pere/sami_parallel huggingface dataset:
Langs kysten av Nord-Troms , Finnmark og Kolahalvøya traff han bare samiske jegere , fiskere og fuglefangere .
Davvi-Romssa , ­Finnmárkku ja Guoládaga gáttiin deaivvai son dušše sámi fuođđo- , guolle- ja loddebivdiid .
Først ved strendene i Hvitehavet kom han i kontakt med andre folkeslag .
Son deaivvai eará álbmogiid easkka Vilgesmeara gáttiin .
Produksjonen var betydelig , og det nordnorske høvdingaristokratiet bygde i vesentlig grad sin rikdom på de « skattevarene » samene betalte dem .
Bivdoboađus lei mávssolaš , ja davvinorgalaš oaivámušat huksejedje iežaset riggodagaid vuosttažettiin daiguin « vearrogálvvuiguin » maid sámit mákse sidjiide .
Enkelte norske historikere har vært inne på at verdien av skatten og handelen med samene , var så stor at den også kan ha fått betydning for å stabilisere og sikre det nye norske rikskongedømmet , når dette overtok skattleggingsvirksomheten .
Muhtun norgga historjádutkit leat geažidan ahte sámiid vearromáksima ja gávppašeami árvu lei nu stuoris ahte dat sáhttá maid leat ožžon mearkkašumi ođđa Norgga gonagasriikka dássemii ja sihkkarastimii , go dát válddii badjelasas vearuhandoaimma .
De varene samene produserte var svært verdifulle , og etterspurte langt ut over Norden .
Sámiid gálvvus lei earenoamáš alla árvu , ja gálvu jođihuvvui viidát Davviriikkaid rájáid olggobealde .
Dette førte til konkurranse mellom statene om beskatning og jurisdiksjonsutøvelse over samene og områdene hvor de holdt til .
Dát mielddisbuvttii ahte stáhtat gilvaledje gaskaneaset sihke vearrogáibideamis ja mearridanválddi hálddaheamis sámiid ja guovllu gos sii ásse .
I denne prosessen ble samene delvis ansett som statenes felles undersåtter , blant annet gjennom bilaterale avtaler .
Dán proseassas gehččojuvvojedje sámit muhtun muddui stáhtaid oktasaš riikkavulosažžan , earret eará bilaterála šoahpamušaid bokte .
Partene kunne for eksempel bli enige om at begge skulle ha skattleggingsrett , mens bare den ene skulle utøve geistlig og verdslig jurisdiksjon .
Áššeoasálaččat sáhtte ovdamearkka dihtii soahpat ahte goappašagain galggai leat vearrogáibidanriekti , muhto dušše nubbi galggai doaimmahit girkolaš ja hálddahuslaš mearridanválddi .
Mellom Norge og Novgorod ble det for eksempel inngått en fredstraktat i 1326 , og et såkalt grenseskille som er tre-fire år yngre .
Ovdamearkka dihtii dahkkojuvvui Norgga ja Novgorod gaskkas ráfisoahpamuš 1326s , ja nu gohčoduvvon rádjamearrádus golbma-njeallje jagi maŋŋil .
Der ble det ikke fastsatt grenser i egentlig forstand , men et felles influensområde over grovt sett Nord-Troms , Finnmark og Kolahalvøya .
Dalle eai mearriduvvon duohta ráját , muhto baicca oktasaš hálddahanguovlu mii roavvát govččai Davvi-Romssa , Finnmárkku ja Guoládaga .
Samisk skattebetaling til begge statene var det sentrale .
Soahpamuša guovdilis oassi lei sámi vearromáksingeatnegasvuohta goappašiid stáhtii .
Rivaliseringen mellom russere , / karelere svensker / finner og nordmenn , / dansker førte i de påfølgende to-tre hundreårene ofte til flerdobbel beskatning og utbytting .
— uovvovaš čuohtejagiid mielddisbuvttii dát gilvu gaskal ruoššaid , / gárjillaččaid ruoŧŧilaččaid / láddelaččaid ja dážaid / dánskalaččaid máŋgii máŋggageardásaš vearromáksima ja geafahuvvama .
Dynamikken var at de som gjorde krav på deler av det samiske området , mente at kravene ble forsterket og underbygd , jo høyere skatt man maktet å drive inn .
Dynamihkka lei nu ahte geat gáibidedje sámi ássanguovllu osiid , oaivvildedje ahte sin eanagáibádusat nannejuvvojedje dađi mielde man stuorra vearuid nagadedje bearrat .
Boks 2.1 Samenes tredobbelte skatteplikt
Boksa 2.1 Sámiid golmmageardásaš vearromáksingeatnegasvuohta
En samtidskommentator på slutten av 1500-tallet , Peder Claussøn Friis , undret seg over at samene hørte inn under kongen av både Norge , Sverige og Russland , og var skattepliktige til alle tre .
