pere/sami_parallel huggingface dataset:
For å unngå dette i fremtiden, anbefales det at det i den særskilte statistikkinnhentingen om bruken av samisk språk i de tre nordligste bispedømmene legges til grunn en definisjon av “andre gudstjenester” som samsvarer med forståelsen av samme kategori i SSBs kirkelige årsstatistikk.
Vai garvá dakkár dili boahtteáiggis, de ávžžuhuvvo ahte dan earenoamáš statistihkkačohkkema sámegiela geavaheamis dan golmma davimus bismagottis, vuođđuduvvo definišuvdna mii lea “eará ipmilbálvalus”, vai dat heive seamma ipmárdussii go SGD girkolaš jahkestatistihka kategoriijas lea.
I fortsettelsen fokuseres det altså kun på «gudstjeneste på søn-/helligdag» / «forordnet gudstjeneste» og for enkelhets skyld vil «gudstjeneste» i fortsettelsen referere til dette.
Joatkkagis deattuhuvvo danne dušše “ipmilbálvalus sotna-/bassebeivviid” / “mearriduvvon ipmilbálvalus”, ja álkivuođa dihte oaivvilduvvo “ipmilbálvalus” dán ektui.
7.3.1 Geografisk utbredelse / antall menigheter som har gudstjenester med innslag på samisk
7.3.1 Geográfalaš lávdan / man galle searvegotti main lea sámegielat oassi ipmilbálvalusain
Den geografiske utbredelsen av bruken av samisk språk i gudstjenestelivet i Den norske kirke kan leses ut av antall menigheter som bruker noe samisk i gudstjenesten.
Norgga girku sámegiela geavaheapmi ipmilbálvaluseallima geográfalaš lávdama sáhttá lohkat man galle searvegotti leat mat geavahit sámegiela ipmilbálvalusas.
Tallene som presenteres i fortsettelsen gjør ikke forskjell på om det er holdt mange eller få gudstjenester med innslag på samisk gjennom året.
Logut mat ovdanbuktojit dás maŋŋelis, ii earut leat go ollu dahje unnán ipmilbálvalusat main lea sámegiella oassin ipmilbálvalusas olles jagis.
Det skjelnes heller ikke mellom hvor mye eller lite samisk som er brukt i den enkelte gudstjeneste.
Iige leat erohus lea go ollu dahje unnán sámegiella gullon dan ovttaskas ipmilbálvalusas.
For å komme med i statistikken her rekker det at en menighet kun én eneste gang i løpet av året har hatt et eller annet innslag på samisk språk i gudstjenesten.
Vai boahtá mielde statistihkkii, de lea doarvái ahte searvegottis lea dušše oktii jagis leamaš sámegiella oassin ipmilbálvalusas.
Selv om dette er lite, er det likevel interessant å registrere da man av erfaring vet at det kan være ganske store sperrer mot å ta i bruk noe samisk overhodet.
Vaikko dat lea unnán, de lea goitge beroštahtti oaidnit, go vásáhusaid mielde diehtit ahte lea oalle stuora caggi váldit veaháš ge sámegiela atnui obanassiige.
Når dette kan registreres i statistikken indikerer det derfor med stor sannsynlig et aktivt valg av de som har ansvar for gudstjenesten lokalt.
Go dien sáhttá oaidnit statistihkas, de orru čájeheamen ahte jáhkkimis lea danne aktiivvalaš válljejupmi sis geain lea ovddasvástádus báikkálaš ipmilbálvalusain.
Det er ifølge Kirkerådet i dag 1 247 menigheter i Den norske kirke.
Girkoráđi loguid mielde leat dál 1247 searvegotti Norgga girkus.
I 2014 har 6,4 % av alle landets menigheter meldt til SSB at de har hatt en eller flere gudstjenester med innslag av samisk, nærmere bestemt 80 menigheter.
2014 ledje 6,4 % buot rikka searvegottiin dieđihan SGD ahte sis lea leamaš okta dahje máŋga ipmilbálvalusa, main lea sámegiella oassin, namalassii 80 searvegotti.
72 av disse menighetene tilhører de tre nordligste bispedømmene.
72 searvegotti dain gullet dan golmma davimus bismagoddái.
De øvrige 8 fordeler seg på Oslo (4), Hedmark (2) og Bergen (2).
Dat eará 8 juohkásit Osloi (4), Hedemárkui (2) ja Bergenii (2).
Gjennomgangen i fortsettelsen konsentrerer seg om tallene fra de tre nordligste bispedømmene.
Viidáseappot geahčadit loguid dan golmma davimus bismagottis.
Merk at tre menigheter som ikke har rapportert gudstjeneste med samisk innslag til SSB, har rapportert om 1 slik gudstjeneste hver i den særskilte rapporteringen i de tre nordligste bispedømmene.
Mearkkaš ahte leat golbma searvegotti, mat eai leat dieđihan ipmilbálvalusa sámegielat osiin SGD, leat goitge juohkehaš dieđihan ovtta dakkár ipmilbálvalusa dan earenoamáš raporteremii dan golmma davimus bismagottis.
Det gjør at det totale antallet menigheter som har brukt samisk i Den norske kirke i 2014 antakelig er 83 og det totale antallet i de tre nordligste bispedømmene er 75. I de tre nordligste bispedømmene er det i alt 285 menigheter (133 i Nidaros, 86 i SørHålogaland og 66 i Nord-Hålogaland).
Dat dahká ahte dat obbalaš lohku searvegottiin mat leat sámegiela geavahan Norgga girkus 2014 lea 83, ja dat obbalaš lohku dan golmma davimus bismagottis lea 75. Dan golmma davimus bismagottis leat oktiibuot 285 searvegotti (133 Nidarosas, 86 Lulli- Hålogalánddas ja 66 Davvi-Hålogalánddas).
Diagrammet nedenfor (Figur 7.1) viser antall menigheter som har rapportert om bruk av noe samisk i gudstjenestelivet gjennom et år i disse bispedømmene.
Diagrámma vuollelis (govus 7.1) čájeha man ollu searvegotti leat dieđihan geavahan veahá sámegiela ipmilbálvaluseallimis jagis dain bismagottiin.
I 2012 meldte 44 menigheter om minst én gudstjeneste med et samiskspråklig innslag i egen menighet.
2012 dieđihedje 44 searvegotti unnimus ovtta ipmilbálvalusa sámegielat osiin iežaset searvegottis.
Tallet var økt til 76 menigheter i 2014. Mens økningen i antall menigheter fra 2012 til 2014 var tilnærmet identisk mellom de tre bispedømmene (10-11-11), har Nord-Hålogaland høyest og Nidaros lavest antall menigheter med bruk av samisk.
Lohku lea lassánan 76 searvegoddái 2014. Go lassáneapmi searvegottiin main sámegiella lea oassin 2012 rájes 2014 rádjái, lei measta ovttalágan dan golmma bismagottis (10,11,11), de lei Davvi-Hålogalánddas eanemus ja Nidarosas unnimus sámegiela geavaheapmi.
I 2014 var antallet 35 i NordHålogaland, 24 i Sør-Hålogaland og 17 i Nidaros.
2014 lei Davvi-Hålogalándda lohku 35, Lulli-Hålogalándda lohku lei 24 ja 17 Nidarosas.
Figur 7.1 Antall menigheter i de tre nordligste bispedømmer som har brukt samisk i gudstjenestelivet i løpet av året
Govus 7.1 Lohku searvegottiin dan golmma davimus bismagottis, main sámegiella lea gullon ipmilbálvaluseallimis jagi mielde
Diagrammet nedenfor (Figur 7.2) viser samme utvikling omregnet i prosentandel menigheter i de tre nordligste bispedømmene som har brukt noe samisk i gudstjenestelivet gjennom året.
