pere/sami_parallel huggingface dataset:
Eatnasat jurdda™it OarjeFinnmárkku boazologu heiveheami bonusortnega birra ja dáidet vuordit seammalágán eavttuid, jus boahtá nu guhkás ahte ferte ∏aπahit erenoamá™ doaimmaid unnidan dihte boazologu Nuorta-Finnmárkkus, lohká son.
Det skyldes både det at beiteområdene skrumper inn bit for bit kombinert med signalene i rovviltmeldingen forsetter han. Spesielt for Elgå og Femund reinbeitedistrikt, som ligger lengst sør, er situasjonen vanskelig.
Lassin lei vel váttis márkandilli, vaikko Kárá™joh-guovllus leat eatnasat beassan njuovvat ak ∏at ja dálvet.
Distriktet burde i likhet med resten av den samiske reindriften i området vært plassert i region fire.
Seammaládje go Oarje-Finnmárkkus de leat dáppe nai gárΩΩes dálveguohtumat.
lingsutvalg er han en knallhard forhandler, men han er også ærlig og real.
Ii leat nu álki heivehit buot oktii.
av Landbruksdepartementets virksomhet.
Buolbmága ja Kárá™joga oππa rájiid gulaskuddama cealkináigi lea maŋiduvvon ja nu dat á™™i ii ™atta gieπahallot ovdal geasi.
Partene har alltid kommet i mål. Sagelvmo ønsker ikke å spekulere i om forvaltningen av reindriften vil være organisert på en annen måte om 10 år.
Det er reintallet i Vest-Finnmark som er i medias fokus.
Almar Sagelvmo er født i Malangen i Troms.
Arne Hansen ved Reindriftsforvaltningens kontor i Øst-Finnmark er imidlertid ikke mye i tvil om at flokkene også vokser betydelig i øst.
Han gikk ut av Norges Landbrukshøgskole, NLH, med hovedfag i landbruksøkonomi i 1965. Han har også en doktorgrad i landbruksøkonomi fra NLH fra 1976.
Hálkkavárri – ja álbmotrievtti guhkes geaidnu Halkavarre – langt løp til folkeretten
Se vårt utvalg av tidsskriftet Diedut m.m. på www. nsi.no
Juovlamánus diibmá vuoittahalai Orohat 14 vuosttá™ álgovuorus gilvvus Suodjalusain Hálkkavári alde.
Reinbeitedistrikt 14 tapte i desember i fjor den første lille oppvarmingsrunden i forsøket på å kaste ut Forsvaret fra Halkavarre.
Easkka 7–8 jagi geah ∏en ∏ielgá loahpala ∏∏at lea go bohccuin vai bombengirdiin vuostta™riekti dán guvlui.
Først 7–8 år frem i tiden ligger trolig en endelig avgjørelse om bombefly eller rein skal ha fortrinnsretten.
Leat oktiibuot 25 doaibmadoalu mat leat gáibidan Suodjalusa bissehit hárjehallanbombemiid Hálkkaváris, ja Orohaga 14 A boazoeaiggádiin leat máŋga prinsihppala™ «gaskavuoπaš sihke Suodjalusain ja Stáhtain.
I alt er det eierne av 25 driftsenheter som står bak kravet om å stoppe øvingsbombingen i Halkavarre, og reineierne i distrikt 14 A i Øst-Finnmark har mange prinsipielt viktige «hønerš å plukke både med Forsvaret og Staten.
Stuoradiggi ja ráππehus eai leat goasse gieπahallan Hálkkavári geavaheami báh ∏inguovlun.
Forsvarets bruk av Halkavarre som skytefelt har aldri vært behandlet av Storting eller regjering.
Suodjalus ii leat viggan ge bággolotnut guovllu sihkkarastin dihte alcces báh ∏inguovllu.
Forsvaret har heller ikke prøvd å få ekspropriert området for å sikre seg rett til å bruke området som skytefelt.
Eai ge leat ∏aπahuvvon makkárge ∏ielggadeamit geavaheami dáfus – Suodjalus dárbba™ii eanet eatnamiid ieΩas doibmii, ja nu dat du™™e válddii guovllu atnui 1960-logus.
Det foreligger heller ingen utredninger om bruken – Forsvaret trengte mer land for sin øvingsvirksomhet og tok det i bruk på 60-tallet.
Vuosttaldeapmi attii buhtadusa Vuosttaldeamit baicca eai leat váilon.
Protest ga erstatning Det har imidlertid ikke manglet på protester.
Boazosámit vuosttaldedje Iŋggá™guolbana báh∏in™ilju viiddideami Hálkkavárrái 40 jagi dás ovdal.
Da Halkavarre ble innlemmet i skytefeltet til Porsangmoen for 40 år siden protesterte reineierne.
1972 rájes lassánii báh ∏inguovllu geavaheapmi sakka ja boazosámit bálkáhedje advokáhta.
Fra 1972 økte bruken av skytefeltet betraktelig og reineierne engasjerte advokat.
Ulbmilin lei duoπa™tit ahte Suodjalusas ii leat riekti dán guvlui, mii muπui rehkenasto gullat Finnmárkku buoremus bievlaguohtumiidda.
Målet var å få slått fast at Forsvaret ikke hadde rett til området som er regnet som et av Finnmarks beste grøntbeiter.
Bággolotnuná™™i ii datte vuolggahuvvon goasse.
Ekspropriasjonsspørsmålet ble dog aldri reist.
Dan sadjái sohppojuvvui 1981:s ahte boazoeaiggádat oΩΩot jahkása™ buhtadusa 1996 rádjái.
Isteden inngikk man en avtale i 1981 der reineierne fikk en årlig erstatning frem til og med 1996.
Dát reive lea á™™i guovddáΩis – ja dan ii sáhte earaládje áddet, nugo Hammerfeastta diggeriekti dagai juovlamánus diibmá.
– I et brev av 27. august i 1981 gikk Forsvaret med på
Juo 1981:s mieπihuvvui ∏ielgasit ahte Suodjalusas ii lean formála geavahanriekti, ja go láigosoahpamu™ Statskogain nogai 1996:s, de ferte Suodjalus oππasis ™iehtadallat boazodoaluin.
at hvis de skulle fortsatte bruken måtte de gå til ekspropriasjon, redegjør advokat Geir Haugen som representerer reineierne i distrikt 14 A. Dette brevet står helt sentralt – og er ikke til å mistolkes slik Haugen mener tingretten i Hammerfest gjorde nå i desember.
Vuostelasvuoπat ∏avget 1996 rájes leat leama™ oππa ™iehtadallamat, mat ∏avge 1999/2000 áigge, go boazodoallu fuomá™ii ahte Suodjalus
Allerede i 1981 fikk man en klar innrømmelse om at man ikke hadde noen formell hjemmel til bruk og når festekontraktene med Statskog utløp i 1996 måtte det derfor nye forhandlinger til med reineierne.
Konflikten spisset seg Fra 1996 fulgte nye runder med forhandlinger som toppet seg i 1999/2000 da reineierne ble klar over at ForsvaHálkkavárrái.
tebane inne i Halkavarre.
Orohat váiddi á™™i nammariektái ja Stáhta vuollánii – geaidnohuksen bissehuvvui.
Distriktet gikk da til namsretten og Staten ga seg – veibyggingen ble stoppet.
Muhto bombenguovllus gal ii bistán ráfi.
Men bruken av bombefeltet var med det langt fra over.
Almmá dieπitkeahttá boazodollui áigo dál maiddái Nato-lihtu girdit bombegoahtit doppe.
gå i gang med bombing med deltakelse av allierte fly.
Dan dat orohat vikkái ge caggat gaskaboddosa™ bissehemiin nammarievttis diibmá.
Det er det man forsøkte å stoppe gjennom en midlertidig forføyning i tingretten i desember i fjor.
