo gáibádusat šaddan jus galgá olahit doarjaga.
Figur 4.23 Inntekter, kostnader og overskudd i Vest-Finnmark 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:121)
Govus 4.23 Sisaboađut, golut ja badjebáza Oarje-Finnmárkkus 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:121)
Figur 4.23 viser at overskuddet er lite og synker over tid.
Govus 4.23 čájeha ahte badjelbáza lea unnán ja njiedjá áiggi mielde.
Av figur 4. 21 og 4.22 ser vi at kostnadene er høyere enn kjøttinntektene.
Govus 4.21 ja 4.22 oaidnit ahte golut leat eambbo go biergosisaboađut.
4.3.2.7 Øst- Finnmark reindriftsområde I tabell 4.13 er Øst-Finnmark delt i tre slik at Karasjok deles i to soner av Porsangerfjorden, se også figur 4.18.
Tabealla 4.13 lea Nuorta-Finnmárku juhkkon golmma oassái, nu ahte Kárášjohka juohkása guovtti oassái Porsáŋgguvuonas, geahča maiddái govus 4.18.
Tabell 4.13 Øst-Finnmark.
Tabealla 4.13 Nuorta-Finnmárku.
Personer, reintall, flokkstruktur og tap (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Siidaandeler Personer Reintall Flokkstruktur-simleprosent Polmak / Varanger - - Karasjok østre sone - - Karasjok vestre sone - - Øst-Finnmark Kalvetilgang (% Polmak / Varanger - - Karasjok østre sone - - Karasjok vestre sone - - Øst-Finnmark.
Olbmot, boazolohku, eallostruktuvra ja vahágat (Boazodoallohálddahus 1981-1991, Boazodoallohálddahus 2001-2014) Siidaoasit Olbmot Boazolohku Eallostruktuvra- njiŋŋelasproseanta Buolbmát / Várjjat - - Kárášjoga nuortajohtolat - -
Tapsprosent voksne Polmak / Varanger - - Karasjok østre sone - - Karasjok vestre sone - - Øst-Finnmark Tapsprosent kalv Polmak / Varanger - - - Karasjok østre sone - - - Karasjok vestre sone - - - Øst-Finnmark - - Polmak / Varanger skiller seg ut med en svært produktiv flokkstruktur, bra kalvetilgang og begrensa tap.
Kárášjoga oarjjabealli - - Nuorta-Finnmárku. Vahát %-rávis bohccot Buolbmát / Várjjat - - Kárášjoga nuortajohtolat - -
Karasjok har også relativt høy simleprosent, men som for Kautokeino ser vi også her at tap og kalvetilgang varierer med reintallet. Tallene for de siste årene er meget svake.
Kárášjogas lea alla njiŋŋelasproseanta, muhto oaidnit dáppe lea maid nugo Guovdageainnus, ahte vahágat ja miessešaddu rievddadit boazologu ektui, ja daid maŋemus jagiid leat leamaš vuollegis logut.
Tabell 4.14 Slakteuttak, produktivitet og slaktevekter.
Tabealla 4.14 Njuovvanproseanta, buvttadanmunni ja njuovvandeattut Nuorta-Finnmárku (Boazodoallohálddahus 1981-91, Boazodoallohálddahus 2001-14) Njuovvanproseanta Buolbmát / Várjjat - - Kárášjoga nuortajohtolat - -
Øst-Finnmark (Reindriftsadministrasjonen 1981–1991, Reindriftsforvaltningen 2001–2014) Slakteprosent Polmak / Varanger - - Karasjok østre sone - - Karasjok vestre sone - - Øst-Finnmark Slakteuttak, kg pr. livrein Polmak / Varanger - - 8,4 12,1 10,6 13,1 Karasjok østre sone - - 3,7 7,6 7,5 5,9 Karasjok vestre sone - - 5,5 4,5 Øst-Finnmark - 5,5 9,1 7,7 7,7 Produksjon, kg pr. livrein Polmak / Varanger - - 7,2 12,4 9,3 8,8 Karasjok østre sone - - 2,8 9,7 7,2 -0,3 Karasjok vestre sone - - 5,2 4,5 Øst-Finnmark - 9,8 4,5 9,1 7,1 4,4 Gjennomsnittlig slaktevekt, kg – simle (&gt;2 år) Polmak / Varanger - - 31,2 29,8 30,5 28,3 Karasjok østre sone - - 30,5 27,2 29,0 29,8 Karasjok vestre sone - - 25,8 26,2 Øst-Finnmark - - 31,2 28,0 28,1 28,1 – okse 1–2 år (varit) Polmak / Varanger - - 28,2 32,1 30,9 26,2 Karasjok østre sone - - 27,7 29,5 27,3 26,1 Karasjok vestre sone - - 25,4 23,5 Øst-Finnmark - - 28,2 30,0 26,9 25,1 - kalv Polmak / Varanger - - 18,9 19,4 19,6 17,8 Karasjok østre sone - - 17,8 18,4 17,6 16,9 Karasjok vestre sone - - 16,3 15,7 Øst-Finnmark - 18,0 18,9 19,0 18,4 17,4 I tabell 4.14 skiller Polmak / Varanger seg ut med meget høyt slakteuttak og høyt slakteuttak pr. livrein og en produksjon og slaktevekter i samsvar med normene.