Diagrámma vuollelis (govus 7.2) čájeha seamma ovdáneami proseanttaid mielde searvegottiin dan golmma davimus bismagottis, mat leat veahá ge sámegiela geavahan ipmilbálvaluseallimis jagi mielde.
Figur 7.2 Prosentandel menigheter i de tre nordligste bispedømmer som har brukt samisk i gudstjenestelivet i løpet av året Mens 15,4 % av menighetene i Nidaros, Sør-Hålogaland og Nord-Hålogaland i 2012 meldte om innslag på samisk i gudstjenestelivet, gjorde 26,7 % det samme to år senere.
Govus 7.2 Proseantaoassi searvegottiin dan golmma davimus bismagottis main sámegiella lea gullon ipmilbálvaluseallimis jagi mielde Go 15,4 % searvegottiin Nidarosas, Lulli-Hålogalánddas ja Davvi-Hålogalánddas dieđihedje
Altså skjedde en økning på 11,3 prosentpoeng for de tre bispedømmene under ett.
Diet lohku lassánii 11,3 proseantačuoggáin dan golmma bismagottis oktiibuot.
Til tross for at økningen i antall menigheter var tilnærmet identisk i de tre bispedømmene, var økningen i prosentpoeng større i nord enn lenger sør da det er betydelig færre sokn i Nord-Hålogaland og SørHålogaland enn i Nidaros.
Vaikko searvegottiid lohku lei sullii seamma dásis dan golmma bismasuohkanis, de lei proseantačuoggáid ektui eambbo davvin go guhkkelis lulde, go leat ollu unnit suohkana Davvi- Hålogalánddas ja Lulli-Hålogalánddas go Nidarosas.
Den bispedømmevise økningen i andel menigheter målt i prosentpoeng var henholdsvis 16,6 prosentpoeng i Nord-Hålogaland, 12,8 prosentpoeng i SørHålogaland og 7,5 prosentpoeng i Nidaros.
Bismagottiid searvegoddelogu lassáneapmi lea mihtiduvvon proseantačuoggáide ja Davvi-Hålogalánddas lei 16,6 proseantačuoggá, Lulli-Hålogalánddas lei 12,8 proseantačuoggá ja Nidarosas fas 7,5 proseantačuoggá.
Status per 2014 er altså at drøyt 1/2 av menighetene i Nord-Hålogaland, drøyt 1/4 av menighetene i Sør-Hålogaland og drøyt 1/8 av menighetene i Nidaros bruker noe samisk i gudstjenestelivet gjennom et år.
Dilli 2014 lea ahte measta bealli Davvi-Hålogalándda searvegottiin, measta njealjádasoassi Lulli-Hålogalándda searvegottiin ja measta gávccádasoassi Nidarosa searvegottiin geavahedje sámegiela ipmilbálvaluseallimis jagi mielde.
I lys av det som ble sagt innledningsvis om utviklingen for virkeområdet for den kongelige resolusjonen av 1848, er det som forventet at Nord-Hålogaland har størst andel og Nidaros lavest andel av menigheter som bruker noe samisk i de tre nordligste bispedømmene.
Dat mii muitaluvvui álggus gonagaslaš cealkámuša 1848 doaibmaguovlluid ovdáneami ektui, de vurdojuvvo ahte Davvi-Hålogalánddas lea eanemus ja Nidarosas fas unnimus searvegottit main lea veahá ge sámegiella dan golmma davimus bismagottiin.
Det som kanskje er noe overraskende er at økningen i antallet menigheter som tar bruk samisk er omtrent lik i alle bispedømmer.
Dat mii soaitá veahá leat imaštahtti lea go searvegottiid lohku mat sámegiela váldet atnui, lea measta seamma ollu buot bismagottiin.
7.3.2 Omfang av gudstjenester med innslag på samisk gjennom året – prostinivå
7.3.2 Ipmilbálvalusaid hivvodat main sámegiella lei oassin jagi mielde – proavássuohkanadásis
Fra å ha sett på utbredelsen av bruken av samisk, skal vi nå se nærmere på omfang av gudstjenester (altså antall) med innslag på samisk i de tre nordligste bispedømmene.
Go lea geahččan man viidát sámegiella geavahuvvo ipmilbálvalusain, de galgat dál geahččat ipmilbálvalusaid hivvodaga (namalassii logu) main lei sámegielat oassi dan golmma davimus bismagottis.
Det er generelt svært beskjedne tall.
Dat leat obbalaččat unna logožat.
For å få et visst volum er det derfor hensiktmessig å synliggjøre tallene på prostinivå.
Go galgat oažžut dihto hivvodaga, de fertet ulbmillaččat čájehit loguid provássuohkaniid dásis.
Det gjør det også mulig å sammenlikne utviklingstrekk bispedømmene i mellom.
Dat dahká maid vejolažžan buohtastahttit ovdánanmearkkaid gaskal bismagottiid.
Det er viktig å påpeke at det i flertallet av tilfellene er et mindretall av menighetene i et prosti som bruker noe samisk.
Lea maid mávssolaš čujuhit ahte eanetlohku dilálašvuođain, de lea unnitlohku searvegottiin ovtta proavássuohkanis, mii geavaha veaháge
Selv i prostier med et større antall gudstjenester skyldes volumet ofte at enkeltmenigheter bryter mønsteret med ingen eller bare 1-2 gudstjenester i året med samiske innslag.
Vel proavássuohkaniin gos leat eambbo ipmilbálvalusat, de lea hivvodaga sivva go muhtin searvegottiin ii leat obage dahje lea dušše okta ipmilbálvalus jahkái, gos sámegiella gullo.
De enkeltmenighetene som skiller seg positivt omtales særskilt nedenfor under punktet 7.3.3.
Dat ovttaskas searvegotti main lea positiivvalaš erohus, daid birra muitaluvvo sierra vuollelis 7.3.2 čuoggás.
I de tre nordligste bispedømmene er det i alt 29 prostier.
Dan golmma davimus bismagottis leat oktiibuot 29 provássuohkana.
12 ligger i Nidaros bispedømme, 8 i Sør-Hålogaland bispedømme og 9 i Nord-Hålogaland bispedømme.
12 leat Nidarosas, 8 Lulli- Hålogalánddas ja 9 Davvi-Hålogalánddas. Diagrámmas vuollelis (govus 7.3) čájeha man ollu
Diagrammet nedenfor (Figur 7.3) visualiserer omfang av gudstjenester med samisk språk i 2012 og 2014. Vi kan dele prostiene i fire grupper basert på tallene for 2014: (a) 6 prostier – 5 fra Nidaros og 1 fra SørHålogaland – hadde ingenting å melde.
2012 ja 2014 leat ipmilbálvalusat leamaš main oassi lea sámegiella. Mii sáhttit juohkit proavássuohkaniid njealji jovkui 2014 loguid ektui: A 6 proavássuohkana – 5 Nidarosas ja 1 Lulli-Hålogalánddas – ii lean mihkkege dieđihit.
Disse er utelatt i diagrammet.
eai leat mielde diagrámmas.
(b) 13 prostier rapporterer mellom 1 og 11 gudstjenester med innslag på samisk.
B 13 proavássuohkana dieđihit 1 ja 11 ipmilbálvalusa sámegielat osiin.
(c) 9 prostier utgjør et mellomskikt med 28-86 gudstjenester med innslag på samisk.
C 9 proavássuohkanis leat gaskal 28-86 ipmilbálvalusa sámegielat osiin.