Muhto Haugen deattuha ahte dát á™™i, mii juo lea ollu beaggán mediain, ii leat go vuostta™ álgovuorru, mii ∏aπahuvvo buohtalaga váldoá™™iin.
Men denne saken som har vært mye omtalt i media, er bare en liten oppvarming som løper parallelt med det som er hovedspørsmålet, understreker Haugen.
Orohat vuoittahalai Hammerfeastta diggerievttis.
Distriktet tapte i Hammerfest tingrett.
Mearrádus lea váidojuvvon lágamánneriektái.
En kjennelse som for øvrig er anket inn for lagmannsretten.
Bero™keahttá das mii doppe celkojuvvo – dahje vejola™ váiddaá™™i gieπahallamis Alimusrievttis, de ferte Stáhta Suodjalusa bokte okte vuodjit bággolotnuná™™i, deattuha Haugen.
Uavhengig av hva som skjer videre her – også eventuelt senere i et kjæremål til Høyesterett, vil Staten v / Forsvaret før eller senere måtte reise en ekspropriasjonssak, påpeker Haugen.
Lea juo ∏aπahuvvon boazodoallofágala™ ∏ielggadeapmi, mii lea Suodjalusa vuostta™ lávki bággolotnuná™™i guvlui.
Det er allerede gjennomført en reindriftsfaglig utredning som er første skritt mot et ekspropriasjonsvarsel fra Forsvarets side.
Stuoradiggeá™™i Bealisteamet leat o ∏∏odeame Stuoradikki gieπahallat Hálkkavár-á™™i dokumeanta 8 evttohusa bokte, mii dasto manná ráππehussii.
Halkavarre-saken og gjennom et dokument 8. forslag henvende seg til regjeringen.
Jus dan oláhit, de ferte suodjaluslávdegoddi seahkánit á™™ái, bero™keahttá das maid Suodjalus dahká.
Når man frem der, vil det bringe forsvarskomiteen inn på banen uavhengig av hva som skjer fra Forsvarets side.
Lávdegotti evttohusa olis ferte Stuoradiggi loahpala ∏∏at mearridit Hálkkavári geavaheami, lohká Haugen.
Med utgangspunkt i en innstilling fra komiteen vil Stortinget dermed endelig måtte gjøre et vedtak om bruken av Halkavarre, sier Haugen.
Vaikko Stuoradiggegieπahallan ii dáhpáhuva jur ihttin ja vaikko muπui ii dieπe mii sáhttá geavvat dan radjái, de rehkenastá Haugen eanemus jahkehahttin ahte Stuoradiggi ii bisset Suodjalusa.
Selv om det er langt frem til en Stortingsbehandling og det ligger mange forbehold om hva som kan skje underveis, regner Haugen det som mest sannsynlig at Stortinget ikke vil stoppe Forsvaret.
Muhto geavaheapmi sáhttá ráddjejuvvot ja báh ∏inguovllu stuorát viiddidemiin ii soaitte ™addat mihkke.
Men bruken kan bli begrenset og større utvidelser av feltet kan det bli lagt lokk på.
Jus boazodoallu ii dohkket diekkár ∏ovdosa, de ferte Suodjalus álggahit bággolotnuná™™i.
Hvis reindriften ikke finner en slik løsning akseptabelt må Forsvarsdepartementet gå for en ekspropriasjon.
Árvvo™tallamis mii dan ∏uovvu áigu boazodoallu dasto uo ∏∏uhit ahte mearrádus lea lobiheapmi, dan dihte go rikku álbmotrievtti.
I det påfølgende skjønnet vil reindriften nedlegge en påstand om at vedtaket er ugyldig fordi det er i strid med folkeretten.
Ja easkka dalle – máŋgga jagi geah ∏en – láhkoni™goahtit á™™i duohta váibmosa.
Og først her – flere år frem i tid – nærmer man seg da stridens virkelige kjerne.
Jus árvvo™tallamis eat boaπe ovttaide, de ™addet oππa diggeá™™it.
Oppnås det gjennom skjønnet ingen enighet, blir det igjen nye rettsrunder.
Vuos diggerievttis, dan oππa sámi duopmostuolus.
Først i tingretten i det som vil være den nye samiske domstolen. Der
Dasto bajitárvvo™teapmi lágamánnerievttis ja loahpas alimusrievtti gieπahallan.
En av milepælene reineierne strekker seg etter er å tvinge Stortinget til å behandle bruken.
Jus buot dát ∏aπahuvvo, de ádjána 7–8 jagi ovdal go
– Går man hele veien frem vil det ta kanskje 7–8 år før
Iŋggá™guolbana ja Hálkkávári báh ∏inguovlu
Både for reineiere og Forsvaret handler Halkavarre derfor om utholdenhet og vilje til å føre saken.
Báh ∏inguovlu lea Porsáŋggu gielddas ja doaibmá dál Porsáŋggu garnisovnna báh ∏in- ja hárjehallanguovlun.
Skytefeltet ligger i Porsanger kommune fungerer i dag som skyte- og øvingsfelt for garnisonen i Porsanger.
1955:s soabai Suodjalus Statskog SF:s láigohit Iŋggá™guolbana báh ∏inguovllu.
I 1955 inngikk Forsvaret kontrakt med Statskog SF om feste av Porsangmoen skytefelt.
1996:s oa ∏∏ui Suodjalus maiddái láigosoahpamu™a Hálkkavári dáfus.
I 1966 fikk Forsvaret også festekontrakt for Halkavarre.
Dát soahpamu™at ledje 1989 ja 1996 rádjái, muhto guhkiduvvojedje.
Disse avtalene utløp i 1989 og 1996, men ble fornyet.
Duohta ™iehtadallamat boazoeaiggádiid vuoigatvuoπaid alde álge easkka go Alimusriekti lei cealkán duomu Álttesjávrri á™™is 1968:s. • iehtadallamat eai oΩΩon áigái soahpamu™a ja Suodjalus gáibidii nappo árvvo™tallamiid 1979:s.
Reelle forhandlinger om reineiernes rettigheter kom først i stand etter Høyesteretts avgjørelse i Altavannsaken i 1968. Forhandlingene førte imidlertid ikke frem og Forsvaret tok derfor ut skjønnsbegjæring i 1979.
Árvvo™tanduopmu celkojuvvui 1982:s, ja dasto lei bajitárvvo™teapmi 1985:s.
Skjønn ble avsagt i saken i 1982 med påfølgende overskjønn i 1985.
Bajitárvvo™teapmi váidojuvvui Alimusriektái, mii celkkii duomu 1986:s, man mielde boazoeaiggádiidda juolluduvvui jahkása™ buhtadus.
Overskjønnet ble anket til Høyesterett som avsa dom i 1986 der reineierne ble tilkjent en årlig erstatning.
1996 rájes leat bealála ∏∏at ™iehtadallan, almmá soabadeami haga.
I perioden fra 1996 og frem til i dag har det vært ført forhandlinger mellom partene uten at man har kommet frem til noen minnelig ordning.
Suodjalus ii leat datte rievttála ∏∏at
Hammerfest Tingretten ga dog reineierne ikke medhold.
gáibidan ahte guovllut bággolonistuvvojit.
Anders Eira er ikke som andre reindriftssamer.
Go boazoeaiggádat diibmá gulle ahte Suodjalus aigu diktit maiddái Nato-lihtu girdiid hárjehallagoahtit dán guovllus, de boazodoallu dakkaviπe gáibidii gaskaboddosa™ bissehemiid ja gáibidii ahte Stáhta Suodjalusa bokte bisseha buot doaimmaid Hálkkaváris.
Han har ikke peiling på hvordan han skal håndtere en 4-hjuling.
Hammerfeastta diggeriekti ii almmotge mieπihan boazodoalu gáibádussii, ja dat mearrádus lea dál guoddaluvvon lágamánneriektái.
Det betyr ikke noe heller, for han foretrekker å bruke føttene.
dus juovlamánus lea du™™e vuostta™ oassi dan maratonas mas boazoeaiggádat ja Suodjalus gilvalit Hálkkavári alde.
sjon at vi er avhengige av tekniske hjelpemidler.
