pere/sami_parallel huggingface dataset:
Vaikko boaπus lea oalle seamma 2002:s go 2001:s, de leat almmotge ollisla™ rehketdoalus stuora rievdamat soames poasttain dien guovtti jagi gaskka.
Selv om resultatene er tilnærmet uendret fra 2001 til 2002, er det til dels store endringer i enkelte av totalregnskapets hovedposter mellom de to årene.
Oktiibuot atná Ekonomala™ lávdegoddi 2002 bohtosa ∏ájehit sakka vuohkkaset ekonomala™ dilála™vuoπa go jagis 2001.
Samlet sett vurderer Økonomisk utvalg det slik at resultatene for 2002 gjengir en vesentlig sunnere økonomisk situasjon enn i 2001.
Dat boahtá das go márkansisaboaπut leat lassánan, ja stáhtadoarjagat fas unnon.
Dette har sammenheng med at de markedsbaserte inntektene har økt, mens det samlede omfanget av statlige tilskudd er klart lavere.
Biergodienas lea maid stuorát go stáhtadoarjja, ja dat lei nuppeládje 2001:s. ja 2000:s.
Kjøttinntekten ligger også over statstilskuddet, noe det ikke var i 2001 og 2000.
Maŋemus logi jagi ekonomala™ ovdáneapmi Dás árvvo™tallojuvvo boazoealáhusa ekonomala™ ovdáneapmi maŋemus logi jagi (1993–2002).
Økonomisk utvikling i det siste tiåret Her vurderes hovedtrekkene i den økonomiske utviklingen i reindriftsnæringen i løpet av den siste tiårsperioden (1993–2002).
Árvvo™tallama vuoππun lea Govus 1.
Figur 1 danner grunnlaget for vurderingene.
Fuomá™uhttit ahte govvosis maiddái leat mielde Ekonomala™ lávdegotti bu™eahttalogut jahkái 2003.
Det gjøres oppmerksom på at figuren også viser Økonomisk utvalgs budsjettall for 2003.
Logut mat leat govvosa duogáΩin, leat rehkenastojuvvon fásta haddin konsumhaddeindeavssa vuoπul, vai loguid sáhttá buohtastahttit.
Tallmaterialet som ligger til grunn for figuren er omregnet til faste priser ved hjelp av konsumprisindeksen, slik at de er sammenlignbare.
Golut - Kostnader
Mill. kr
Stáhtadoarjja - Statstilskudd
Biergodienas - Kjøttinntekter
Govus 1.
Figur 1.
Boazoealáhusa ollisla™ rehketdoalu váldopoasttaid sturrodaga rievddadeapmi 1993–2003* (*2003 bu™eahttalogut).
Utvikling i størrelsen på en del hovedposter i reindriftens totalregnskap i perioden 1993–2003* (* budsjettall for 2003).
(2002-kruvdnoárvvu mielde)
(Faste 2002-kroner)
Ωettiin dan dihte go doaluin ledje nu stuora golut dien jagi.
Biergodienas aivve njiedjá áigodagas 1993–2000.
Oktasa™golut ledje buot alimusat jagis 1995, dan dihte go dalle huksejuvvojedje guoπohanáiddit Oarje-Finnmárkkus.
Váttis márkandiliid ja njuovahagaid dievvan biergovuorkkáid geaΩil 2003 áv ∏∏a vurdojuvvo ahte biergodienas fas unnu 2003:s jagi 2002 ektui. Golut leat dán áigodagas smávvat lassánan, ja alimusas ledje jagis 2001.
Boazoservviid golut leat dán áigodagas leama™ oalle dássedat birrasiid vihtta miljovnna kruvnno jagis (2000 árvvu mielde).
Dalle ledje golut nu stuorrát vuosttaKjøttinntektene viste en fallende tendens i perioden 1993–2000. Fra 2000 til 2002 økte derimot kjøttinntektene vesentlig.
Ollisla™ buhtadusmávssut ledje ovtta dásis jagiin 1993 ja 1994. 1994 rájes 2001 rádjái lassánedje buhtadusmávssut, dan dihte go boraspirebuhtadus-mávssut lassánedje (buhtadusat areálamassimiid ovddas leat áigodagas leama™ oalle dássedat, muhto jagis 2002 lei dat alit).
De samlede erstatningsutbetalingene var på samme nivå i 1993 og 1994. Fra 1994 til 2001 økte erstatningsutbetalingene, som følge av økte utbetalinger i forbindelse med tap til rovvilt (erstatningene for arealinngrep har vært forholdsvis stabile i sammenligningsperioden, men med en topp i 2002).
2001 rájes 2003 rádjái unnui boazovahátbuhtadusmáksu.
Fra 2001 til 2003 reduseres erstatningsutbetalingene for tap av rein.
Dat unnui dan geaΩil go dieπihuvvojedje unnit massimat, dan seammás go leat unnit meari massimiid ovddas máksojuvvon buhtadusat.
Nedgangen har sammenheng med en reduksjon i antall oppgitte rovdyrtap, kombinert med en reduksjon i andel erstattede tap.
Doarjagat unnume Stáhtadoarjagat mihtiduvvon fásta hattiid mielde lassánedje 40 miljovnna kruvnnos jagis 1993 103 miljovnna rádjái 2001:s.
Tilskudd på vei ned Statstilskuddene målt i faste priser økte fra 40 millioner kroner i 1993 til 103 millioner kroner i 2001.
Stuora doarjjamearri jagis 2001 boahtá das go sihke dábála™ ja liigedoarjagat ledje buot stuorámusat dien jagi.
Det høye nivået i 2001 hadde sammenheng med at både de ordinære og de ekstraordinære tilskuddene var på topp i sammenligningsperioden dette året.
Maŋŋel 2001 leat stáhtadoarjagat unnon.
Etter 2001 har statstilskuddene minket.
Maŋemus logi jagi ollisla™ árvvo™tallan ∏ájeha ahte boazoealáhusas lei oalle buorre ekonomala™ dilála™vuohta 1996 rádjái.
En helhetsvurdering av den økonomiske utviklingen i den siste tiårsperioden tilsier at reindriftsnæringen hadde en forholdsvis god økonomi frem til 1996.
Maŋŋel 1996 leat biergodietnasat leama™ unnibut go golut, ja ealáhus lea oalle sakka leama™ doarjagiid ja buhtadusaid duohken.
Etter 1996 har kjøttinntektene vært lavere enn kostnadene, og man har i stor grad vært avhengig av statstilskudd og erstatninger.
Deattuhuvvo liikká ahte dilála™vuohta lei sakka buorráni™goahtán áigodaga loahpagea ∏en – ja 2002:s lei biergodienas seamma dásis go golut, ja dat ledje stuorábut go stáhtadoarjja.
Det påpekes imidlertid at situasjonen er vesentlig forbedret i slutten av sammenligningsperioden – i 2002 var kjøttinntektene på samme nivå som kostnadene, og de var høyere enn statstilskuddene.
Ollisla™ rehketdoallu
I meldingen heter det at;
Boazodoalu Ekonomala™ lávdegoddi almmuha jahkása ∏∏at raportta «Boazodoalu ollisla™ rehketdoalluš.
Det er mulig å ta utskrift fra akkurat det kartet man selv har «tegnetš eller å sende kartet på e-mail direkte.
Ollisla™ rehketdoallu lea vuoππun ealáhussoahpamu™™ii, man Stáhta Eanandoallodepartemeantta bokte ja boazoealáhus NBR bokte ™iehtadallet juohke jagi.
sjon om Reindriftsforvaltningen og reindrifta i Norge. Her finnes også oversikter over aktuelle virkemidler samt søknadsskjemaer med frister.
Ulbmil ollisla™ rehketdoalu ráhkademiin lea oaΩΩut dieπuid ealáhusa ekonomala™ dilála™vuoπa birra, sihke riikkaviidosa ∏∏at ja ie™guπet guovlluid mielde.