(d) Ett prosti, Indre Finnmark prosti, er i en kategori for seg selv med 305 gudstjenester i 2014 med bruk av samisk språk, og da er Guovdageaidnu / Kautokeino ikke med i tallene.
D Okta proavássuohkan, Sis-Finnmárku, lea sierralágan kategoriija, gos 2014 leat 305 ipmilbálvalusa sámegielat osiin, ja de ii leat Guovdageaidnu/Kautokeino mielde loguin.
gudstjenester med bruk av samisk språk i Den norske kirke ble holdt her i 2014. Med Guovdageaidnu / Kautokeino ville andelen antakelig vært omkring 40 %.
Birrasiid okta goalmmádasoassi buot Norgga girku ipmilbálvalusain, main lei sámegielat oassi, dollui 2014 dáppe. Oktan Guovdageainnuin/Kautokeino, de livčče lohku leamaš birrasiid 40 %.
I diagrammet er prostiene satt opp i en rekkefølge som noenlunde tilsvarer geografien fra nord til sør.
Diagrámmas leat proavássuohkanat biddjon maŋŋálaga, mii muhtin muddui vástida geografiijai davvin lulás.
Prostiene Varanger til og med Trondenes tilhører Nord-Hålogaland bispedømme.
Proavássuohkanat Várjjat ja Trondenes gullaba Davvi-Hålogalándda bismagoddái.
Prostiene Vesterålen til og med Indre Helgeland tilhører Sør-Hålogaland.
Proavássuohkanat Viestterállasis gitta Siskkit Helgelándii gullet fas Lulli- Hålogalándii.
Prostiene Namdal til og med Gauldal tilhører Nidaros bispedømme.
Proavássuohkanat Namdalas gitta Gauldalii gullet Nidarosa bismagottiide.
Figur 7.3 Prostier i Nidaros, Sør-Hålogaland og Nord-Hålogaland med gudstjenester med bruk av samisk 2012 - 2014 Indre Finnmark prosti står som nevnt i en særstilling, også som det eneste prostiet i Den norske kirke hvor alle menigheter er en del av forvaltningsområdet for samisk språk.
Govus 7.3 Proavássuohkanat Nidarosas, Lulli-Hålogalánddas ja Davvi-Hålogalánddas main ipmilbálvalusain lei sámegiella 2012-2014 Sis-Finnmárku lea proavássuohkan mii lea earenoamáš, ja lea maiddái dat áidna proavássuohkan Norgga girkus gos buot searvegottit leat sámegiela hálddašanguovllus.
Det gjør det litt vanskelig å sammenlikne dette prostiet med andre prostier.
Diet dahká váttisin buohtastahttit dán proavássuohkana eará proavássuohkaniiguin.
Om man imidlertid holder Indre Finnmark prosti utenfor og sammenlikner de resterende prostiene blir situasjonen i de tre bispedømmene relativ sammenliknbar.
Jus doalaha Sis- Finnmárkku sierra ja buohtastahttá daid eará proavássuohkaniid, de lea dilli dan golmma bismagottis dakkár maid sáhttá buohtastahttit.
Alle tre bispedømmer står da igjen med 2-3 menigheter i forvaltningsområdet for samisk språk: Nord-Hålogaland 2 (Gáivuotna / Kåfjord i NordTroms prosti og Loabát / Lavangen i Indre Troms prosti), Sør-Hålogaland 3 (alle i Divtasvuona suohkan / Tysfjord kommune i Ofoten prosti), og Nidaros 2 (Snåase / Snåsa i Nord-Innherad prosti og Raarvihke / Røyrvik i Namdal prosti).
Buot golmma bismagottis leat guokte golbma searvegotti mat gullet sámegiela hálddašanguvlui: Davvi-Hålogalánda 2 (Gáivuotna Davvi- Tromssa proavássuohkanis ja Loabát/Lavangen Siskkit Tromssa proavássuohkanis), Lulli- Hålogalánda 3 (buohkat Divttasvuona suohkanis/Tysfjord kommune Ofuohta proavássuohkanis, ja Nidarosas 2 (Snåase/Snåsa Davvi-Innherad proavássuohkanis ja Raavrhvijhke/Røyrvik Namdal proavássuohkanis).
Når man med dette utgangspunktet sammenlikner prostiene i de tre bispedømmene, finner man også noen overraskende utviklingstrekk.
Go dieinna vuolggasajiin buohtastahttá proavássuohkaniid, de gávdná muhtin hirpmáhuhtti ovdánanmearkkaid.
Når Indre Finnmark holdes utenfor var Nidaros det bispedømmet som i 2014 hadde flest gudstjenester med innslag på samisk. Av de 8 prostiene som da står med flest gudstjenester – dvs. mellom 28 og 86 gudstjenester i året med noe samisk – tilhører hele 4 prostier Nidaros.
Go Sis-Finnmárku ii leat mielde loguin, de lei Nidarosa bismagottis, gos eanemus dollojedje ipmilbálvalusat main lei sámegielat oassi 2014. Dan 8 proavássuohkanis main de leat eanemus ipmilbálvalusat – namalassii gaskal 28 ja 86 ipmilbálvalusa oktan sámegielat osiin jahkái – de gullet olles 4 proavássuohkana Nidarosii.
Gjennomsnittlig antall gudstjenester med innslag av samisk i disse 4 prostiene er 60,2. Begge prostier i Nidaros med en menighet i forvaltningsområdet for samisk språk er blant disse (Raarvihke / Røyrvik i Namdal prosti og Snåase / Snåsa i Nord-Innherad prosti).
Gaskamearálaš ipmilbálvalusaid lohku, main sámegiella geavahuvvui dan 4 proavássuohkanis lea 60,2. Goappaš proavássuohkana Nidarosas gullet daidda, main lea searvegoddi mii gullá sámegielat hálddašanguvlui (Raavrhvijhke /Røyrvik Namdal proavássuohkanis ja Snåase/Snåsa Davvi-Innherad proavássuohkan).
I Sør-Hålogaland tilhører 2 av prostiene denne kategorien (28-86 gudstjenester i året med innslag på samisk) med 83 som gjennomsnittlig antall gudstjenester med innslag på samisk.
Lulli-Hålogalándii gullet 2 proavássuohkana dan kategoriijai (28-86 ipmilbálvalusa jahkái sámegielat osiin) main lea 83 gaskamearálašlohku ipmilbálvalusain main lei sámegielat oassi.
De tre menighetene i forvaltningsområdet for samisk språk (lulesamisk), alle i Divtasvuona suohkan / Tysfjord kommune, er representert her med Ofoten prosti.
Dat golbma searvegotti sámegiela hálddašanguovllus (julevsámegillii), leat buohkat Divttasvuona suohkanis/Tysfjord kommune, ja dat ovddastit dás Ofuohta proavássuohkana.
Nord-Hålogaland bispedømme har, når Indre Finnmark holdes utenom, 2 prostier blant prostiene med flest gudstjenester med innslag på samisk språk.
Davvi-Hålogalándda bismagottis leat, go Sis-Finnmárku ii leat mielde, 2 proavássuohkana dain proavássuohkaniin main ledje eanemus ipmilbálvalusat sámegielat osiin.
Gjennomsnittet her er på 52 gudstjenester i året med innslag på samisk, altså lavere enn for de nevnte prostiene fra Nidaros og Sør-Hålogaland.
Gaskamearálaččat dás lea 52 ipmilbálvalusa jahkái sámegielat osiin, namalassii unnit go dat namuhuvvon proavássuohkana Nidarosas ja Lulli-Hålogalánddas.