Kárášjoga oarjjabealli - - 5,2 4,5 Nuorta-Finnmárku - 9,8 4,5 9,1 7,1 4,4 Gaskamearálaš njuovvandeattut, kg njiŋŋelas (&gt;2 jagi) Buolbmát / Várjjat - - 31,2 29,8 30,5 28,3 Kárášjoga nuortajohtolat - - 30,5 27,2 29,0 29,8
Karasjok har lave slakteprosenter og en produksjon som varierer med reintallet.
Kárášjogas lea vuollegis njuovvanproseanta ja lea buvttadeapmi mii rievddada boazologu ektui.
Vi skal merke oss at tallene var brukbare i 2005, etter flere år med et mer begrensa reintall.
Galgat mearkkašit ahte logut ledje dohkkehahtti 2005, maŋŋil go máŋga jagi lei ráddjejuvvon boazolohku.
Slaktevektene er også i stor grad under normene.
Njuovvandeattut leat maid eanas vuollelis norpmaid vuolábealde.
De to neste figurene presenterer økonomien for Karasjok.
Guokte boahtte govvosa čájeha Kárášjoga ekonomiija.
Figur 4.25 Inntektene i Karasjok 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:117)
Govus 4.25 Sisaboađut Kárášjogas 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:117)
Kjøttinntektene i Karasjok har vært varierende og er også redusert på grunn av lavere slaktevekter.
Biergosisaboađut leat Kárášjogas rievddadan ja leat maid njiedjan go njuovvandeattuid leat hedjonan.
Dette fører til reduserte statstilskudd.
Dat maid mielddisbuktá unnit stáhtadoarjagiid.
Figur 4.26 Inntekter, kostnader og overskudd i Karasjok 2003-2013 (Økonomisk utvalg 2013:118)
Govus 4.26 Sisaboađut, golut ja badjelbáza Kárášjogas 2003-13 (Ekonomalaš
Kombinasjonen av reduserte inntekter og gradvis økende kostnader fører til redusert overskudd.
Go sisaboađut unnot ja golut dađistaga lassánit, de mielddisbuktá dat unnit badjelbáhcaga.
De to neste figurene presenterer økonomien for Varanger / Polmak.
Dat guokte boahtte govvosa čájehit Várjjaga / Buolbmága ekonomiija.
Figur 4.27 Inntektene i Polmak / Varanger 2003–2013 (Økonomisk utvalg 2013:114)
Govus 4.27 Sisaboađut Buolbmágis / Várjjagis 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi
Figur 4.27 viser nokså jevnt stigende kjøttinntekter for Polmak / Varanger.
Govus 4.27 čájeha ahte biergosisaboađut leat oalle dássedit lassánan Buolbmágis / Várjjagis.
Figur 4.28 Inntekter, kostnader og overskudd i Polmak / Varanger 2003– (Økonomisk utvalg 2013:115)
Govus 4.28 Sisaboađut, golut ja badjelbáza Buolbmágis / Várjjagis 2003-13 (Ekonomalaš lávdegoddi 2013:115)
En sammenlikning av figur 4.27 og figur 4.28 viser at Varanger / Polmak har en mye bedre økonomi enn de andre områdene i Finnmark.
Go buohtastahttá govus 4.27 ja 4.28, de čájeha ahte Buolbmágis / Várjjagis leat mihá buoret ekonomiija go eará guovlluin Finnmárkkus.
4.3.2.8 Oppsummering Finnmark Finnmark har som nevnt de klart beste naturgitte vilkårene for reindrift innenfor Norges grenser.
4.3.2.8 Čoahkkáigeassu Finnmárkkus
Vi ser at selv om reintallene i Polmak / Varanger har variert betydelig, er svingningene mye mer dramatiske i både Karasjok og Kautokeino.
Oaidnit ahte vaikko boazologut Buolbmágis / Várjjagis lea rievddadan ollu, de lea Guovdageainnus ja Kárášjogas eambbo dramáhtalaččat rievddadan.
For begge ble reintallet fordoblet i løpet av en 25-årsperiode og nådde historiske toppnivåer omkring 1990.
Goappaš guovlluin lassánii boazolohku beliin 25 jagi áigodagas ja bođii historjjálaččat eanemus dássái birrasiid 1990.