pere/sami_parallel huggingface dataset:
I den forbindelse er det blitt opprettet en samisk arbeidsgruppe med medlemmer fra sametingene, Samerådet og Samisk kunstnerråd som skal se nærmere på hvilke tiltak som bør settes inn for å oppnå den nødvendige beskyttelse av samisk kulturarv.
Dan oktavuođas lea ásahuvvon sámi bargojoavku mas leat lahtut sámedikkiin, Sámiráđis ja Sámi dáiddárráđis geat galget geahčadit lagabuidda makkár doaibmabijuid berrešii álggahit sámi kulturárbbi dárbbašlaččat suodjalan dihtii.
Punkter til oppfølging:
Čuovvolančuoggát:
1. Utarbeide en felles strategi på rettighetsarbeidet, inkludert en kartlegging av de forskjellige joikeområdene med den samiske arbeidsgruppen til samisk kultur, samt løfte joikens status internasjonalt.
1. Ráhkadit oktasaš strategiija bargui vuoigatvuođaiguin, ja kártet iešguđege luohtesurggiid sámi bargojoavkkuin sámi kultuvrras, ja loktet luođi stáhtusa riikkaidgaskasaččat.
2. Fremme joik som immateriell kulturarv på Samisk parlamentarisk råds nivå, med en kartlegging av de forskjellige joikeområdene, samt en strategi for rettighetsarbeidet.
2. Ovdánahttit luođi ávnnaskeahtes kulturárbin Sámi parlamentáralaš ráđi dásis, ja kártet iešguđege luohtesurggiid, ja dahkat strategiija bargui vuoigatvuođaiguin.
Institusjonelt hjem for vuelie/luohti/vuolle/joik
4.2 Institušonealla ruoktu vuelie/luohti/vuolle/joik várás
Sametinget fikk i 2018 utarbeidet en rapport med redegjørelser og anbefaling om hva et institusjonelt hjem eller senter for joik kunne inneholde og hvilken organisasjonsform den kunne ha.
Sámediggi ráhkadahtii 2018:s raporttaixilgehusaiguin ja rávvagiiguin dan birra mii institušonealla ruovttus dahje luohteguovddá is galggašii leat ja makkár organisašuvdnahápmi das galggašii leat.
Rapporten ble utarbeidet gjennom et prosjekt med deltakere fra forskjellige joikeorganisasjoner.
Raporta ráhkaduvvui prošeavtta bokte masa serve olbmot iešgu ege luohteorganisašuvnnain.
Rapporten beskriver hvordan prosjektet er gjennomført, hvordan statusen for den tradisjonelle joiken er i dag og forskjellige behov som den tradisjonelle joiken har i dag.
Raporta ráhkaduvvui prošeavtta bokte masa serve olbmot iešgu ege luohteorganis ašuvnnain. Das ilgejuvvo movt prošeakta lea a ahuvvon, makkár stáhtus árbevirolaš luođis lea dál ja sierralágan dárbbut mat árbevirolaš luođis dál leat.
Behovene drøftes i forhold til tiltak og aktuelle samarbeidspartnere som kan bidra med deres kunnskap til å dekke behovene.
Dárbbut guorahallojuvvojit doaibmabijuid ektui ja áigeguovdilis ovttasbargoguimmiid ektui mat sáhttet váikkuhit sin máhtuin dárbbuid duhtadeapmái.
Videre drøftes aktuelle organisasjonsformer og tilslutt trekkes en konklusjon om hvilken organisasjonsform som anbefales og en handlingsplan for hvordan det institusjonelle hjemmet skal bli etablert.
Dasto guorahallojuvvojit áigeguovdilis organisašuvdnavuogit ja loahpas gessojuvvo konklušuvdna gu e organisašuvdnavuohki rávvejuvvo ja doaibmaplána das movt institušonealla ruoktu galgá ásahuvvot.
Rapporten foreslår at hvis det institusjonelle hjemmet skal kunne fylle behovene som den tradisjonelle joiken står ovenfor i dag, er det mest optimale at senteret for joik har til mål å bli etablert som et fysisk senter med en desentralisert struktur.
Raporttas ev ttohuvvo ahte jos institušonealla ruoktu galgá sáhttit ollašuhttit dárbbuid mat árbevirolaš luođis leat dál, de lea buoremus ahte luohteguovddáš ásahuvvošii fysalaš guovddá in mas lea lávdastruktuvra.
Et fysisk senter med en desentralisert struktur vil være med å rekruttere nye joikere, revitalisere joiken i områder der joik ikke blir brukt, være aktivitetsskapende gjennom at det fungerer som en samlingsarena, og som også kan bidra til å synliggjøre joiken i de samiske områdene.
Fysalaš guovddáš lávdastruktuvrrain rekrutterešii o a juigiid, o asis ealáskahtášii luođi guovlluin gos luohti ii geavahuvvo, hágašii aktivitehta dan bokte ahte doaimmašii oahkkananarenan, ja mii maiddái buvttášii oidnosii luođi sámi guovlluin.
Med bakgrunn i at det kan være utfordrende å forenes om hvilken organisasjon senteret skal være underlagt, vil det mest hensiktsmessige være å etablere det som en selvstendig virksomhet.
Dan vuođul go sáhttá leat hástaleaddji guđe organisašuvnna vuollái guovddáš galggašii biddjojuvvot, de lea eanemus ulbmillaš ásahit dan iešheanalis doaibman.
For at målet om finansiering skal bli oppfylt må det institusjonelle hjemmet være etablert og ha et grunnleggende innhold.
Jos ruhtadanmihttomeari galgá ollašuvvat, de ferte institušonealla ruoktu leat ásahuvvon ja das galgá leat vuo osisdoallu.
Rapporten anbefaler at det etableres en nettverksorganisasjon mellom flere partnere med ansvars- og interessefelt i tradisjonell joik.
Raporttas rávvejuvvo ahte ásahuvvoš ii fierpmádatorganisašuvdna máŋgga beali gaskka mas lea ovddasvástádus árbevirolaš luođis ja beroštupmisuorggis.
Partnerne forplikter seg til hverandre med konkrete tiltak de enten gjennomfører alene i egen regi eller som del av et samarbeid med andre fagmiljøer i regi av senteret for joik.
Bealit geatnegahttojuvvojit gaskaneaset konkrehta doaibmabijuid ektui, maid dat a ahit juogo okto dahje oassin ovttasbarggus luohteguovddá a e ará fágabirrasiiguin.
Rapporten foreslår også at organisasjonen etableres som et samvirkeforetak, som gir lav risiko og skal gi størst nytte til brukere.
Raporttas evttohuvvo maiddái ahte organisašuvdna ásahuvvošii ovttasdoaibmafitnodahkan, mas lea unna riska ja galgá addit stuorámus ávkki geavaheddjiide.
Nettverksorganisasjonen kan etableres som en del av videre arbeid med etableringen.
Fierpmádatorganisašuvnna sáhttá ásahit oassin viidáset ásahanbarggus.
Sametingsrådet har vurdert rapporten og vil følge den opp med å etablere en prosjektgruppe i samarbeid med aktuelle organisasjoner og relevante aktører.
Sámedigge rá i lea árvvoštallan raportta ja áigu uovvulit dan nu ahte ásahuvvo prošeaktajoavku ovttasbargguin áigeguovdilis organisašuvnnaiguin ja relevánta aktevrraiguin.
Joik i arkiver
4.3 Luođit arkiivvain
Det finnes joik i en rekke offentlige arkiv i mange land, spesielt i Norge, Sverige og Finland.