Okta vuoitu maid boazoeaiggádat faŋuhit, lea bágget Stuoradikki gieπahallat á™™i.
Jeg er fra «den gamle reindriftenš og da ønsker jeg å ha en reinflokk med høg tamhetsgrad som er enkel å gjete, sier Eira.
á™™i loahpahuvvo, – muhto ieΩamet mielas leat mis buorit vejola™vuoπat vuoitit Alimusrievttis.
– Det nytter ikke å feriere om sommeren om du skal
Riikkaidgaskasa™ duopmostuolut mearridit Jus boazodoallu vuoittahallá Alimusrievttis stuoradiggemearrádusa doalleva™vuoπa alde, de dat almmotge ii dárbba™ leat loahppaboaπus dán á™™is.
ha en tam reinflokk. Det er på den tiden reinen har nye kløver og ikke horn. Det gjør den medgjørlig for gjeterhundene og en kan «formeš den lettere da, sier Eira.
Loahpa loahpas leat riikkaidgaskasa™ duopmostuolut mat mearridit álbmotrievttála™ á™™iin.
Anders Eira kommer fra Karasjok der familien i generasjoner har drevet med rein.
Sihke boazoeaiggádiidda ja Suodjalussii lea Hálkkavári á™™i dan duohken man guhká dáhttot ja gillejit vuodjit á™™i.
Nå driver Eira med rein i Nordland. Han bor på Styrkesnes i Sørfold kommune og har reinflokken sin i Sørfold og nabokommunen Steigen.
Ii leat vuos ∏ielggas man muddui lea vejola™ oláhit ∏ovdosa almmá dan haga ahte vuodjit á™™i buot ásahusaid bokte mat dás leat namuhuvvon.
Det var utbyggingen av Halkavarre skytefelt i Porsanger som drev han sørover. Der skytefeltet nå er anlagt hadde hans distrikt sommerbeite.
Haugen goit ii jáhke ahte Suodjalus ihcalis mieπáhallá Hálkkavári á™™is.
helikopter begynte å sirkle rundt i området. Senere tok jeg kontakt med lappefogden for å spørre hvorfor det var så stor helikopteraktivitet der.
Suodjalus lea plánen viiddidit báh ∏inguovllu vai sáhttet hui badjin bombet.
Han kunne fortelle at det var bestemt at det skulle anlegges et skytefelt i området.
Muhto ii dárbba™ nu ollu ovdal go dákkár á™™iin vuoitá álbmotrievtti á™™in.
Det medførte stor endringer i vår driftsmåte og det gikk veldig hardt inn på meg – jeg så ikke lenger noen fremtid for reindrift i mitt gamle distrikt, sier Eira.
Dat baicca dáidá balddahallágoahtit Suodjalusa daπi mielde go á™™i ovdána, navdá Haugen.
Gode reinbeiter I 1968 begynte han på reindriftsskolen på Borkenes – egentlig for å utdanne seg vekk fra reindriften.
etter følger overskjønn i lagmannsretten og i siste innstans behandling i høyesterett.
Han fikk deretter jobb hos statskonsulenten for reindrift i Tromsø, før han begynte på Vinterlandbruksskolen i Oslo.
Erenoamá™ badjeolmmo™
– Etter hvert fikk jeg lysten tilbake til å jobbe med rein
Anders Eira ii leat aiddo dakkár go eará badjeolbmot.
Nå har Anders Eira og hans 27 år gamle sønn hver sin driftsenhet i distriktet.
Son ii máhte 4-juvllagiin.
Norge her.
Ii ge son das bero™, go buoremusat liiko vázzit ja ∏uoigat.
Beitene er helt perfekte for reindrift.
Agnar Berg Sámás: ImO
NR: NO 882439062
– Mun gal váccán, in ge hálit bidjat ieΩan teknihkala™rust
– Vi kan ha 350 dyr hver, jeg og sønnen min, men det
tegiid nuodjái.
klarer vi ikke.
Mun gulan «ovdala™badjedilláiš, ja dalle háliidan lojes ealu man lea álki guoπohit, lohká Anders Eira.
Eira understreker at han ikke er imot rovvilt, men at bestandene er alt for høye nå. Til tross for rovviltplagene er Anders Eira glad for at han flyttet til Nordland.
geasset bargat ealuin.
med sammenblandinger.
– Ii ábut gesiid lumostallat jus eallu galgá bissut lodjin.
Saken om nye grenser i Karasjok og Polmak vil tidligst kunne bli behandler av Reindriftsstyret i juni i år.
Dalle go bohccuin leat oππa gaccat, ja leat nulpen, de lea álki beatnagiin daid «stivretš, ∏ilge Eira.
Det planlegges også en påskekampanje med samme formål (se egne saker). Det er spesielt i Finnmark at det har vært problemer med avsetningen.
Anders Eira lea Kárá™jogas eret, gos su sogat leat guhká bargan bohccuiguin.
avfallshåndteringen kunne vi til nå ha slaktet omlag 10.000 dyr, sier Mikkel Triumf i MT-Slakt.
Dál lea sus boazodoallu Nordlánddas ja ássá Styrkesnesas Sørfold gielddas ja orohat lea Sørfold ja ránnjágieldda Steigen rájiid siskkobealde.
Foreløpig ser det ut som MT-Slakt kun vil slakte 1200 dyr nå på ettervinteren. Avfallsproblemet er foreløpig løst med at slakteavfallet mellomlagres i fiskekasser før det kjøres til godkjent deponi.
Hálkkavári báh∏in™illju viiddideami geaΩil joπii son lulás.
sesong vil vi se på andre alternativer som for eksempel å levere slaktavfall til Finland.
Doppe gos dál lea báh∏in™illju, lei su olbmuid geasseguohtuneanan.
Det er også mulig at vi selv produserer pelsdyrfôr av det, sier Triumf.
– Muittán ahte leimmet misiid mearkume 1963:s go
– Jeg skjønner at vi blir oppfattet
helikopter girddá™i™goπii das lahkosis.
som firkantede i denne saken.
Gulaskudden sámifálddis manne nu girdda™it, ja son muitalii ahte lea mearriduvvon ásahit báh ∏inguovllu dohko.
Vi ville ha gitt MTSlakt en konkurransevridende fordel ved at de fikk en enklere og mindre kostnadskrevende måte å bli kvitt avfallet sitt på, sier Christiansen.
Dat dagahii ahte mii fertiimet sakka rievdadit ieΩamet doaimma, dat ∏uozai munnje garra™it ja dan rájes in oaidnán ™at ieΩan boazodoalus boahtteáiggi doppe, lohká Eira.
Slakt å slakte hvis de leverer slakteavfallet til et godkjent deponi, sier miljøvernsjefen.
Buorit guohtumat 1968:s álggii Anders Eira boazodoalloskuvlii mii dalle lei Borkenesas – ulbmilin lei váldit oahpu geaidnun eret boazodoalus.
Hva spiser reinen om vinteren, hvor mye spiser den og hvor flink er den til å utnytte beiteplantene om vinteren ?
Dasto barggai son boazodoalu stáhtakonsuleantta kantuvrras Romssas, ovdal go álggii Dálveeanandoalloskuvlii Oslos.
Dette var spørsmål Pål Vegar Storeheier (31) ønsket svar på da han begynte å arbeide på en doktorgrad i biologi.
Oslos anii son áiggi ávkkála ∏∏at, go eahkediid váccii vel gávpeskuvlla.
I fjor høst ble han ferdig med en 4-årig doktorgrad i reinens ernæring på vinterbeiter i indre Finnmark.
Go lei oahpuin geargan Oslos álggii son bargat golmma-jagi pro™eavttas Guovdageainnus 1975 rájes 1978 rádjái, man ulbmil lei buoridit boazodoalu gánnáheami.