Peder Claussøn Friis , gii lei 1500-logu servodatárvvoštalli , imaštalai manne sámit gulle sihke Norgga , Ruoŧa ja Ruošša gonagasaid válddi vuollái , ja ahte lei vearromáksingeatnegasvuohta buot golmma gonagassii .
De var så verdifulle skatteobjekter at hvis noen drepte en same , måtte det bøtes til alle tre kongene .
Sámit ledje nu deaŧalaš vearromáksit ahte juos oktage gottii sápmelačča , de šattai máksit sáhku buot golmma gonagassii .
En slik mangedobbel skatteplikt var ikke vanlig .
Dákkár máŋggageardásaš vearromáksingeatnegasvuohta ii lean dábálaš .
Claussøn Friis mente derfor at den tredobbelte skatteplikten måtte ha helt spesielle forklaringer .
Dan dihtii oaivvildii Claussøn Friis ahte dán golmmageardásaš vearromáksingeatnegasvuhtii fertejedje leat áibbas earenoamáš čilgehusat .
Det han kom frem til var at én konge alene ikke hadde klart å undertvinge samene . Årsaken var den trolldomsmakten de satt inne med .
Su čilgehus lei ahte ii lean oktage gonagas okto nákcen stivret sámiid , ja sivvan dasa lei sámiid noaidevuođačehppodat .
De aktuelle kongene var derfor blitt nødt til å slutte et slags forbund for å få styringen over dem .
Dan dihtii ledje dalá gonagasat gártan searvat oktasaš lihttui , stivren dihtii sámiid .
Svenskekongen var kommet Norges konge til hjelp med sine såkalte østfinner .
Ruoŧa gonagas lei , oktan iežas láddelaččaiguin veahkehan Norgga gonagasa .
Fra russisk side stilte man med bjarmelendere .
Ruoššabealde sáddejedje fas bjárpmalaččaid veahkkin .
De to sistnevnte gruppene skulle være jevngode med samene i trolldom .
Árvvoštallojuvvui ahte dát álbmogat ledje seamma čeahpes noaiddit go sámit .
Først når disse kreftene hadde forent seg , måtte samene gi tapt .
Sus lea maiddái eará čilgehus sámiid golmmageardásaš vearromáksingeatnegasvuhtii .
Han hadde imidlertid også en annen forklaring på samenes tredobbelte skatteplikt . De ville ha « … Fred og ingen Fiendskab af de nest omliggendis Land . » .
Sámit háliidedje ráfi ja soabalašvuođa ránnjáriikkaiguin , dahje nugo Pedar Claussøn Friis dadjá « … Fred og ingen Fiendskab af de nest omliggendis Land . » .
I første halvdel av 1500-tallet ble det lagt grunnlag for en mer ekspansiv svensk politikk nordover mot Ishavskysten .
1500-logu álggus álggahuvvui eanet ekspansiiva ruoŧa politihkka davás Jiekŋameara gátti guvlui .
Birkarlenes gamle skattlegging av samene ble samtidig lagt inn under kronen .
Birkkalaččaid boares vearrogáibidanvuoigatvuohta sámiid ektui biddjojuvvui de gonagasa válddi vuollái .
Som et ledd i denne utviklingen proklamerte Gustav Vasa i 1551 , at samene på en lang strekning av Ishavskysten – « Vesterhavet » – var Sveriges undersåtter .
Oassin dán politihka gárgedeamis celkkii Gustav Vasa jagis 1551 ahte sámit geat orro Jiekŋameara gátti mielde – « Vesterhavet » – ledje Ruoŧa riikkavulosaččat .
De var skattepliktige kun til ham , og han tok både dem og deres rørlige og urørlige gods under sin beskyttelse .
Sis lei de vearromáksingeatnegasvuohta dušše fal sutnje , ja dan ovddas lohpidii suodjalit sihke sámiid ja sin opmodaga .
Dette skjerpet motsetningene mellom de involverte statene .
Dát lasihii stáhtaidgaskasaš vuostálasvuođaid .
En viss avklaring fant likevel sted i 1595 .
Dilli čielggai goitge veahá jagis 1595 .
Russland overdro da til Sverige sin skattleggingsrett av samene vest for Varanger .
Dalle Ruošša attii Ruŧŧii vuoigatvuođa gáibidit vearu sámiin geat orro Várjjaga oarjjabealde .
Med avtalen fra 1595 som grunnlag , mente den svenske kongen at hans rett til kyst- og fjordområdene i det nordligste Norge var blitt styrket .
1595 soahpamuša vuođul oaivvildii Ruoŧa gonagas ahte son lei nannen iežas vuoigatvuođaid Norgga davimus riddo- ja vuotnaguovlluin .