Gávdnojit luođit ollu almmolaš arkiivvain máŋgga riikkas, erenoamážit Norgga, Ruoŧa ja Suoma bealde.
Trolig eksisterer det ca. 14 000–15 000 joiker totalt i disse arkivene, hvorav det anslagsvis finnes 9000– 10 000 i Norge.
Dáin arkiivvain gávdnojit oktiibuot várra sullii 14 000 – 15 000 luođi, main 9000 – 10 000 gávdnojit Norggas.
Tromsø Museum er den klart største samlinga.
Romssa museas lea ielgasit stuorámus čoakkáldat.
Det oppleves at det er vanskelig å få innsyn i joikematerialet som er i de forskjellige arkivene.
xÁdnojuvvo váttisin beassat geah at luohteávdnasiid mat leat iešguđ dege arkiivvain.
Dette med begrunnelse i personvern: ofte er det gamle personjoik, der joikeren har satt regler for etterbruk.
Dan ákkastit personsuoji vuođul: dávjá leat dološ personluođit, maidda juoigi lea bidjan njuolggadusaid daid maŋŋá geavaheapmái.
Ellers er joikematerialet spredt utover flere land og områder, og for å få innsyn må man besøke det fysiske arkivet, men man får ikke bruke materialet.
Muđui leat luohteávdnasat miehtá máŋgga riikkas ja guovlluin, ja jos galgá beassat geahččat daid, de ferte fitnat arkiivvas, muhto ávdnasiid ii oažžo geavahit.
Det finnes heller ikke en oversikt over hva som er plassert hvor.
Ii maid gávdno geahčastat mii gosage lea biddjojuvvon.
I tillegg er det også snakk om en del arkiveringsmetoder som kan være i en sårbar situasjon.
Dasa lassin lea sáhka muhtun arkiivametodain mat sáhttet leat rašit.
Eksempelvis har magnetbånd 30 års aldersgrense, og det kan være magnetbånd som enda ikke er digitalisert.
Ovdamearkka dihtii lea magnehtabáttis 30 jagi ahkerádji, ja sáhttet leat magnehtabáttit mat vuos eai leat digitaliserejuvvon.
Mange joikere fra sårbare joikeområder uttrykker at tilgang til joikearkiver er avgjørende for dem som utøvere av deres joiketradisjoner.
Ollu juoigit rašis luohteguovlluin dadjet ahte luohtearkiivvaid geavaheapmi lea vealtameahttun deaŧalaš sidjiide juoiganárbevieruid dahkkiide.
Sámi musihkkaakademiija opplever at en stor del av deres elever opplever en veldig stor usikkerhet i deres forhold til joik.
Sámi musihkkaakademiija vásiha ahte ollugat sin ohppiin leat hui eahpesihkkarat iežaset oktavuođas luohtái.
Mange har ikke lært seg dette i en tradisjonell arena via muntlig tradering, og dermed opplever de det som at de ikke er kvalifiserte til å lære joik eller joike.
Ollugat eai leat oahppan dan árbevirolaš arenas njálmmálaš árbevieruid bokte, ja nu ahte sii vásihit ahte sii eai leat dohkálaččat oahppat luođi dahje juoigat.
Tilgang til arkivmateriale transformerer denne usikkerheten, spesielt ved tilgang til deres egen kulturarv, deres families joiker.
Arkiivaávdnasiid fidnen molsu dán eahpesihkarvuođa, erenoamá it go geavahit iežas kulturárbbi, sin bearraša luđiid.
Det er en pågående debatt på norsk side om tilgang til joikearkiver hvor enkelte utøvere bruker ganske sterk retorikk for å kunne oppnå tilgang til joikearkiver.
Norgga bealde manná digaštallan luohtearkiivvaid geavaheames ja muhtun dahkkit geavahit viehka garra retorihka ákkastallamis beassat geavahit luohtearkiivvaid.
Der er det blant annet joikearkivet til Tromsø museum som er i sentrum for debatten rundt tilgang til joikearkivene.
Romssa musea luohtearkiiva lea earret eará guovddážis digaštallamis luohtearkiivvaid geavaheami birra.
Det ivres for å bevare gamle joikeopptak i ulike arkiv på en forsvarlig måte, slik at dette materialet ikke går tapt og at fremtidige generasjoner kan nyttiggjøre seg av det.
Deaŧalaš lea seailluhit boares luohtebáddemiid iešguđege arkiivvain dohkálaš vuogi mielde, nu ahte eat masse dáid ávdnasiid ja vai boahttevaš buolvvat sáhttet dainna ávkkástallat.
Dette gjelder spesielt for de joikedialektene som utøves lite i dag.
Dát guoská erenoamá it daid luohtesuopmaniidda mat unnán geavahuvvojit odne.
Joikematerialet i arkivene er verdifullt for de som i fremtiden har behov og ønske om å enten forske, bruke det i kunstnerisk virksomhet eller på annen måte ønsker å bruke denne kulturarven.
Luohteávdnasat arkiivvain leat árvvolaččat sidjiide geat bo ahtteáiggis dárbbašit ja háliidit juogo dutkat, geavahit dan dáiddalaš doaimmas dahje eará láhkai háliidit geavahit dán kulturárbbi.
Distribusjon av joik og samisk musikk
4.4 Luđiid ja sámi musihka juohkin
Den dag i dag spilles det ikke samisk musikk på P3 for eksempel, (..
P-golmmežis ii čuojahuvvo sámi musihkka vel odnege ovdamearkka dihtii, (..
) Så tror jeg også problemet ligger i at samiske artister ikke er så flinke til å promotere sin musikk til de store kanalene, fordi det finnes massevis av samisk musikk som hadde passet inn på P3 sin profil, føler jeg.
) Mun jáhkán váttisvuohtan lea dat go sámi artisttat eai leat nu eahpit promoteret ie aset musihka stuorra kanálaide, danne go gávdno ollu sámi musihkka mii livččii heiven P-golmmeža profiilii, jáhkán mun.
Eller så er det kanskje motsatt at de store kanalene ikke er så opptatte av å se etter musikk nord for Sinsen-krysset?
Dahje sáhttá leat várra nuppe láhkai ahte stuorra kanálat eai beroš ohcat musihka davábealde Sinsen-luoddaearu?
Artisten SlinCraze til NPS Music.
xiDajai artista SlinCraze NPS Music:ii.
Samisk musikk opplever økende popularitet etter eksponering på flere arenaer og plattformer.
Sámi musihkka šaddá eanet ja eanet bivnnut maŋŋá go lea boahtán eanet arenaide ja geađgejulggiide.
Likevel oppleves det som vanskelig å leve av samisk musikk alene, og det blir sett på som en smal sjanger hvor markedet alene ikke gir økonomisk grunnlag for artistene, arrangørene og utgiverne.
Dattetge dušše sámi musihkain ii leat álki birget okto, ja dat adnojuvvo gáržes šaŋŋarin, mas márkan okto ii atte ekonomalaš birgenvuođu artisttaide, lágideddjiide ja almmuheddjiide.
I Kunstnerundersøkelsen 2019 på spørsmål om hva kunstnere behøver for å kunne utvikle seg mer, er det mange kunstnere som gir tilbakemelding om et manglende mellomledd i verdikjeden for joik og samisk musikk.
Dáiddáriskkadeames 2019 gažaldagain maid dáiddárat dárbbašit vai sáhtášedje ahtanuššat buorebut, dadje ollu dáiddárat ahte váilu gaskalađas luđiid ja sámi musihka árvoráiddus.
Der etterlyses bl.a. booking hjelp, promoteringshjelp, markedsføringshjelp, distribusjonshjelp, og en egen kunstadminstrasjon.