Reindriftsnytt møtte den unge forskeren på hans kontor på Avdeling for Arktisk Biologi ved Universitetet i Tromsø.
– Daπi mielde ™addagoπii fas miella bargat bohccui
– En viktig del av en doktorgrad er
Boazoeaiggát Anders Eira, Kárá™jogas eret, lea ilus go joπii Kárá™jogas Nordlándii.
vomma blir større og fordi cellene i vomma blir mer effektive til å ta opp næringsstoffer.
– Dáppe leat erenoamá™buorit guohtuneatnamat, muhto borapiret gal jur goaridit min ealáhusa, muitala son.
Reinen klarer altså å utnytte vinterbeitene bedre når den spiser lav kombinert med andre beiteplanter.
Reineier Anders Eira fra Karasjok er glad for at han tok steget og flyttet fra Karasjok til Nordland.
En kjent sak er at lav / reinmose er godt egnet å blande inn sammen med fôr til rein som har sultet.
– Beitene er fantastiske her, derimot holder rovdyrene på å ta knekken på vår næring, sier han.
– Årsaken til dette er todelt, for
Foto: Agnar Berg
klarer Storeheier.
guin, ja oΩΩon ge vejola™vuoπa álgit Helgelándii Nordlándda fylkkas.
«kvist og lyng kan utgjøre 1/3 av reinens vinterdiettš
Doppe ™adden John Petter Gaup siidaguoibmin, gii lei juo ovdal johttán dohko.
at man lærer hvordan man senere skal jobbe som forsker, forteller Storeheier (se faktaboks om doktorgrad).
1987:s oa ∏∏ui son oππa vejola™vuoπaid davvelis Nordlándda fylkkas.
Etter 5 års studier innen biologi begynte han på sin doktorgrad høsten 1998.
Dál lea Ándes ja su 27-jahkása™bártnis goabbat doaibmadoallu doppe.
Storeheier har nylig forsvart doktoravhandlingen sin som omhandler fôropptak og beiteutnyttelse hos rein om vinteren.
– Lean vissis ahte munnos leat Norgga buoremus bohc
– Når reinen spiser lav, så gjør
cot.
Tabell.
Dáppe leat guohtumat dego sivdniduvvon boazodollui.
Redusert appetitt Reinen spiser mer på sommeren enn på vinteren.
Muhto munno orohaga davábealde leat moadde orohaga reastaluvvon, ja nu sáhttá munnuide nai geavvat jus eiseválddit eai rievdat boraspirepolitihka, navdá Eira.
reinen faktisk reduserer energiforbruket sitt om vinteren, slik at den får mindre behov for mat. Reinen beveger seg mindre og spiser mindre.
Nyheter finner du på www.reinportalen.no Anders Eira muitala ahte son gávnnai vuostta™ geatkebieju guokte jagi maŋŋel go joπii dálá orohahkii.
Målet med studiet er et selvstendig forskningsarbeid på et spesialfelt, som avsluttes med en vitenskapelig avhandling.
Vuostta™ jagiid lei miesseproseanta 95.
Etter ytterligere 5 til 10 år med forskning kan de søke om å bli ansatt som professor.
Maŋemus vihtta jagi lea orohat massán 60–70 % misiin ja vel arvat rávis bohccuid.
En varig bedring av situasjonen krever likevel mer enn reklamekampanjer.
– Moai sáhtá™eimme atnit gitta 350 bohcco goabbáge,
Av Per-Trygve Hoff, Agenda
muhto dan ean bastte.
Faren er imidlertid ikke over.
Lea Luondduháldda™andirektoráhtta mii galgga™ii háldda™it luonddu, muhto dat ii leat riekta ahte moai galge biebmat boraspiriid.
I Agendas rapport peker vi på flere tiltak vi mener det er nødvendig å gjennomføre for å unngå at situasjonen igjen oppstår.
Eiseválddit liv ∏∏e galgan Bern-konsven™uvnna, man ulbmil lea gáhttet bora™piriid, bidjat vuostálaga ILO-konven™uvnnain, mii galgá min birgejumi suodjalit.
Utfordringen er størst i Finmark Analysen viser at lagersituasjonen særlig er et problem i Finmark. Det er flere årsaker til dagens situasjon.
Eira ii loga ieΩas leat boraspiriid vuostá, muhto deattuha ahte logut leat menddo stuorrát dál.
Til gjengjeld står disse nå friere til å utvikle og utnytte nye markeds-muligheter.
Vaikko lea ge boraspiregiksi, de Anders Eira liikká lea ilus go lea johtán Nordlándii.
Derfor er det for øyeblikket heller ingen importbuffer mot nye slakteoverskudd i markedet
– Mis leat buorit guohtumat dáppe.
– som kan komme til høsten. Ut
Finnmárkkus leat
Foto: Berit Anne Sara Triumf
nákkisvuoπat ja masttadeamit, mat mis eai leat.
På verdensmarkedet er imidlertid norsk reinkjøtt generelt for kostbart uansett.
Mis leat maiddái lojit bohccot go doppe.
Her ligger utfordring nr. 3.
Finnmárkku boazodoallu orru gártan bisánkeahtes jorrui teknihkala™rusttegiid ja boazologu dáfus.
En siste utfordring er næringens forhold til eller kontroll med ureglementert import og ulovlig omsetning.
Finnmárkku badjeolbmot dárbba™it ollu ma™iinnaid go leat ollu bohccot, ja sii dárbba™it ollu bohccuid vai nagodit doallat nu ollu ma™iinnaid.
Mettet storkjøkkenmarked Agendas samtaler med de store grossistene og detaljistkjedene i Norge viser at markedet bør kunne ta imot mer reinkjøtt, også til dagens priser.
Ovtta mun gal datte váillahan dáppe – sámi birrasa.
Storkjøkkenmarkedet er nær mettet.
Muhto báikkála™olbmot gal leat bures vuostáváldán min, muitala Anders Eira.
Her er konkurransen stor fra rimeligere, men likevel eksklusive produkter.
Gress / rássi8-29 27-65
Forbrukermarkedet Mulighetene ligger i det store forbru
Lav / jeagil37-73 44-77
Økt markedsføring ?
Moser / sámmál1-3
Håkon Isak Vars
Statnett lea dál plánemin hukset oππa 40 miilla guhkosa™ elfápmolinjá Davvesiidda suohkanis gitta Báhccavuona suohkanii, Romssa fylkkas.
Statnett planlegger nå en 40 mil lang kraftlinje fra Adamselv i Finnmark til Balsfjord i Troms.
Elfápmolinjá lea rehkenaston máksit 2 miljárdda ruvnno, ja galgá fievrridit golmmageardde nu ollu elrávnnji go otná linját.
Linja er beregnet å koste ca. 2 milliarder kroner og skal føre tre ganger mer kraft enn dagens eksisterende linjer.
Loahpala™ mearrádus gokko ja goas huksegohtet linjá vurdo 2007:s.
Endelig vedtak om trasé og igangsetting av arbeidet med linja kan bli gjort i 2007.
Boahtteáiggis boahtá ollu sáhka ™addat bieggamilluin elfápmo oktavuoπas.
Vindkraft er den nye energikilden som det satses enormt på i tiden framover.
Olles Norggas leat dán rádjái plánejuvvon hukset 2600 bieggamillo.
I hele landet planlegges det bygging av til sammen 2600 vindmøller.
Dat addet liikká ollu elrávnnji go 40 Áltá-elfápmorusttega, ja lea liikká ollu elrávdnji go maid 400 000 bearra™a atnet jahkása ∏∏at.
Dette tilsvarer 40 Alta-kraftverk, som igjen utgjør et årsforbruk for 400 000 hustander.
Finnmárkui leat plánejuvvon hukset 1800 bieggamillo. Go ná stuorrát huksejuvvot bieggamillot, ferte maid elfápmolinjáid stuoridit ja buoridit.