Sistnevnte er nettredaktør. Teknisk ansvarlig er Alf Lorås. Vi er interesserte i tilbakemeldinger fra brukerne om nettjenestene våre.
Dán artihkkalis ∏ilgejuvvo boazoealáhus ekonomala™ dilála™vuohta ollisla™ rehketdoalu dihto váldopoasttaid bokte – mat lea biergodienas, buhtadusat, stáhtadoarjja, golut ja boaπus.
I Finland kan et prosjekt med å lage eksklusiv porselen av reinbein bli en aldri så liten suksess. Prototypen av en porselensbolle laget av reinbein er allerede utviklet.
Loahpas govviduvvo boazoealáhusa ekonomala™ ovdáneapmi maŋemus logi jagi.
Forskningen som ligger bak utviklingen av reinporselen er sponset av EU, og EU fortsetter å støtte prosjektet frem til i sommer.
Jus háliidat dárkilet dieπuid ealáhusa ekonomala™ dilála™vuoπaid birra, de ∏ujuhit ollisla™ rehketdollui.
Vepsäläinen fortsetter med å fortelle at en faktisk i sluttproduktet kan se forskjell på om beinene kommer fra et gammelt eller ungt dyr.
Av Berit Anne Sara Triumf
Adresser i Reindriftsforvaltningen
Oaive ∏álus
Hvem er jeg ?
De lea fas okta boazodoallojahki nohkan ja mii lávket oππa jahkái boazodoalu dáfus.
Så er nok et reindriftsår tilbakelagt og vi går inn i et nytt år for reindriften.
Boazoeaiggádat vuordda™it miessemearkuma.
Reineiere ser frem til kalvemerking.
Dalle besset diehtit man olu miesit leat.
Da får de oversikt over kalvetilgangen.
Lea buorre doaivva ahte maiddái dát jahki ™addá buorre jahki boazodollui.
Utsiktene er bra for at også dette året blir et godt år for reindriften.
Dat lea buorre, muhto boazodoallohoavda váivahuvvá veahá™ dainna alla boazologuin, erenoamáΩit OarjeFinnmárkkus.
Det er bra, men reindriftssjefen er bekymret over det høye reintallet, spesielt i Vest-Finnmark.
Boazologu heiveheapmi lea fáddán juohke ∏oahkkimis Boazodoallostivrras.
Reintallstilpasningen er tema på hvert eneste møte i Reindriftsstyret.
Dát guoská maiddái Nuorta-Finnmárkku boazodoalu rámmanjuolggadusaid mearrideapmái.
Det gjelder også fastsetting av rammebetingelser for reindriften i Øst-Finnmark.
Nu lea ge Finnmárkku boazodoallu hui guovddáΩis.
Dermed er det stort fokus på reindriften i Finnmark.
Dat ii mearkka™ ahte Boazodoallohálddahus ii bero™ eará guovlluid boazodoaluin.
Det innebærer ikke at Reindriftsforvaltningen ikke bryr seg om reindriften i andre områder av landet.
Stuoradikki gáibádus heivehit boazologu Oarje-Finnmárkkus dagaha ahte fertet erenoamáΩit deattuhit dán guovllu.
Stortingets krav om tilpasning av reintallet i Vest-Finnmark må nødvendigvis føre til at det er spesiell fokus på dette området.
Boazodoallohoavda lea ovttas Boazodoallostivrra miellahtuin, Nils Mikkel Sombyin, ja regionála boazodoalloeiseválddiiguin leama™ geah ∏adeamis Davit Nordlánddas.
Reindriftssjefen har, sammen med medlem i Reindriftsstyret, Nils Mikkel Somby og de regionale reindriftsmyndigheter vært på befaring i Nordre Nordland.
Dát lei gelddola™, muhto ∏ájeha maiddái makkár váttis dilis boazodoallu lea muhtun guovlluin Nordlánddas.
Dette var interessant, men gir også et bilde av den vanskelige situasjonen reindriften i deler av Nordland er i.
Lea ™állo™ahtti go guovllu boazolohku lea nu garrasit njiedjan boraspiriid ja váttis doaibmadiliid geaΩil.
Det er beklagelig at reintallet i området har gått drastisk ned som følge av rovdyr og vanskelige driftsforhold.
Sihke boazodoallohoavda ja Boazodoallostivra oaivvildit ahte buot guovllut mat leat definerejuvvon boazodoalloguovlun, galget geavahuvvot boazodoalloulbmiliidda.
Både reindriftssjefen og Reindriftsstyret mener at alle områder som er definert som reindriftsområder skal brukes til reindriftsformål.
Mii fertet suddjet boazoguohtuneatnamiid ja de fertejit dát leat anus.
Vi må beskytte reindriftens arealer og dermed må disse være i bruk.
Mii suddjet eatnamiid buoremusat go atnit daid.
Det er gjennom bruk vi verner arealer best.
Muhto lea liikka deaŋala™ ahte boazoeaiggádat sáhttet duoπa™tit ahte sii ellet boazodoaluin.
Men det er like viktig at reineiere kan vise til at de lever av reindrift.
Dáinnalágiin ipmirda servodat muπui ahte boazodoallu dárbba™a eatnamiid.
På den måten forstår det øvrige samfunn at reindriften trenger arealer.
Eanandoallodepartementa, NBR ja Boazodoallohálddahus leat álggahan barggu ∏ielggadit nissonolbmuid dili boazodoalus.
Landbruksdepartementet, NRL og Reindriftsforvaltningen har igangsatt et arbeid for å se på kvinnenes situasjon i reindriften.
Dát lea deaŋala™ bargu mii galgá loahpahuvvot ovdal 2005/2006 ™iehtadusjagi boazodoallo™iehtadusaid.
Dette er et viktig arbeid som skal være sluttført før reindriftsforhandlingene for avtaleåret 2005/2006.
Nissonolbmot leat olu mielde ealáhusas ja fuolahit daid dipmá árvvuid ealáhusas gos dievddut leat eanetlogus.
Kvinnene bidrar med mye i næringen og ivaretar de myke verdier i en mannsdominert næring.
GuovddáΩis dás lea árbevirola™ máhtu sirdit buolvvas bulvii.
Sentralt i dette er overføring av tradisjonell kunnskap til neste generasjon.
Boazodoallonissonat eai leat homogena nissonjoavku.
Reindriftskvinnene er ingen homogen gruppe kvinner.
Leat stuora erohusat agis, fidnoduogáΩis ja boazodoalu gulleva™vuoπas.
Det er variasjoner i alder, yrkesbakgrunn og tilknytning til reindriften.
Danne lea deaŋala™ ∏uvget dili boazodoallonissoniid ie™guπetlágán duogáΩa vuoπul.
Det er derfor viktig å belyse situasjonen ut ifra reindriftskvinnenes ulike ståsted.
Boazoeaiggádiin leat alla vuordámu™at oππa boazodoalloláhkii.
Reineiere har store forventninger til ny reindriftslov.
Nu go láhkaárvalus dál lea, de oΩΩot boazoeaiggádat buoret stivrenvuoigatvuoπa ieΩaset ealáhusa dáfus.
Slik lovforslaget ligger, vil det gi reineiere større styringsrett over egen næring.
Dát ∏uovvu servodatovdáneami muπui, ahte ii galgga detáljadásis stivret.
Det er i tråd med øvrig samfunnsutvikling, man skal ikke regulere på detaljnivå.
Galgá earuhit mii lea almmola™ ovddasvástádus ja mii fas gullá priváhta dássái.
Man må skille mellom hva som er et offentlig ansvar og hva som hører hjemme i den private sfære.
Mun sávan ahte láhkaárvalusa bargu mana™ii johtilit vai Stuoradiggi beassá mearridit oππa lága.