I utgangspunktet er det overraskende at Nord-Hålogaland ligger såpass lavt. Særlig fordi ingen av de resterende 2 prostiene i Nord-Hålogaland med menigheter i forvaltningsområdet for samisk språk (Nord-Troms prosti med Gáivuotna / Kåfjord menighet og Indre Troms prosti med Loabát / Lavangen menighet) er blant prostiene med 28-86 gudstjenestere i året med innslag på samisk.
Álgoálggus lei hirpmástuhtti go Davvi- Hålogalánddas lei nu vuollegis lohku, go ii goabbáge dan 2 proavássuohkanis Davvi- Hålogalánddas searvegottiin, mat gullet sámegiela hálddašanguvlui (Davvi-Tromssa proavássuohkanis Gáivuotna/Kåfjord searvegoddi ja Siskkit Tromssa proavássuohkanis Loabát/Lavangen searvegoddi), leat oassin dain proavássuohkaniin, main ledje 28-86 ipmilbálvalusa jahkái main sámegiella lei oassin.
Det kan være være interessant å gjøre noen refleksjoner i lys av utviklingen for virkeområdet for den kongelige resolusjonen av 1848 omtalt tidligere.
Sáhttá leat beroštahtti guorahallat movt ovdáneapmi gonagaslaš cealkámuša 1848 doaibmaguovllus lea leamaš.
Da er det for eksempel ikke overraskende at bruken av samisk er så sterk i Indre Finnmark prosti.
De ii leat ovdamearkka dihte nu imaš ahte sámegiella lea nu nanus Sis-Finnmárkku proavássuohkanis.
Menighetene her var de eneste i Den norske kirke hvor det var en kontinuitet i bruk av samisk språk i gudstjenestelivet gjennom hele fornorskningstiden.
Searvegottiin dáppe lea dat áidna sadji Norgga girkus gos lea leamaš sámegiella čađa gaskka ipmilbálvaluseallimis olles dáruiduhttin áigodaga.
Det som er mer overraskende i lys av utviklingen for virkeområdet for den kongelige resolusjonen, er snarere at de områdene som sist ble faset ut av virkeområdet for bestemmelsen, dvs. kysten av Finnmark og mye av Troms, i dag er blant prostiene som har aller lavest andel av samisk i gudstjenestelivet om man ser de tre bispedømmene under ett.
Dat mii lea eambbo hirpmástuhtti doaibmaguovllu ovdáneamis dan gonagaslaš cealkámušas, lea ahte dat guovllut mat maŋemus sihkastuvvo doaibmaguovllu njuolggadusain, nugo Finnmárkku rittus ja ollu Tromssas, dain proavássuohkaniin leat dat main lea buot unnimus oassi sámegiella ipmilbálvalusain, jus geahččá dan golbma bismagotti oktan.
Dette skyldes neppe at andelen samiskættet befolkning er særlig lav i dette området.
Iige dáidde gal sivva leat ahte dán guovllus leat unnán sámi sogalaččat.
Det kan her være interessant å bruke fordelingen av innmeldte i Sametingets valgmanntall som indikasjon.
Dás sáhtášii leat beroštahtti geavahit vuođđun juogu, dan ektui geat leat dieđihan iežaset Sámedikki jienastuslogu.
Ikke fordi antall innmeldte i Sametingets valgmanntallet tilsvarer antall samer i Norge – det reelle tallet vil antakelig være flere ganger høyere – men fordi den geografiske fordelingen av innmeldte i manntallet antakelig er en brukbar indikasjon på hvordan den samiske befolkningen generelt fordeler seg geografisk.
Ii dan dihte gal ahte sii geat leat dieđihan iežaset sámi jienastuslohkui leat dan mađe go leat sápmelaččat Norggas – dat duođalaš lohku livčče lean máŋgga geardái eambbo - muhto go dat geográfalaš juohku sis, geat leat dieđihan iežaset sámi jienastuslohkui, jáhkkimis lea dohkkehahtti mearka dasa movt sámi álbmot obbalaččat juohkása geográfalaččat.
Figur 7.4 Geografisk fordeling av innmeldte i Sametingets valgmanntall
Govus 7.4 Geográfalaš juohku sis geat leat dieđihan iežaset Sámedikki
Kartet til venstre, hentet fra SSBs utgivelse Samisk statistikk 2014 - Sámi statistihkka 2014 (Slaastad 2014:23), visualiserer innmeldte i Sametingets valgmanntall fordelt på kommuner.
Kárta gurutbealde, mii lea vižžon SGD Samisk statistikk 2014 – Sámi statistihkka (Slaastad 2014: 23), mii čájeha man oallugat leat dieđihan Sámedikki jienastuslohkui, juhkkon suohkaniid mielde.
Her ser man at noen av kommunene med størst andel innmeldte nettopp finnes i prostiene som grenser til Indre Finnmark prosti.
Dás oaidnit ahte muhtin suohkaniin, main lea stuora oassi dieđihuvvon jienastuslohkui, leat juste proavássuohkaniin mat leat Sis- Finnmárkku provássuohkana lagamus ránnját.
Om man ser på statistikken om bruken av samisk språk i gudstjenestelivet (Figur 7.3), ser man imidlertid at disse prostiene er blant prostiene i Nidaros, Sør-Hålogaland og Nord-Hålogaland bispedømmer med lavest omfang av gudstjenester med innslag på samisk.
Jus geahččá statistihkas man ollu sámegiella geavahuvvo ipmilbálvalusain (govus 7.3), de oaidná ahte dát proavássuohkanat leat proavássuohkaniin Nidarosas, Lulli-Hålogalánddas ja Davvi- Hålogalánddas main lea unnimus hivvodat ipmilbálvalusat sámegielat osiin.
Det er nærliggende å anta at stigmaet og usynliggjøringen som fornorskningen skapte i disse områdene, fortsatt virker inn på menighetenes evne og vilje til å inkludere det samiske i gudstjenestelivet.
Lea jáhkehahtti ahte vuolitvuođadovdu ja oaidnemeahttunvuohta, maid dáruiduhttin dagahii dáin guovlluin, lea ain váikkuheame searvegottiid návccaide ja dáhttui fátmmastit sámegiela mielde
Nord-Troms prosti, som har en menighet i forvaltningsområdet for samisk språk, var i 2014 registrert med 11 gudstjenester med innslag av samisk språk.
Davvi Tromssa proavássuohkan, mas lea okta searvegoddi sámegiela hálddašanguovllus, lea 2014 registrerejuvvon 11 ipmilbálvalusa, main lei sámegielat oassi.
De resterende 12 prostiene med innslag på samisk i de tre nordligste bispedømmene har registrert 1 - 5 gudstjenester i løpet av 2014. 3 av disse tilhører Nidaros, 5 Sør-Hålogaland og 4 av prostiene tilhører NordHålogaland.
Dat 12 eará proavássuohkana dan golmma davimus bismagottis leat 2014 registrerejuvvon 1-5 ipmilbálvalusain main sámegiella lei oassin. 3 dain gullet Nidarosii, 5 Lulli-Hålogalándii ja 4 ges Davvi-Hålogalándii.
Det er påfallende at et prosti med en meninghet i forvaltningsområdet for samisk språk (Indre Troms prosti) er representert blant disse prostiene.
Lea mearkkašahtti ahte okta proavássuohkan, mas searvegoddi gullá sámegiela hálddašanguvlui (Siskkit Tromssa proavássuohkan), ovddasta proavássuohkana mas leat nu unnán sámegiela logut.
Her er det vanskelig å se at forvaltningsområdet for samisk språk har fått noen konsekvens for gudstjenestelivet.
