pere/sami_parallel huggingface dataset:
At rikspolitikken skulle overskygge lokal- og regionalvalgene, vil derfor i utgangspunktet virke mindre sannsynlig i Norge enn i Sverige.
Jurdda ahte riikkapolitihkka livččii galgan sevnnjodahttit báikkálaš- ja regionálaválggaid orru danin álgovuolggalaččat unnit jáhkehahtti Norggas go Ruoŧas.
Likevel er det også i studier av valg i Norge stilt spørsmål ved om ikke lokal- og regionalvalgene av mange, både i media og blant velgerne, mer oppfattes som en slags «riksmeningsmåling» om regjeringens popularitet enn som genuine lokale og regionale valg (se Gitlesen og Rommetvedt 1994).
Aŋkke leat maiddái Norggas, dutkamušain guoskevaččat válggaide, jearran jearaldaga eaigo báikkálaš- ja regionálaválggat oallugiid, sihke mediaijaid ja jienasteddjiid, ipmárdusas baicca doaimma muhtin lágan «riikaoaiviliskkadeapmin» ráđđehusa bivnnutvuođas, baiccago albma báikkálaš ja regiovnnalaš válgan (geahča Gitlesen ja Rommetvedt 1994).
Det er vanlig i valgforskningen å analysere såkalte rikstendenser opp mot lokale variasjoner.
Válgadutkamušain lea dábálaš lađastallat nu gohčoduvvon riikasojuid báikkálaš rievddademiid ektui.
Studier viser da også at det er stor variasjon mellom kommuner med hensyn til hvor «lokale» lokalvalgene kan sies å være (se Buck mfl. 2006;
Guorahallamat čájehitge ahte lea stuora variašuvdna suohkaniid gaskkas go deasta atná das man «báikkálažžan» válggaid sáhttá gohčodit (geahča Buck je. 2006;
Saglie og Christensen 2017;
Saglie ja Christensen 2017;
Saglie 2009;
Saglie 2009;
Saglie og Bjørklund 2005).
Saglie ja Bjørklund 2005).
Innslagene av lokale valglister er et typisk eksempel på trekk som er med på å gjøre lokalvalget mer «lokalt» enn valgene i kommuner som ikke har slike lister.
Báikkálaš válgalisttuid lohku lea mihtilmas ovdamearka sárgosis mii čielgasit dahká báikkálašválgga eanet «báikkálažžan» suohkaniid ektui main eai leat dakkár listtut.
På samme måte er det ingen tvil om at når drøyt halvparten av stemmene avgitt i sametingsvalgene går til lister som ikke stiller i stortingsvalgene, er det et trekk som klart indikerer at sametingsvalgene delvis er genuint forskjellige fra stortingsvalgene.
Seamma ládje ii leat eahpádusge ahte go birrasiid bealli jienain sámediggeválggaid olis mannet listtuide mat eai oassálaste stuorradiggeválggain, de lea dá sárggus mii čielgasit čujuha ahte sámediggeválggat muhtin muddui leat duohta earáláganat go stuorradiggeválggat.
Velgerne til Sametinget har rett og slett et annet tilbud å velge i enn de har ved stortingsvalgene.
Sámedikki jienasteddjiin lea njuolgut eará válljenvárri go stuorradiggeválggain.
Over halvparten av velgerne benytter seg jevnt over av dette tilbudet.
Fálaldat mas badjel bealli jienasteddjiin ávkkástallet.
Videre kan vi anta at det kan variere mellom valgkretsene hvor «samiske» sametingsvalgene er.
Čuovvovaččat sáhttit navdit ahte man «sámi» dat sámediggeválggat leat dáidá sáhttit rievddadit válgabiriid gaskkas.
Forholdet mellom stortings- og sametingsvalg har selvsagt vært gjenstand for analyser.
Gaskavuohta gaskal stuorradigge- ja sámediggeválggaid lea dieđusge leamašan oapmin lađastallamiidda.
I en analyse av velgerne og den samiske offentligheten i valgkampen i 2009 drøfter Rune Karlsen (2011) hvorvidt sametingsvalget overskygges av stortingsvalget blant velgerne til Sametinget.
Jagi 2009 válgagičču jienasteddjiid ja sámi almmolašvuođa lađastallamis ságaškuššá Rune Karlsen (2011) gártágo sámediggeválga stuorradiggeválgga suoivvanii Sámedikki jienasteddjiid gaskkas.
Karlsen tar utgangspunkt i et skille mellom såkalte første- og andreordensvalg.
Karlsen atná vuolggasadjin juogu gaskal nu gohčoduvvon vuosttaš - ja nubbeortnetválggaid.
Dette skillet ble først benyttet av Reif og Schmitt (1980) med utgangspunkt i studier av valg til Europaparlamentet sammenlignet med valg til de nasjonale parlamentene.
Dán juogu aniiga vuosttaš gearddi Reif ja Schmitt (1980), geat vuolggasaji válddiiga dutkamušas mii lei dahkkon Europarlameantta válggain mat leat buohtastahttojuvvon nationála parlameanttaid válggaiguin.
Skillet sier at velgerne legger mest vekt på valg til de organer som legger hovedpremissene for politikken i storsamfunnet, i dette tilfellet valg til de nasjonale parlamentene, og mindre vekt på det som oppfattes som sekundære politiske organer.
Juohku dadjá ahte jienasteaddjit bidjet eanemus deattu daid orgánaid válggaide mat stuoraservodaga politihka váldopremissaid bidjet, dán oktavuođas nationála parlameanttaid válggaide, ja unnit deattu daidda maid navdet sekundára politihkalaš orgánan.
Temaet har vært fulgt opp i flere studier i etterkant (van der Eijk og Franklin 1996;
Fáttá leat maŋŋil čuovvulan ollu eará dutkamušat (van der Eijk ja Franklin 1996;
Marsh 1998).
Marsh 1998).
Karlsen påpeker at denne logikken ikke uten videre lar seg overføre til sametingsvalgene.
Karlsen cuige ahte dán logihka ii njuolga sáhte sirdit sámediggeválggaide.
Sametingsvalgene skiller seg fra andreordensvalgene til Reif og Schmitt på flere vesentlige områder.
Sámediggeválggat sierranit Reifa ja Schmitta nubbeortnetválggain máŋgga mearkkašahtti bealis.
I tillegg til de forholdene vi har beskrevet over, altså at sametingsvalgene holdes samtidig med stortingsvalgene, og at flere valglister bare stiller i sametingsvalgene, peker Karlsen på tre forhold som identifiserer andreordensvalg hos Reif og Schmitt, og som ikke kan sies å være til stede ved sametingsvalg.
Lassin dilálašvuođaide maid badjelis leat válddahan, namalassii ahte sámediggeválggat lágiduvvojit aktanaga stuorradiggeválggaiguin ja ahte ollu válgalisttut servet duššo sámediggeválggaide, cuige Karlsen golmma dilálašvuhtii, mat Reifa ja Schmitta dutkamušain identifiserejit nubbeortnetválggaid, ja maid ii sáhte dadjat leat sámediggeválggain.
Det dreier seg om at valgdeltakelsen er lavere i andreordensvalg, at regjeringspartier taper, og at store partier taper (Karlsen 2011: 253–254).
De lea sáhka das go válgaoassálastin lea vuollegeappot nubbeortnetválggain, go ráđđehusbellodagat vuoittáhallet ja go stuora bellodagat vuoittáhallet (Karlsen 2011: 253-254).