Jeg håper at det nå skjer en fortgang i arbeidet med lovproposisjonen, slik at Stortinget får vedta en ny lov.
Oππa láhka ™addá deaŋala™ veahkkeneavvun Norgga boazodoalu buori háldda™eamis.
Den nye loven vil være et viktig verktøy for en god forvaltning av reindriften i Norge.
Vaikko oaΩΩut ge oππa boazodoallolága dán riikkas, de lea deaŋala™ geah ∏∏at mii boazodoaluin dáhpáhuvvá eará davviriikkain.
Selv om vi får en ny reindriftslov i dette landet, er det viktig å se hva som skjer i reindriften i de andre nordiske land.
Mun jáhkán ahte ovttasdoaibma ja ovttasbargu riikkarájiid rastá lea deaŋaleabbo go goassege ovdal, ja boahtá oppala ∏∏at nannet Davviriikkaid boazodoalu.
Jeg tror at samhandling og samarbeid på tvers av landegrenser er viktigere enn noensinne og vil totalt sett styrke reindriften i Norden.
Njuk ∏amánus dán jagi lei Boazodoallohálddahusas ∏oahkkin Suoma ja Ruoŋa boazodoalloeiseválddiiguin.
I mars dette år hadde Reindriftsforvaltningen møte med finske og svenske reindriftsmyndigheter.
Buot golmma davviriikkas leat mis seamma hástalusat, sihke njuovvan- / márkandili, boraspiriid, alla boazologu ja boazoguohtuneatnamiid suddjenváttisvuoπaid dáfus.
I alle tre nordiske land har vi de samme utfordringer, både i forhold til slakte- / markedssituasjonen, rovdyr, høyt reintall og problemer med å verne reindriftens arealer.
Dat ∏ájeha ahte ovttasbargu ferte nannejuvvot ja ovdánahttojuvvot viidáseappot vai buot davviriikkain ™atta™ii nanu boazodoallu.
Dette tilsier at samarbeidet må styrkes og videreutvikles for å ha en solid reindrift i alle nordiske land.
Álggus ∏állen ahte mun váivahuvan dainna alla boazologuin.
Innledningsvis skrev jeg at jeg er bekymret over det høye reintallet.
Lea váidalahtti go váttis njuovvan- ja márkandilli lea hehttehussan Oarje-Finnmárkku boazoheiveheami dáfus.
Det er beklagelig at den vanskelige slakte- og markedssituasjonen er en skranke for reintallstilpasningen i Vest- Finnmark.
Mun lean vásihan ahte ealáhusas lea leama™ dáhttu viiddidit njuovvamiid, ja ahte leat beahtahallan ja váivahuvvan dan váttis márkandili geaΩil.
Jeg opplever at det i næringen har vært en vilje til større uttak og det har vært stor skuffelse og frustrasjon over den vanskelige markedssituasjonen.
Dilli lea dagahan ahte boazoeaiggádat geat háliidedje heaittihit doaimmaset, eai oΩΩon dán vejola™vuoπa.
Situasjonen har ført til at reineiere som ønsket å avvikle sin reindrift ikke fikk slik mulighet.
Dat lea váttis.
Det er problematisk.
Buoremus dán dilis liv ∏∏ii leama™ ásahit ekonomala™ dáhkádusortnega daidda orohagaide mat heivehit boazologu.
Det ideelle i denne situasjonen hadde vært å ha en økonomisk garantiordning for de distrikter som tilpasser reintallet.
Mun ipmirdan roahkka ahte dilli dovdo váttisin, go vuorkkáin lea biergu ja geavaheaddjit fas lohket ahte lea váttis fidnet bohccobierggu.
Jeg har stor forståelse for at situasjonen føles meningsløs, all den tid det finnes kjøtt på lager, mens forbrukere sier at det er vanskelig å få tak i reinkjøtt.
Dát lea hástalus maid fertet ∏oavdit ovdal boahtte njuovvanáigodaga.
Dette er en utfordring som må løses før neste slaktesesong.
Mun in jáhke ahte gávdno du™™e okta ∏oavddus.
Jeg tror ikke det finnes bare en løsning.
Mun jáhkán ahte leat olu doaimmat mat fertejit ∏aπahuvvot.
Jeg tror at det er mange grep som må gjøres.
Lea deaŋala™ ahte lea buorre njuovvankapasitehta, buorre márkanfievrrideapmi bohccobierggu dáfus, ja ii unnimusat buorre dialoga singuin geat vuvdet bohccobierggu.
Det er viktig å ha tilstrekkelig slaktekapasitet, god markedsføring av reinkjøtt, men ikke minst ha god dialog med de som selger reinkjøtt.
Dán hástalusa fertejit NBR.
Denne utforingen må NRL.
, Eanandoallodepartementa ja Boazodoallohálddahus váldit ovttas.
, Landbruksdepartementet og Reindriftsforvaltningen sammen ta.
Loahpas áiggun sávvat NBR:ii lihku riika ∏oahkkimiin Rørosas.
Til slutt vil jeg ønske NRL lykke til med landsmøtet på Røros.
Sávan maiddái buot boazoeaiggádiidda ja lohkkiide buori geasi !
Jeg ønsker også alle reineiere og lesere en riktig god sommer !
Ellen Inga O.
Kontrakt med driftsenhet
Ellen Inga O.
Så går han på VK 1.
Mearrádus olahit boazologu 64.100 Oarje-Finnmárkui ovdal cuoŋmánu 1. beaivvi 2005 doalahuvvo.
Vi må i stor grad tilpasse det teoretiske opplegget til når det er mulig å arbeide med reinen.
Muhto boazologuheiveheami bonusortnet sáhttá viiddiduvvot.
samlingene kan like gjerne skje på elevenes hjemplasser som i Kautokeino, sier Steinfjell.
Jorgalan: ImO
en svensk sameby.
– Mii eat leat rievdadan áigumu™a
– Et topp moderne anlegg for ned
olahit dán boazologu.
Tøffe tak.
Oπas lea ahte boazologu heiveheami prográmma sáhttá viiddiduvvot guoskat buot orohagaide miehtá Oarje-Finnmárkku, lohká Boazodoallostivrra joπiheaddji Mona Røkke.
– Det var ikke slik vi hadde tenkt oss det da vi gikk i gang med planleggingen av bedriften, sier John Anders Lifjell. Foto: Per Torbjørn Jystad
Viiddida ortnega Jus ortnet viiddiduvvo buot boazoeaiggádiidda miehtá Oarje-Finnmárkku, de hástaliv ∏∏ii dat buot boazoeaiggádiid unnidit boazologu, lohká son.
skjæring, produksjon av pølse, spekepølse, hakk, røkte produkter og filet. Videre har vi ferdigstekte produker som roastbiff og reinsdyrstek.
Røkke lohká ahte Oarje-Finnmárkku boazologu unnideapmi lea juoga mii su mielas lea hui dehála™, ja ahte Boazodoallostivra ságastallá von, de báhcet muhtun orohagat guorosin, ja de sáhttá boazodoallu massit vuoigatvuoπa daidda guovlluide.
Vi har satset på maskinparken noe som igjen gir oss mulighet for å utvikle nye produkter, understreker Lifjell. Han kan derfor trygt åpne dørene for kresne kunder som vil på inspeksjon. Dagen etter at Reindriftsnytt var innom ankom også styringsgruppa for Verdiskapingsprogrammet for rein med blant annet representanter fra Landbruksdepartementet og Innovasjon Norge (tidligere SND).
Boazolohku sáhttá rievdat
meren nok blir nødt til å suge på tommelen.
– Mun ipmirdan balu, muhto dat ii
– Men det er klart. Dette ble en
galgga dáhpáhuvvat.
, Arnstein Steensas.
Boazodoallu ii galgga massit eatnamiid.
Lifjell har fått sin opplæring der. Det samme har andre ansatte.