Sii ohcalit earret eará várrenveahki, vuovdinovddidanveahki, márkanastinveahki, juohkinveahki, ja sierra dáiddahálddahusa.
Joikere opplever at den tradisjonelle joiken har få arenaer, og det sies at joik trekker lite publikum.
Juoigit vásihit ahte árbevirolaš luođis leat unnán arenat, ja daddjojuvvo ahte luohti ii geasut nu ollu.
Samtidig påpekes det at det er en musikkform som er like viktig som andre musikkformer, og den bør sikres respekt på lik linje med andre musikkformer.
Seammás fuomášuhttet ahte dát musihkkahápmi lea seamma deaŧalaš go earáge musihkkahámit, ja dan galggašii árvvus atnit seamma dásis eará musihkkahámiiguin.
Høringsmøtet påpekte at publikumsantall ofte blir brukt som argumentasjon mot å arrangere joiketilstelninger, noe de opplever som en stor belastning.
Gulaskuddančoahkkimis fuomášuhtte ahte publikumlohku dávjá geavahuvvo ággan vuostá juoigamiid lágideames, maid sii atnet stuorra noađđin.
Det etterlyses også at samiske festivaler tar et enda større ansvar for å synliggjøre joik.
Vurdojuvvo maiddái ahte sámi festiválat válddášedje vel stuorát ovddasvástádus juoigama oainnusmahttimis.
Noen samiske festivaler opererer med joik på programmet, men dette er gjerne i områder hvor joiken fremdeles står sterkt.
Muhtun sámi festiválain lea luohti prográmmas, muhto dat lea fal guovlluin gos luohti ain lea nanus.
Det beste eksempelet er nok Samisk Grand Prix som arrangeres av Samisk Musikkfestival og som har en egen joikekategori.
Buoremus ovdamearka lea dattetge Sámi Grand Prix maid Sámi musihkkafestivála lágida ja mas lea sierra luohtekategoriija.
Manglende management og booking agenter gjør det vanskelig å få inn samiske musikk i relevante arenaer med gjennomslagskraft, samt at det er mangel på samisk kompetanse på dette feltet.
Jođiheami ja várrenageanttaid váilun váttásmahttá sámi musihka buktimis deaŧalaš relevánta arenaide, ja váilu sámi gelbbolašvuohta dán suorggis.
Dessuten er det også mulig at manglende musikkforlag bidrar til en mer utfordrende situasjon i forhold til distribusjon av samisk musikk.
Dasa lassin lea vejolaš ahte musihkkalágádusaid xiv váilun dagaha dili eanet hástaleaddjin sámi musihka juohkima oktavuođas. Dábálaččat ožžot artisttat dietnasa čuojahanbargguin.
musikkforeninger o.l. blir dermed sentrale premissleverandører i forhold til utøvere.
Dieinna lágiin leat festiválat, lágideaddjit, musihkkasearvvit j.s. mat leat guovddážis eavttuid bidjamis dahkkiide.
Det er en rekke utfordringer knyttet til et manglende mellomledd i distribusjonssammenheng når det gjelder samisk musikk.
Sámi musihka juohkima oktavuođas leat ollu hástalusat mat čatnasit gaskalađđasa váilumii.
Blant annet så kom det frem i Kulturtankens konferanse «Nasjonens stemmer» - samisk kunst og kultur i den Kulturelle Skolesekken, en etterspørsel etter en oversikt over samiske kunstnere, bl.a. artister og joikere, til bruk i formidling av kunst og kultur i opplæring på grunnskolenivå.
Earret eará bođii dat ovdan Kulturjurdaga konferánssas (“nationála jienat”) – sámi dáidda ja kultuvra Kultuvrralaš skuvlalávkkas xv, jearaldat gávdno go geahčastat sámi dáiddáriin, earret eará artisttain ja juigiin, geavahussii dáidaga ja kultuvrra gaskkusteapmái oahpahusas vuođđoskuvladásis.
Andre inntjeningsmuligheter med potensiale er bestillingsverk, filmmusikk, eventer, merchandise m.m. I tillegg er likestilling et tema i forhold til joik og samisk musikk.
Eará dienasvejolašvuođat leat diŋgojumit, filbmamusihkka, dáhpáhusat, dávvirat jna. Dasa lassin lea dásseárvu fáddán luođi ja sámi musihka oktavuođas.
Videre så har samiske festivaler også tatt på seg en managerrolle.
Dasto leat sámi festiválat maiddái váldán jođihanrolla.
Bl.a. Riddu Riđđu har tatt et mye større ansvar utover det å arrangere festival ved å promotere samiske artister til andre musikkarenaer, bl.a. internasjonale arenaer.
Earret eará lea Riddu Riđđu váldán ollu stuorát ovddasvástádusa festivála lágideami lassin go lea promoteren sámi artisttaid eará musihkkaarenaide, earret eará riikkaidgaskasaš arenaide.
Dette i likhet med Samisk musikkfestival som har tatt på seg en promoteringsrolle i forhold til samiske artister og joikere som vinner musikk- og joikekonkurransen Sámi Grand Prix, samt at flere festivaler har en satsning på å utvikle unge talenter.
Dasto lea Sámi musihkkafestivála váldán promoterenrolla sámi artisttaid ja juigiid ektui geat vuitet Sámi Grand Prix musihkka- ja juoigangilvvu, ja ahte ollu festiválat áŋgiruššet nuorra taleanttaid ovddideami ektui.
I tillegg finnes det andre aktører som jobber med samisk musikk og internasjonalisering, bl.a. Varangerfestivalen.
Dasa lassin gávdnojit eará aktevrrat mat barget sámi musihkain ja internašonaliseremiin, earret eará Varangerfestivalen.
Internasjonale profiler som Mari Boine m. fl., vitner om at samisk musikk har internasjonal gjennomslagskraft, men at samisk musikks kollektive internasjonale potensiale er til dels uutnyttet.
Artisttat geat leat dovddus riikkaidgaskasaš dási nugo Mari Boine j.ea. duođaštit ahte sámi musihkas lea riikkaidgaskasaččat vejolašvuohta, muhto ahte sámi musihka oktasaš riikkaidgaskasaš vejolašvuohta lea unnán geavahuvvon.
Joikere har fortalt at de var sterkt etterlyste da de kom til Womex som en del Sámi Music Expo første gang.
Juoigit leat muitalan ahte sin ledje garrasit vuordán dalle go sii bohte Womex:ii Sámi Music Expo oassin vuosttaš gearddi.
I tillegg forteller samiske musikere om økt etterspørsel etter joik internasjonalt, og gjerne i en formidlingspakke.
Dasa lassin muitalit sámi musihkkarat ahte luođi leat eanet jearahišgoahtán riikkaidgaskasaš dásis, ja áinnas gaskkustanpáhkas.
Man bør utvikle internasjonaliseringsstrategi i forhold til denne etterspørselen, bl.a. utvikle samarbeidet med Music Norway på dette feltet.
Berre ovddiduvvot internašonaliserenstrategiija dán jearaldaga ektui, earret eará ovddidit ovttasbarggu Music Norway:in dán suorggis.
I tillegg spilles det i liten grad samisk musikk i nasjonale medier og på diverse plattformer.
Dasa lassin čuojahuvvo sámi musihkka unnán nationála mediain ja geađgejulggiin.
Joikere etterlyser også et bredere medietilbud om joik og over flere plattformer.
Juoigit váillahit maiddái govdadeappot mediafálaldaga luđiid birra ja eanet geađgejulggiin.