Av disse er det planlagt 1800 vindmøller i Finnmark og en vindkraftsatsing i denne størrelsesorden gjør at man også må ruste opp kraftlinjene tilsvarende.
Danin leage Statnett dál plánemin oππa elfápmolinjá Adamselv elfápmorusttegis, Davvesiidda suohkanis gitta Báhccavutnii, Romssa fylkkas, mii galgá fievrridit elfámu man bieggamillot ráhkadit.
Statnett planlegger nå en ny kraftlinje fra Adamselv kraftstasjon i Lebesby til Balsfjord i Troms, som skal kunne transportere kraften produsert fra vindmøllene.
Elfápmolinjá galgá eanas ∏uovvut otná linjáid.
Linja vil bli en 420 kV kraftlinje, som i hovedtrekk skal følge eksisterende kraftlinjer.
Otne manná okta 132 kV linjá, muhtinsajiid guokte linjá buohtalaga dán gaskkas.
I dag går det en 132 kV linje, enkelte strekninger to pararelle linjer.
Oππa linjá galgá leat 420 kV linjá, mii lea badjel golmmageardde nu stuois go otná linját.
Disse linjene fører med andre ord bare en tredjedel av den kraften den nye linja blir dimensjonert for.
Sáhttá huksejuvvot siseatnamii Oππa linjá galgá ∏uovvut otná linjá Adamselvas Levdnjii, das Porsangmoenii ja viidáset davábealde Jie™jávrri Álttá elfápmorusttegii.
Indre trasé aktuell Den nye linja er tenkt å følge eksisterende traseer fra Adamselv til Lakselv, derfra til Porsangmoen og videre nord for Jie™jávre til Alta kraftverk.
Das vuolgá
Derfra går linja videre til Alta, for så
linjá Áltái, gos fas manná Njiemenjáikui.
å fortsette mot Kvænangsbotn.
Das fas oarjjás GuoláΩii, ja de Ráissa bokte Ivgobahtii ja doppe fas Báhccavutnii.
Videre vestover fra Kvænangsbotn til Guolá™, via Nordreisa og Skibotn til endestasjonen i Oteren i Balsfjord.
Muhto lea maid jurdda duoddara mielde hukset linjá, dan sadjái go ∏uovvut otná linjáid, goit Álttás Njiemenjáikui ja viidáset GuoláΩii ja Ivgobahtii. – Dát ™addá ollu hálbbit, iige ™atta nu dálkás báikkiid mannat.
Men prosjektleder ved Statnett, Magne Maurset, sier det også kan bli aktuelt med en indre trasé hovedsakelig fra Alta til Kvænagsbotn og videre til Guolá™ og Skibotn.
Jus otná linjáid ∏uovvu, de ™addet das ollu eambbo ∏iegat ja divraset masttat, dasa lassin go bargu ie™alddis divruda, muitala Statnett pro™eaktajoπiheaddji Magne Maurset.
Dette alternativet er adskillig rimeligere, i tillegg til at den ikke vil være så værutsatt som eksisterende linjetrasé.
– Muhto mii rehkenastit ahte nugoh ∏oduvvon siskkit molssaeaktu buktá ollu vuostehágu, earret eará boazoealáhusas.
Dersom eksisterende linjer skal følges, vil mange vinkler og dyrere master, samt selve arbeidet gjøre at dette alternativet er dyrere.
Ja dás eat dieπe eambbo ovdal á™™i lea leama™ gulaskuddamis, lohká Maurset.
– Men med en indre trasé regner vi med at vi vil komme i konflikt med blant annet reindriftsnæringen, og omfanget av dette vet vi ikke før saken har vært ute til høring, sier Maurset.
Guhkes proseassa Muhto lea guhkes proseassa plánaid rájes dassáΩii go huksen álgá.
Lang prosess Det er dog en lang prosess fra planer til endelig igangsetting.
– Álggos galgá sáddejuvvot dieπáhus huksenplánaid birra.
– Først skal det komme en melding om planene.
Dát galgá vuoππun leat gulaskuddamii.
Denne skal inneholde det meste ved en slik bygging, som igjen skal danne grunnlaget for en høring.
Ja gulaskuddan váldá ie™áiggi, ja maiddái galgá ráhkaduvvot váikkuhusguorahallan linjáhuksema oktavuoπas.
Høring vil ta sin tid og det skal også gjøres en konsekvensanalyse av prosjektet.
Buot dát ádjána, ja lea váttis dadjat juste goas huksen sáhttá álggahuvvot.
Alt dette tar tid og det er vanskelig å si eksakt når en eventuell utbygging av linja vil kunne begynne.
Eaktun huksemii lea maid dieπus ahte duoπaid huksejuvvot nu ollu bieggamillot go dán rádjái leat dieπihuvvon.
I tillegg betinger en linjebygging at det faktisk bygges så mange vindkraftverk som er meldt.
Muhto mii jáhkkit ahte á™™i sáhttá sáddejuvvot gulaskuddamii boahtte jagi mielde, ja loahpala™ mearrádus dahkkot jagis 2007.
– Alt i alt mener vi likevel at saken kan sendes til høring i 2005 og et endelig vedtak om bygging og trasévalg kan gjøres i 2007.
Buot áigemearit dieπus eaktuduvvon das man joπánit proseassa ovdána, loahpaha Statnett pro™eaktajoπiheaddji, Magne Maurset.
Alt selvfølgelig betinget av hvor fort prosessen går framover, avslutter prosjektleder ved Statnett, Magne Maurset.
Govva / Foto: Agnar Berg
Kart: NVE
Oππa elfápmolinjá lasiha heajos váikkuhusaid mat otne juo leat, lohká orohat 36, Cohkolat ovdaolmmo™ Peer Gaup.
negative virkningene som eksisterende linjer allerede utgjør, sier formann i reinbeitedistrikt 36, Cohkolat, Peer Gaup.
– Maiddái duoπala™ dutkan ∏ájeha ahte elfápmolinjáin leat heajos váikkuhusat bohccuide, lohká Gaup.
– Også seriøs forskning viser at kraftledninger har negative konsekvenser for rein, sier Gaup.
– Min orohaga ∏aπa mannet dál juo
Av Håkon Isak Vars
elfápmolinját, ja dáin leat heajos váikkuhusat boazodollui, lohká Gaup.
distrikt, og disse har negative konsekvenser for reindrifta.
– Ja oππa ja stuorát elfápmolinjá nanne dáid váikkuhusaid.
En ny og større linje vil føre til en forsterkning av disse.
Dutkan ∏ájeha ahte boazu ii oro iige guoπo elfápmolinjáid vuolde ja lahkosiin.
Forskning viser at rein unngår å oppholde seg under og i nærheten av kraftlinjer.
Ja dát heive bures dainna maid mii maid leat oaidnán.
Dette stemmer også godt overens med vår erfaring.
Mii oaidnit ahte bohccot eai oro eaige guoπo elfápmolinjáid vuolde.
Vi ser at reinen ikke oppholder seg eller beiter under og i nærheten av kraftlinjer.
Dát guhtot nu guhkkin eret go vejola™ dakkár linjáin, vaikko sáhttet mannat linjáid vuoli.
De holders seg helst lengst mulig unna kraftlinjer, selv om de kan passere under kraftlinjene.
Muhto eai goassege bisán dása, eaige guoπus dákko.
Men de oppholder seg aldri der, og beiter heller ikke.
Ja lean maid oaidnán ahte boazu luoitá oaivvi go manná linjáid vuoli, vaikko dát leat 15–20 mehtara bajábealde.
Jeg har sett at reinen senker hodet når den passerer kraftlinjene, selv om disse er i 15–20 meters høyde, så det er klart at reinen merker linjene, og føler ubehag, sier Gaup.
Nu ahte lea áibbas sihkar ahte boazu
– Ikke indre trasé
dovdá linjáin váikkuhusaid, lohká Gaup.
– Vi har bare hatt ett informasjonsmøte, og det er for lite til å kunne si mer om saken nå, sier Gaup.