Muhtun jagiid geah ∏en, go guohtumat fas leat buorránan, de sáhttet dát guovllut fas adnot boazoguohtumin.
Lifjell er heller ikke bekymret for at markedet er for lite. Så langt er man kommet i gang med leveranser til lokale butikker og grossister.
Lohku 64.100, mii dál lea mihttomearrin, ii leat lohku mii galgá agibeaivvi doalahuvvot.
Det er vanskelig å konkurrere med produsenter som åpenbart har en lavere prisprofil.
Bajimus boazolohku sáhttá rievdat, ja dat árvvo™tallojuvvo guohtundilála™vuoπaid mielde, lohká Røkke.
Et prisfall fra 260 til 190 kroner per kilo for filet ut til grossist, svir. Konkurranse fra hjort og lam er også betydelig.
Røkke lohká ahte dás duohko lea dehála™ erenoamáΩit guorahallat Oarje-Finnmárkku orohagain daid main eai leat dohkkehuvvon orohatplánat ja main lea beare alla boazolohku.
sene igjen. Og selv om vi er sårbare nå kan vi ikke selge billig.
Boazodoallostivrra joπiheaddji lohká ahte Oarje-Finnmárkku golmma johtolagas lea Guovdojohtolat masa giddejit eanemus fuomá™umi vai orohagat olahiv ∏∏e mihttomeriid.
Velger vi en slik strategi kan vi like gjerne gi oss med en gang.
dan birra juohke ∏oahkkimis.
4–5 ansatte vil ha jobb året rundt.
Son atná váidalahttin ahte ie™guπet dilála™vuoπat leat dahkan ahte sii eai leat nu guhkás ollen dán á™™is, go lei sávahahtti.
Det handler ikke bare om penger, men også om å være i stand til å levere kvalitetsprodukter.
– Lea ∏ielggas ahte váttis márkan
– Kvaliteten avhenger imidlertid
dilála™vuohta lea ∏uohcan min áigumu™™ii, go njuovahagat eai leat nákcen vuostá váldit daid bohccuid mat ledje fállun.
ikke bare av oss. Også reineierne må drive slik at vi ikke får råstoff som er forringet.
Dat ii leat min stivremis, muhto liikká dat vaikkuha sakka min mearrádusa ∏aπaheapmái.
Det dreier seg både om hvordan inndrivingen av dyrene skjer, arbeidet i innhegningen og slaktingen.
Dan dihte leat mii sáhkalaga Eanandoallodepartemeanttain dán á™™is.
Lite er overlatt til tilfeldighetene. Her fra produksjonshallen.
Mii leat oaidnán ahte vuovdalandoaimmain, mat ∏aπahuvvojedje ovdal juovllaid ja beassáΩiid, lei ávki.
enkel plastemballasje med klistrelapper på. Det må det gjøres noe med, påpeker Lifjell.
Dan dihte lea dehála™ ain ∏aπahit diekkár kampánjjaid seammás go sihkkarastá ahte bohccobiergu lea oaΩΩumis.
Han har blinket seg ut designerne i Strømme & Trondsen Design som aktuelle samarbeidspartnere.
Go boazodoallu lea unna biergobuvttádeaddjá™ eanandoalu ektui, de navdá Røkke ahte lea vejola™ joπihit dan bierggu mii fállojuvvo.
De har laget materiale både for Thule Fjord, Valdres Rakfisk og ikke minst Lofotprodukter. Sistnevnte fikk et solid løft etter å ha fått nytt design på sine innpakninger.
Røkke muitala ahte lea vuohttán dakkár balu boazodoalu bealis, ahte go OarjeFinnmárkku boazolohku lea unniduv
Ikke minst i lokalmarkedet har man klart å få fotfeste, konstaterer sjefen sjøl John Anders Lifjell. Foto: Per Torbjørn Jystad
Eahperealistala™ mihttomearri
Urealistisk målsetning
NBR ’ joπiheaddji Iskkon Máhte Áslat ii ane vejolaΩΩan cuoŋománu 1. beaivvi 2005 rádjái oláhit boazologu mii lea 64.100 dahje unnit.
Målsetningen om å komme ned i et reintall på 64.100 dyr i VestFinnmark innen 1. april 2005 står fast. Men bonusordningen i reintallstilpasningen kan bli utvidet.
– Dan gal in ane vejolaΩΩan, vát
– Dette med å utvide ordningen til å
tis márkan- ja njuovvandilála™vuoπaid geaΩil mat leat leama™ ja ain bistet.
gjelde hele Vest-Finnmark vil gjøre det interessant for samtlige reineiere å få ned reintallet, sier hun.
Dieπán ahte boazolohku baicca lea lassánan maŋemus áiggiid, ja mun sávan eiseválddit maŋidit boazologu unnideami áigemeari, lohká Áslat.
Røkke sier at å få ned reintallet i Vest-Finnmark er noe som hun er svært opptatt av og at det står på dagsorden hver gang Reindriftsstyret møtes. Hun sier at det er beklagelig at
Iskkon Máhte Áslat uo ∏∏uha ain ahte guohtumat gierdda™e sakke eanet bohccuid go 64.100.
omstendighetene har ført til at en ikke har kommet så langt som en skulle ønske med å få ned reintallet.
Liiba heaitit
Derfor er vi dialog med Landbruksdepartementet om saken.
Boazoeaiggát Nils Isak M. Eira, Juhána Máhte Nils Issát, ii dagahallan.
Og om noen år når beitene har tatt seg opp kan disse områdene igjen bli brukt til reinbeite.
Son háliidii heaitit, ii ge du™™e unnidit.
Tallet 64.100 som vi jobber mot er heller ikke noe statisk tall for all fremtid.
Jorgalan: ImO
Grep sjansen og avviklet
– In oaidnán vejolaΩΩan unnidit ealu.
Reineier Nils Isak M. Eira tok skrittet fullt ut.
In liv ∏∏e sáhttán
Han ville slutte med rein, ikke bare redusere flokken.
birget unnit boazologuin go mus lei.
kunne ikke fortsette med reindrift med færre rein enn det jeg hadde.
De gal lea buoret oalát heaitit, ja Oarje-Finnmárkku boazologu heiveheami prográmma lei de buorre fálaldahkan, lohká Nils Issát.
Jeg ville slutte helt og da var den nye avviklingsordningen i forbindelse med reintilpasningsprogrammet i Vest-Finnmark gunstig, sier Eira.
Eará áigi Juhána Máhte Nils Issáhis ja su eamidis Iŋgor Juhána Márehis leat njeallje rávismáná, golbma nieidda ja okta bárdni.
En annen tid Nils Isak M. Eira og kona Marit Gaup Eira har voksne barn, tre døtre og én sønn.
Buohkain lea oahppu, dahje leat oahpu gazzame.
Alle har, eller er i ferd med å ta seg utdannelse.
– Áh ∏∏i lea ávΩΩuhan min váldit oahpu.
– Pappa ønsket at vi skulle få oss en utdannelse.
Ja go juo vuos
Og når
lea oahpu gazzan, de lea olmmo™ seammás leama™ nu ollu eret boazodoalus ahte lea váttis máhccat dohko, vaikko lea ge bajás™addan boazodoalus, lohká nieida Inger Máret Eira.
en først har fått seg en utdannelse så har en samtidig gått glipp av så mye i reindriften at det er vanskelig å komme tilbake selv om at vi er vokst opp med rein, sier datteren Inger Marit Eira.
boazodoalus.
rein.
Moai han letne mánáideame bajásgeassán dasa, ja sis lea leama™ buorre ja oadjebas bajás™addan, muitta™a Máret.
Vi har jo oppdratt alle ungene i reindriften og de har hatt en trygg og god oppvekst, sier Marit.
Nils Issát muitala ahte olles joavku ságastalai vuπola ∏∏at heaitima birra, muhto ahte son ie™ lei mielas heaitit, go dovdagoπii rupma™is ahte lea áigi dan dahkat.