Samisk musikk og samiske artister vies også lite plass i den samiske samfunnsdebatten.
Sámi servodatdigaštallamis lea maiddái unnán sadji sámi musihkas ja sámi artisttain.
Det etterlyses både musikkritikk og – debatt, samt musikkanmeldelser i samiske medier, og medier ellers.
Váillahit sihke musihkkakritihka ja -digaštallama, ja musihkkaalmmuhemiid sámi mediain, ja mediain muđui.
Det digitale skiftet har medført at man ikke lenger tjener på å selge innspilt musikk, og at musikkbransjen er blitt avhengig av spillejobber for å generere inntekt..
Digitála molsun lea dagahan ahte ii šat dine báddejuvvon musihka vuovdimiin, ja ahte musihkkasuorgi lea sorjavaš čuojahanbarggu oažžumis dietnasa dihtii.
Strømming av samisk musikk er anslagsvis et utbredt bruksmønster i forhold til en undersøkelse som viser at fire av ti nordmenn har strømmetjenester som sitt førstevalg for å lytte til musikk.
Árvvoštallama mielde lea Sámi musihka rávdnjen viiddis geavahanminsttar iskkadeami mielde mii čájeha ahte njealjis viđa norgalačča gaskkas válljejit vuosttamužžan guldalit musihka rávdnjebálvalusaid bokte.
YouTube og Spotify er de mest populære strømmetjenestene.
YouTube ja Spotify leat bivnnuheamos rávdnjenbálvalusat.
4 % oppgir at deres primære kilde for musikk var fysiske formater.
4 % muitalit ahte sin váldo musihkkagáldu lea fysalaš.
Nesten 30 % av Spotify-brukerne oppgir at de alltid eller ofte benytter seg av Spotifys anbefalinger og/eller spillelister.
Measta 30 % Spotify-geavaheddjiin dadjet ahte sii álohii dahje dávjá geavahit Spotify rávvagiid ja/dahje čuojahanlisttaid.
Rapporten «Digitaliseringens innvirkning på norsk musikkbransje» peker til at for skapere og utøvere utgjør konsert- og festivalvirksomhet den desidert største inntektskilden fra musikkrelatert virksomhet;
xvi Raporttas “Digitaliserema váikkuhusat norgalaš musihkkasuorgái” čujuhuvvo ahte dahkkiid ja hárjeheddjiid musihkkavuđot doaimma dienas boahtá váldoáššis konsearta- ja festiváladoaimmain;
den utgjorde gjennomsnittlig 40 % av total musikkrelatert inntekt i 2017..
dat lea 40 % ollislaš musihkkavuđot dietnasis 2017:s. xvii.
Plateselskap rammes av det digitale skiftet, som gjør at det kun er de største artistene nasjonalt og internasjonal artister som tjener på strømminger av musikk.
Skearroservviide čuohcá digitála molsun, mii dagaha ahte dušše stuorámus artisttat nationála ja riikkaidgaskasaš dásis dinejit musihka rávdnjemiin.
Det digitale skiftet gir også samisk musikk også en utfordring når det gjelder profesjonalisering av musikken.
xviii Digitála molsun buktá hástalusaid maiddái sámi musihkkii go guoská musihka profešonaliseremii.
På markedet generelt er det et høyt nivå på produksjonene, og det virker som om samisk musikk har en del utfordringer på det området.
Márkaniin oppalaččat lea alla dássi buvttademiin, ja orru ahte sámi musihkas leat muhtun hástalusat dán suorggis.
Andre inntjeningsmuligheter med potensiale er bestillingsverk, filmmusikk, eventer, merchandise m.m.
Eará dienasvejolašvuođat leat diŋgojumit, filbmamusihkka, dáhpáhusat, dávvirat jna.
1. Økt fokus på formidling og musikkprodusentens rolle i samarbeid med relevante aktører.
1. Stuorát fokus gaskkusteapmái ja musihkkabuvttadeddjiid rollii ovttasbargguin relevánta aktevrraiguin.
2. Sette i gang et kartleggingsarbeid i samarbeid med Samisk kunstnerråd m.fl. om distribusjon og markedsføring med videre strategier og tiltak.
2. Álggahit kártenbarggu ovttasbargguin Sámi dáiddárráđiin ja earáiguin juohkima ja márkanfievrrideami birra viidáseappot strategiijaiguin ja doaibmabijuiguin.
3. Etablere et samarbeid med Music Norway om internasjonal eksport av joik og samisk musikk.
3. Ásahit ovttasbarggu Music Norway:in luođi ja sámi musihka riikkaidgaskasaš doalvuma birra.
Rettigheter innen joik og samisk musikk
4.5 Rievttit luđiid ja sámi musihka siskkobealde
“Juridisk hjelp til oss hadde vært høvelig.
“Livččii vuogas oažžut juridihkalaš veahki.
Vi er blitt frarøvet så mange ganger gjennom kunsten slik at det hadde vært behov for dette”.
Mii leat rieviduvvon nu máŋgii dáidaga bokte nu ahte mis livččii dárbu dasa”.
Uttalelse fra en kunstner i kunstnerundersøkelsen 2019.
xix Ovtta dáiddára cealkámuš dáiddáriskkadeamis 2019:s.
Joiken er i en uavklart rettighetssituasjon, da den tradisjonelle oppfatningen av rettighetene til joik ikke sammenfaller med den juridiske oppfatningen.
Luođi riektedilli lea čielggatkeahttá, go árbevirolaš áddejupmi luohtevuoigatvuođain ii dávis juridihkalaš áddejupmái.
Det er også problematisk å finne dokumentasjon som fastslår den samiske rettsoppfatningen til joik, spesielt hva gjelder personjoik og opphavsrett hvor det ikke finnes særlig med rettskilder.
Váttisvuohtan lea maiddái gávdnat duođaštusa mii nannešii sámi riekteáddejumi luođi ektui, erenoamážit go guoská olbmo luohtái ja vuođđovuoigatvuođaide go eai gávdno áktánasat riektegáldut.
Der finnes litteratur som sier noe om eierforholdene til personjoik, men også her er det forskjellige oppfatninger.
Gávdno girjjálašvuohta mas lea čállojuvvon olbmo luođi eaiggátvuođa birra, muhto maiddái das leat máŋggalágan oainnut.
Dagens situasjon er i stor grad at rettighetsspørsmålet avgjøres av den enkelte utøver/utgiver, og dermed blir ev. inntekter fordelt etter hva utøveren personlig oppgir uavhengig av tradisjonell rettsoppfatning.
Odne lea dilli hui ollu nu ahte vuoigatvuođa beali mearridit ovttaskas dahkkit/almmuheaddjit, ja dieinna lágiin juogaduvvo dienas dađi mielde maid dahkki ieš almmuha sorjjakeahttá árbevirolaš riekteáddejumis.
I tillegg er også de forskjellige rettsoppfatninger til joik i de ulike samiske områdene, uavklarte.
Dasa lassin leat maiddái iešguđege riekteáddejumit luođi ektui iešguđege sámi guovlluin, čielggatkeahttá.
Man har også utfordring med at samiske joiker er blitt plagierte uten noen som helst forespørsel, tillatelse eller kompensasjon til joikere involvert.
Hástalussan lea maiddái go sámi luođit leat plagierejuvvon almmá oppanassii jearakeahttá, lobi haga dahje buhtadusa haga juigiide geaidda guoská.
I tillegg er det en utfordring å identifisere de riktige rettighetshaverne til en joik, særlig hvis joiken er gammel, og hvis etterkommerne er mange.