Vi vil legge til at det at EU-valgene av mange oppfattes som nasjonale «riksmeningsmålinger» heller enn som genuine valg til Europaparlamentet, opptar også valgstrategene i de store europeiske partiene.
Áigut lasihit ahte dat ahte EO-válggaid oallugat ipmirdit nationála «riikkaoaiviliskkusin» baiccago duohta válgan Eurohpáparlamentii, dat váldá maiddái stuora eurohpálaš bellodagaid válgastrategaid beroštumi.
De treffer derfor ofte tiltak for å begrense «skaden» de regner med å bli påført i EU-valgene.
Sii bidjet danin dávjá johtui doaibmabijuid vai ráddjejit «vahága» maid jáhkket EO-válggaid dagahit.
I Spania er det for eksempel vanlig for regjeringspartiene å beordre en populær politiker til å tre ut av regjeringen for å stå på toppen av listen i valget til Europaparlamentet.
Spánijas lea ovdamearkka dihte dábálaš ahte ráđđehusbellodagat gohččot muhtin bivnnuhis politihkkara guođđit ráđđehusa ja baicca leat bajimusas Eurohpáparlameantta válgalisttus.
Denne typen «tiltak» er ikke vanlig i sametingsvalgene.
Dakkár «doaibmabijut» eai leat dábálaččat sámediggeválggain.
På bakgrunn av drøftingen over vil vi presisere at det vi er interessert i her, ikke er hvorvidt sametingsvalgene i sin helhet kan sies å være overskygget av stortingsvalgene, men hvorvidt vi kan finne indikasjoner på dette hos de fire nasjonale partiene vi undersøker.
Bajábealde ságaškuššama duogážis áigut deattuhit ahte dat mas mii dán vuoro beroštit ii leat sáhttágo dadjat sámediggeválggaid ollislaččat leat stuorradiggeválggaid suoivvanis, muhto das ahte sáhttitgo gávdnat dása vuđđosiid dan njealji nationála bellodagas maid guorahallat.
Vi er også interessert i trendene med hensyn til disse forholdene over tid.
Beroštit maiddái trendain mat gullet dáidda dilálašvuođaide áiggi badjel.
Videre er vi selvsagt interessert i om vi kan finne forskjeller mellom de fire partiene.
Muđui leat dieđusge beroštuvvon das ahte sáhttitgo gávdnat erohusaid dán njealji bellodaga gaskkas.
Det andre spørsmålet, hvorvidt endringsmønstrene i oppslutningen til disse partiene varierer mellom de samiske kjerneområdene og områdene der samisk kultur er mindre synlig, er inspirert av klassisk teori om sosial tyngdekraft.
Nubbi jearaldat, rievddaditgo rievdanminstarat mat leat čadnon daid bellodagaid guorraseapmái gaskal sámi guovddášguovlluid ja guovlluid gos sámi kultuvra ii leat nu oidnosis, dát lea oaivaduvvon klassihkalaš teoriijain sosiála deattus.
I en studie publisert første gang i 1937 fant Herbert Tingsten at arbeidere som bodde i områder med stor tetthet av andre arbeidere, hadde større tilbøyelighet til å identifisere seg med arbeiderklassen enn arbeidere som bodde i områder der de utgjorde et mindretall (Tingsten 1975).
Guorahallamis, mii vuosttaš gearddi almmuhuvvui jagis 1937, gávnnahii Herbert Tingsten ahte bargit, geat orro guovlluin gos orro valjit eará bargit, álkibut identifiserejedje iežaset bargiidluohkáin daid bargiid ektui geat orro guovlluin gos ledje unnitlogus (Tingsten 1975).
En rekke studier har vist at sosial kontekst har betydning for valgatferden i den forstand at den enkelte velgers tilbøyelighet til å stemme i det hele tatt og velge et parti framfor et annet kan forsterkes eller svekkes av omgivelsene.
Ollu dutkamušat leat vuosihan ahte sosiála konteavsttas lea mearkkašupmi válgameanuide, dan dáfus ahte ovttaskas jienasteaddji áigumuš obanassiige jienastit ja válljet muhtin dihto bellodaga baiccago eará, dat sáhttá birrasa dihte nannejuvvot dahje unnut.
På den ene siden vil de som er i mindretall, trekkes mot flertallet, og på den andre siden vil de som tilhører den dominerende gruppen, få forsterket tilhørigheten til flertallet.
Ovtta ládje geassásit sii, geat leat unnitlogus, stuoritlogu guvlui, ja nuppe dáfus ožžot sii, geat gullet gievrrabut jovkui, nannejuvvon gullevašvuođa eanetlohkui.
Funnene fra forskningen spriker imidlertid med hensyn til hvordan disse mekanismene fungerer i ulike kontekster (Grönlund 2004).
Dutkamuša gávdnosat juohkásit aŋkke go šaddá sáhka movt dát mekanismmat doibmet iešguđetlágán konteavsttain (Grönlund 2004).
Med utgangspunkt i funnene til Josefsen og Skogerbø (2011) og Karlsen (2011) kan vi anta at hvor dominerende tendensene i stortingsvalgene er i forhold til sametingsvalgene, vil variere med oppmerksomheten om samiske spørsmål i valgkretsene, noe som igjen er en konsekvens av større sosial tyngdekraft i samiske kjerneområder.
Go atnit vuolggasadjin Josefsena ja Skogerø (2011) ja Karlsena (2011) gávdnosiid, de sáhttit navdit ahte man gievrrat tendeanssat stuorradiggeválggain leat, sámediggeválggaid ektui, rievddadit dan ektui man ollu fuomášupmi lea sámi jearaldagaide válgabires, mii fas lea váikkuhus sámi guovddášguovlluid lassánan sosiála deattus.
Ifølge Grönlund vil effektene av sosial tyngdekraft også til en viss grad være avhengig av valgordning (Grönlund 2004: 505–506).
Grönlund oaivvilda ahte sosiála deattu beaktu maiddái muhtin muddui lea sorjavaš válgavuogis (Grönlund 2004: 505-506).
Vi skal derfor se om vi kan finne noen endringer etter at den nye valgordningen trådte i kraft.
Sáhttit danin geahččat gávdnatgo makkárge rievdamiid maŋŋilgo ođđa válgavuohki doaibmagođii.
At ulike valgordninger kan ha effekter på valgatferden, er vel dokumentert (se Gallagher og Mitchell 2005).
Lea bures duođaštuvvon ahte iešguđetlágán válgavugiin sáhttet leat váikkuhusat válgameanuide (geahča Gallagher ja Mitchell 2005).
Det viktigste ved endringen i valgordningen til Sametinget er at størrelsen på valgkretsene ble endret fra 13 kretser som hver hadde 3 mandater, til 7 kretser med varierende antall mandater etter størrelsen på valgmanntallet.
Deháleamos Sámedikki válgavuogi nuppástuvvamis lea ahte válgabiriid mahtodat rievddai 13 bires, main juohke ovttas ledje 3 mandáhta, 7 birii main mandáhtalogut rievddadit jienastuslogu mahtodaga ektui.
Således varierte antall mandater fra hver valgkrets fra 3 til 9 i 2009, og fra 4 til 8 både i 2013 og 2017. Selv om første deletall er satt til 1,4 (noe som favoriserer de største partiene), så har økningen i antall mandater ført til at terskelen for å bli valgt inn er senket, samtidig som den varierer betydelig fra valgkrets til valgkrets (se Josefsen og Aardal 2011).