Nils Isak sier at familen tok et lite familieråd før han endelig bestemte seg for å avvikle, men at han selv var innstilt på å slutte fordi han begynte å kjenne på kroppen at det var på tide å gi seg.
Son navdá muohtaskohtera ja 4-juvllaga ∏uohcan ieΩas dearvva™vuhtii.
Han gir scooteren og 4-hjulingen mye av skylden for at kroppen ikke er hva den en gang var.
– Nils Issát han lea bajás™addan dan áigge goas eai lean
– Nils Isak er tross alt vokst opp i en tid da det ikke
skohterat ja 4-juvllagat.
fantes scooter eller 4-hjuling.
Ovdala™ áiggi boazosámit ledje ∏aπa dearva™at.
Reindriftssamene var i gamle dager i god form.
Dálá nuorat, geat du™™e skohteráiggis leat eallán, gal dáidet árabut bártidi™goahtit dearvva™vuoπain, go sii leat ∏aπat healbadan dearvva™vuoπa, navdá Máret.
De unge i dag som bare har opplevd scootertiden slites nok tidligere ut fordi de ikke har det fysiske grunnlaget, sier Marit.
Nils Issát atná heaittihanortnega buoremussan dakkáriidda go sutnje, geat juo leat agi alde ja geain lea oalle ollu boazu.
Nils Isak mener at avviklingsordningen er gunstigst for reineiere som han selv, som er eldre og som har relativt mye rein.
Váillaha giππajohtima Bearas lea gullan orohahkii 35 A Fávrrosorda, man geasseorohat lea Návvena ja Ráissa gaskka.
Savner vårflyttingen Familien har tilhørt reinbeitedistrikt 35 A Fávrrosorda med sommerbeite mellom Kvænangen og Nordreisa.
Nils Issáhis leat golbma viellja, geat ain barget orohaga boazodoalus.
Nils Isak har tre brødre som fremdeles driver med rein i distriktet.
Áibbas olggobeallái boazodoalu son datte ii ™atta.
Så helt uten kontakt med næringen blir han ikke.
Juhána Máhte Nils Issát ja Iŋgor Juhána Máret heittiiga boazodoalus, go boπii buorre liiba.
Forskjellen nå og tidligere er at han kan være sammen med reinen når det passer han selv.
Jáhkká go maide váillahi™goahtit ?
Om det er ting med reindrifta han vil savne ?
– In gáπa ahte válljejin heaitit, muhto dieπusge dáiddán
– Jeg anger ikke på at jeg valgte å avvikle, men det er
váillahit muhtun beliid boazodoalus.
klart at jeg savner en del ting ved reindriften.
Giππajohtin lei hávski.
Vårflyttingen var fantastisk.
Seammás gal in váillahiv ∏∏e ak ∏ajohtima, seavdnjadin ja dálkin.
Samtidig vil jeg si at jeg ikke savner høstflyttingen med korte dager og mye uvær.
Láven gal ain dávjá jurdda™it ahte liv ∏∏ii suohtas ealu luhtte.
Det hender ofte at jeg våkner om morgenen og tenker at nå skulle jeg ha vært hos flokken.
Nils Issát almmotge dovddasta ahte lea buorre ja álki go ii dárbbat ™at.
Jeg må innrømme at det er litt deilig å tenke på at jeg ikke absolutt må det lenger, sier Nils Isak.
Muhto go heive, de eandalii vuolgá vieljaidis luhtte finadit.
Men han vil benytte anledningen til å være med sine brødre på fjellet når det passer, sier han.
Oallugat álggá™e Nils Issát lea jurddahallan boazodoalu boahtteáiggi birra.
Mange vil begynne Nils Isak har gjort seg sine tanker om fremtiden for reindriften.
– Navddán gal váttisvuohtan ™addat ahte leat nu oallugat
– Jeg tror det kommer til å bli problemer med at det er
geat háliidiv ∏∏e boazodollui, vaikko ii leat buohkaide sadji.
for mange som ønsker seg inn i reindriften samtidig som det ikke er grunnlag for så mye rein.
Buohkat eai ∏ága, muhto nu han Finnmárkkus lea álo leama™.
Det blir rett og slett ikke plass til alle, men slik har det jo alltid vært her i Finnmark.
Mis eai leat goasse váilon olbmot geat háliidit boazodollui, lohká Nils Issát.
Vi har aldri hatt rekrutteringsproblemer, sier Nils Isak.
Go Nils Issát dál heaitá, de botke maiddái ieΩas maŋisbohttiid vejola™vuoπa bargagoahtit boazodoaluin.
Ved at Nils Isak avvikler settes det også et punktum for å føre reindriften direkte videre nedover i familielinjen.
Máreha ja Nils Issáha njeallje máná leat bajás™addan boazodoalus, muhto eai beasa ™at joatkit dainna.
De fire barna til Marit og Nils Isak har vokst opp i reindriften, men kan ikke ikke bli en del av den igjen.
Sii eai goit beasa joatkit váhnemiid doalu.
De kan ihvertfall ikke videreføre det deres far og mor har bygd opp.
– Mus gal alddán eai leat ™at vuoigatvuoπat, muhto leat
– Jeg har ingen rettigheter lenger, men jeg har onkler
∏eazit boazodoalus, nu ahte in gáidda oalát das eret.
som driver aktivt med rein så jeg vil fortsatt ha et nært forhold til reindriften her.
Lean maiddái lohpádaddan Ruoŋa beali boazosápmela ∏∏ain ja moai álge boazodoaluin Trøndelágas, muitala boarraseamos nieida Inger Máret.
I tillegg er jeg forlovet med en svensk reindriftssame og vi skal drive med rein i Trøndelag, sier eldstedatteren Inger Marit.
BoraspiregiΩΩu bistá ain
– Der ble det mange fine ord, men ingen ting konkret a forholde seg til.
speadji gumpe goddojuvvo, muitala Willenfeldt.
Teoretisk om ulven Willenfeldt forventer også at distriktene i sør, og da spesielt Elgå Reinbeitedistrikt, vil få problemer med ulv.
Buhtadusortnega dáfus gáibidii Stuoradiggi ráππehusas vástádusa maŋemustá 2006 ` stáhtabu™eahtas.
Svensk ulv vil naturlig trekke inn i distriktet og omliggende områder.
Seammás gáibiduvvui ahte dálá buhtadusortnet jotkojuvvo.
Stortinget ble i mai ferdig med sin behandling av rovdyrmeldingen.
Willenfeldt navdá ahte dálá prinsihppa buhtadusa mero™tallama birra jotkojuvvo oππa evttohusas go dat boahtá.
Selv om reindriftsnæringen vant frem på flere viktige punkter, er konsekvensene av den nye rovdyrpolitikken problematisk å leve med.
Makkár váikkuhusat ?
– Utfallet av Stortingets behandling
Boazodollui lei maiddái dehála™ ahte Stuoradiggi loahpala™ meannudeamis mearridii ∏ivgi gumppiid logu (golbma).
Han konstaterer at man fikk stoppet regjeringens forslag om skadeerstatning basert på et prinsipp om rovdyrtetthet og ikke faktiske og sannsynlige tap slik som i dag.
– Dalle diehtit mas lea sáhka. Eará
– At Stortinget sendte spørsmålet
Dehála™ cealkámu™at boraspiredieπáhusas
holde seg til når det gjelder ulv.
Boazodoallu berre mearkka™it soames dehála™ cealkámu™aid loahpala™ Stuoradiggedieπáhusas boraspiriid birra.
Rettspraksis viser dog at det åpenbart er en manglende harmoni mellom lovverket og den gjeldende rettsoppfatningen.
Dá soames cealkagat:
Problemet er av
boraspiriid lohku ™attai maiddái unnit go ráππehus álggus lei evttohan.
om erstatningsordningen tilbake til regjeringen, var svært viktig.