Dasa lassin lea hástalussan identifiseret gii luođi rivttes vuoigatvuođaoamasteaddji lea, erenoamážit jos luohti lea boaris, ja jos maŋisboahttit leat ollu.
Ved høringsmøtet var det mange joikere som uttrykte at sosiale forhold gjør det mer utfordrende å joike i offentlige sammenhenger i dag, bl.a. fordi at joikere oppfatter at det er sosiale grensesettinger i forhold til hvilke joiker man kan utøve på grunn av bl. a. rettighetssituasjonen.
Gulaskuddančoahkkimis ledje máŋga juoigi geat dovddahedje ahte sosiála bealit dagahit eanet hástaleaddjin juoigat dál almmolaš oktavuođain, danne go juigiid mielas leat sosiála rájit dan ektui makkár luđiid sáhttá juoigat earret eará riektedili geažil.
Når det gjelder opphavsrettigheter er det en sannsynlighet at de samiske interessene er ufullstendig ivaretatt.
Go guoská oamastanvuoigatvuođaide de sáhttá leat nu ahte sámi beroštumit leat eahpedievaslaččat gozihuvvon.
Mange inntekter i musikkbransjen genereres gjennom forskjellige vederlagsbyråer, og skaper dermed inntjenings sirkler.
Ollu dienas musihkkasuorggis manná iešguđege divatdoaimmahagaid čađa, ja dieinna lágiin dagaha dienassirkela.
Det eksisterer ingen interesseorganisasjon for samiske musikkutøvere/artister.
Sámi musihkkadahkkiin/artisttain ii leat makkárge beroštupmiorganisašuvdna.
Sannsynligvis er de fleste samiske utøvere medlemmer i Sámi Komponisttat (SK) i og med at de fleste artister også er skapere.
Várra eanaš sámi dahkkit leat lahttun Sámi Komponisttain (SK) danne go eanaš artisttat leat maiddái háhkkit.
I tillegg kan de være medlemmer i andre norske interesseorganisasjoner hvor de muligens får støtte til bl.a. kontraktunderskriving ved musikkinnspillinger, hvor det er en del avtalevilkår (omfang, territorium, varighet, fordeling, opsjoner og forskudd, royalties, fleksibilitet m.m.) og rettigheter (små og store rettigheter, moralske rettigheter m.m.) utøvere bør sette seg inn i. Samiske plateselskap er organiserte i norske interesseorganisasjoner, bl.a. FONO.
Dasa lassin sáhttet sii leat lahttun eará norgalaš beroštupmiorganisašuvnnain gos ii várra ožžot veahki earret eará šiehtadusa vuolláičállimii musihkkabáddemiid oktavuođas, mas leat soames šiehtaduseavttut (viidodat, guovlu, bistin, juohkin, opšuvnnat ja ovdamáksu, rojalttat, dávggasvuohta jna.) ja vuoigatvuođat (smávva ja stuorra vuoigatvuođat, moralalaš vuoigatvuođat jna.) maid dahkkit fertejit oahppat. Sámi skierrosearvvit leat organiserejuvvon norgga beroštupmiorganisašuvnnain, earret eará FONO:s.
Det finnes ingen samiske medlemmer i interesseorganisasjonen Musikkforleggerne, som er en betydningsfull aktør blant interesseorganisasjonene.
Musihkkalágádusaid beroštupmiorganisašuvnnas, mii lea deaŧalaš aktevra beroštupmiorganisašuvnnaid gaskkas eai gávdno sámi lahtut.
Vederlagsbyråer som bl.a.TONO skal generere en del av sitt overskudd tilbake til samfunnet.
Divatdoaimmahagas nugo ovdamearkka dihtii TONO:s manná oassi badjelbáhcagis ruovttoluotta servodahkii.
I 2015 var TONOs samfunnsdel på 33 millioner kr. En tredjedel av dette gikk til stipendordninger (via Musikkforleggerne og TONO), mens to tredjedeler gikk til nasjonale musikk-kulturelle formål (via NOPA, NKF og Musikkforleggerne).
2015:s lei TONO servodatoassi 33 miljon ru. Goalmmát oassi das manai stipeandaortnegiidda (Musihkkalágádusaid ja TONO bokte), ja guokte goalmmát oasi manne nationála musihkka-kultuvrralaš ulbmiliidda (NOPAxx, NKFxxi ja Musihkkalágádusaid bokte).
I Finland vurderer den finske versjonen av TONO, Teosto, å generere en del av dette overskuddet til samisk musikkbransje.
Suomas árvvoštallojuvvo TONO suoma veršuvnnas, Teosto, bidjat oasi dán badjelbáhcagis sámi musihkkasuorgái.
1. Initiere et samarbeid med Samisk kunstnerråd (SDR) om avklaring av rettighetssituasjonen til joik 2. Initiere et prosjekt i samarbeid med SDR om å undersøke hvilke muligheter som er i rettighetsmarkedet i forhold til samfunnsutvikling.
1. Vuolggahit ovttasbarggu Sámi dáiddárráđiin (SDR) luođi riektedili čielggadeames. 2. Vuolggahit prošeavtta ovttasbargguin SDR:in iskan dihtii makkár vejolašvuođat leat riektemárkanis servodatovddideami ektui.
Fornyelse av Sametingets virkemidler
4.6 Sámedikki váikkuhangaskaomiid ođasmahttin
Sametinget har over mange år støttet utgivelser av joik og samisk musikk.
Sámediggi lea máŋggaid jagiid dorjon luđiid ja sámi musihka almmuhemiid.
Ordningen har i dag mål om å «Økt salg og spredning av joik og samisk musikk innenlands og utenlands, herunder samisk musikk både i tradisjonell og nyskapende form».
Ortnega mihttomearrin lea dál “Luđiid ja sámi musihka eanet vuovdin ja leavvan riikka siste ja olgoriikkas, maiddái sámi musihka sihke árbevirolaš ja ođđa vugiin”.
I tillegg har Sametinget prioritert støtte til promotering av samisk musikere og artister, her under turnestøtte, musikkvideo, internasjonalisering og management.
Dasa lassin lea Sámediggi vuoruhan doarjaga sámi musihkkariid ja artisttaid promoteremii, mat leat gierdomátkedoarjja, musihkkavideo, internašonaliseren ja jođiheapmi.
Musikkbransjen er i stadig endring, og samiske musikere blir stadig mer profesjonalisert.
Musihkkasuorgi rievdá oktilaččat, ja sámi musihkkarat šaddet eanet profešonealla.
Dessuten skaper digitalisering nye utfordringer for samiske musikere.
Dasto buktá digitaliseren ođđa hástalusaid sámi musihkkariidda.
Samisk kunstnerråd med sine kunstnerorganisasjoner besitter en unik kompetanse innenfor joik og samisk musikk, og Sametinget må gjøre en vurdering av hvordan disse kan ta en større rolle med involvering i de faglige bistanden til Sametinget.
Sámi dáiddárráđis oktan dan dáiddárorganisašuvnnaiguin lea áidnalunddot gelbbolašvuohta luođi ja sámi musihka siskkobealde, ja Sámediggi ferte árvvoštallat mainna lágiin dát sáhtášedje váldit stuorát rolla fágalaš veahki addimis Sámediggái.
Dette må ses i lys av en ny samarbeidsavtale mellom partene.
Dán ferte geahčadit ođđa ovttasbargošiehtadusa oktavuođas beliid gaskka.
Det er behov for å tilpasse rammen og prioriteringene som ivaretar de utfordringene som samiske musikere og artister står ovenfor og som framkommer ellers av redegjørelsen.