Dainna lágiin rievddadii mandáhtalohku juohke válgabires gaskal 3 ja 9 jagis 2009, ja gaskal 4 ja 8 sihke 2013:s ja 2017:s. Vaikko vuosttaš juohkinlohku lea bidjon 1,4 (juoga mii oidá stuorimus bellodagaid), de lea mandáhtalogu lassáneapmi dagahan ahte lea álkibun šaddan válljejuvvot sisa, seammásgo dat rievddada mihtilmasat válgabires válgabirii (geahča Josefsen ja Aardal 2011).
Likevel, når vi ser på avvikene mellom partienes andeler av stemmene og deres andeler av mandatene i Sametinget over tid, samt før og etter 2009, finner vi ikke at avvikene generelt er blitt mindre verken for sametingsvalgene som helhet eller for de fire partiene vi studerer.
Goitge, go geahččat bellodagaid jienaid mearreosiid ja sin mandáhtaid mearreosiid Sámedikkis áiggi badjel, ja maiddái ovdal ja maŋŋil 2009, de eat gávnnat ahte spiehkasteamit obbalaččat leat vátnon, eai sámediggeválggain obbalaččat, eaigo dan njealji bellodagas maid guorahallat.
Avviket mellom andel av stemmene og andel av mandatene kan måles ved LoosemoreHandby-indeksen.
Spiehkasteapmi gaskal jienaid mearreoasi ja mandáhtaid mearreoasi sáhttá mihtidit LoosemoreHandby indeavssain.
Dess høyere tall for indeksen, dess større avvik fra perfekt samsvar mellom stemmer og mandater (proporsjonal valgordning).
Mađi stuorit lohku indeavssas, dađi stuorit spiehkasteapmi das mii dagaha dievaslaš oktiiheivema jienaid ja mandáhtaid gaskkas (proporšunála válgavuohki).
For sametingsvalgene som helhet lå indeksen Loosemore-Handby på 15,4 i 2001 og 23,2 i 2005, mens den i 2009 var 20,5, i 2013 var den 17,6, og i 2017 var den 22,8. Det største partiet, Ap, var samlet sett litt mindre overrepresentert i perioden 2009–2017 enn i 2001 og 2005, mens de tre andre partiene var omtrent like underrepresentert i perioden 2009–2017 som i 2001 og 2005. I den grad vi finner endringer i mønsteret i oppslutningen om de fire partiene ved sametingsvalgene sammenlignet med stortingsvalgene, kan de vanskelig tilskrives endringer i mandatfordelingen sammenliknet med proporsjonal valgordning.
Sámediggái ollislaččat lei Loosemore-Handby indeaksa 15,4 jagis 2001 ja 23,2 2005:s, dan bottugo 2009:s lei 20,5, 2013:s lei 17,6 ja jagis 2017 lei 22,8. Stuorimus bellodagas, BB, lei liiggásovddasteapmi obbalaččat veaháš váidon áigodagas 2009-2017 jagiid 2001 ja 2005 ektui, dan bottugo dan golmma eará bellodagas bisui váilevašovddasteapmi sullii seamma dásis áigodagas 2007-2017 jagiid 2001 ja 2005 ektui. Dan muddui go gávdnat rievdamiid guorraseamis dan njealji bellodahkii sámediggeválggain stuorradiggeválggaid ektui, de ille sáhttit daid laktadit mandáhtajuogustusa rievdamiidda buohtastahttojuvvon proporšunála válgavugiin.
Vi finner heller ingen dramatiske endringer med hensyn til antall valglister.
Mii eatge gávnna hirpmahuhtti rievdamiid go vuhtii váldit válgalisttuid logu.
En økning i antall valglister ville ellers ha nullet ut effekten av å gjøre valgordningen mer proporsjonal (se faktaboksen).
Válgalisttuid logu lassáneapmi livččii muđui jávkadan beavttu mii boahtá go dahká válgavuogi eanet proporšunálan (geahča diehtoboksa).
Derimot kan endringen fra 13 til 7 valgkretser i seg selv ha hatt effekt.
Nuppe dáfus sáhttá molsašumis 13 válgabires 7 válgabirii iešalddis leamašan váikkuhus.
Det har nemlig skjedd en betydelig endring med hensyn til sosial tyngdekraft, målt ved oppslutning om sametingsvalget (se faktaboksen).
Lea oainnat leamaš mihtilmas molsašupmi sosiála deattu dáfus, mihtiduvvon sámediggeválggaid guorraseamis (geahča diehtoboksa).
Antall valgkretser med høy andel stemmer til Sametinget sammenlignet med stemmer til stortingsvalgene er redusert.
Válgabiriid, main lei stuora jietnaoassemearri sámediggeválggain stuorradiggeválggaid ektui, lohku lea njiedjan.
Under den gamle valgordningen var det fire valgkretser (Tana, Kautokeino, Karasjok og Porsanger) der antall stemmer i sametingsvalgene utgjorde mer enn halvparten av stemmene til stortingsvalgene.
Boares válgavuogi áiggi ledje njealje válgabire (Deatnu, Guovdageaidnu, Kárášjohka ja Porsáŋgu) main jienaid lohku sámediggeválggain lei eanetgo bealli jienain mat manne stuorradiggeválggaide.
Videre var det tre valgkretser med rundt en tredjedel så mange stemmer avgitt til Sametinget som til Stortinget.
Joatkevaččat ledje golbma válgabire main ledje birrasiid okta goalmmadas oassi eanet jienat Sámediggái go stuorradiggái.
Resten hadde 10 prosent eller mindre.
Dain earáin lei 10 proseanta dahje unnit.
Etter 2009 er det bare en valgkrets, Ávjovári, som ble opprettet i 2009, og som omfatter kommunene Kautokeino, Karasjok og Porsanger, der stemmene avgitt i sametingsvalgene utgjør over halvparten så mange stemmer som stemmer avgitt i stortingsvalgene.
Maŋŋil jagi 2009 lei duššo okta válgabire, Ávjovárri, mii ásahuvvui 2009:s ja fátmmasta Guovdageainnu, Kárášjoga ja Porsáŋggu suohkaniid, gos jienasteamit sámediggeválggain dahke badjel beali eanet jienaid, dan ektui mat manne stuorradiggeválggaide.
2.3 Hva finner vi?
2.3 Maid gávdnat?
2.3.1 Valgdeltakelsen:
2.3.1 Válgaoassálastin:
Det første vi skal se på, er valgdeltakelsen.
Vuosttaš maid galgat geahččat lea válgaoassálastin.
Dette er viktig fordi skillet mellom første- og andreordensvalg tilsier at valgdeltakelsen i sametingsvalgene skulle være betydelig lavere enn i stortingsvalgene.
Dát lea dehálaš danin go juohku gaskal vuosttaš- ja nubbeortnetválggaid čujuha ahte válgaoassálastin sámediggeválggain galgá leat mealgat vuollelis go stuorradiggeválggain.
Dernest er det viktig fordi teorien om at sametingsvalgene er overskygget av stortingsvalgene, skulle tilsi at svingningene i valgdeltakelsen til Sametinget følger svingningene i deltakelsen ved stortingsvalgene.
Dasto lea dehálaš daningo teoriija, das ahte sámediggeválggat leat stuorradiggeválggaid suoivvanis, galggašii čujuhit ahte rievddadeamit sámediggeválggaid oassálastimis čuvvot rievddademiid stuorradiggeválggaid oassálastimis.