Gjennom fredsslutningen i 1613 , ble det slått fast at de omtvistede kyst- og fjordområdene , ene og alene skulle tilhøre Danmark – Norge .
Dán soađis vuoittáhalai Ruoŧŧa . 1613 ráfisoahpamušas mearriduvvui ahte Norga okto galggai ráđđet riddo- ja vuotnaguovlluid maid alde soahti lei buollán .
Dermed fikk også samene i dette området bare én stat å forholde seg til , både i jurisdiksjonell og skattemessig forstand .
Dát fas mielddisbuvttii ahte dán guovllu sámit šadde dušše ovtta stáhta vulosažžan , sihke mearridanválddi ja vearromáksingeatnegasvuođaid dáfus .
Der fikk man en bilateral avtale om at samene skulle være begge landenes undersåtter .
Dahkkojuvvui bilaterála soahpamuš mii mearridii ahte Sis-Finnmárkku sámit galge leat goappašiid riikkaid vulosažžan .
Sverige skulle ha den geistlige og verdslige jurisdiksjon , men samene som bodde der skulle betale skatt til begge statene .
Ruoŧas galggai leat sihke girkolaš ja hálddahuslaš váldi , muhto sámit geat orro guovllus galge máksit vearu goappašiid stáhtii .
Danmark med Norge , og Sverige med Finland , lå flere ganger i strid med hverandre , også på 1600-tallet .
Ledje eanet soađit gaskal Danmárkku / Norgga ja Ruoŧa , / Suoma maiddái 1600-logus .
Dette fikk konsekvenser for sørsamene .
Dát váikkuhii oarjelsámiide .
Utfallet av nok en krig var nemlig at Jemtland og Härjedalen i 1645 gikk over fra å være norske , til å bli svenske distrikter .
Nuppi soađi boađus lei namalassii ahte Jämtland ja Härjedalen , mat dan rádjái ledje gullan Norgii , šadde Ruoŧa riikka oassin 1645s .
Denne grensetrekkingen og grensefastsettelsen fant sted i 1751 .
Dát rádjageassin ja rádjamearrideapmi dahkkojuvvui jagis 1751 .
Mesteparten av fellesområdet tilfalt Norge .
Norga oaččui oktasaš guovllu stuorámus oasi .
Én viktig årsak til dette var norskregistrerte reindriftssamers bruk av Finnmarksvidda til vinterbeite .
Deaŧalaš sivva lei go Finnmárkku duoddarat ledje Norgii čáláhallan boazosápmelaččaid dálveguohtuneatnamat .
Grenselinjen fra den gang er stadig grense mellom Sverige og Norge , og Finland og Norge .
Rádjá mii dalle gessojuvvui lea ain dál rádján gaskal Ruoŧa ja Norgga , ja gaskal Suoma ja Norgga .
I første halvdel av 1800-tallet ble det siste samiske fellesområdet delt opp .
1800-logu álggogeahčen juhkkojuvvui maŋimuš sámi oktasaš guovlu .
Det var de øst- eller skoltesamiske siidaene Neiden , Pasvik , og Petsjenga ( « Peisen » ) , sør for Varangerfjorden .
Dát guovlu fátmmastii nuortalaš sámi siiddaid Njávdama , Báhčaveaji ja Beahcáma , Várjavuona máttabealde .
Det skjedde i forbindelse med at grensen mellom Russland og Norge , og mellom en del av Norge og Finland , ble trukket i 1826 .
Dát dahkkojuvvui dan oktavuođas go jagis 1826 gessojuvvui rádjá gaskal Ruošša ja Norgga , ja gaskal Norgga ja Suoma .
Resultatet ble at nåværende Sør-Varanger ble en del av Norge .
Boađusin šattai ahte dálá Mátta-Várjjat šattai dalle Norgga oassin .
Frem til da hadde samene i dette området i det vesentlige vært under russisk jurisdiksjon , men med skatteplikt også til norsk side .
1826 rádjageassima rádjai ledje dien guovllu sámit eanas leamaš ruošša mearridanválddi vuolde , muhto sis lei vearromáksingeatnegasvuohta maiddái Norgii .
2.3 Grensetrekkingen i 1751 .
2.3 1751 rádjageassin .
Samenes interesser skulle sikres
Sámiid beroštusat galge váfistuvvot
Det som både i et statlig og samisk perspektiv er særlig interessant i forbindelse med grensetraktaten fra 1751 , er det innholdsrike tillegget på 30 paragrafer , om de grenseoverflyttende samenes rettigheter .
Dat mii dahká 1751 rádjasoahpamuša earenoamáš miellagiddevažžan , sihke stáhta ja sámi perspektiivvas , lea soahpamuša máŋggadáfogis lasáhus mas leat 30 paragráfa rájáidrasttideaddji johttisápmelaččaid vuoigatvuođaid birra .