Dárbu lea heivehit rámma ja vuoruhemiid mat gozihit daid hástalusaid mat sámi musihkkariin ja artisttain leat ovddabealde ja mat bohtet ovdan muđui čilgehusas.
Dette må ses lys av arbeidet med Sametingets budsjett.
Dán ferte geahčadit barggu oktavuođas Sámedikki bušeahtain.
Ášši/Sak 021/19
Ášši 021/19
Plan og finanskomiteen Dato: 21.05.2019
Plána ja finánsalávdegoddi 21.05.2019-24.05.2019
Norges nasjonale institusjon for menneskerettigheter - årsmelding 2018
Norgga našuvnnalaš olmmošvuoigatvuohtaásahus - jahkedieđáhus 2018
Arkivsaknr. 17/3838
Áššenr. 17/3838 Mildosat
Sametinget viser til årsmelding 2018 for Nasjonal institusjon for menneskerettigheter (NIM).
Sámediggi čujuha Norgga našuvnnalaš vuoigatvuohtaásahusa (NIM) jahkedieđáhussii 2018.
Sametinget ser viktigheten av at både Stortinget og Sametinget behandler NIMs årsmelding og debatterer menneskerettighetenes plass i det norske og samiske samfunnet.
Sámediggi atná dehálažžan ahte sihke Stuoradiggi ja Sámediggi gieđahallaba NIM jahkedieđáhusa ja digaštallaba olmmošvuoigatvuođaid saji Norgga ja Sámi servvodagas.
Samene er ett av Norges to statskonstituerende folk, og har status som urfolk og folk både etter internasjonal og nasjonal rett.
Sápmelaččat leat nubbi dain guovtti stáhtavuođđudeaddji álbmogiin ja sápmelaččain lea sihke eamiálbmotstáhtus ja álbmotstáhtus riikkaidgaskasaš ja nationála riektevuogádagas.
Sametinget konstaterer at det er behov for et mer systematisk arbeid med overvåkning og informasjon om gjennomføringen av samenes menneskerettigheter i Norge.
Sámediggi konstatere ahte lea dárbu systemáhtalaččabut gozihit ja juohkit dieđuid sápmelaččaid olmmošvuoigatvuođaid čađaheamis Norggas.
Sametinget ser dette som særlig viktig i en tid der vi opplever at vår tiltro til utviklingen domstolenes anerkjennelse av våre opprinnelige rettigheter og våre rettigheter etter menneskerettighetene, har snudd fra en økende anerkjennelse, til uklarhet og en følelse av at det er en økende ubalanse mellom samiske rettsoppfatninger og den retningen Høyesterett har lagt seg på.
Sámediggi atná dán erenoamáš dehálažžan daningo mii leat dál dakkár áiggis go mii vásihit ahte min osku duopmostuoluide das, ahte min álgoálgosaš rievttit ja min olmmošvuoigatvuođaide guoski rievttit leat dohkkehuvvon, lea rievdan eahpečielggasvuohtan ja dakkár dovdun ahte eahpebalánsa lassána gaskal sámi riekteipmárdusa ja dan geainnu man guvlui Alimusriekti dál lea jođus.
Dette reiser legitimitetsspørsmål i samiske samfunn og synliggjør kompetansebehov blant landets øverste dommere.
Dán geažil leat sámi servvodagain čuožžilan legitimitehtagažaldagat ja dát maiddái čalmmustahttá gealbodárbbuid riikka alimus duopmáriin.
Det er derfor paradoksalt at vi samtidig opplever en økende forståelse for våre rettsoppfatninger internasjonalt i de organer som håndhever internasjonale konvensjoner.
Dát lea maiddái oalle paradoksalaš daningo mii seammás vásihit lassáneaddji áddejumi min riekteipmárdussii riikkaidgaskasaččat dain orgánain mat giehtaguššet riikkaidgaskasaš konvenšuvnnaid.
Samene har et folkerettslig vern for sin kultur, sine språk, næringer og sitt samfunnsliv.
Sámit leat álbmotrievttalaččat suddjejuvvon sin kultuvrra, gielaid, ealáhusaid ja servvodateallima hárrái.
Dette vernet søkes gjennomført blant annet gjennom FNs urfolksdeklarasjon (UNDRIP) det minoritetsrettslige vernet i FNs menneskerettskonvensjoner fra 1966, særlig i konvensjonen om sivile og politiske rettigheter (SP) artikkel 27, rasediskrimineringskonvensjonen, barnekonvensjonens artikkel 30 samt ILO Konvensjon nr. 169 om urfolk og stammefolk i selvstendige stater (ILO 169).
Dát suddjen ohcaluvvo čađahuvvot earret eará ON eamiálbmotdeklarašuvnnas (UNDRIP), ON 1966 olmmošvuoigatvuođakonvenšuvnnaid minoritehtarievttálaš suodjalusas, eandalii siviila ja politihkalaš rivttiid konvenšuvnnas (SP) artihkkalis 27, nállevealahankonvenšuvnnas, mánáidkonvenšuvnnas artihkkalis 30 ja dasa lassin ILO konvenšuvnnas nr. 169 eamiálbmogiid ja čearddalaš álbmogiid hárrái iešmearrideaddji riikkain (ILO 169).
Grunnloven (Grl.) § 108 skal reflektere det vernet som samenes kulturutøvelse har etter folkeretten.
Vuođđoláhka § 108 galgá reflekteret suodjalusa mii sápmelaččaid kulturdoaimmain lea álbmotrievtti vuođul.
Grl. § 108 sammen med Grl. § 92 er ment å sikre samenes rettigheter slik de er å forstå etter gjeldende folkerett.
Vuođđolága § 108 ja vuođđolága § 92 ulbmilin lea sihkkarastit sámiid rivttiid nu ahte dat áddejuvvojit gustojeaddji álbmotrievtti vuođul.
Sametinget ser, i likhet med NIM, at Grl. § 108 ikke i tilstrekkelig grad reflekterer samenes status som folk og urfolk etter folkeretten og den utviklingen som har vært internasjonal urfolksrett siden 1980-tallet da daværende § 110a ble vedtatt i Grunnloven.
Sámediggi, nugo NIM, oaidná ahte vuođđolága § 108 iii reflektere doarvái sápmelaččaid stáhtusa álbmogin ja eamiálbmogin álbmotrievtti vuođul, iige ovdáneami vuođul mii lea leamaš riikkaidgaskasaš eamiálbmotriektin 1980-logu rájes go dalá § 110a mearriduvvui Vuođđolágas.
Sametinget viser til vårt plenumsvedtak i sak 037/15 der sametingets plenum har gitt tilslutning til representantforslaget om «[...
Sámedikkis čujuhit min dievasčoahkkinmearrádussii áššis 037/15 mas Sámedikki dievasčoahkkin lea mieđihan ovddastusevttohussii “[...
] det samiske folk, som er landets urfolk, […
] sami álbmot, riikka álgoálbmogin, [...
]» og ser det som positivt at NIM har en anbefaling som støtter opp om dette slik at grunnlovsbestemmelsen kan være i samsvar med samenes særskilte status etter menneskerettighetene.
]” ja atná positiivvalažžan ahte NIM:s lea ávžžuhus mii doarju dan, nu ahte vuođđolágamearrádus oktiivástida sámiid sierranas stáhtusa olmmošvuoigatvuođaid vuođul.
Sametinget har en aktiv rolle i forhold til internasjonale overvåkingsorganers oppfølgning av Norges periodiske statsrapporteringer.
Sámedikkis lea aktiivvalaš rolla riikkaidgaskasaš gozihanorgánaid čuovvuleamis Norgga periodalaš stáhtaraporteremiin.