Dás lea váttis oaidnit ahte sámegiela hálddašanguovllus lea leamaš makkárge váikkuhus ipmilbálvaluseallimii.
7.3.3 Omfang av gudstjenester med innslag på samisk gjennom året – menighetsnivå
7.3.3 Ipmilbálvalusaid hivvodat, main lea sámegielat oassi jagi mielde– searvegottiiddássi
Ovenfor er omfanget av gudstjenester med innslag på samisk synliggjort på prostinivå.
Dás badjelis lea ipmilbálvalusaid hivvodat, main lea sámegielat oassi čalmmustahtton proavássuohkaniid dásis.
I fortsettelsen rettes fokus mot menighetsnivået.
Dás galgat geahččat searvegottiid dássái.
Mens de fleste menighetene som rapporterer bruk av samisk i gudstjenestelivet kun har brukt samisk i 1 eller 2 gudstjenester gjennom året, er det et fåtall menigheter som skaper de store utslagene i statistikken med hensyn til antall gudstjenester med innslag på samisk.
Seammás go dat eanas searvegottit dieđihit ahte sis lea sámegielat oassi ipmilbálvalusas, de lea sis leamaš sámegiella ipmilbálvalusas dušše oktii dahje guktii jahkái, ja leat dušše moadde searvegotti mat dagahit daid stuorit loguid statistihkkii.
Det er interessant å merke seg at de aller fleste av disse menighetene har økt antallet gudstjenester med samiske innslag betydelig fra 2012 til 2014. Tabellen nedenfor (Tabell 7.1) synliggjør hvilke menigheter dette handler om og hvilket samisk språk disse bruker på fast basis i gudstjenestelivet.
Lea beroštahtti mearkkašit ahte eanas dain searvegottiin lea lassánan sámegielat oassi ipmilbálvalusas 2012 rájes 2014 rádjái. Tabealla vuollelis (tabealla 7.1) čájeha makkár searvegottiin lea sáhka, ja makkár sámegiella dain lea fásta ipmilbálvaluseallimis.
Da tallene for Indre Finnmark prosti kommenteres særskilt under punkt 7.3.5 nedenfor, holdes de utenfor her.
Go logut Sis-Finnmárkku proavássuohkanis kommenterejuvvojit sierra 7.3.5.čuoggás, de eai namuhuvvo daid birra dál.
Tabellen ovenfor viser at det i den aktuelle perioden er særlig menigheter i det sørsamiske språkområdet som fremviser positiv utvikling med hensyn til å øke omfanget av gudstjenester med innslag på samisk (sørsamisk).
Lullisámegiella Tabealla badjelis čájeha ahte dien áigodagas leat earenoamážiid lullisámi giellaguovllu searvegottit, mat čájehit positiivvalaš ovdáneami dasa ahte lasihit sámegielat oasi ipmilbálvalusaide (lullisámegillii).
Med tanke på at sørsamisk er det mest truede av de tre offisielle samiske språkene i Norge, er dette en veldig gledelig utvikling.
Go jurddaša ahte lullisámegiella lea dat eanemus áitojuvvon giella dan golmma almmolaš sámegielain Norggas, de lea dat ilolaš ovdáneapmi.
Antallet menigheter som melder om innslag på sørsamisk i gudstjenesten på regulær basis har økt fra 5 menigheter i 2012 til 12 menigheter i 2014. Antallet gudstjenester pr. år med innslag på sørsamisk i disse 12 menighetene er økt fra 128 gudstjenester i 2012 til 350 i 2014. Menighetene fordeler seg relativt jevnt over hele det sørsamiske språkområdet i begge bispedømmer (9 i Nidaros og 3 i Sør-Hålogaland).
Searvegottiid lohku, mat leat dieđihan alddiineaset leamaš sámegielat oasi ipmilbálvalusas virolaš vuođus, leat lassánan viđa searvegottis guoktenuppelohkái searvegoddái 2012 rájes 2014 rádjái. Ipmilbálvalusaid lohku, main sámegiella lea leamaš oassin, leat lassánan 128 ipmilbálvalusas 2012 gitta 350 ipmilbálvalussii 2014. Searvegottit leat jeavddalaččat juohkásan miehtá lullisámi giellaguovllu goappaš daid bismagottiin (ovcci Nidarosas ja golbma Lulli- Hålogalánddas).
At Nidaros domkirke (Nidarosdomen) er blant disse menighetene er kanskje den største overraskelsen, og har stor symbolverdi.
Go Nidaros duopmogirku (Nidarosdomen) lea daid searvegottiid gaskkas, de lea gánske dat stuorimus imáš, ja das lea stuora symbolalašárvu.
Her meldes det at innslag på sørsamisk er innført ved alle gudstjenester, uansett om det er soknepresten, domprosten, biskopen eller preses som forretter.
Dáppe dieđihuvvo ahte lullisámegielat oassi lea mielde buot ipmilbálvalusain, leažžá dál suohkanbáhppa, duopmoproavás, bisma dahje preses gii sárdnida.
Dette var for øvrig menigheten i Den norske kirke med klart flest til stede på gudstjenester med innslag på samisk gjennom hele året i 2014 (19 614 personer).
Dat lei maid dat searvegoddi Norgga girkus, gos ledje buot eanemus olbmo ipmilbálvalusain, gos sámegiella lei oassin 2014 (19 614 olbmo).
Tall fra Saemien Åålmege, den samiske menigheten i sørsamisk språkområde som ble opprettet som prøveordning fra 2009 og permanentisert i 2015, er ikke meldt særskilt inn for 2014. Dette er en samisk kategorialmenighet som dekker hele det sørsamiske området.
Logut Saemien Åålmeges, sámi searvegoddi lullisámi giellaguovllus, mii ásahuvvui geahččalanortnegiin 2009 ja mii šattai bissovažžan 2015, eai leat dieđihuvvon sierra 2014. Dát lea sámi kategoriijasearvegoddi, mii gokčá olles lullisámi guovllu.
Det er mulig at flere av gudstjenestene som er holdt i regi av Saemien Åålmege er ført i dagsregisteret i soknekirker tilhørende lokale menigheter, og derfor inngår i tallene ovenfor, men det er også sannsynlig at i alle fall et fåtall gudstjenester ikke inngår, som f.eks. utendørsgudstjenester.
Lea vejolaš ahte máŋga ipmilbálvalusa maid Saemien Åålmege lea doallan, leat čállojuvvon beaiveregistarii suohkangirkuide, mat gullet báikkálaš searvegottiide, ja danne leat mielde dain loguin mat dás badjelis leat almmuhuvvon. Lea maiddái jáhkehahtti ahte soames ipmilbálvalusat eai leat dain mielde, nugo olgoipmilbálvalusat.
Uavhengig av om gudstjenestene i regi av Saemien Åålmege inngår i tallene over eller ikke, kan tallene tyde på at Nidaros bispedømmes arbeid med å styrke sørsamisk kirkeliv gjennom etableringen av Saemien Åålmege også har bidratt til å løfte bevisstheten om det sørsamiske i kirkelivet generelt.
Beroškeahttá leat go logut mielde vai eai, maid Saemien Åålmege lea lágidan, de sáhttet goit logut čájehit ahte Nidaros bismagoddi lea nannen lullisámi girkoeallima, go leat ásahan Saemien Åålmege, ja leat maid leamaš veahkkin lokteme dihtomielalašvuođa lullisápmelaččaid girkolašeallimii obbalaččat.
Mens antall gudstjenester med bruk av lulesamisk har gått noe ned fra 2012 til 2014 i de tre menighetene i Divtasvuodna/Tysfjord, har de to menighetene i Hamarøy/Hábmer gått fra ingen rapporterte gudstjenester med bruk av samisk til bruk av lulesamisk som fast ordning.