Dasto leat spireguovlluid rájit rievdaduvvon nu ahte boraspiret dál sáhttet leat viidát guovlluin.
Videre fremgår det av dokumentene at ankeinstans for alle fellingssaker blir Miljøverndepartementet.
Dat lea vuosttamu ∏∏at ovdamunnin lulimus orohagaide.
Tidligere har Direktoratet for naturforvaltning (DN) hatt en vetorett når det gjelder ulv.
Willenfeldt einnosta almmotge ahte boazodollui ™addá hástalussan go mehciide gártet eanet boraspiret.
Den er borte nå, noe som ikke minst er viktig fordi DN har reagert sent og nesten aldri sørget for at ulv som har herjet i flokkene har blitt tatt ut, sier Willenfeldt.
– Mii eat joπihan ieΩamet oainnu
– Da vet man hva man har å for
Miessemánus gieπahalai Stuoradiggi boraspiredieπáhusa.
forhold til konsekvensene av innskjerpingen i nødvergeretten.
Vaikko boazodoallu vuittii bealis máŋgga dáfus, de leat oππa boraspirepolitihka váikkuhusat ain garrasat boazodollui.
I de fleste tilfeller vil regelen – om at nødverge bare gjelder under direkte angrep på dyrene – ikke fungere.
Jorgalan: ImO
Viktige uttalelser i rovviltmeldingen
Stuoradikkis attii mihá buoret bohtosiid go leimmet ballan, muhto liikká ∏uohcá oππa boraspirepolitihkka garrasit boazodollui, lohká jurista Theo Willenfeldt, Boazodoallohálddahusas Rørosas.
På enkelte områder har reindriftsnæringen sikret seg verdifulle uttalelser i den endelige Stortingsmeldingen angående rovvilt. Slik er formuleringene i innstillingen;
Oππa buhtadusortnet bissehuvvui Willenfeldt lea leama™ guovddáΩis boazodoalu ovddas ovddideame oainnuid boraspiredieπáhussii.
Jerv og ulv. Mye vil handle om jerv og ulv når konsekvensene av den nye nasjonale rovviltpolitikken for alvor kommer til syne.
Son muitala ahte sii nagode bissehit ráππehusa árvalusa vahátbuhtadusaid birra, man mielde buhtadus galggai máksot boraspirelogu vuoπul, ii ge duoπa™tuvvon ja navdojuvvon vahágiid mielde nu go dál.
Ved at innskjerpingen i nødvergeretten ikke ble lempet på, mener jurist Theo Willenfeldt at det er dårlig samsvar mellom målsettingen om flere rovdyr og mulighetene til å beskytte flokkene på en lovlig måte. Alle foto: Per Torbjørn Jystad
– Lea hui dehála™ ahte Stuoradiggi
– Her har man i flere rettssaker
Lávdegotti eanetlohku, Bargiidbellodaga, Olge™bellodaga, Sosiálistala™ Gurutbellodaga ja Risttala™ Álbmotbellodaga áirasat háliidit háldda™eami mii eanemus lági mielde sirre bohccuid boraspiriin.
Komiteens flertall, medlemmene fra Arbeiderpartiet, Høyre, SV og Kristelig Folkeparti, vil ha en forvaltning som i størst mulig grad skiller tamrein fra rovviltbestandene.
Danne oaivvilda eanetlohku ahte boraspireháldda™eamis ferte bures vuhtii váldit boazodoalu ja eanetlohku eaktuda ahte boraspiret galget goddojuvvot go bohtet boazodoalloguovlluide ja dahket vahága.
Flertallet mener derfor at hensynet til tamreindriften må veie tungt ved forvaltning av rovviltbestandene og flertallet forutsetter et uttak av rovdyr når disse kommer inn i tamreinområder og gjør skade.
Luondduháldda™andirektoráhtta lea maiddái massán veto-vuoigatvuoπa gumppe goddima dáfus.
En glipp Elgå Reinbeitedistrikt er for øvrig havnet i en lite heldig klemme.
Ná daddjo evttohusas:
En klar glipp fra Stortinget mener Willenfeldt.
heahtegádjunrievtti ∏avgema dáfus.
krav på å være representert, noe annet vil stride mot folkeretten.
Čávgen, mii dahkkui 1990-logus, ii
I de andre sonene har rovviltnemnda et medlem som er oppnevnt i samråd med Sametinget, men det er ikke tatt inn når det gjelder sone 5.
máhcahii buhtadusortnet-evttohusa ráππehussii.
Jerven oppleves allerede i enkelte områder å ha fått et solid fotfeste.
Stuoradikki eanetlogu sávaldat cegget eanet boraspiriid ii liv ∏∏e vástidan evttohussii doalahit ollisla™ vahátbuhtadusaid seamma dásis go dál leat.
Et av de mest jervrammede områdene ligger da også i nordre Nordland, og var omtalt i forrige nummer av Reindriftsnytt.
Dokumenttain oaidnit maid ahte buot goddinlobiid váidinásahus ™addá Birasgáhttendepartemeanta.
Stortinget lot heller ikke Finnmark slippe helt unna slik regjeringen la opp til.
Ovdal lea Luondduháldda™an-direktoráhtas leama™ biehttalanváldi gumppe dáfus.
– Tre jerv og fire gauper er imidlertid ikke mye. Til sammenligning skal Nordland ha 39 jerv og 65 gauper.
Dat ii leat ™at, ja dat lea hui mávssola™ eandalii dan dihte go Luondduháldda™andirektoráhtta lea leama™ njoahci reageret, ii leat báljo goasse fuolahan ahte
Direktoratet for naturforvaltning har også mistet sin vetorett når det gjelder uttak av ulv. Sitat fra innstillingen;
Eanetlohku dáhttu ahte Birasgáhttendepartemeanta ™addá váidinásahussan báikkála™ boraspirelávdegottiid mearrádusaid dáfus.
Flertallet ber om at Miljøverndepartementet blir ankeinstans for vedtak i de regionale rovviltnemndene.
Luondduháldda™andirektoráhtta galgá dábála ∏∏at árvvo™tallat á™™i ovdal go Birasgáhttendepartemeanta loahpala ∏∏at mearrida.
DN skal normalt gi sin vurdering før saken avgjøres endelig i Miljøverndepartementet.
Dát galgá guoskat buot náliide, nappo nuppeládje go dál lea ja nuppeládje go ráππehus lea árvalan, namalassii ahte Luondduháldda™andirektoráhtta galgá leat váidinásahus gumppe dáfus.
Dette skal gjelde for alle arter, ulikt dagens praksis og regjeringens forslag der DN fortsatt satt som ankeinstans når det gjaldt ulv.
Theo Willenfeldt.
En kort formiddagstur for en sulten ulveflokk.
ahte duopmárat eai ∏uovo dán njuolggadusa bienasta bitnii, muhto leat á™™ehuhttán olbmuid geat leat goddán spiriid mat leat leama™ áittan, vaikko eai leat ge njuolga fallehan ™ibihiid.
Elgå er det sørligste reinbeitedistriktet, og det som følgelig ligger nærmest kjerneområdet for ulv. Kjerneområdet er vest for Glomma – helt fra Østfold og opp langs Hedemark fylke mot Sør-Trøndelag.
Boasttuvuohta Elgå orohat lea gártan oalle unohis dillái.
Umulig å ta ut skadedyrene Mortensson frykter imidlertid store problemer med ulv i årene som kommer.
Elgå lea áidna boazoorohat viπát guovllus, muhto ii leat boraspirelávdegoddái oΩΩon ovddasteaddji, nugo 6., 7. ja 8. guovllut leat.
Bufferen er knøttliten på norsk side og i øst grenser reinbeitedistriktet til Sverige der den sentrale målsettingen er mer rovvilt i årene som kommer.
Dat lea Willenfeldta mielas ∏ielga boasttuvuohta.