Denne tilleggsavtalen – som skulle ha samme kraft som grensetraktaten selv – er senere blitt kalt lappekodisillen .
Dát lassesoahpamuš – mas galggai leat seamma fápmu go rádjasoahpamušas – gohčoduvvui lappekodisillan ( sámelasáhussan ) .
I forarbeidene ble det nemlig eksplisitt sagt at man ønsket å bidra til « den Lappiske Nations Conservation . »
Soahpamuša ovdabarggus daddjojuvvui erenoamážit ahte áigumuššan lei váikkuhit sámi álbmoga seailluheami , dahje « den Lappiske Nations Conservation » .
Det viktigste med lappekodisillen er de samiske næringsrettighetene .
Lappekodisilla deaŧalaččamus sisdoallu lea sámi ealáhusvuoigatvuohta .
De samene som hadde behov for å krysse grensen i forbindelse med næringsutøvelsen , i særlig grad reindrift , skulle fortsatt ha full rett til å gjøre dette .
Go sápmelaččat dárbbašedje rasttidit rájá ealáhusa oktavuođas , erenoamážit boazodoalu oktavuođas , de galggai sis ain leat vuoigatvuohta dan dahkat .
Mot en viss avgift skulle de ha rett til å bruke land og vann i det andre landet på linje med dets egne undersåtter . Dette gjaldt både beite , jakt , og fiske i sjø og ferskvann .
Vissis divada vuostá galggai sis maiddái leat vuoigatvuohta geavahit nuppi riikka čáziid ja eatnamiid seamma láhkai go dan riikka vulosaččat dahke , sihke guohtumii , fuođđobivdui ja sáivačáhce- ja mearrabivdui .
I forbindelse med overflyttingene ble det innført en viss egenforvaltning , hvor samelensmannen skulle ha en sentral rolle .
Rádjarasttidemiid oktavuođas sisafievrriduvvui muhtun muddui sierra sámi hálddaheapmi , mas sámeleansmánni galggai lean guovddážis .
Kodisillen instituerte videre et internt samisk rettssystem , og samiske domstoler med til dels betydelig myndighet – også på tvers av den nye grensen – « Lapperetten » .
Viidáseappot ásahii kodisilla siskkáldas sámi riektevuogádaga , ja sámi duopmostuoluid main lei osohahkii mearkkašahtti duopmováldi – maiddái ođđa rájá rastá – « Lapperetten » .
Dessuten ble det fastsatt at det skulle være samisk representasjon på det laveste nivået i det ordinære rettsvesenet , når en same fra det andre landet stod for retten .
Dasa lassin mearriduvvui ahte galge leat sámi áirasat dábálaš riektevuogádaga vuolimus dásis , dalle go nuppi riikka sápmelaš gessojuvvui rievtti ovdii .
Naturlig nok ble det i kodisillen også gitt retningslinjer for hvordan samene kunne velge statsborgelig tilhørighet , eller hvordan denne tilhørigheten skulle avgjøres .
Lei lunddolaš ahte kodisilla maiddái attii njuolggadusaid das mo sápmelaččat sáhtte válljet riikkavulosašvuođa , dahje mo dát vulosašvuohta galggai mearriduvvot .
Et interessant element var likeledes at den grenseoverflyttende samiske befolkningen skulle ha full nøytralitet i tilfelle krig mellom Danmark / Norge og Sverige .
Miellagiddevaš oassin lei maiddái rájáidrasttideaddji sámi álbmoga bealátkeahtesvuohta juos galggaš buollát soahti gaskal Danmárkku / Norgga ja Ruoŧa .
Selv i krigstider hadde de rett til å flytte fra det ene landet til det andre , og skulle taes vel i mot når de flyttet over .
Maiddái sođiid áigge galggai sápmelaččain leat vuoigatvuohta johtit riikkas nubbái , ja sii galge bures vuostáváldojuvvot go johte rájáid rastá .
2.4 Lappekodisillen på 1800-tallet
2.4 Lappekodisilla 1800-logus
I 1809 ble Finland utskilt fra Sverige .
Suopma sirrejuvvui Ruoŧas jagis 1809 , ja šattai de Ruošša cára vuollásaš stuorraoaivugasvuohtan .
Helt nord gjaldt dette blant annet finske og norskregistrerte reindriftssamenes flyttinger til fjordene og til kysten av Troms og Finnmark om sommeren , og inn til de nordfinske skogene om vinteren .
Dát guoskkai earret eará Suoma beallái ja Norgga beallái čáláhallan boazosápmelaččaid johtimii vuotnaguovlluide ja Romssa ja Finnmárkku riddoguovlluide geasset , ja davvisuoma vuovdeeatnamiidda dálvet .
De nordligstboende finske samene fortsatte også sitt sjøfiske i de nærmeste fjordene på norsk side , særlig i Varangerfjorden .