– Ii siseatnamii
– Vi ser frem til at det blir mer
Gaup ii jáhke molsaeavttu man Statnett lohká hálbbimussan, ™addat duohtan.
Det skulle også bare mangle siden reindriften er en meget viktig part i saken, sier Arne Olsen i NVE.
– In mun jáhke birasgáhtteneiseválddiid goassege dohkkehit ahte linjá huksejuvvo siskelii otná linjáid.
Den finske og svenske reindriftsnæringen ønsker at Norge skal bli medlem av EU.
Ja buot vearrámus mii sáhttá dáhpáhuvvat, lea jus dakkár linját huksejuvvojit guottetbáikkiid ∏aπa.
Reindriften i de tre landene vil samlet stå sterkere i forhold til å bli hørt i Brussel, mener finnene og svenskene.
Dát gárΩΩida guottetbáikkiid ollu, ja dás leat dieπus hirbmat stuora váikkuhusat, lohká Gaup.
For da vil det ikke være så lett for Brussel å overse oss og vi får enklere gjennomslag for våre saker, sier de to finske reineierne Hannu Magga og Reijo Kyrö.
Dál vuos ii loga Gaup diehtit nu ollu huksemis, go lea du™™e okta diehtojuohkin ∏oahkkin leama™ á™™is.
Magga holder til i et reinbeitedistrikt sør for Saariselkä på grensen mot Russland. Kyrö holder til i Kittilä, cirka 100 kilometer sør for Kautokeino.
Muhto maŋemus sátni á™™is ii leat velá várra daddjon.
Reindriftskontor i Brussel Leder i Svenske Samers Riksforbund, SSR.
Á™™i galgá sáddejuvvot gulaskuddamii boahtte jagi mielde, jus áigemearit dollet nu movt plánejuvvon.
, Per Gustav Idivuoma sier at den største ulempen med det Svenske EU-medlemskapet for de svenske reindriftssamene faktisk er at Norge står utenfor.
– Heajos váikkuhusat lassánit
– Det hadde vært så mye bedre for
Orhat 36 Cohkolaga ovdaolmmo™ Peer Gaup.
Istedet ble det bygd opp større enheter.
Formann i reinbeitedistrikt 36 Cohkolat Peer Gaup.
I dag er det 17 slakerier som kan slakte rein i Finland.
Govva / Foto: Håkon Isak Vars
Foto: Magnar Evertsen
Reindriftsnytt • Boazodoallo-oππasat
sider ved denne slakterireformen.
The Alaska Federation of Natives doalai jahkása™ álgoálbmotkonferánssa Anchorages golggotmánu 23.–25. beivviid.
Etter hans oppfatning har det blitt vanskeligere å gjøre noe med rovdyrproblemene etter at Finland ble medlem.
Nu go ∏állen Boazodoallooππasiid ovddit nummara oaive ∏állosis, de lei kultuvra ja árbevirola™ máhttu hui guovddáΩis.
EU er et unikt samarbeid mellom land som oppsto etter den andre verdenskrig med hovedhensikt å hindre en ny krig i Europa. Opprinnelig var det seks medlemsland.
Boazodoallohoavda Ellen Inga O. Hætta
problem må til Brussel for å bli løst.
Konferánssas ságastalle maiddái eará á™™iid mat gusket Alaska álgoálbmogiidda, nu go oahppu, vuoigatvuoπat ja beara™politihkka.
I 1961 søkte Norge, Danmark, Irland og Storbritannia medlemskap i EU for første gang, men ble ikke medlemmer på grunn av Frankrikes veto.
Dál go boazodoallo™iehtadallamat leat loahpahuvvon, de lea heivvola™ bisanit veahá™ jurdilit.
Danmark, Irland og Storbritannia ratifiserte avtalen, mens Norge sa nei i en rådgivende folkeavstemning 25. september.
Lea miellagiddeva™ buohtastahttit makkár á™™iin Norgga boazodoalloálbmot ja Alaska álgoálbmogat bero™tit.
november 1992 søkte Norge igjen om medlemskap i EU. mer. Norges frihandelsavtale med EU ble sluttforhandlet og trådde i kraft 1. juli.
Dás áiggun geah ∏∏alit juogadit ieΩan jurdagiid ja vásáhusaid Boazodoallooππasiid lohkkiiguin.
28. november 1994 sa 52,3 prosent av den norske befolkningen nei til EU-medlemskap i en rådgivede folkeavstemning.
Alaska álgoálbmogat ledje ∏eahpit oidnosii oaΩΩut ieΩaset duoji.
1. januar 1995 ble Sverige, Finland og Østerrike medlemmer.
Konferánssa oktavuoπas lei stuora vuovdin ∏ájáhus gos oa ∏∏ui oastit juohkelágán duoji, loabáhiid rájes ∏ábbámus bearaldujiid rádjái.
mener fortsatt at det ville være en fordel for Norge og for samene om Norge var med.
Olbmot geat vuvde náhkiid / ávdnasiid duojáriidda, ledje maiddái searvan vuovdin ∏ájáhussii.
mulig å samorde reinkjøttmarkedet i de tre landene. Noen frykter at prisen på reinkjøtt vil gå ned.
Alaska – Fuomá™uhttit duoji
– Et annet perspektiv ved EU er at
Duodje Čajáhus ja vuovdin dan jahkása™ eamitálbmotkonferánssa oktavuoπas Alaskas.
mens vi i Norge bygger ned statlige næringsoverføringer, så skjer det motsatte i EU.
Salgsutstilling i i tilknytning til den årlige urfolkskonferansen i Alaska.
Det har heller ikke vært noen votering i EU-spørsmålet. EU er så langt en ikke-sak i Sametinget.
Govven / Foto: Ellen Inga O. Hætta
– Sametinget ønsker heller ikke å
Dáppe liv ∏∏e sámi duojárat sáhttán oaΩΩut oππa jurdagiid.
/ EØSspørsmål ofte blir diskutert, sier Nystø.
Govven / Foto: Ellen Inga O. Hætta Her kunne samiske duojare hentet nye ideer.
I artikkel 1 heter det: «Uansett bestemmelser i EF-traktaten kan det gis det samiske folk enerettigheter til reindrift i de tradisjonelle samiske områder.
Mu jearaldat lea danne, man muddui geavahit mii konferánssaid ja eará báikkiid gosa olbmot ∏oahkkanit, oainnusin dahkat duoji, go jurdda™it ahte mii defineret duoji oassin boazodoalus ?
Vi mener at Reindriftsnytt er den beste markedsplassen for kommuner, fylkeskommuner, utdanningsinstitusjoner, reindriften og bedrifter som retter seg mot næringen.
Konferánssas lei kultuvra hui guovddáΩis, ja diga™tallamiid bottuin ∏ájehuvvojedje kulturoasit.
Det er ingen andre aviser eller tidsskrifter som når så mange i reindriften som Reindriftsnytt.
Dáinnalágiin boπii daid ie™guπetge álbmogiid kultuvra oidnosii.
Prisene er eks. mva. og forutsetter ferdig annonsemateriell.
Okta sáhkadolliin bijai maiddái jearaldaga movt galgá gáhttet kultuvrra ja movt galgá ealáskahttit kultuvrra.
Fokuset for reindriftsavtalen, som gjelder fra 1. juni i år og frem til 30. juni neste år, har vært rettet mot markedssituasjonen for reinkjøtt.
Lei miellagiddeva™ go ii lean sáhka das ahte cuiggodit earáid, muhto ieΩas.
forståelse for den problematikken, sier Eira.
Jerrojuvvui njuolgut; maid mii ieΩa dahkat boastut ?
– De markedstiltak som nå er for
Viidáseappot daddjui ahte ferte árvvus atnit buot mii
slik i henhold til reindriftssamisk forståelse av begrepet:
9730 Kárá™johka
sentral for utvalget.