Figur 2.1 Deltakelse i stortings- og sametingsvalgene 1989–2017 Vi ser i figur 2.1. at mens deltakelsen i stortingsvalgene i tidsperioden har variert fra oppunder 83 og ned til 75 prosent, så har deltakelsen ved sametingsvalgene variert fra oppunder 78 til drøyt 66 prosent.
Govadat 2.1 Oassálastin stuorradigge- ja sámediggeválggain jagiin 1989 Oaidnit govadagas 2.1 ahte dan bottugo oassálastin stuorradiggeválggaide áigodagas lea rievddadan veaháš vuollelis 83 vulos gitta 75 prosentii, de lea oassálastin sámediggeválggain rievddadan veaháš vuollelis 78 gitta veaháš badjelaš 66 prosentii.
Selv om deltakelsen i sametingsvalgene hele veien har vært lavere en deltakelsen i stortingsvalgene, er forskjellene mye mindre enn det som er vanlig mellom såkalte første- og andreordensvalg.
Vaikko oassálastin sámediggeválggain čađat lea leamaš unnánit go oassálastin stuorradiggeválggain, de leat erohusat ollu unnibut go dat mii lea dábálaš gaskal nu gohčoduvvon vuosttaš- ja nubbeortnetválggaid.
Det betyr at deltakelsesnivået i seg selv ikke tilsier at sametingsvalgene kan betegnes som andreordensvalg.
Dat mearkkaša ahte oassálastindássi iešalddis ii čujut ahte daid sáhttá gohčodit nubbeortnetválgan.
Vel så interessant er imidlertid variasjonene mellom valgårene.
Eai unnit gelddolaččatge leat rievddadeamit válgajagiid gaskkas.
Vi ser at mønsteret i endringene mellom valgene følger hverandre med bare to unntak: mellom 1993 og 1997 og igjen mellom 2009 og 2013 gikk deltakelsen i stortingsvalget opp, mens deltakelsen i sametingsvalget gikk ned.
Oaidnit ahte rievdanminstarat válggaid gaskkas čuvvot guhtet guoibmáset, duššo guvttiin spiehkastemiin: gaskal 1993 ja 1997 ja fas gaskal 2009 ja 2013 lassánii oassálastin stuorradiggeválggain, dan bottugo oassálastin sámediggeválggain njiejai.
Med disse to unntakene i mente må vi konkludere med at svingningene i valgdeltakelsen til Sametinget i det store og hele samsvarer med svingningene i valgdeltakelsen til Stortinget.
Atnit dán guokte spiehkasteami muittus go konkluderet ahte Sámedikki oassálastima rievddadeamit obba lohkui čuvvot rievddademiid mat stuorradikki oasálastimis leat.
Den nasjonale trenden ser altså ut til i stort monn å slå inn på valgdeltakelsen til Sametinget.
Nationála trenda orru dasto garrasit váikkuheame válgaoassálastimii Sámedikkis.
2.3.2 Oppslutning om de fire partiene Ap, H, Sp og FrP
2.3.2 Guorraseapmi njealji bellodahkii BB, O, GB ja OvB
Det neste vi skal se på, er oppslutningen om de fire nasjonale partiene ved sametingsvalgene og stortingsvalgene for hele perioden 1989 til 2017. Vi er særlig interessert i hvorvidt vi kan se store avvik mellom trendene i sametingsvalgene sammenlignet med stortingsvalgene.
Boahtte ášši maid geahčadit lea guorraseapmi dan njealji nationála bellodahkii sámediggeválggain ja stuorradiggeválggain áigodagas gaskal 1989 ja 2017. Erenoamážit beroštit das ahte sáhttit go oaidnit stuora spiehkastemiid trendain sámediggeválggain, go buohtastahttit stuorradiggeválggaiguin.
Vi ser i figur 2.2 at trendene for de to valgene er ganske like, men at svingningene mellom stortingsvalgene er større enn for sametingsvalgene.
Oaidnit govadagas 2.2 ahte trendat dan guovtti válgga gaskkas leat oalle ovttalágánat, muhto ahte rievddadeamit stuorradiggeválggaid gaskkas leat stuoribut go sámediggeválggaid gaskkas.
Det er ett unntak fra sammenfall i trender: Mellom 1993 og 1997 gikk oppslutningen til de fire partiene ned i stortingsvalget, mens den gikk opp i sametingsvalget.
Okta spiehkasteapmi gal lea trendaid sullasašvuođain: Gaskal 1993 ja 1997 njiejai guorraseapmi dan njealji bellodahkii stuorradiggeválggain, dan bottugo lassánii sámediggeválggain.
Med dette unntaket i minne må vi konkludere med at den samlede oppslutningen om disse fire partiene i sametingsvalgene i det store og hele følger trenden i stortingsvalgene, med noe mindre variasjon.
Atnit dán spiehkasteami muittus go konkluderet ahte ollislaš guorraseapmi dán njealji bellodahkii sámediggeválggain obbalaččat čuovvu stuorradiggeválggaid trenda, veaháš vátnáseappot rievddademiiguin.
Så langt er det altså klare indikasjoner på at den nasjonale trenden for disse partiene «smitter» over på sametingsvalgene.
Dássážii leat nappo čielga vuđđosat mat čujuhit ahte nationála trendat guoskevaččat dáidda bellodagaide «njommot» sámediggeválggaide.
Figur 2.2 Samlet oppslutning om de fire partiene Ap, H, Sp og FrP ved sametings- og stortingsvalg 1989–2017 Dette reflekteres i samvariasjonen (korrelasjonen) mellom de fire partienes samlede oppslutning i sametingsvalgene og stortingsvalgene.
Govadat 2.2 Obbalaš guorraseapmi bellodagaide BB, O, GB ja OvB sámedigge- ja stuorradiggeválggain jagiin 1989-2017 Dát speadjalasto ovttasrievddadeamis (korrelašuvnnas) dán njealji bellodaga obbalaš guorraseami gaskkas sámediggeválggain ja stuorradiggeválggain.
For perioden 1989–2005 var samvariasjonen 0.69, mens den økte til 0.82 for perioden 2009–2017. Dette viser, ikke uventet, at det er større samsvar mellom disse partienes oppslutning i sametingsvalgene og stortingsvalgene etter at den nye valgordningen ble innført.
Áigodahkii 1989-2005 lei ovttasrievddadeapmi 0.69 ja lassánii 0.82 rádjái áigodagas 2009-2017. Dát čájeha, ii vuordekeahttá, ahte lei stuorit ovttasrievddadeapmi daid bellodagaid guorraseamis sámediggeválggain ja stuorradiggeválggain maŋŋilgo dat ođđa válgavuohki bođii fápmui.
Om dette skyldes den nye valgordningen i seg selv eller andre forhold, kommer vi tilbake til.
Leago dasa sivvan dat ođđa válgavuohki vai eará dilálašvuođat, dasa máhccat maŋŋelis.
Dette generelle bildet sier ingenting om hvorvidt det er forskjeller internt mellom disse partiene.
Obbalaš govva ii muital maidege das leatgo siskkáldas erohusat bellodagaid gaskkas.
Det er jo mulig at de har «byttet» velgere seg imellom på en måte som ikke gir utslag på trenden i den samlede oppslutningen.
Vejolaš lea dieđusge ahte dat gaskaneaset leat «lonuhan» jienasteddjiid dakkár vugiin mii ii váikkut obbalaš guorraseami trendii.
I figur 2.3 viser vi differansene i oppslutning mellom sametings- og stortingsvalgene for hvert av de fire partiene.