Davimus guovllu Suoma beali sámit jotke maiddái mearrabivdduineaset lagamus vuonain Norgga bealde , erenoamážit Várjavuonas .
I forbindelse med Norges nye statsrettslige stilling i 1814 , ble det heller ikke stilt noen spørsmål ved lappekodisillens bestemmelser i forholdet mellom Norge og Sverige .
Dallege , go Norgga stáhtarievttálaš dilli rievd ­dai jagis 1814 , eai bohciidan jearaldagat Lappekodisilla mearrádusaide Norgga ja Ruoŧa gaskavuođaid hárrái .
Reindriftssamene fortsatte med flyttingene sine mellom de to landene slik de alltid hadde gjort , og slik lappekodisillen sikret disse flyttingene .
Boazosápmelaččat johte ain guovtti riikka rájá rastá , nugo sii álo ledje dahkan , ja nu mo Lappekodisilla dan sihkkarasttii .
Lokale kontroverser om mindre forhold på grensen mellom Norge og Finland , førte omkring 1830 til at spørsmålet om lappekodisillens formelle status ble et aktuelt tema mellom Norge ( Sverige ) og Finland ( Russland ) .
Smávit báikkálaš soahpameahttunvuođat Norgga ja Suoma rájá alde mielddisbukte ahte lappekodisilla hámolaš stáhtus šattai áigeguovdilis gažaldahkan gaskal Norgga ( Ruoŧa ) ja Suoma ( Ruošša ) birrasiid jagi 1830 .
Resultatet ble negativt .
Boađus šattai negatiivvalažžan .
Dette ble umiddelbart fulgt opp fra svensk-norsk hold . Der nedla man også forbud mot fremmede ( finske ) undersåtters sjøfiske og jakt på norsk område .
Ruoŧŧa-Norga čuovvolii dakkaviđe dán mearrádusa , ja gilddii seammás olgoriikkalaččaid ( suoma riikkavulosaččaid ) mearrabivddu ja fuođđobivddu Norgga eatnamiin .
Men – lappekodisillen som sådan ble ikke formelt sagt opp av noen av partene .
Muhto – ii oktage áššeoasálaš loahpahan hámolaččat lappekodisilla soahpamuššan .
Gjennom grensesperringen i 1852 opplevde samene i dette området at der faktisk var en grense Man kunne ikke lenger innrette næringslivet , drive reindriften , på den måten som økologien hadde lagt grunnlaget for .
Rádjagiddejumi oktavuođas 1852s vásihedje guovllu sápmelaččat ahte duođas gávdnui riikkarádjá . Ii lean šat vejolaš heivehit ealáhusaid , doaimmahit boazodoalu , nugo livččii ekologalaččat rievttamus masa ekologiija lei bidjan vuđđosa .
For reindriftssystemene på hele Nordkalotten var grensesperringen svært negativ , og førte til store omveltninger , avskallinger og endringer i flyttemønstre over lang tid og i store områder .
Rádjágiddejupmi čuozai qarrasit olles Dav ­vikalohta boazodoallovuogádagaide , ja mielddisbuvttii stuorra rievdamiid , doaluid heaittihemiid ja johtingeainnuid rievdademiid guhkes áiggid čađa ja viiddis guovllus .
Markant i dette bildet var den betydelige utflyttingen av reindriftssamer fra Kautokeino til svensk Karesuando , i løpet av 1850-tallet .
— albmáičuohcci dán govas lei go stuorra boazosámi joavku fárrii Guovda ­geainnus Ruoŧabeale Gárasavvonii 1850-logus .
2.5 De to folkene på det felles territoriet
2.5 Oktasaš eanaguovllu guokte álbmoga
Der er « finner » , det vil si samer , nevnt en rekke ganger .
Sámit leat máŋgii namahuvvon , namahusain « finner » .
For eksempel berettes det at den første norske rikskongen – Harald Hårfagre – hadde flere typer kontakt med samer og samiske miljøer .
Ovdamearkka dikte muitaluvvo ahte vuosttas Norgga riikkagonagasas – Harald Hårfagres – lei máŋggalágan oktavuohta sámiiguin ja sámi birrasiin .
Sagaene forteller også at samene på kysten av Nord-Norge var dyktige båtbyggere .
Ságat muitalit maiddái ahte Davvi-Norgga riddoguovllu sámit ledje čeahpes fanasduojárat .
Det var et håndverk som må ha stått høyt i kurs for 1000 år siden , da sjøen var den dominerende transport- og ferdselsåre .
Dát duodji ferte leat leamaš hui mávssolaš 1000 jagi áiggi , go mearra lei deaŧalaččamus vánddardan- ja fievrridangeaidnu .
I Sigurd Slembes saga heter det at de samiskbygde båtene var så raske på vannet at knapt noe annet skip tok dem igjen .