Julevsámegiella Vaikko julevsámegielat oassi ipmilbálvalusain lea njiedjan 2012 rájes 2014 rádjái dan golmma searvegottis Divttasvuonas/Tysfjord, deleat dat guoktesearvegotti Hamarøy/Hábmerisrievdan ii ovttage sámegielat oasis fásta ortnegii geavahit julevsámegiela ipmilbálvalusas. Julevsámegielat oassi lea eará sániiguin šaddan dábálaš ortnegiin viđa searvegottis 2014, mii
Innslag på lulesamisk er med andre ord brukt som tilnærmet normalordning i 5 menigheter i 2014 mot 3 menigheter i 2012. I disse 5 menighetene er det holdt til sammen 84 gudstjenester med bruk av lulesamisk i 2014 mot 56 i 2012.
Dáin searvegottiin leat 2014 dollon oktiibuot 84 ipmilbálvalusa, maid sámegiella lei oassin. 2012 lei dát lohku 56. Lullisámi giellaguovllu ektui lea ovdáneapmi julevsámegiela geavahit ipmilbálvalusas fásta vuođus guovtti suohkanii čáhkkejuvvon, mat leat julevsámegiela váldoguovllut Norggas.
Det lulesamiske området er imidlertid større enn dette.
Julevsámi guovlu lea goitge stuorit go dát.
I motsetning til i Nidaros og NordHålogaland bispedømmer brukes ikke lulesamisk på fast basis i domkirken i Bodø.
Erohus Nidarosa ja Davvi-Hålogalándda bismagottiin, de ii gullo julevsámegiella fásta Bådåddjo duopmogirkus.
Det ville antakelig hatt betydning for utviklingen for lulesamisk språk i bispedømmet som helhet om domkirkemenigheten gikk foran her.
Dás livčče árvideamis leamaš stuora mearkkašupmi julevsámegillii obbalaččat bismagottis, jus duopmogirkosearvegoddi livčče láidesteaddjindánoktavuođas.
Holder vi menighetene i Indre Finnmark prosti utenfor, er det Tromsø domkirke, de 3 menighetene i Skånland kommune, og i noen grad Alta menighet som skiller seg positivt ut av menighetene i det nordsamiske språkområdet.
Davvisámegiella Jus doalahit Sis-Finnmárkku searvegottiid olggobealde, de lea Tromssa duopmogirku, dat golbma searvegotti Skánit suohkanis, ja veaháš vel Álttá searvegoddi, mat positiivvalaččat earuhit davvisámegielat giellaguovllu.
I sum representerer disse 5 menighetene 150 gudstjenester med innslag av samisk i 2014. Det er 75 % av alle innrapporterte gudstjenester med innslag av nordsamisk i Nord-Hålogaland når Indre Finnmark prosti holdes utenfor.
Oktiibuot ovddastit diet vihtta searvegotti 150 ipmilbálvalusa, main sámegiella lei oassin 2014. Dat leat 75% buot dieđihuvvon ipmilbálvalusain, main davvisámegiella gullui Davvi-Hålogalánddas, go Sis-Finnmárku lea olggobealde.
Med de 6 menighetene i Indre Finnmark prosti, er det i 2014 10 menigheter i det nordsamiske språkområdet som har innslag på samisk mer eller mindre fast i gudstjenesten.
Dan guđa searvegottis Sis-Finnmárkku proavássuohkanis leat 2014 logi searvegotti davvisámegiela giellaguovllus, main sámegiella lea fásta ipmilbálvalusas.
(Situasjonen i Indre Finnmark prosti får særlig omtale under punkt 7.3.5) Alta menighet kommer i tillegg til disse med ca. ¼ av gudstjenestene med innslag på samisk.
(Sis-Finnmárkku proavássuohkana dili birra muitaluvvo eambbo 7.3.5). Álttá searvegoddi boahtá lassin dáidda sullii njealjádasosiin ipmilbálvalusain, mainleisámegielat oassi.
I 2014 var Domkirken menighet i Tromsø nummer to i landet med hensyn til antall tilstede på gudstjenester med samiske innslag (9529 til stede).
2014 lei Tromssa Duopmogirku searvegoddi nubbin riikkas, gos ledje eanemus olbmo ipmilbálvalusain, main lei sámegielat oassi (9529 olbmo).
Det meldes at menigheten innførte fast innslag på samisk i løpet av 2011. Menighetene i Skånland kommune har endret praksis i perioden fra å unntaksvis ha innslag på nordsamisk til å ha det som fast ordning.
Dieđihuvvo ahte searvegoddi álggi fásta sámegielat osiin 2011. Skánit searvegottit leat rievdadan doaibmama áigodagas, gos álggos eai obage lean sámegielat oasit ipmilbálvalusas ja dál lea sámegielat oassi šaddan fásta ortnegiin.
Alta menighet har ikke innslag på samisk som fast ordning, men har økt andelen betydelig.
Álttá searvegottis gal ii leat sámegielat oassi fásta ortnet ipmilbálvalusas, muhto leat mearkkašahttiollulasihan.
De hovedsakelig positive utviklingstrekkene som statistikken indikerer så langt, understøttes av etatsstatistikken basert på bispedømmenes rapportering til departementet i januar 2015 (jf. Tabell 7.2).
7.3.4 Ovdánansárgát ossodatstatistihkačuovggas Ossodatstatistihkka mii lea vuođđuduvvon bismagotti raporteremis departementii ođđajagimánu 2015, doarju daid eanas positiiva ovdánemiid maid dássážii leat vuohttán statistihkas (vrd. tabealla 7.2).
Her har Nord-Hålogaland, Sør-Hålogaland, Nidaros og Hamar bispedømmer, med utgangspunkt i resultatindikatorer nedsatt av Den norske kirke, rapportert på (1) antall menigheter med samisk språk innarbeidet i lokal grunnordning for gudstjenesten og (2) antall menigheter med samisk språk og kultur innarbeidet i lokal trosopplæringsplan.
Das leat raporteren Davvi-Hålogalánda, Lulli-Hålogalánda, Nidaros ja Hamar bismagottit galle searvegotti leat main lea sámegiella siskkilduvvon báikkálaš ipmilbálvalusaid vuođđoortnegii, ja galle searvegotti leat main lea sámegiella ja kultuvra siskkilduvvon báikkálaš oskuoahppoplánii. Dieid bismagottiid raporteremii leat vuođđun boađusindikáhtorat maid Norgga girku lea bidjan.
Etatsstatistikken viser her en positiv tendens.
Ossodatstatistihkka čájeha positiiva tendeanssa.
Antallet menigheter som har inkludert samisk språk i lokal ordning for gudstjenesten var økt fra 27 menigheter i 2013 til 47 menigheter i 2014. Tilsvarende var antall menigheter som hadde innarbeidet samisk språk og kultur i lokal trosopplæringsplan økt fra 15 i 2013 til 26 i 2014. Den klare økningen i gudstjenestestatistikken for 2014 med hensyn til antall menigheter og antall gudstjenester med innslag av samisk språk, ser altså ut til å ha sammenheng med reelle strategiske språkvalg i menighetene nedfelt i lokale planer.
báikkálaš ipmilbálvalusaid ortnegii, lassánii 27 searvegottis 2013 rájes 47 searvegoddái 2014. Lohku galle searvegotti ledje sisafievrridan sámegiela ja kultuvrra báikkálaš oskuoahpahussii, lassánii 15:s jagi 2013 rájes 26:i jagi 2014 rádjái. Čielga lassáneapmi 2014 ipmilbálvalusstatistihkas das galli searvegottis ja galli ipmilbálvalusas lea oassi sámegillii, orru gitta das makkár duohta strategalaš giellaválljejupmi lea biddjon searvegottiid báikkálaš plánaide.