Govadagas 2.3 čájehit guorraseami differánssaid gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid, juohke dán njealji bellodahkii.
Vi ser at utslagene for Sp er spesielt store.
Oaidnit ahte GB skihččá erenoamáš ollu.
I etterkant av folkeavstemningen om norske medlemskap i EU ser vi at partiet både i 1997, 2001 og 2005 hadde større oppslutning i sametingsvalget enn i stortingsvalget.
Norgga EO miellahttuvuođa álbmotjienasteami maŋŋil oaidnit ahte bellodahkii sihke 1997:s, 2001:s ja 2005:s lei eanet guorraseapmi sámediggeválggain go stuorradiggeválggain.
I 2001 utgjorde oppslutningen om Sp i sametingsvalget mer enn halvannen gang oppslutningen i stortingsvalget (160 prosent).
Jagis 2001 dagai guorraseapmi GB:ii sámediggeválggas eanetgo beannot gearddi eanet go guorraseapmi stuorradiggeválggas (160 proseanta).
Bortsett fra Sp er det bare Ap som ved ett tilfelle i 2001 hadde større oppslutning i sametingsvalget enn i stortingsvalget.
Earet GB, de lei duššo BB:s okte, jagis 2001, stuorit guorraseapmi sámediggeválggas go stuorradiggeválggas.
Stortingsvalget i 2001 regnes som et katastrofevalg for Ap, så utslaget betyr at nedgangen i sametingsvalget var mindre enn nedgangen i stortingsvalget.
Jagi 2001 stuorradiggeválgga atnet roassojahkin BB:ii, nu ahte rievdan mii lea govadagas mearkkaša ahte njiedjan sámediggeválggas lei unnit go njiedjan stuorradiggeválggas.
Uansett, vi ser at det er betydelig større forskjeller mellom de fire partienes i oppslutning ved sametingsvalgene enn ved stortingsvalgene.
Beroškeahttá dies oaidnit ahte leat mearkkašahtti stuorit erohusat gaskal dán njealji bellodaga guorraseami sámediggeválggain go stuorradiggeválggain.
Dette er forskjeller som ikke vises i den samlede oppslutningen.
Dát leat erohusat mat eai boađe oidnosii obbalaš guorraseamis.
Figur 2.3 Oppslutning for Ap, H, Sp og FrP i sametingsvalgene sammenliknet med stortingsvalgene 1989–2017 Det neste vi skal se på, er forskjellene i oppslutning mellom sametings- og stortingsvalgene for de fire partiene fordelt på valgkretsene til Sametinget.
Govadat 2.3 Guorraseapmi bellodagaide BB, O, GB ja OvB sámediggeválggain stuorradiggeválggaid ektui jagiin 1989-2017 Boahtte ášši maid geahčadit leat guorraseami erohusat gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid dán njealji bellodahkii, juhkkojuvvon Sámedikki válgabiriide.
Poenget er å finne ut om det er store eller små forskjeller mellom valgkretsene, om det er systematiske forskjeller mellom valgkretser der antall avgitte stemmer til Sametinget er relativt stort sammenlignet med avgitte stemmer i stortingsvalgene, og om vi kan se noen endringer som et resultat av den nye valgkretsinndelingen fra 2009. Figur 2.4 viser avvik i oppslutning mellom de to valgtypene i alle valgkretsene og gjennomsnittlig avvik.
Ulbmilin lea gávnnahit leatgo stuora vai unna erohusažat gaskal válgabiriid, leatgo vuogádatlaš erohusat válgabiriid gaskkas main jienastanlohku Sámediggái lea oalle stuoris go buohtastahttá jienastanloguin stuorradiggái ja sáhttitgo oaidnit makkárge rievdamiid mat leat jagi 2009 ođđa válgavuogi bohtosat. Govadat 2.4 čájeha spiehkastemiid guorraseamis dan guovtti válgavuogi gaskkas buot válgabiriin ja gaskamearálaš spiehkasteami.
Figur 2.4 Avvik mellom oppslutning om de fire nasjonale partiene i sametings- og stortingsvalg før og etter 2009 fordelt på alle valgkretsene (svart linje markerer gjennomsnittet for alle valgkretsene).
Govadat 2.4 Spiehkasteapmi guorraseamis dán njealji bellodahkii gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid ovdal ja maŋŋil 2009 juhkkojuvvon buot válgabiriide (čáhppes sáhcu čujuha buot válgabiriid gaskamearrái)
Vi ser i figur 2.4 at det var til dels betydelig større variasjon, både mellom valgkretsene og over tid, i oppslutningen om de fire partiene i sametings- og stortingsvalgene før 2009 enn etter.
Oaidnit govadagas 2.4 ahte ledje muhtin muddui stuorit rievddadeamit guorraseamis dan njealji bellodahkii sámedigge- ja stuorradiggeválggain ovdal jagi 2009 go maŋŋil, sihke válgabiriid gaskkas ja áiggi vuolde.
Etter 2009 har variasjonen avtatt og stabilisert seg på et negativt avvik på 8–10 prosentpoeng.
Maŋŋil jagi 2009 lea rievddadeapmi njiedjan ja sajáiduvvon negatiiva spiehkasteapmái, 8-10 proseantapoeŋŋii.
Vi ser også at vi ikke kan finne noe klart mønster med hensyn til forskjeller mellom de samiske kjerneområdene og øvrige områder før 2009. Etter 2009 ligger Ávjovári, jevnt over med størst avvik for alle de tre valgene sett under ett, dvs. med større oppslutning om sametingsvalgene.
Oaidnit maiddái ahte eat sáhte gávdnat makkárge čielga minstara erohusaid dáfus gaskal sámi guovddášguovlluid ja eará guovlluid ovdal 2009. Maŋŋil 2009 leat Ávjováris jámma stuorimus spiehkasteamit buot golmma válggain, mii mearkkaša ahte das lea stuorit guorraseapmi sámediggeválggain.
Forskjellene i oppslutning mellom valgkretsene etter 2009 er imidlertid ikke særlig store.
Erohusat guorraseamis válgabiriid gaskkas maŋŋil 2009 eai leat aŋkke nu hirbmat stuorrát.
Samlet må vi konkludere med at sosial tyngdekraft, slik vi har definert den her, har fått en viss, men ikke særlig stor betydning for oppslutningen om de fire partiene etter 2009.
Obbalaččat fertet konkluderet ahte sosiála deattus, nugo mii dás leat defineren dan, lea dihto, vaikko ii nu hirbmat stuora, mearkkašupmi dán njealji bellodaga guorraseapmái maŋŋil jagi 2009.
Utviklingen over tid i de samiske kjerneområdene kommer klarere fram i figur 2.5. Figur 2.5 viser de absolutte avvikene, det vil si summen av både positive og negative avvik.
Ovdáneapmi áiggi badjel sámi guovddášguovlluin boahtá čielgaseappot ovdan govadagas 2.5. Govadat 2.5 vuosiha loahpalaš spiehkastemiid, namalassii sihke positiiva ja negatiiva spiehkastemiid supmi.
På venstre side i figuren ser vi de absolutte avvikene for Tana, Kautokeino, Karasjok og Porsanger fram til 2009, mens høyre side viser de absolutte avvikene for Ávjovári valgkrets som ble opprettet i 2009, og som omfatter Kautokeino, Karasjok og Porsanger.