Sigurd Slembe ságain boahtá ovdan ahte sámi duojáriid fatnasat ledje nu jođánat čázis ahte eará fatnasat illá jukse dain .
Sagaene gir totalt sett et bilde av ulike typer samhandling mellom samer og nordmenn , og noen gjerne farget av samtidens forestilling om at samene satt inne med overnaturlige krefter .
Ságat čájehit oppalohkái , makkár oktavuođain sápmelaččat ja dážat leat leamaš . Muitalusain vuhtto dalá jurddašanvuohki , man mielde sápmelaččain ledje erenoamáš fámut .
I denne prosessen prøvde man å fjerne alle spor etter den gamle samiske religionen .
Dán proseassas geahččaledje jávkadit buot sámi dološ oskku bázáhasaid .
Runebommer og offerplasser ble ødelagt , og samiske navneskikker og joik ble forbudt .
Billistedje meavrresgáriid ja sieiddiid , ja gilde juoigama ja sámi nammavieruid .
Dette hadde selvsagt sterkt negative virkninger for vesentlige sider ved den gamle samiske kulturen .
Dát váikkuhii dieđusge garrasit ja negatiivvalaččat boares sámi kultuvrra deaŧalaš beliide .
Det fantes imidlertid også sentrale geistlige aktører som hadde en mindre aksepterende holdning til samisk språk og kultur .
Gávdnojedje almmatge maiddái guovddáš girkolaš áirasat geat eai nu bures dohkkehan sámegiela ja sámi kultuvrra .
Hovedinntrykket når det gjelder sentralmyndighetenes politikk før 1814 , er likevel at samene var akseptert som en av mange folkegrupper i helstaten .
Liikká orru nu ahte guovddáš eiseválddiid politihka mielde ovdal 1814 ledje sámit dohkkehuvvon oktan máŋgga čeardda gaskkas obbastáhtas .
Dette kom , ikke minst , til uttrykk gjennom den vekt man la på å sikre samenes interesser da grensen mellom Norge og Sverige ble trukket i 1751 , jf. kap. 2.4 .
Dát bođii goit albma dan deattus mii biddjojuvvui váfistit sámiid beroštusaid dalle go rádjá Norgga ja Ruoŧa gaskkas gessojuvvui 1751s , vrd. kap. 2.4 .
Man respekterte i prinsippet samene som et folk med sin egen kultur , på linje med andre folk innenfor helstatens grenser .
Sámit adnojuvvojedje árvvus sierra álbmogin mas lei sierra kultuvra , seamma láhkai go eará álbmogatge obbastáhta rájáid siskkabealde .
2.6 Synet på samisk kultur endres .
2.6 Oaidnu sámi kultuvrii nuppástuvvá .
Fornorskningspolitikk
Dáruiduhttinpolitihkka .
Det faktum at Norge ble etablert som en egen stat i 1814 , førte heller ikke til umiddelbare endringer i synet på samenes språk og kultur .
Go Norga ásahuvvui sierra stáhtan jagis 1814 , de ii dátge mielddisbuktán ahte oaidnu sámegillii ja sámi kultuvrii rievddai fáhkkestaga .
Markante geistlige , som Nils V. Stockfleth , stod fra 1820-tallet av sterkt på at samisk ( og kvensk ) måtte brukes i skole og kirke , og at kulturen hadde en egenverdi .
Deaŧalaš girkoolbmot , nugo Nils V. Stockfleth , barge 1820-logu rájes garrasit dan beales ahte sámegiella ( ja kvenagiella ) galggai geavahuvvot skuvllas ja girkus ; ja ahte kultuvrras alddis lei árvu .
Etter hans syn bidro utvikling og bevaring av egen kultur til sann og ekte harmoni mellom folkene .
Su oaivila mielde váikkuhii kultuvrra gárgedeapmi ja seailluheapmi positiivvalaččat álbmogiidgaskasaš buori oktavuhtii .
Denne aksepterende holdningen til samisk kultur begynte imidlertid å endre seg fra noe før midten av 1800-tallet og utover i århundret ble holdningen sterkt negativ .
Dát dohkkeheaddji oaidnu sámi kultuvrra ektui rievdagođii ovdalaš 1800-logu gaskkamuttus ja jahkečuođi mielde šattai miellaguoddu garrasit negatiivvalažžan .
Samene ble etter hvert , i « offisiell sammenheng » beskrevet som mindreverdige , et folk uten kultur , og delvis også uten materielle rettigheter .
Dađistaga álge , « virggálaš oktavuođas » , máinnašit sámiid unnitárvosažžan , kultuvrrahis álbmogin ja muhtun muddui maiddái vuoigatvuođahis álbmogin .
Blant annet ble Finnmark av regjering og Storting , i 1848 definert som et opprinnelig herreløst område .