Vi kan på grunnlag av etatsstatistikken anta at 63,5 % av de 74 menighetene i Nidaros, Sør-Hålogaland og Nord-Hålogaland bispedømmer som i 2014 hadde gudstjenester med innslag på samisk, gjorde dette på basis av vedtak fattet i menighetsrådet.
Mii sáhttit ossodatstatistihka vuođul dadjat ahte 63,5 % dain 74 searvegottiin mat leat Nidaros, Lulli-Hålogalándda ja Davvi-Hålogalándda bismagottiin ja main 2014 lei ipmilbálvalus sámi sisdoaluin, dahke dan searvegotteráđi mearrádusa vuođul.
7.3.5 Samisk språkbruksnivå i den enkelte gudstjeneste med vekt på forvaltningsområdet for samisk språk
7.3.5 Sámegielagiellageavahandássi ovttaskas ipmilbálvalusas - deaddu sámegiela hálddašanguovllus
Så langt har utbredelsen og omfanget av gudstjenester med innslag på samisk blitt beskrevet.
Dássážii leat čilgen lávdama ja hivvodaga ipmilbálvalusain main lea leamaš sámi oassi.
Å sette søkelys kun på dette vil imidlertid gi et alt for positivt bilde av statusen for samisk språk i gudstjenestelivet i Den norske kirke.
Jus geahččá dušše dan, de gártá menddo positiiva govva sámegiela stáhtusis Norgga girku ipmilbálvalusain.
Grunnen er at det store flertallet av gudstjenestene i statistikkmaterialet med innslag på samisk har brukt samisk språk i et svært lite omfang i den enkelte gudstjeneste.
Sivva dasa lea go stuora eanetlohku statistihkkamateriála ipmilbálvalusain main lea sámi oassi, leat geavahan hui unna hivvodagaža sámegiela ovttaskas ipmilbálvalusain.
Regjeringens Handlingsplan for samiske språk (2009) har analytiske perspektiver som kan bidra med en mer nyansert fortolkning av statistikkmaterialet.
Ráđđehusa Sámegiela doaibmaplánas (2009) leat analyhtalaš perspektiivvat mat sáhttet addit máŋggabealatbut dulkojumi statistihkkamateriálas.
Handlingsplanen formulerer tre hovedområder ut fra tre nøkkelord: (1) lære handler om målrettet samiskopplæring, (2) bruke handler om økt bruk av samisk på flest mulig arenaer, og (3) se handler om synliggjøring av samisk språk i det offentlige rom.
Doaibmaplána hámuha golbma váldosuorggi golmma čoavddasánis: oahppu mearkkašumiin ulbmillaš sámegieloahpu, geavahit sátnái leat bidjan mearkkašumi lasihit sámegiela geavaheami eanemus lági mielde arenain, ja oaidnit sátni mearkkašumiin dahkat sámegiela oainnusin almmolašvuođas.
Det er særlig forskjellen på se- og bruke -perspektivet som åpner for en mer nyansert lesning av den kirkelige statistikken. Se -perspektivet handler først og fremst om bidra til å øke verdien og statusen til samisk språk gjennom synliggjøring av samisk på offentlige arenaer.
geahččat - ja geavahit -perspektiivvain addá vejolašvuođa dán girkolaš statistihka lohkat máŋggabealálaččabut. Oaidnit -perspektiivva sisdoallu lea vuosttažettiin oččodit sámegillii lassi árvvu ja stáhtusa dan
Verdien av dette skal ikke undervurderes da det innebærer viktig støtte til samiske språkbrukere og det samiske språksamfunnet.
oainnusin dahkama bokte almmolaš arenain. Dan árvvu ii galgga unnášit, go dat mielddisbuktá dehálaš doarjaga sámegiela geavaheddjiide ja sámegiela giellaservodahkii.
Bruke- perspektivet handler imidlertid om noe mer, nemlig å skape reelle bruksarenaer for samisk språk.
Geavahit- perspektiiva sisdoallá eanet, namalassii ráhkadit duohta geavahanarenaid sámegillii.
Anvendt på temaet i denne artikkelen handler dette om i hvilken grad samisk blir et bruksspråk i gudstjenestelivet, dvs. i hvilken grad den enkelte gudstjeneste fremstår som en gudstjenestefeiring på samisk.
Nu go dat lea dán artihkkala temá ektui geavahuvvon, de lea das sáhka man muddui sámegiella lea geavahusgiella ipmilbálvalusain, dat mearkkaša man muddui guhtege ipmilbálvalus lea sámegielat ipmilbálvalusmeassu.
De positive trendene som er påvist i statistikkmaterialet så langt handler først og fremst om se bruke -perspektiv?
Dat positiiva treanddat mat vuhttojit statistihkkamateriálas dássážii, leat vuosttažettiin oaidnit - perspektiivvas.
Det særskilte statistikkskjemaet som det har vært rapportert på i de tre nordligste bispedømmene har indikatorer som fanger opp dette.
Muhto mii lea sámegiela stáhtus geavahit -perspektiivvas? Dat erenoamáš statihkkaskovvi man bokte lea raporterejuvvon golmma davimus bismagottiin, leat indikáhtorat mat čájehit dan.
Nedenfor gjengis utdrag av skjemaet og Skjemaet viser at menighetene har rapportert på to sett parametere som indikerer samisk språkbruksnivå ved enkeltgudstjenester i henholdsvis liturgi og preken.
Vuolábealde lea oassi skovis oktan indikáhtoriid čilgehusaiguin. Skovvi čájeha ahte searvegoddi lea raporteren guovtti paramehterii mat indikerejit sámegielat giellageavahandási ovttaskasipmilbálvalusain, daid liturgiijain ja sártniin.
Med hensyn til språkbruk i liturgien kan man velge mellom 4 språkbruksnivåer i et kontinuum fra mye til lite bruk av samisk.
Go geahččá giellageavaheami liturgiijas de sáhttá válljet njeallje giellageavahandási gaskkas, kontinuumas ollu gitta unnán sámegiela geavaheamis.
De fire rapporterings-alternativene er: (1) mer enn 90 % av liturgien på samisk, (2) 50-90 % på samisk, (3) 10-50 % på samisk og (4) mindre enn 10 % på samisk.
Njeallje raporteren-molssaeavttu leat: 1) eanet go 90% liturgiijas lea sámegillii, 2) 50-90% lea sámegillii, 3) 10-50 % lea sámegillii ja 4) unnit go 10% lea sámegillii.
Med hensyn til prekenspråk har valgalternativene vært: (1) preken tolket til samisk, (2) preken tolket til norsk, (3) preken bare på samisk, (4) deler av prekenen på samisk.
Sártni giellaválljema ektui leat válljenmolssaeavttut: 1) sárdni lea dulkojuvvon sámegillii, 2) sárdni lea dulkojuvvon dárogillii, 3) sárdni lea dušše sámegillii, 4) oassi sártnis lea sámegillii.
Gjennomgangen i fortsettelsen avgrenser seg til menighetene i forvaltningsområdet for samisk språk.
Joatkkagis geahččat dušše dili sámegiela hálddašanguovllu searvegottiin.
Avgrensningen henger for det første sammen med at det i dag svært sjeldent skjer at det i menigheter utenfor forvaltningsområdet forekommer bruk av samisk ut over 10 % i liturgien, eller bruk av samisk som språk i prekenen.