Etter at svenskene startet sin bestandsoppbygging av rovdyr har svensk ulv trekt stadig oftere over grensen.
– Ii leat mihkke eahpádusaid das
– Med dagens nødvergerett har
Geatki ja gumpe.
Fem mil til ulv.
• addá ollu sáhka geatkki ja gumppe birra daπi mielde go oππa ná™onála boraspirepolitihkka duoπas dovdogoahtá.
Elgå reinbeitedistrikt har svensk ulv rett øst for seg og norsk ulv rett sør.
Go heahtegádjunriekti ii loΩΩejuvvon, de navdá jurista Theo Willenfeldt ahte mihttomearri lasihit boraspiriid unnán vástida lobála™ vejola™vuhtii várjalit ieΩas bohccuid.
Leder Maths Mortensson og nestleder Jon Anders Mortensson t.v. er bekymret all den tid mulighetene til å fjerne skadedyr er svært små.
Buot govat: Per Torbjørn Jystad
Foto: Per Torbjørn Jystad
dollui, várre son.
vi heller ingen mulighet til å ta ut skadedyr på et tidlig stadium, konstaterer Mortensson.
Stuoradikki eanetlohku ii cealkán ∏ielga mearrádusa dan dáfus mainna lágiin eastadandoaimmat galget ∏aπahuvvot.
Lovens bokstav er helt presis på at ulven må være i et faktisk angrep på flokken før reindriverne kan påberope seg nødverge.
– Celkojuvvoje eatnat ∏áppa sánit, muhto ii fal mihkke ∏ielga ávΩΩuhusaid dan birra.
Paradoksene står, slik han ser det, i kø når det gjelder Rovviltmeldingen.
Nu geavai várra go lea váttis hutkat eará vaháteastadandoaimmaid go báh ∏it speajariid, árvvo™tallá Willenfeldt.
Utgangspunktet er mer rovvilt uten at man først har gått kritisk gjennom hva som finnes av tilgjengelig areal.
Teoriijat gumppe birra Willenfeldt navdá maiddái ahte lulimus orohagat, ja erenoamáΩit Elgå orohat, oΩΩot váttisvuoπaid gumppe geaΩil.
Fylkesmannen innvilget i november i fjor en midlertidig fellingstillatelse, men denne ble anket av miljøorganisasjonen Våre Rovdyr. Dermed stoppet alt opp.
Ruoŋa gumppet bohtet lunddola ∏∏at orohahkii ja lagas guovlluide.
Til sjuende og sist landet Direktoratet for Naturforvaltning (DN) på at fellingstillatelsen skulle trekkes tilbake.
– Dalle ii ábut ahte orohat teoriija
– DN. ’ s aleneansvar for ulven fun
™at vástit oππa mearrádussii mas daddjo ahte galget leat eanet boraspiret.
gerer dårlig. Vi forstår det nå slik at DN bare blir faginstans med Miljøverndepartementet som ankeinstans.
Sáhttit dál juo muitalit ahte ollu orohagat ™addet vásihi™goahtit ahte boraspiret ráfehuhttet ealuid ja ahte boazoeaiggádiin ii leat lohpi hehttet dan.
I forbindelse med rovviltmeldingen er Elgå også falt utenfor på andre områder. Distriktet ble ikke representert i rovviltnemnda.
Eanas gerddiid ii dáidde njuolggadus ábuhit – namalassii ahte heahtegádjun lea lobála™ du™™e dalle go boraspire njuolgut falleha bohcco.
Det skyldes trolig en glipp av Stortinget fordi Elgå er eneste reinbeitedistrikt i rovviltsone fem (Hedmark).
Čielga dáhttu man fertejit ∏uovvut Fuoππolága 11. § mearrádus heahtegádjuma birra go spire speadjá, celkkii Stuoradiggi máŋgga geardde ieΩas lávdegoddeevttohusas ahte ferte beaktileappot jávkadit speajariid.
er også en sak som skal følges opp, slår Mortensson fast.
– Dás berre departemeanta meark
Gjerdet lar seg ikke stoppe
mielde ii galgga akto guoddit noaπi dan geaΩil go Norggas lea háliidus diktit gumppiid ∏ivgat riikkas.
Byggingen av sperregjerde nord for Aursunden skal startes opp uavhengig av at en av grunneierne ikke vil signere avtalen.
Duohtavuoπas ™addá Elgå doaimmahit boazodoalu gumpeguovllus. Dalle
Reindriftsnæringen har protestert i det lengste mot det flere mil lange sperregjerdet, men nå setter departementet sluttstrek og beordrer fremdrift.
ka™it Stuoradikki oainnu ja dáhtu ieΩas boahtteva™ á™™egieπahallamis váidinásahussan.
Siste skanse i kampen mot sperregjerdet har vært bonde Rune Kurås.
Departemeantta váileva™ dáhttu juolludit báh ∏inlobiid ja beare gárΩΩes heahtegádjunriekti, nugo odne lea, ™addá roassun boazoferte orohagas leat vejola™vuohta dahkat juoidá konkrehta go gumpe oaguha bohccuid, deattuha son.
Kurås vil i likhet med reindriftsnæringen at det heller skal anlegges gjerder rundt innmark som trenger vern mot rein, enn et langsgående sperregjerde i hele fjellbåndet nord for innsjøen Aursunden sørøst for Røros.
Riektevuogádagas oaidná datte ahte láhka ja gustova™ riekteipmárdus eai álo leat juste ovttaládje.
Selv om de færreste av de driver aktivt med husdyr, slik som Kurås, har 23 grunneiere signert avtalen med Landbruksdepartementet.
Váttisvuohtan lea ráddjet heahtegádjuma gustot du™™e dalle go njuolga falleha.
Men et nei fra Kurås, som holder til midt i det aktuelle området, har ikke vært enkelt å håndtere.
– Máŋgga diggeá™™is leat oaidnán
Gjerdetraseen må være tett hele veien, slik at man har vært avhengig av å bli enige med ham eller bruke tvang.
ahte Elgås liv ∏∏ii vuoigatvuohta oaΩΩut ovddasteaddji, buot eará liv ∏∏ii álbmotrievtti vuostá.
Avdelingsdirektør Marit Myklevold i Landbruksdepartementet, sier at målet fortsatt er å komme frem til en enighet uten å gå til det skritt å ekspropriere beiterett.
Eará guovlluin lea boraspirelávdegottiin okta lahttu mii lea nammaduvvon ovttasráπiid Sámedikkiin, muhto dat ii leat mearriduvvon 5. guovllu, Hedmárkku, dáfus.
I et brev til Reindriftsforvaltningen, grunneiere og reinbeitedistrikt, går det frem at planleggingen av gjerdebyggingen skal startes opp uavhengig av at man ikke har fått til noen avtale med Kurås.
Ráππehusa álgo evttohusas liv ∏∏ii Elgå, go lea 5. guovllus, ™addan gierdat mihá eanet boraspireváttisvuoπaid go dan maid Stuoradiggi loahpala ∏∏at mearridii.
Det mangler også underskrift fra en grunneier til. Men denne saken berører en annen problemstilling, og er ikke så omfattende som den første, påpeker Myklevold. Reindriftsforvaltningen bes derfor
Geatki Nordlándii Okta boaπus das go boraspiret dál galget leavvat viidát guovlluide, lea ahte Nordlánda ™addá gierdat eanet getkiid go ovdal.
å prioritere en anbudsrunde og finstikking av traseen.
Dál juo lea geatki soames guovlluin sajáiduvvan nannosit.
Når gjerdet bygges skal det også tas hensyn til en av de viktigste flytteleiene.
Ovdamearkka dihte Nordlándda davimus guovlluin lea geatki garrasit ∏uohcan, ja dan birra muitaluvvui ovddit Boazodoallo-oππasiin.