Jagis 1848 meroštalle ráđđehus ja Stuorrailiggi earret eará ahte Finnmárku álgoálggus lea leamaš eaiggátkeahtes guovlu .
Hovedbegrunnelsen for dette var at amtet kun skulle ha vært bebodd av nomadiske samer og nomadisme ga , etter den rådende lære , ikke grunnlag for eiendomsrett .
Dán meroštallama váldoágga lei ahte ámtta ássit ledje leamaš dušše johttisápmelaččat , ja johtaleapmi ii addán , ráđđejeaddji oahpa mielde , vuđđosa eaiggáduššanvuoigatvuhtii .
Derfor hadde kongen / staten eid amtet fra gammel tid .
Dan dihtii lei gonagas / stáhta eaiggáduššan ámtta dološ áiggi rájes .
Den rådende oppfatningen var nå at samene stod på et lavt kulturelt nivå . Målsettingen var total assimilasjon .
Ráđđejeaddji oainnu mielde sámit ledje vuolit kultuvrralaš dásis , ja ulbmilin lei ollislaš assimilašuvdna .
Spesielt ble skolen et viktig instrument i fornorskningspolitikken .
Erenoamážit skuvla šattai deaŧalaš reaidun dáruiduhttinpolitihka čađaheamis .
Tidligere passuser om at samiske barn også burde lære morsmålet ble strøket .
Ovddeš mearrádusat , maid mielde sámemánát galge oahppat maiddái eatnigielaset , sihkkojuvvojedje .
Utenom undervisningstimene ble lærerne forpliktet til å passe på at elevene brukte norsk språk .
Oahpaheaddjit geatnegahttojuvvojedje váruhit ahte mánát dárustedje maiddái oahpahandiimmuid olggobealde .
Ved slutten av 1800-tallet ble det ved lov fastsatt at undervisningen skulle foregå på norsk .
1800-logu loahpas nannejuvvui lágain , ahte oahpaheapmi galggai čađahuvvot dárogillii .
På mange av disse internatene ble det også lagt vekt på at barna ikke skulle snakke samisk seg i mellom .
Ollu internáhtain deattuhuvvui , dađistaga , ahte mánát eai galgan sámástit gaskaneaset .
Dette vedvarte til langt etter andre verdenskrig .
Dát dilli bisttii bures nuppi máilmmisoađi meattá .
Ledende historikere har dokumentert at en viktig årsak til fornorskningspolitikken var å finne i sikkerhetspolitiske forhold , som skyldtes den sterke kvenske / finske innvandringen , særlig til Øst-Finnmark etter midten av 1800-tallet .
Njunuš historjádutkit leat duođaštan ahte sihkarvuođapolitihkalaš dilli lei deaŧalaš dáruiduhttinágga . Sivvan dasa lei ahte stuorra kvena- / láttejoavkkut fárrejedje Norgii , erenoamážit Nuorta-Finnmárkui , 1850-logu rájes .
Finland var et storfyrstedømme under den russiske tsaren , slik at de som kom i prinsippet var russiske undersåtter .
Suopma lei stuorraoaivugasváldi ruošša cára vuolde , nu ahte sii geat bohte ledje prinsihpas ruošša riikkavulosaččat .
Frykten for Russland var dermed en sentral årsak til de omfattende fornorskningstiltakene som ble iverksatt .
Ballu ruoššariikkas lei dasto guovddáš čilgehussan dasa ahte viiddis dáruiduhttindoaimmat biddjojuvvojedje johtui .
Man gjorde store anstrengelser for å uniformere språk og kultur i samiske og kvenske distrikter .
Garrasit geahččaledje uniformeret giela ja kultuvrra sámi ja kvena guovlluin . Eai olus earuhan sámiid ja kvenaid .
Det ble i liten grad skilt mellom samer og kvener .
Goappašat čearddat meroštallojuvvojedje « amas álbmogin » .
2.7 Synet på forholdet mellom folkegruppene endrer seg
2.7 Oaidnu olmmoščearddaid gaskavuođaide nuppástuvvá
Dreiningen i synet på samisk åndelig og materiell kultur begynte imidlertid allerede før de sikkerhetspolitiske aspektene tok til å gjøre seg gjeldende med full tyngde , fra 1860-tallet .
Rievdan oainnus sámi vuoiŋŋalaš ja ávnnaslaš kultuvrra hárrái álggii almmatge , ovdal juo go sihkarvuođapolitihkalaš bealit gustogohte ollásit , 1860-logu rájes .
I en slik sammenheng ble det nedlagt et stort arbeid i å vise at det norske folket hadde en minst like lang forhistorie i Skandinavia som sine nabofolk , eller at Norge egentlig hadde beholdt sin indre selvstendighet under dansketida .