Čállá boazodoalu á™™iinE-poasta: minaigi@minaigi.no
Reinlovutvalgets mandat var å gjennomgå reindriftsloven av 9. juni 1978 nr. 49 med sikte på endringer i de bestemmelser som gjelder:
Isiah Gregory Simeonoff Govven / Foto: Ellen Inga O. Hætta máhcaha kultuvrra olbmuide.
Av Reindriftssjef Ellen Inga O. Hætta
Fokus giela dáfus bovttii mus máŋga ima™tallama.
Kultur er sentralt Urfolk i Alaska var flinke til å gjøre sin duodji synlig.
Jerrojuvvui ahte lea go dát maŋemus arena gos álgoálbmogiid ieΩaset giella geavahuvvo aktiivvala ∏∏at.
I tilknytning til konferansen var det en stor salgsutstilling, der all slags duodji var til salgs, alt fra tøfler til de flotteste perlearbeider.
Mun láven ie™ dávjá alddán jearrat dien váttis jearaldaga; man ∏eahpit leat mii Boazodoallohálddahusas geavahit sámegiela ?
Mitt spørsmål er derfor, i hvilken grad bruker vi større konferanser og steder der folk samles til synliggjøring av duodji, all den tid vi definerer duodji som en del av reindrift ?
Mis lea erenoamá™ ovddasvástádus go háldda™it dakkár ealáhusa gos kultuvra ja giella leat nu guovddáΩis.
På konferansen hadde kultur en sentral plass og kulturinnslag ble brukt som avbrekk i drøftinger.
Dieπusge ii leat dárbba™la™ mátkko™tit olgoriikkii fuomá™it man mávssola™ lea gáhttet ieΩas giela, muhto dát á™™i lei nu mihtilmas Alaska-konferánssas, go vuoras olbmot eai hupman eŋgelasgiela, muhto du™™e yupikgiela.
En del av innlederne stilte også spørsmål om hvordan man skal ta vare på kulturen og hvordan man skal gjøre kulturen levende. Det var interessant at man ikke ønsket å rette pekefingeren mot andre, men mot seg selv. Man spurte rett og slett; hva gjør vi selv feil ?
Okta suorgi man dáfus mis Sámis lea olu oahppat eará álgoálbmogiin, lea dat movt geavahit vuoras olbmuid riggodahkan ieΩamet barggus ja movt dustet árbevirola™ máhtu.
Man stilte spørsmål om dette var den siste areanen hvor urfolkenes eget språk brukes aktivt. Jeg stiller meg selv ofte det kritiske spørsmålet; hvor flinke er vi i Reindriftsforvaltningen til å bruke samisk ?
Dát guoská sihke midjiide Boazodoallohálddahusas, ja maiddái ealáhusas.
Vi har et spesielt ansvar, all den tid vi forvalter en næring der kultur og språk er så sentralt.
Man dávjá lávet NRL ja Boazodoallohálddahusa ∏oahkkimiin guldalit vuoras olbmuid eallinvásáhusaid ja geavahit dáid aktiivvala ∏∏at ieΩamet beaivvála™ barggus ?
Man trenger selvsagt ikke reise til utlandet for å bli bevisst viktigheten av å ta vare på eget språk, men på konferansen i Alaska var dette slående, all den tid at de eldre ikke snakket engelsk, bare yupik.
Doaimmala™vuoπa ja hoahpu dihte eat bija áiggi ieΩamet barggus guldalit ja oahppat.
Et område der vi i Sapmi har en del å lære av andre urfolk, er i forhold til å bruke eldre mennesker som ressurs i vårt arbeid og gi rom for tradisjonskunnskapen.
Alaska-konferánssa prográmmas lei biddjon áigi gos vuoras olbmot besse muitalit ieΩaset eallima ja vásáhusaid birra.
De eldre forteller På konferansen i Alaska var det en sekvens i programmet der eldre mennesker fikk fortelle om sitt liv og sine opplevelser over et langt liv.
Olu vuoras olbmot eai máhttán eŋgelasgiela ja danne lei dárbu geavahit dulkka.
Mange av de eldre kunne ikke engelsk og det var nødvendig å bruke tolk.
Dása lei maid biddjon áigi.
Dette hadde man satt av tid til.
Vuoras olbmuide lei mávssola™ sirdit ieΩaset árbevirola™ máhtu maŋit bulvii.
For eldre mennesker var det viktig å føre videre tradisjonskunnskapen sin til neste generasjon.
Sii muitaledje movt sii ohppe birget luonddus, mii lea dakkár máhttu maid nuorat olbmot eai háldda™.
De fortalte hvordan de lærte å overleve i naturen, en kunnskap som yngre mennesker ikke behersker.
Mun jerren ovtta delegáhtas man muddui sii atnet vuoras olbmuid oahpu árvvus.
Jeg spurte en av delegatene hvordan de verdsetter kunnskap fra eldre.
Vástádussan oΩΩon ahte lea mávssola™ ahte vuoras olbmot leat oidnosis formálala™ ∏oahkkimiin ja ahte sii leat oassálastán maŋemus golbma jagi.
Jeg fikk til svar at det er viktig at de eldre er synlige i formelle møter og at de har deltatt de tre siste år.
Dasto atne mávssolaΩΩan ahte vuoras olbmot joπihit kultuvrra ja árbevirola™ máhtu ovtta buolvvas nubbái.
Videre så de det som viktig at eldre bringer kulturen og tradisjonskunnskapen fra en generasjon til neste.
Deaŋaleamos ágga lei almmotge ahte fertejit oaΩΩut vuoras olbmuid gaskkustit máhtuset.
Den viktigste grunnen var likevel å få de eldre til å være formidlere av sin kunnskap.
Sii geavahedje maiddái návccaid ∏állit dan maid vuoras olbmot muitalit, vai historjá ii láhppo, ja das berret mii maid váldit oahpa.
De brukte også ressurser på å få nedtegnet det de eldre berettet, for å hindre at historiene går tapt, noe vi kan ta lærdom av.
Sámis lea mis debáhtta joπus dan birra movt mii galgat geavahit árbevirola™ máhtu dutkanoktavuoπas.
Tema på ny konferanse I Sapmi har vi en pågående debatt om hvordan vi skal bruke tradisjonskunnskapen i forskningssammenheng.
Dát galgá leat fáddán muhtun konferánssas mii galgá lágiduvvot dál fargga.
Dette skal være tema på en konferanse som skal arrangeres i nær fremtid.
Soaitá dát konferánsa addit midjiide inspira™uvnna ja evttohusaid das movt dutkan sáhtá™ii ávkkástallat árbevirola™ máhtuin.
Kanskje vil denne konferansen gi oss inspirasjon og føringer for hvordan forskningen kan nyttiggjøre seg tradisjonskunnskapen.
Dette gjelder både oss i Reindriftsforvaltningen, men også næringen.
Johan Mathis Turi fikk i desember 2003 tildelt Olav Selvaags Minnepris.
I hvilken grad settes det av tid på møter i regi av NRL og Reindriftsforvaltningen til å lytte til livsvisdom fra eldre mennesker og bruke aktivt denne kunnskapen i vårt daglige arbeid ?
Han fikk prisen for sitt arbeid som uredd, nytenkende og løsningsorientert leder i Association of World Reindeer Herders.
Kravene om effektivitet gjør at vi i vårt arbeid ikke setter av tid til å lytte og lære.
Prisen består av en miniatyr av skulpturen «En Glad Guttš, laget av Solveyg Schafferer og et diplom og et stipendium på kr. 400.000,
Sihke nuorat ja boarrásat oassálaste eamitálbotkonferánssas.
Dette var juryens begrunnelse for at nettopp Turi skulle få prisen.
Både unge og gamle deltok på urfolkskonferansen. Govven / Foto: Ellen Inga O. Hætta Uredd og nytenkende
Selv sier Johan Mathis til Reindriftsnytt at det var svært overraskende og gledelig å motta prisen.