I så henseende så ser Sametinget frem til en tett dialog med NIM både om hvordan NIM best kan utøve sin virksomhet i samiske samfunn og om hvordan Sametingets rolle i det nasjonale og internasjonale arbeidet med implementering av urfolksrettighetene kan videreutvikles.
Dan oktavuođas illuda Sámediggi gulahallat NIM:n sihke das mo NIM:s buoremusat sáhttet doaimmahit iežaset doaimma sámi servvodagain ja mo Sámedikki rolla sáhttá ovdánahttojuvvot nationála ja riikkaidgaskasaš barggus eamiálbmotrivttiid implementeremis.
Dette gjelder særlig prosesser i FNs Menneskerettskomité (herunder spesialrapportøren for oppfølgning av komiteens anbefalinger til Norge), FNs Barnekomité, FNs Kvinnekomité, FNs Rasediskrimineringskomité, Menneskerettighetsrådet og ILOs Ekspertkomité.
Dát guoská eandalii ON Olmmošvuoigatvuođalávdegoddái (earret eará erenoamášraporterejeaddji mii čuovvula lávdegotti ávžžuhusaid Norgii), ON Mánáidlávdegoddi, ON Nissonlávdegoddi, ON Nállevealahanlávdegoddi, Olmmošvuoigatvuođaráđđi ja ILO Áššedovdilávdegoddi.
Sametinget konstaterer til at FNs Menneskerettskomite tidligere har kritisert Norge for ikke å ha fulgt opp Samerettsutvalgets forslag, herunder forslag om revisjon av reindriftsloven.
Sámediggi konstatere ahte ON Olmmošvuoigatvuođalávdegoddi lea ovdal kritiseren Norgga go ii leat čuovvulan Sámevuoigatvuođalávdegotti árvalusa, earret eará boazodoallolága revišuvdnaárvalusa.
NIM har i sin årsmelding vist til dette og anbefaler at regjeringen bør følge opp forslaget om revisjon av reindriftsloven og vurdere å styrke jordskifterettens kompetanse til å avgjøre saker om beitekonflikter i reindriften.
NIM lea jahkedieđáhusastis čujuhan dása ja ávžžuha ahte ráđđehus berre čuovvulit boazodoallolága revišuvdnaárvalusa ja árvvoštallat nannet eanamolsunrievtti máhtu mearridit áššiin mas lea sáhka boazodoalu guohtunnákkuin.
Sametinget mener dette er en viktig og riktig anbefaling og vil også stille seg bak anbefalingen fra NIM om at myndighetene må sikre at reindriftsloven, herunder reglene om reintallsreduksjon og samenes rett til reell deltakelse i forvaltningen av samisk reindrift, praktiseres i tråd med menneskerettslige krav.
Sámediggi oaivvilda dán leat dehálaš ja rievttes ávžžuhussan ja áigu maiddái doarjut NIM árvalusa ahte eiseválddit fertejit nannet boazodoallolága, earret eará boazologu unnideami njuolggadusaid ja ahte sámiin lea riekti duođas oasálastit sámi boazodoalu hálddašeamis nu, ahte dat praktiserejuvvo olmmošvuoigatvuođalaš gáibádusaid vuođul.
Sametinget har over lengre tid i flere prosesser med myndighetene fastholdt at det må igangsettes en helhetlig gjennomgang av reindriftsloven.
Sámediggi lea guhkit áiggi proseassain eiseválddiiguin doalahan ahte ferte álggahuvvot oppalaš čađaheapmi boazodoallolágas.
Sametinget og NRL har nedsatt et lovutvalg i oktober 2018.
Sámediggi ja NBR nammadeigga láhkalávdegotti golggotmánus 2018.
Lovutvalget skal gjennomgå reindriftsloven og foreslå eventuelle endringer i loven.
Láhkalávdegoddi galgá guorahallat boazodoallolága ja árvalit vejolaš rievdadusaid lágas.
Utvalget skal fremme sine tilrådninger innen to år.
Lávdegoddi galgá ovddidit sin neavvagiid guovtti jagi siste.
Sametinget viser til at regjeringen har fått invitasjon til å delta i arbeidet og har gitt utrykk for vilje til å følge opp utvalgets tilrådninger når disse foreligger.
Sámediggi čujuha ahte ráđđehus lea bovdejuvvon oasálastit bargui ja lea maiddái cealkán ahte áigumuššan lea čuovvulit lávdegotti neavvagiid go dat leat gárvásat.
Sametinget stiller seg bak anbefalingen fra NIM om at samenes konsultasjonsrett må gjennomføres i tråd med menneskerettslige standarder og viser til at dette er et ansvar norske myndigheter må være seg bevisst.
Sámediggi doarju NIM ávžžuhusaid ahte sápmelaččaid konsultašuvdnariekti galgá čađahuvvot olmmošvuoigatvuođavuđot standárdda vuođul ja čujuha ahte dát lea ovddasvástádus mii berre leat čielggas Norgga eiseválddiide.
Sametinget viser til at dette omfatter alle saker som berører samiske interesser som pågår tidligere har pågått etter dagens regelverk.
Sámediggi čujuha ahte dát fátmmasta buot áššiid mat guoskkahit sámi beroštumiid mat leat jođus ja mat leat leamaš jođus otná njuolggadusaid mielde.
Sametingsrådet understreker at norske myndigheter allerede er bundet av menneskerettighetene og nasjonale regler til å konsultere samene med sikte på å komme til enighet i alle saker som berører samiske interesser.
Sámediggeráđđi deattuha ahte Norgga eiseválddit leat juo olmmošvuoigatvuođaid ja nationála njuolggadusaid bokte čadnon konsulteret sápmelaččaiguin dainna dárkkuhusain ahte galget boahtit ovttaoaivilvuhtii buot áššiin main lea sáhka sámi beroštumiin.
Sametinget har ved flere anledninger påpekt manglende etterlevelse av de prosessuelle rettigheter ved flere slike overfor myndighetene om det aktivt må arbeides for at disse prosessuelle rettighetene overholdes.
Sámediggi lea máŋgga oktavuođas čujuhan ahte lea leamaš váilevaš doahttaleapmi proseassalaš rivttiin máŋgga diekkáraš konsultašuvdnaáššis. Sámediggi atná danin NIM ávžžuhusa lunddolaš muittuhussan eiseválddiide bargat dainna, ahte dát proseassalaš rievttit dollojuvvojit.
Sametinget støtter også anbefalingen fra NIM om at Stortinget lovfester konsultasjonsplikten og at tiltak iverksettes for å sikre at konsultasjonsplikten overholdes på kommunalt og fylkeskommunalt nivå.
Sámediggi doarju maiddái NIM ávžžuhusa ahte Stuoradiggi láhkada konsultašuvdnageatnegasvuođa ja ahte doaimmat álggahuvvojit sihkkarastin dihtii ahte konsultašuvdnageatnegasvuohta čuvvojuvvo suohkana ja fylkkasuohkana dásis.
Etter Sametingets vurdering vil den beste måten å gjøre dette på være ved at konsultasjonslovsforslaget vedtas av Stortinget.
Sámedikki árvvoštallama vuođul buoremus vuohki dán dahkat lea ahte konsultašuvdnaláhkaárvalus mearriduvvo Stuoradikkis.
Sametinget viser til at NIM i tillegg til årsmeldingen utgitt en egen temarapport sommeren 2018 om vold og overgrep i nære relasjoner i samiske samfunn.
Sámediggi čujuha ahte jahkedieđáhusa lassin, de lea NIM geasset 2018 almmuhan iežas temáraportta veahkaválddálašvuohta ja illasteapmi lagas birrasis sámi servvodagas (“Temarapport om vold og overgrep i samiske samfunn”).