Gurut bealde govadagas oaidnit Deanu, Guovdageainnu, Kárášjoga ja Porsáŋggu loahpalaš spiehkastemiid gitta 2009 rádjái, ja olgeš bealli ges čájeha Ávjovári válgabiire, ásahuvvon jagis 2009 ja mii fátmmasta Guovdageainnu, Kárášjoga ja Porsáŋggu, loahpalaš spiehkastemiid.
Figur 2.5 Absolutte avvik mellom oppslutning om Ap, H, Sp og FrP i sametings- og stortingsvalg i kjerneområdene
Govadat 2.5 Loahpalaš spiehkasteamit guorraseamis bellodagaide BB, O, GB ja OvB sámedigge- ja stuorradiggeválggain guovddášguovlluin
Vi ser at variasjonen i oppslutning har vært klart størst i Karasjok, fulgt av Kautokeino.
Oaidnit ahte rievddadeamit guorraseamis leat čielgasit leamašan stuorimusat Kárášjogas, Guovdageaidnu dakka maŋis.
Etter at Ávjovári ble etablert som valgkrets i 2009, har nivået på de totale avvikene ligget stabilt et sted mellom 12 og 14 prosentpoeng.
Maŋŋilgo Ávjovárri ásahuvvui válgabiren 2009:s lea obbalaš spiehkastemiid dássi bisson dássedin gaskal 12 ja 14 proseantapoeaŋŋa.
Konklusjonen så langt er at den nye valgordningen har virket stabiliserende på de absolutte avvikene i oppslutning mellom sametings- og stortingsvalgene.
Konklušuvdna dássážii lea ahte ođđa válgavuogis lea leamašan stargadeaddji beaktu loahpalaš spiehkastemiide čadnon guorraseapmái gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid.
Det neste vi skal se på, er samvariasjonen (korrelasjonen) mellom oppslutningen om Ap, H, Sp og FrP i sametingsvalgene og stortingsvalgene.
Boahtte maid geahččat lea ovttasrievddadeapmi (korrelašuvdna) guorrasemiid gaskkas bellodagaide BB, O, GB ja OvB sámediggeválggain ja stuorradiggeválggain.
Tabell 2.1 Samvariasjoner (korrelasjoner) mellom oppslutning i sametings- og stortingsvalg 1989–2005 og 2009–2017 (feilmarginer i parentes):
Tabealla 2.1 Ovttasrievddadeamit (korrelašuvnnat) guorrasemiin gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid jagiin 1989-2005 ja 20092017 (boasttumargiinnat ruođuin):
Av tabell 2.1 ser vi at det er positive samvariasjoner mellom oppslutningen til de fire nasjonale partiene i sametings- og stortingsvalgene for alle valg de har deltatt i.
Tabeallas 2.1 oaidnit ahte leat positiiva ovttasrievddadeamit sámedigge- ja stuorradiggeválggaid gaskkas guorraseamis dán njealji nationála bellodahkii visot válggain main leat oassálasttán.
Det er ikke overraskende.
Dat ii hirpmahuhte.
Det interessante i tabell 2.1. er imidlertid at disse samvariasjonene tilsynelatende er forsterket etter at den nye valgordningen trådte i kraft.
Dat mii lea gelddolaš tabeallas 2.1 lea goitge ahte dát ovttasrievddadeamit orrot nannejuvvon maŋŋil go ođđa válgavuohki doaibmagođii.
Dette gjelder for alle partiene hver for seg og samlet.
Dát gusto juohke sierra bellodahkii ja bellodagaide čoahkkehámis.
Etter 2009 er samvariasjonen signifikant for alle partiene unntatt Høyre.
Maŋŋil jagi 2009 leat ovttasrievddadeamit mihtilmasat buot bellodagaide, earet Olgešbellodahkii.
Færre og større valgkretser ser dermed ut til å ha gitt større samsvar mellom oppslutningen om disse partiene i de to valgene.
Vátnáseappot ja stuoribut válgabiret orrot danin dagahan ahte lea eanet sullasašvuohta guorrasemiin bellodagaide dán guovtti válgga gaskkas.
Slike sammenlikninger av samvariasjon i oppslutning for hvert enkelt valg sier imidlertid ingenting om samvariasjoner i endringer fra et valg til det neste.
Dakkár buohtastahttimat guorraseami ovttasrievddademiin juohke válgga nammii eai aŋkke muital maidege ovttasrievddademiin čadnon rievdamiidda ovtta válggas nubbái.
Så langt har vi sett på samvariasjonene for tverrsnittstall der vi sammenligner valgoppslutningen i sametingsvalgene med stortingsvalgene i hvert valgår.
Dássážii leat geahččan ovttasrievddademiid mat gullet rastáčuohpahatloguide, go buohtastahttit válgaguorraseami sámediggeválggain stuorradiggeválggaid ektui juohke válgajagi.
Vi skal nå se på endringstall der vi sammenligner endringene i oppslutning fra valgår til valgår.
Dál galgat geahččat rievdanloguid, go buohtastahttit guorraseami rievdamiid válgajagis válgajahkái.
Vi skal derfor se på samvariasjonene for endringstallene mellom valgene.
Galgat danin geahčadit ovttasrievddademiid mat gullet rievdanloguide válggaid gaskkas.
Tabell 2.2 Samvariasjoner (korrelasjoner) for endringstall mellom sametings- og stortingsvalg 1989–2005 og 2009–2017 (feilmarginer i parentes):
Tabealla 2.2 Rievdanloguid ovttasrievddadeamit (korrelašuvnnat) gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválgaid jagiin 1989-2005 ja 20092017 (boasttumargiinnat ruođuin):
I tabell 2.2. har vi beregnet korrelasjonene for endringstallene mellom sametings- og stortingsvalgene i alle valgkretsene for hele perioden 1989–2017 samlet (vær oppmerksom på at FrP første gang stilte i sametingsvalget i 2005).
Tabeallas 2.2 leat rehkenastán rievdanloguid korrelašuvnnaid gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid buot válgabiriin olles áigodahkii gaskal 1989-2017 (fuomáš ahte OvB vuosttaš gearddi searvvai sámediggeválggaide jagis 2005).
Der ser vi at det er markerte forskjeller mellom de fire partiene.
Das oaidnit ahte leat mihtilmas erohusat dán njealji bellodaga gaskkas.
Endringstallene over tid i tabell 2.2 viser altså et ganske annet bilde enn tverrsnittstallene i tabell 2.1. For Ap, H og Sp er det slik at om oppslutningen har gått opp fra ett stortingsvalg til det neste, så tenderer oppslutningen i sametingsvalget også til å øke.
Rievdanlogut áiggi badjel tabeallas 2.2 čájehit nappo oalle eará gova go rastáčuohpahatlogut tabeallas 2.1. Bellodagaide BB, O ja GB lea nu ahte jus guorraseapmi lea lassánan ovtta stuorradiggeválggas boahtte válgii, de sodju orru ahte guorraseapmi sámediggeválggas maiddái lassána.
For Fremskrittspartiet er det motsatt tendens.
Ovddádusbellodaga guovdu lea sodju nuppi guvlui.
De dynamiske tendensene for FrP tilsier at oppslutningen om partiet i sametingsvalgene følger en annen logikk enn ved stortingsvalgene.
Dynámalaš tendeanssat OvB guovdu dadjet ahte guorraseapmi bellodahkii sámediggeválggain čuovvu eará logihka go stuorradiggeválggain.