I brevet heter det at reindriften skal sikres muligheten til å benytte flyttleien over Aursunden ved Sommerlia / Evavollen mot Gråhøgdpiken i nord.
Stuoradiggi ii diktán Finnmárkku leat ráfis, nugo Ráππehus lei evttohan.
En finstikking må etter det Reindriftsnytt erfarer trolig ta hensyn til snøforholdene flere steder langs traseen.
– Golbma geatki ja njeallje albasa datte eai leat nu ollu, go jurdda™a ahte Nordlándii galget 39 geatki ja 65 albasa.
Det kan bety at byggearbeidene først blir startet opp tidligst neste vår.
Jorgalan: ImO
drift, sier han.
Čoahkkimis miessemánu 10. beaivvi duoπa™tii eanandoalloministtar Lars Sponheim NBR:ii, Fálá orohahkii, Boazodoallohálddahussii ja Hammerfeastta suohkanii ahte Fálás ain galgá leat boazodoallu.
Kurås står fast på sitt nei til å signere avtalen med departementet. – Det eneste rette på nordsiden av Aursunden hadde vært å ha felles beiterett og gjerde rundt innmarka, sier han. Nå sitter Kurås bare og venter på hva som blir departementets neste utspill.
Hammerfeastta suohkana stuorámus sávaldat liv ∏∏ii jávkadit boazodoalu Fálás ja beassat gávpotbohccuin earrenassii.
15. oktober i 2002 var landbruksminister Lars Sponheim på befaring i Aursunden. Kafferasten den gang var nettopp på tunet hos Rune Kurås.
Váttisvuoπat sturron
Bonde og reineier.
– Mun lean duhtava™ ∏oahkkimiin
Per Torbjørn Jystad Fálás Finnmárkkus galgá leat boazodoallu.
eanandoalloministariin.
Det skal fortsatt være reindrift på Kvaløya i Finnmark.
Sponheim orui dovdame á™™i ja sus ledje konkrehta evttohusat, lohká Aslak Anders Sara, Fálá orohatovdaolmmo™.
Hammerfest by blir sannsynligvis gjerdet inn og «problemreinš flyttes.
Maŋemus jagiid leat Hammerfeastta gávpoga ja boazodoalu vuostelasvuoπat sturron.
På et møte mellom landbruksminister Lars Sponheim, NRL, reinbeitedistrikt Fálá Kvaløya, Reindriftsforvaltningen og Hammerfest kommune 10. mai forsikret landbruksmisteren om at Kvaløya fortsatt skal være reinbeite.
Hammerfeastta ovdagoddi mearridii mannan geasi váidit orohaga rihkkon boazodoallolága ja gáibidii boazodoalus 100.000 krudnosa™ buhtadusa, «vahágiidš ovddas maid boazu lea dagahan gávpogii.
Hammerfest kommunes største ønske er å gjøre Kvaløya «reinfriš og dermed bli kvitt byreinproblemet.
– Hammerfeasttas leat boazováttis
– Jeg er fornøyd med møtet med
Bargojoavku galgá guorahallat vejola™vuoπa áidut Hammerfeastta gávpoga, unnidan dihte riidduid gávpotássiid ja boazodoalu gaskka.
landbruksministeren. Sponheim hadde satt seg inn i saken og var konkret i det han foreslo, sier Aslak Anders Sara som er distriktsformann i Fálá.
En arbeidsgruppe skal nå se på mulighetetene for å gjerde inn Hammerfest by for å dempe konflikten mellom byfolk og reindriftsnæringen.
De siste årene har konfliktnivået mellom reindriften og Hammerfest by økt.
Govven / Foto: Agnar Berg
Formannsskapet i Hammerfest vedtok i fjor sommer å anmelde reinbeitedistriktet for brudd på gjeterplikten og krevde 100.000 kroner i erstatning fra reindriften for «skaderš reinen har gjort i byen.
vuoπat du™™e lassánan.
– Reinproblemet i Hammerfest by har bare blitt verre og verre.
Bohccot nuoskkidit gáhtaid ja ∏ikŋagittiid.
Den griser til i bygatene og i parkene.
Dat guhtot olbmuid gilvvagárddiid, girkogárddiid ja muπui gávpogis.
Den beiter i hagene til folk, på kirkegårdene og i parkene.
Dál dat eai bala biillain ge, lohká sátnejoπiheaddji Alf E. Jakobsen.
Nå flytter den seg ikke for bilene heller, sier ordfører Alf E. Jakobsen.
Jakobsen lei ge maiddái Sponheima ∏oahkkimis.
Jakobsen var også på møtet med Sponheim.
Áslat Ánte Sara dat lei dáhtton ∏oahkkima eanandoalloministariin.
Det var Sara som tok initiativ til møtet med landbruksministeren.
– Čállen reivve Sponheimii ja bivden ∏oahkkima.
– Jeg skrev til Sponheim og ba
Sivvan dán riidui lea ahte stuoraservodat lea viidon min guohtuneatnamiidda.
Årsaken til denne konflikten er at storsamfunnet har vokst inn i vårt beiteland.
Mu mielas lei dál áigi ovddidit á™™i alimus politihkkala™ dássái, lohká Áslat Ánte Sara.
Jeg mener at det var på høy tid at saken kom opp på høyeste politiske nivå, sier Sara.
Gokko áidut ? Okta Sponheima ∏ielga evttohusain lei nammadit bargolávdegotti mas leat earret eará goappa™ riidobealála ∏∏aid áirasat, guorahallat vejola™vuoπa áidut Hammerfeastta gávpoga.
Finne gjerdetraséer Et av de konkrete forslagene til Sponheim var å få satt ned et arbeidsutvalg med blant annet representanter fra begge sidene i konfikten for å se på muligheten til å gjerde inn Hammerfest by.
Dalle ™attalii 20–30 km guhku «boazojeahkkiš áidi.
Det vil i så fall dreie seg om et gjerde på mellom 20 og 30 kilometer og som skal være «reinsikkertš.
Lávdegoddi galgá guorahallat earret eará gokko áidut ja movt ruhtadit áiddi.
Utvalget skal blant annet se på trasévalg og finansiering av gjerdet.
– Dán pro™eavtta ferte stáhta ruh
– Dette er et prosjekt som staten
tadit, oaivvilda Jakobsen.
må finasiere, sier Jakobsen.
– Lea dehála™ oaΩΩut lávdegotti
– Det er viktig at utvalget kom
bargagoahtit farggamusat.
mer igang så raskt som mulig.
Dál vigget min badjelii sihke gávpotovdáneapmi ja eará sisabahkkemat.
Vi er under press både når det gjelder byutviklingen og andre arealinngrep på Kvaløya.
Mu ipmárdusa mielde lei maiddái Sponheim dan oaivilis ahte bargguin lea hoahppu, lohká Áslat Ánte Sara.
Jeg fikk inntrykk av at Sponheim også ønsket fortgang i arbeidet, sier Sara.
Jus mearriduvvo áidut, de áidi
Hvis løsningen blir et gjerde rundt Hammerfest, så kan det tidligst stå ferdig neste år.
Dáhkidit Nugoh ∏oduvvon «gávpotbohccotš leat vuosttaΩettiin varrásat.
Garantier Den såkalte «byreinenš er hovedsakelig okserein.
Sponheima ∏oahkkimis lei ságas gávdnat eará guohtumiid varrásiidda, ja eará sajis go Fálás.
Sara sier at på møtet med Sponheim ble det snakket om å finne alternative beiter for okserein.
– Midjiide lea oππa prinsihppan
«Erstatningsbeitetš en vil se på ligger ikke på Kvaløya.
guohtuneatnamiid buhtadit oππa guohtuneatnamiiguin, ja dat sáhttá dagahit seamma gáibádusa eará á™™iin boahtteáiggis.
erstatte beite med beite og det kan danne presedens for lignende saker som kan komme opp senere.