Ráddjet dasa vuosttažettiin danne go searvegottit olggobealde hálddašanguovllu hui hárve geavahit eanet go 10% sámegiela liturgiijas, dahje sámegiela giellan sártnis. Sámegiela geavaheami stáhtusa čilgen
En beskrivelse av status i forvaltningsområdet gir derfor et relativt representativt bilde av status for samisk språk som bruksspråk i Den norske kirke.
hálddašanguovllus ovddasta danne oalle bures sámegiela stáhtusa geavahusgiellan Norgga girkus.
Videre er det naturlig at man har forventninger om et høyere samisk språkbruksnivå i disse menighetene, da disse har særskilte forpliktelser overfor samiske språkbrukere i henhold til samelovens språkregler og kirkens egne bestemmelser for gudstjenestelivet (jf. avsnitt 2.2 ovenfor).
Viidásit lea lunddolaš ahte leat vuordámušat ahte sámegiella geavahuvvo eanet dain searvegottiin, go dain leat dihto geatnegasvuođat sámegielagiidda sámelága giellanjuolggadusaid bokte ja girku iežas ipmilbálvaluseallin mearrádusaid bokte (vrd. kap. 2.2 badjelis).
Tallene som presenteres i fortsettelsen baserer seg på rapporteringen for såkalte «forordnede gudstjenester» eller «gudstjenester på søn-/helligdag» som er tilnærmet det samme.
Loguide maid viidásit ovdanbuktit, leat vuođđun raporteremat nu gohčoduvvon «mearriduvvon ipmilbálvalusain» dahje «ipmilbálvalusain sotna-/bassebeivviid», main lea measta seamma mearkkašupmi.
I diagrammet nedenfor (Figur 7.6) vises gjennomsnittstallene for 2012 og 2014 for henholdsvis Indre Finnmark prosti og for hele det samiske språkforvaltningsområdet, med unntak av Guovdageaidnu / Kautokeino.
Diagrámmas vuollelis (Govus 7.6) oaidnit Sis-Finnmárkku proavássuohkana ja olles sámegiela hálddašanguovllu, earret Guovdageainnu, gaskamearálašloguid jagiin 2012 ja 2014. Diagrámma čájeha vihtta stoalpojoavkku.
De fire første viser fordelingen mellom de fire ulike språkbruksnivåene i liturgien ved forordnede gudstjenester / gudstjenester søn-/helligdag.
Njeallje vuosttaža čájehit juohkáseami njealji giellageavahusdási gaskkas liturgiijas mearriduvvon ipmilbálvalusain/ipmilbálvalusain sotna- /bassebeivviid.
Søylegruppen lengst til høyre viser den samlede prosentandelen for bruk av samisk språk i liturgien, uansett språkbruksnivå.
Stoalpojoavku áibbas olgešbealde čájeha proseantaoasi oktiibuot sámegielageavaheamis liturgiijas, beroškeahttá giellageavahusdási.
Figur 7.6 Andel samisk i liturgien i enkeltgudstjenester – Indre Finnmark prosti og språkforvaltningsområdet Andelen forordnede gudstjenester (søn-/helligdag) med bruk av samisk (søylegruppa til høyre) har steget i den aktuelle toårsperioden.
Govus 7.6 Oassi sámegiella ovttaskasipmilbálvalusaid liturgiijas – Sis Finnmárkku proavássuohkanis ja giellahálddašanguovllus Oassi mearriduvvon ipmilbálvalusat (sotn.
Økningen er på 9,6 prosentpoeng i Indre Finnmark prosti (88,8-98,4 %) og med 9,1 prosentpoeng (70-79,1 %) i forvaltningsområdet som helhet.
Lassáneapmi lea 9,6 proseantapoeaŋŋa Sis-Finnmárkku proavássuohkanis (88,8–98,4 %) ja 9,1 proseantapoeaŋŋain (70–79,1 %) hálddašanguovllus ollislaččat.
De fire søylegruppene fra venstre viser hvordan disse fordeler seg mellom de ulike språkbruksnivåene.
Njeallje stoalpojoavkku gurut ravddas čájehit mo dat juohkásit giellageavahusdásiid gaskkas.
Statistikken viser at det knapt forekom gudstjenester der andelen av liturgi på samisk var på over 90 %.
Statistihkka čájeha ahte eai lean báljo ipmilbálvalusat main lei oassi liturgiijas mas lei sámegiella badjel 90 %.
Gudstjenestene med bruk av samisk språk i liturgien fordelte seg i hovedsak mellom kategoriene 50-90 %, 10-50 % og under 10 %.
Ipmilbálvalusat main geavahedje sámegiela liturgiijas juohkásedje eanas kategoriijaide 50–90 %, 10–50 % ja vuollel 10 %.
Mens kategorien under 10 % hadde størst andel i 2012, forsvant den helt i Indre Finnmark prosti i 2014. Også kategorien 50-90 % samisk gikk noe ned i toårsperioden.
Kategoriijas vuollel 10 % lei stuorimus oassi jagi 2012, Sis-Finnmárkku proavássuohkanis jávkkai dat kategoriija áibbas jagi 2014. Maiddái kategoriija 50–90 % sámegiella njiejai veaháš guoktejagiáigodagas.
Mens 10-50 % liturgi på samisk hadde minst andel av de tre kategoriene i 2012, var den klart største kategori i Indre Finnmark prosti i 2014. Det er meldt fra bispedømmene, særlig fra Nord-Hålogaland, at det har vært noe usikkerhet i menighetene med hensyn til hvordan de ulike kategoriene skal bestemmes.
Seammás go 10–50 % liturgiija sámegillii lea unnimus oassin golmma kategoriijas jagi 2012, de lea dat stuorimus kategoriija Sis-Finnmárkku proavássuohkanis jagi 2014. Bismagottit ja erenoamážit Davvi-Hålogalánddas, leat dieđihan ahte lea veaháš
Det kan derfor ikke utelukkes at vektforskyvningen fra 2012 til 2014, i alle fall delvis, skyldes usikkerhet eller inkonsekvens i hvordan skjønnet er utøvd de to aktuelle årene.
eahpesihkarvuohta searvegottiin mo iešguđetge kategoriijaid galgá mearridit. Danne sáhttá deaddu sirdojuvvon 2012 rájes 2014 rádjái, goit belohahkii, danne go lea eahpesihkarvuohta dahje inkonsekveansa mo dat lea ipmárdusa mielde dahkkon dan guokte jagi.
Statistikken bør derfor kun leses som en indikasjon på hvor bruksnivået ligger.
Statistihka galggašii danne lohkat dušše čujuhussan dasa man muttus geavahusdássi lea.
To diagram nedenfor (Figur 7.7 og Figur 7.8) viser fordelingen mellom de fire språkbruksnivåene i liturgien på menighetsnivå for henholdsvis 2012 og 2014. De 6 menighetene i venstre del av diagrammet (t.o.m. Deatnu/Tana) tilhører Indre Finnmark prosti.
Guokte diagrámma vuollelis (govus 7.7 ja govus 7.8) čájehit juohkáseami njealji giellageavahusdási gaskkas liturgiijain searvegottedásis jagiid 2012 ja 2014. Diagrámma gurut ravdda guhtta searvegotti (maiddái vel Deatnu/Tana) gullet Sis-Finnmárkku proavássuohkanii.
Deretter følger ytterligere to menigheter tilhørende det nordsamiske språkforvaltningsområdet, nemlig Gáivuotna / Kåfjord og Loabát / Lavangen.
Das de leat guokte vel searvegotti mat gullet davvisámegielat giellahálddašanguvlui, Gáivuotna/Kåfjord ja Loabát/Lavangen.