Det at FrP på mange måter markerte seg som et «antisystemparti», altså at partiet egentlig gikk til valg på å legge ned hele Sametinget, kan åpenbart ha noe med den avvikende trenden for dette partiet å gjøre.
Dat go OvB:s máŋgga ládje čalmmustahtte iežaset «antivuogádatbellodahkan», namalassii ahte bellodat albma ilmmis searvvai válgii ulbmiliin heaittihit olles Sámedikki, sáhttá čielgasit čuohcame dasa manin bellodat čuovvu spiehkasteaddji trenda.
Velgernes atferd indikerer rett og slett at FrP i sametingsvalgene er noe annet enn FrP i stortingsvalgene.
Jienasteddjiid meannudeapmi čujuha njuolgut ahte OvB sámediggeválggain lea eará go OvB stuorradiggeválggain.
Vi ser også at det for Ap er blitt svakere samvariasjon etter at den nye valgordningen trådte i kraft.
Oaidnit maiddái ahte BB guovdu ovttasrievddadeapmi lea veaháš geahnohuvvon maŋŋil go ođđa válgavuohki bođii fápmui.
Den lille positive samvariasjonen for Ap etter 2009 er heller ikke statistisk utsagnskraftig (signifikant, se fotnote 7).
Dan unna positiiva ovttasrievddadeamážis BB dáfus maŋŋil 2009 ii leat statistihkalaččat dadjamušfápmu (signifikánta, geahča 7. vuolitravdadieđu).
Det betyr at for Ap har tendensen i stortingsvalgene hatt mindre betydning under den nye valgordningen enn under den gamle.
Dat mearkkaša ahte BB dáfus lea stuorradiggeválggaid tendeanssas leamašan unnánit mearkkašupmi ođđa válgavuogi áiggis, go dan boares.
Konflikter i Ap fram mot valget i 2017 har nok en god del av skylden for dette.
Soahpatmeahttunvuođat BB siskkobealde jagi 2017 válgga ovdal dáidet guoddit stuora oasi sivas dása.
Vi ser altså at det er betydelige forskjeller mellom de fire partiene.
Oaidnit nappo ahte leat mearkkašahtti erohusat dán njealji bellodaga gaskkas.
Det siste vi skal se på, er om den formidable veksten i valgmanntallet til Sametinget fra 1989 til 2017 har hatt noen effekt på de forholdene vi har analysert over.
Maŋimus maid áigut geahččat dás, lea leago dan hirpmus jienastuslogulassáneamis, mii Sámedikkis lei gaskal jagiid 1989 ja 2017, leamašan makkárge váikkuhus dilálašvuođaide maid leat lađastallan badjelis.
Tabell 2.3 Panelmodeller på flere nivå for endringene i oppslutningen om de nasjonale partiene i sametings- versus stortingsvalg 1989– 2017. (Standardfeil i parentes).
Tabealla 2.3 Máŋggadását panelamodeallat rievdamiidda čadnon nationála bellodagaid guorraseapmái sámediggeválggain stuorradiggeválggaid ektui jagiin 1989-2019. (standárdameattáhusat ruođuin)
Modellene i tabell 2.3 måler differansen i endringstall over tid mellom oppslutningen til de fire partiene i sametingsvalgene sammenlignet med stortingsvalgene.
Modeallat tabeallas 2.3 mihtidit rievdanloguid differánssa áiggi badjel guorraseamis dán njealji bellodahkii gaskal sámediggeválggaid ja stuorradiggeválggaid.
Modell 2 er uten endringen i manntallet, slik at vi kan se hva som skjer når vi tar den faktoren med i modell 1. Stjernene i tabellen indikerer hvorvidt forklaringsfaktorene har statistisk utsagnkraftige (signifikante) effekter.
Modealla 2 lea jienastuslogu rievdama haga, danin vai beassat oaidnit mii dáhpáhuvvá go lasihit dán buvttadahkki modellii 1. Tabeallas násttit čujuhit leatgo čilgehusbuvttadahkkiin statistihkalaččat dadjamušfámolaš (signifikántta) beavttut.
Det vi er interessert i her, er altså hva som forklarer endringene fra valg til valg i valgkretsene, det vil si hvorvidt svingningene i oppslutning har tendert til å bli mer like eller mer forskjellig.
Dat mas mii dás beroštit lea nappo guorahallat mii čilge rievdamiid mat leat válggas válgii válgabiriin, namalassii leatgo guorraseami rievddadeamit nuppástuvvan eanet ovttaláganin vai eanet iešguđetláganin.
Resultatene vi ser her, stemmer overens med det vi har sett både i grafene og av koeffisientene som er presentert tidligere.
Bohtosat maid dás oaidnit sohpet daidda maid leat oaidnán sihke gráfain ja koeffisieanttain maid ovdanbuvttiimet ovdalis.
Begge modellene viser at forskjellene i endring mellom valg til Sametinget og Stortinget for de fire partiene samlet har minket over tid.
Goappaš modeallat vuosihit ahte erohusat rievdamiin, válggaid olis Sámediggái ja Stuorradiggái dán njealji bellodahkii obbalaččat, leat unnon áiggi badjel.
Det ser vi fordi valgår («År») har signifikante negative effekter i begge modellene.
Dan oaidnit daningo válgajagiin («År») leat signifikánta negatiiva beavttut goappaš modeallain.
Ettersom tiden har gått, har altså forskjellene mellom sametings- og stortingsvalgene minket.
Dađistaga go áigi lea gollan, de leat oainnat erohusat gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid unnon.
Vi har altså funnet en trend i dataene som tilsier at forskjellene mellom de to valgene har minket over tid.
Mii leat dasto gávdnan trenda dáhtain mii muitala ahte erohusat dán guovtti válgga gaskkas leat unnon áiggi badjel.
Det interessante er imidlertid at verken endringen i valgordningen («Nye kretser») eller økningen i manntallet til Sametinget («Endring i manntall» målt i 1000 mantallsførte) har noen utsagnskraftige (signifikante) effekter.
Gelddolaš lea ahte eai válgavuogi («Nye kretser») nuppástuvvamis, eaige Sámedikki jienastuslogu lassáneamis («Endring i manntall» meroštallamis lea adnon 1000 jienastuslohkui čálihuvvon olbmuid lohku) leat makkárge dadjamušfámolaš (signifikánta) beavttut.
Dette skyldes ikke at det er stor samvariasjon mellom økningen i manntallet og overgangen til nye valgkretser.
Dasa ii leat sivvan dat ahte lea stuora ovttasrievddadeapmi gaskal jienastuslogu lassáneami ja sirdašumis ođđa válgabiriide.
Vi ser også at den lille positive interaksjonseffekten mellom valgår og overgangen til nye valgkretser («År*Nye kretser») ikke lenger er statistisk signifikant når vi har med endringen i manntallet.
Oaidnit maiddái ahte dan unna positiiva interakšuvdnabeavttužis gaskal válgajagi ja sirdašumi ođđa válgabiriide («År*Nye kretser») ii šat leat statistihkalaččat signifikánsa go váldit fárrui jienastuslogu rievdamiid.
Analysen som er presentert i tabell 2.3, viser altså at den formidable veksten i valgmanntallet til Sametinget fra 1989 til 2017 ikke har hatt noen effekt på forskjellen i oppslutning mellom sametings- og stortingsvalgene, og det har heller ikke endringen i valgordningen i 2009.