Sametinget ser det som viktig at rapporten drøfter Norges menneskerettslige forpliktelser for å hindre vold mot samer og kommer med flere anbefalinger hvordan staten kan ivareta sin sikringsplikt overfor samiske innbyggere, blant annet ved utarbeidelse av en ny handlingsplan mot vold og overgrep i samiske samfunn.
Sámediggi atná dehálažžan ahte Norgga olmmošvuoigatvuođalaš geatnegasvuođat ságastallojuvvojit raporttas eastadan dihtii veahkaválddálašvuođa sápmelaččaid vuostá ja ahte bohtet eambbo ávžžuhusat mo stáhta sáhttá fuolahit sin sihkkarastingeatnegasvuođa sámi ássiid hárrái, earret eará go hábme ođđa doaibmaplána veahkaválddálašvuođa ja illasteami vuostá sámi servvodagain.
Sametinget stiller seg bak disse anbefalingene og viser til at man allerede har forsøkt å komme i dialog med myndighetene for en oppfølgning av dette.
Sámediggi doarju ávžžuhusaid ja čujuha ahte čuovvulan dihtii dán, de lea Sámediggi geahččalan oažžut dialoga eiseválddiiguin.
Dette arbeidet vil følges opp videre.
Dát bargu čuovvuluvvo viidáseappot.
Likestilling er kjernen i Sametingets virksomhet.
Dásseárvu lea Sámedikki doaimmaid váimmus.
Sametinget arbeider for at den samiske befolkningen har samme rettigheter og muligheter som befolkningen for øvrig.
Mii bargat dan ovdii ahte sámi álbmogis leat seamma rievttit ja vejolašvuođat go muđui álbmogis.
Vold er et omfattende samfunnsproblem, et menneskerettsproblem, et demokratisk problem, et likestillingsproblem, et kriminalitetsproblem og et folkehelseproblem.
Veahkaválddálašvuohta lea viiddis servvodatváttisvuohta, olmmošvuoigatvuođaváttisvuohta, demokráhtalaš váttisvuohta, dásseárvováttisvuohta, kriminalitehtaváttisvuohta ja álbmotdearvvašvuođaváttisvuohta.
Vold i de samiske samfunn bremser utviklingen av de samiske samfunn og levesett.
Veahkaválddálašvuohta sámi servvodagain bisseha sámi servvodagaid ja eallinvugiid ovdáneami.
I denne sammenheng blir arbeidet mot vold et overordnet mål for Sametinget
Dan oktavuođas šaddá veahkaválddálašvuođabargu Sámedikki bajitdási mihttun.
Sametinget understreker viktigheten av at urfolksrettighetene får den nødvendige prioritet i NIMs faglige arbeid også i årene fremover.
Sámediggi deattuha leat dehálaš ahte eamiálbmotrievttit vuoruhuvvojit dárbbašlaččat NIM fágalaš bargguin maiddái čuovvovaš jagiid.
Sametinget ser fram til det videre arbeidet til Nasjonal institusjon for menneskerettigheter og dets bidrag til samfunnsdebatten om og gjennomføringen av samiske rettigheter.
Sámediggi illuda Norgga našuvnnalaš olmmošvuoigatvuohtaásahusa (NIM) viidáseappo bargui ja NIM oasálastimii servvodatdebáhttii sámerivttiid ja daid čađaheami birra.
Sametinget ser det som naturlig at statlige myndigheter i sin gjennomgang av årsmeldingen fra NIM følger opp denne gjennom en videre dialog mellom storting/ regjering og Sametinget for en konkret oppfølging av NIMs anbefalinger i årsmeldingen fra 2018.
Sámediggi atná lunddolažžan ahte NIM jahkedieđáhusa guorahallamis stáhta eiseválddit čuovvulit dieđáhusa nu, ahte doalahit dialoga stuoradikki/ráđđehusa ja Sámedikki gaskka oažžun dihtii konkrehta čuovvuleami NIM 2018 jahkedieđáhusa ávžžuhusain.
Sametinget er ikke tilfreds med oppfølgingen fra statlige myndigheter av tidligere års anbefalinger fra NIM blant annet anbefalingene for å sikre samenes rett til fiske i sjøen og ber statlige myndigheter om å iverksette et oppfølgende arbeid med dette gjennom konsultasjoner med Sametinget.
Sámediggi ii leat duđavaš mo stáhta eiseválddit ovddit jagiid leat čuovvulan NIM ávžžuhusaid, earret eará ávžžuhusaid sihkkarastit sápmelaččaid rievtti bivdit meara. Sámediggi bivdá stáhta eiseválddiid álggahit čuovvulanbarggu dás konsulteredettiin Sámedikkiin.
Merknad 1.1 Sametinget konstaterer at NIMs anbefalinger i liten grad følges opp av regjeringen.
Plána ja finánsalávdegoddi - 004/19 Mearkkašupmi 1.1 Sámediggi konstatere ahte Norgga olmmošvuoigatvuođaid ásahusa (NIM) rávvagat unnán čuovvuluvvojit ráđđehusas.
NIMs hovedoppgave er å fremme og beskytte menneskerettighetene i tråd med Grunnloven, menneskerettsloven og den øvrige lovgivning, internasjonale traktater og folkeretten for øvrig.
NIM váldobargun lea ovdánahttit ja suodjalit olmmošvuoigatvuođaid Vuođđolága, olmmošvuoigatvuođalága ja eará láhkaaddimiid vuođul, riikkaidgaskasaš soahpamušaid ja álbmotrievtti vuođul muđui.
NIM gir råd til Stortinget og regjeringen om gjennomføring av menneskerettighetene.
NIM addá rávvagiid Stuorradiggái ja ráđđehussii olmmošvuoigatvuođaid čađaheames.
Årsmeldingen er bygget på grundige råd fra NIMs fagekspertise, men regjeringen gjør motstridende vurderinger og har i liten grad fulgt opp anbefalinger.
Jahkedieđáhus lea vuođđuduvvon NIM áššedovdiid vuđolaš rávvagiidda, muhto ráđđehusa dahká earálágan árvvoštallamiid ja lea unnán čuovvulan rávvagiid.
Sametinget ber om at Stortinget påser at regjeringen følger opp NIMs anbefalinger i tråd med organets rolle som nasjonal institusjon for menneskerettigheter.
Sámediggi bivdá ahte Stuorradiggi fuolaha ahte ráđđehus čuovvula NIM rávvagiid organa rollii dávistettiin dan ektui go dat lea olmmošvuoigatvuođaid nationála ásahus.
Merknad 2.1 - Forskningsmidler til området «vold i nære relasjoner» i det Samiske samfunn Norges nasjonale institusjon for menneskerettigheter (NIM) påpeker i sin årsrapport for 2018 at man har et stort kunnskapsbehov innenfor området vold i nære relasjoner i det samiske samfunn.
Mearkkašupmi 2.1 Norges nasjonale institusjon for menneskerettigheter (NIM) påpeker i sin årsrapport for 2018 at man har et stort kunnskapsbehov innenfor området vold i nære relasjoner i det samiske samfunn.
Sametinget anser dette som en svært viktig sak for det samiske samfunn.
Sametinget anser dette som en svært viktig sak for det samiske samfunn.
Vold i nære relasjoner går i all hovedsak utover kvinner og barn, og er svært ødeleggende for disse gruppene.
Vold i nære relasjoner går i all hovedsak utover kvinner og barn, og er svært ødeleggende for disse gruppene.