Av Berit Anne Sara Triumf
– Spesielt er det interessant å regi
rehketdoallu 2002:
Foto: Agnar Berg
Biergodienas lea fas stuorát go stáhtadoarjja
strere at denne juryen har kjennskap til og setter sitt fokus på reindrift som er en liten i næring.
Boazodoalu ollisla™ rehketdoallu ∏ájeha positiiva ovdáneami 2001:s 2000 rádjái.
Første prisvinner Turi ble første vinner av avdøde entreprenør Olav Selvaags Minnepris som hvert år skal deles ut på hans fødselsdag som er 17. desember – forutsatt at juryen finner en verdig kandidat.
Biergodienas lassánii 15,8 miljovnna kruvvuin, ja boazologu árvu fas lassánii 12,2 kruvnnuin.
Planen var å dele ut prisen første gang i 2002, men den gang fant ikke juryen noen verdige kandidater.
Ii leat gaskkamutto 90-logu rájes leama™ stuorát biergodienas go 2002:s.
Minneprisen har til hensikt å stimulere personer som arbeider med nyskapende ideer som fremmer samfunnet og individets interesser.
Karianne Opgård Sámegillii: Inger-marie A. Oskal
reindriftsnæringen 2002:
Biergodienas lassánii 75,9 miljovnna kruvnnos 2001:s 91,7 miljovnna kruvdnui 2002:s.
Totalregnskapet for reindriftsnæringen viser en positiv utvikling fra 2001 til 2002.
Lassáneapmi boahtá das go ollisla™ njuovvanhivvodat lassánii 1.572 tonnas 2001:s 1.787 tonnii 2002:s, ja go gaskamearála™ haddi boazoeaiggádii lassánii 48,25 kruvnnos pr. kg 2001:s 51,31 kruvdnui pr. kg..
Kjøttinntektene økte med 15,8 millioner kroner mens endringer i reinhjordverdien viste en pluss på 12,2 millioner kroner.
Ii leat 90-logu gaskkamutto rájes leama™ stuorát biergodienas go 2002:s.
For å finne en høyere kjøttinntekt enn i 2002 må man tilbake til på midten av 90-tallet.
1. tabealla ∏ájeha njuovvanhivvodaga, hattiid ja biergodietnasiid guovlluid mielde.
Tabell 1 viser den områdevise fordelingen av slaktekvantum, priser og kjøttinntekter.
1. tabealla.
Tabell 1.
Biergodietnasat 2002 ja 2001 (1.000 kr.)
Kjøttinntekter i 2002 og 2001 (1.000 kr)
BoazodoalloguovluNjuovahatPriv.
pr. kg 1.000 krpr.
Eará OktiibuotKr Árvu Kr Árvu
kg 1.000 kr
- S-Trønd./Hedm.52,8711.18749,5011.574
per kg 1.000 krper kg 1.000 kr
Unnit buhtadusmáksimat Seammás go biergodienas lassánii, de máksojuvvui unnit buhtadus.
Reduserte erstatningsutbetalinger Samtidig som kjøttinntektene økte ble det utbetalt mindre i erstatning.
Buhtadus massimiid ovddas unnui 12,7 miljovnna kruvnnuin ja stáhta buhtadusdoarjja unnui 29,5 miljovnna kruvnnuin.
Erstatninger for tap av rein gikk ned med 12,7 millioner kroner og ekstraordinære statstilskudd gikk ned med 29,5 millioner kroner.
Ollisla™ rehketdoalus juhkkojuvvojit buhtadusat guokten vuolitpoastan – buhtadus boazomassimiid ovddas ja buhtadus areálamassimiid ovddas.
I totalregnskapet inndeles erstatningene i to underposter – erstatning for tap av rein og erstatning for arealinngrep.
Unnon massimiid geaΩil unnui buhtadusmáksu masson bohccuid ovddas 37,9 miljovnnas 25,2 miljovnna kruvdnui 2001 rájes 2002 rádjái.
Som følge av reduserte tap, gikk erstatningene for tap av rein ned fra 37,9 til 25,2 millioner kroner fra 2001 til 2002.
Areálamassimiid ovddas gal baicca lassánii buhtadusmáksu 3,4 miljovnnas 8,8 miljovnna kruvdnui.
Derimot økte erstatningene for arealinngrep fra 3,4 til 8,8 millioner kroner.
Oktiibuot mearkka™a dát ahte buhtadusmávssut unno 41,2 miljovnna kruvnnos 2001:s 34,0 miljovnna kruvdnui 2002:s (-7,3 miljovnna kruvnno).
Totalt sett innebærer dette at erstatningene gikk ned fra 41,2 millioner kroner i 2001 til 34,0 millioner kroner i 2002 (-7,3 millioner kroner).
Unnit stáhtadoarjja Stáhtadoarjagat mat njuolga váikkuhit boazodolliid sisabohtui leat dábála™ doarjagat, eará doarjagat, liigedoarjagat, buohtalasealáhusdoarjagat, Boazodoalu árvoháhkanprográmma ja doarjagat radioaktivitehta vuostá.
Reduserte statstilskudd Summen av alle statstilskudd som har betydning for reindriftsutøvernes inntekter omfatter ordinære tilskudd, andre tilskudd, ekstraordinære tilskudd, tilskudd til binæringer, Verdiskapingsprogram for reindrift og tiltak mot radioaktivitet.
Dát doarjagat unno102,1 miljovnna kruvnnos 2001:s 79,3 miljovnna kruvdnui 2002:s (-22,8 miljovnna kruvnno).
Disse tilskuddene avtok fra 102,1 millioner kroner i 2001 til 79,3 millioner kroner i 2002 (-22,8 millioner kroner).
VuosttaΩettiin leat liigedoarjagat unnon, 30,6 miljovnna kruvnnos 2001:s 1,1 miljovnna kruvdnui 2002:s.
Reduksjonen kan først og fremst knyttes til posten ekstraordinære tilskudd, som minket fra 30,6 millioner kroner i 2001 til 1,1 millioner kroner i 2002.
Unnit golut Boazoealáhusa ollisla™ goluid dahket doaluid golut, orohagaid oktasa™golut ja boazoservviid golut.
Reduserte kostnader De samlede kostnadene i reindriftsnæringen består av driftsenhetenes kostnader, reinbeitedistriktenes felleskostnader og tamreinlagenes kostnader.
Sihke doaluid golut (-0,1 miljovnna kruvnno), oktasa™golut (-1,3 miljovnna kruvnno) ja boazoservviid golut (-0,7 miljovnna kruvnno) unno 2001 rájes 2002 rádjái.
Både driftsenhetenes kostnader (-0,1 millioner kroner), felleskostnadene (-1,3 millioner kroner) og tamreinlagenes kostnader (-0,7 millioner kroner) avtok fra 2001 til 2002.
Oktiibuot unno ollisla™ golut 95,8 miljovnna kruvnnos 2001:s 93,6 miljovnna kruvdnui 2002:s (-2,2 miljovnna kruvnno).
I sum ga dette en reduksjon i de totale kostnadene fra 95,8 millioner kroner i 2001 til 93,6 millioner kroner i 2002 (-2,2 millioner kroner).
buhtadusmávssuiguin), unnui 142,7 mill. kruvnnos 2001:s 141,8 mill. kruvdnui 2002:s.
Dat mii ealáhussii bázii maŋŋel go ollisla™ golut (oktan reantogoluiguin) ledje eret kostnader) var trukket fra de totale inntektene (inkludert statstilskudd og erstatninger), gikk ned fra 142,7 mill. kr i 2001 til 141,8 mill. kr i 2002.
Dat mearkka™a ahte juohke dollui bázii gaskamearála ∏∏at 228.228 kr 2002:s, ja 2001:s fas 228.985 kr..
Dette innebærer at hver enkelt driftsenhet i gjennomsnitt satt igjen med 228.228 kroner i 2002, mot 228.985 kroner i 2001.