Lađastallan maid ovdanbuktit tabeallas 2.3 čájeha nappo ahte Sámedikki jienastuslogu hirpmus lassáneamis gaskal 1989 ja 2017 ii leat leamašan makkárge váikkuhus erohussii guorraseamis gaskal sámedigge- ja stuorradiggeválggaid, iige jagi 2009 válgavuogi nuppástuvvamisge.
2.3 Konklusjoner
2.3 Konklušuvnnat
Vi har funnet et økende sammenfall mellom stortings- og sametingsvalgene med hensyn til svingninger i den samlede oppslutningen om de fire nasjonale partiene Ap, H, Sp og FrP i valgkretsene til Sametinget.
Mii leat gávdnan lassáneaddji sullasašvuođaid stuorradigge- ja sámediggeválggaid gaskkas go lea sáhka rievddademiin obbalaš guorraseamis dan njealji nationála bellodahkii BB, O, GB ja OvB Sámedikki válgabiriin.
Det ser altså ut til at trendene i stortingsvalgene i større grad enn tidligere slår inn også i sametingsvalgene for disse partiene samlet.
Orru čájeheame ahte stuorradiggeválggaid trendat eanet go ovdal lávdet maiddái sámediggeválggaide daid bellodagaid guovdu obbalaččat.
Dette er en såkalt sekulær (langsiktig) trend som ifølge våre analyser ikke forklares med verken endringen i valgordningen mellom 2005 og 2009 eller den formidable veksten i valgmanntallet til Sametinget fra 1989 til 2017. Videre har sosial tyngdekraft, målt som høy andel avgitte stemmer i sametingsvalgene sammenlignet med stortingsvalgene, ikke hatt noen særlig påviselig effekt på oppslutningen om Ap, H, Sp og FrP.
Dát lea nu gohčoduvvon sekulára (guhkitáigásaš) trenda mii, nugo min lađastallamat čujuhit, ii sáhte čilgejuvvot válgavuogi nuppástuvvamiin gaskal 2005 ja 2009, iige Sámedikki jienastuslogu hirpmus lassánemiin jagi 1989 rájes 2017 rádjái. Joatkevaččat sosiála deattus, mihtiduvvon alla jienastusoassemearrin sámediggeválggain stuorradiggeválggaid ektui, iige leat leamašan nu mearkkašahtti beaktu guorraseapmái bellodagaide BB, O, GB ja OvB.
Ett av partiene, FrP, skiller seg ut ved at endringene i oppslutning mellom stortingsvalgene og sametingsvalgene samvarierer negativt.
Okta bellodagain, OvB, spiehkasta daningo rievdamat guorraseamis gaskal stuorradiggeválggaid ja sámediggeválggaid ovttasrievddadit negatiivvalaččat.
Siden Fremskrittspartiet kom med i sametingsvalgene i 2005, har trenden så langt vist at endringene i oppslutningen om dette partiet ved sametingsvalgene tenderer til å være motsatt av endringene i oppslutning i stortingsvalgene.
Dan rájes go Ovddádusbellodat šattai oassin sámediggeválggain jagis 2005, lea trenda dán rádjái vuosihan ahte sámediggeválggain dán bellodaga guorraseami rievdamiin orru sodju nuppe ládje go dain rievdamiin mat guorraseamis leat stuorradiggeválggain.
Fremskrittspartiet kan dermed, enn så lenge, sies å være noe annet i sametingsvalgene enn i stortingsvalgene.
Ovddádusbellodaga sáhttá danin, dán rádjái goit, dadjat ahte leat sámediggeválggain eará go stuorradiggeválggain.
Under den nye valgordningen har det største partiet, Ap, vært omtrent like overrepresentert på Sametinget som under den gamle ordningen.
Ođđa válgavuogi áiggis lea stuorimus bellodat, BB, leamašan sullii seamma liiggásovddastuvvon Sámedikkis go lei ovddeš vuogi áiggis.
Likedan har de mindre partiene, H, Sp og FrP, vært omtrent like underrepresentert med den nye som under den gamle valgordningen.
Seamma ládje leat unnit bellodagat, O, GB ja OvB, leamašan sullii seamma váilevašovddastuvvon, sihke ođđa ja boares válgavuogi vuolde.
Den nye valgordningen har altså så langt ikke økt samsvaret mellom andel av stemmene og andel av mandatene for disse partiene.
Dasto ođđa válgavuohki ii leat dássážii goit váikkuhan dasa ahte sullasašvuođat lassánit jienaid oassemeari ja mandáhtaid oassemeari gaskkas dáidda bellodagaide.
Hovedkonklusjonen er altså at valgvinden for de fire partiene i sametingsvalgene i økende grad blåser i samme retning som i stortingsvalgene, uten at denne tendensen kan forklares verken av den nye valgordningen eller av veksten i valgmanntallet til Sametinget.
Váldokonklušuvdna lea nappo ahte válgabiegga dán njealji bellodahkii sámediggeválggain eanet ahte eanet bossu seamma guvlui go stuorradiggeválggain, ja dán soju ii sáhte čilget ođđa válgavugiin, iige Sámedikki jienastuslogu lassánemiin.
2.4 Faktaboks: Metode og data
2.4 Diehtoboksa: Bargovuohki ja dáhtat
1. Datasettet: Vi har tatt utgangspunkt i datasettet GATOR som vi har opprettet og lagt åpent tilgjengelig på UiT Open Research Data (https://dataverse.no/dataverse/rokkan).
1. Dáhtačoakkáldat: Mii leat váldán vuolggasaji GATOR nammasaš dáhtačoakkálmasas, maid mii leat ceggen ja rahpan álbmogii dás: UiT Open Research Data (https://dataverse.no/dataverse/rokkan).
GATOR står for Geo And Time coded Open Registry og er basert på ulike datakilder som NSDs Kommunedatabase, SSB, Kostra og andre.
GATOR mearkkaša Geo And Time coded Open Registry ja lea vuođđuduvvon iešguđetlágán dáhtagálduid vuođul, nugo NSD:a Kommunedatabase, SSB:a, Kostra ja eará.
Grunnstrukturen i datasettet inneholder årlige data for de norske kommunene fra 1945 til 2017 med kommunestrukturen fra 2013 som konstante enheter over tid.
Dáhtačoakkáldaga vuođđostruktuvra sisttisdoallá jahkásaš dáhtaid norgga suohkaniin jagi 1945 rájes 2017 rádjái, mas jagi 2013 suohkanstruktuvra lea bissovaš ovttadahkan áiggi badjel.
Dataene kan omregnes (aggregeres) til geografiske enheter som fylker, regioner, landsdeler eller, som i dette tilfellet, til valgkretsene til Sametinget.
Dáhtaid sáhttá rehkenastit (aggregeret) geográfalaš ovttadahkan, nugo fylkan, regiovdnan, riikaoassin dahje, nugo dás, Sámedikki válgabiren.
2. Valgkretsene: For å besvare spørsmålene har vi altså tatt utgangspunkt i valgkretsene til Sametinget og omregnet stemmene avgitt i valgene til Stortinget til disse valgkretsene.
2. Válgabiret: Vai nagodit vástidit gažaldagaid leat nappo váldán Sámedikki válgabiriid vuolggasadjin ja rehkenastán jienastemiid, mat ledje dahkkon stuorradiggeválggain, dáidda válgabiriide.
Det har vi gjort ved å telle stemmene avgitt i kommunene og omgruppert kommunene til valgkretsene til Sametinget.
Dan leat dahkan dainna lágiin ahte leat lohkan jienaid, mat suohkaniin ledje addon, ja sirdán suohkaniid Sámedikki válgabiren.