Dákkár oktavuođas čađahuvvui stuorra bargu čájehan dihtii ahte Norgga álbmogis lei unnimustá seammá guhkes ovdahistorjá Skandinavias go dánskalaččain ja ruoŧŧilaččain , dahje ahte Norga rievtti mielde lei bisuhan siskkáldas iehčanasvuođa maiddái dánskaáigodagas .
I den forbindelse er læren til den « norske historiske skole » viktig .
Dán oktavuođas lea maiddái « norgga historjjálaš skuvla » deaŧalaš .
Der stod den såkalte innvandringsteorien sentralt .
Sisafárrenteoriija almmuhuvvui vuosttas geardde 1828s .
Første gang denne teorien ble lansert , var av Rudolf Keyser mot slutten av 1820-tallet .
Rudolf Keyser almmuhii dán teoriija go logaldalai Davviriikkaid historjjá álggahanoasis .
Samene var opprinnelig en vill , usivilisert og nomadisk befolkning .
Sámi álbmot lea álgoálggus vilda , olbmuidvuođakeahtes ja vádjoleaddji álbmot .
De var kommet til det området som senere ble Norge , relativt kort tid før den germanske , norrøne innvandringen fra øst og nord .
Sii ledje nuortan ja davvin boahtán dan eatnamii mii maŋŋil šattai Norgan , oalle aitto ovdal go germánalaš , norrøna sisafárren álggii .
Samene var nordmennene underlegne både i åndelig , fysisk og våpenteknologisk henseende .
Sámit leat dážaid ektui vuolit dási álbmot , sihke vuoiŋŋalaččat , rumašlaččat ja vearjoteknihkalaččat .
De samiske nomadene eide ikke grunnen .
Johtti sámi álbmot ii eaiggáduššan eatnamiid .
De drev heller ikke jord- eller åkerbruk .
Sii eaige bargan eana- ja bealdodoaluin .
Derfor tok nordmennene ubebygd land der de slo seg ned .
Danne dážat oamastedje ávdin eatnamiid gosa sii ásaiduvve .
Keysers vitenskapelige forfatterskap , sammen med hans virke som universitetslærer i Kristiania gjennom mange tiår , kom etter alt å dømme til å bli viktig når det gjaldt å forme den nye norske embetsstandens syn på forskjellen mellom samer og nordmenn – og dermed også til å legge grunnlaget for en omlegging av politikken overfor samene .
Sii eaige lean oassin dan riektevuogádagas / riekteservodagas maid davvigermánalaš olmmoščerdii gullevaš dážat ledje huksen Norgga eatnamii . Keysera dieđalaš čállin , oktan su máŋggalotjahkásaš universitehttaoahpaheaddjedoaimmain Kristianias , veadjá leamaš deaŧalaš Norgga ođđa ámmátolbmuid oainnu hábmemii ahte sámiid ja dážaid gaskkas leat kvalitatiiva erohusat – ja nu lea su bargu maiddái leamaš vuođusin sámepolitihka rievdamii .
Dette henger sammen med den gjennomslagskraften som innvandringsteorien fikk .
Dát rievdadusat ja sisafárrenteoriija bivnnutvuohta gullet oktii .
Historikere som har arbeidet med spørsmålet påviser nemlig at med den sterke appellen denne hadde til norsk nasjonalfølelse , ble den snart fastslått som en urokkelig sannhet i Norge .
Historjádutkit geat leat dáinna gažaldagain bargan , čájehit namalassii ahte teoriija , mii lei hui beroštahtti dáža álbmotlaš dovddu huksemii , johtilit šattai nana duohtavuohtan Norggas .
Et annet viktig element i læren var at der de germanske folkestammene slo seg ned , var det kun de som eide jord og etablerte staten .
Dákkár teorehtalaš duogáš , sihkarvuođapolitihkalaš árvvoštallamiid bálddas mat gustogohte , dahká álkibun čilget garra dáruiduhttinpolitihka mii biddjojuvvui fápmui .
Eiendomsrett til jord oppstod ikke før de innvandrende nordmennene slo seg ned som bønder og tok jord til eie som odel .
1850-logu rájes gávdná maiddái ollu ovdamearkkaid nállejurddašeamis ja nállehierarkiijas sáme- ja kvenapolitihka oktavuođas .
De tilhørte ikke rettssamfunnet som var bygd opp i Norge av den nordgermanske folkestammen som nordmennene tilhørte .
Nállehierarkiijas lei áralaš ja germánalaš nálli bajimusas , ja sámit ledje vuolimusas .
Til dette bidro nok også de sosialdarwinistiske holdningene som begynte å gjøre seg gjeldende mot slutten av århundret .
Sosiáldarwinisttalaš jurdagat badjánišgohte maiddái 1800-logu loahpas , ja dát jurdagat vedjet maiddái váikkuhan nállehierarkiija oidnui .
Fra embetsmannshold ble for eksempel samisk og kvensk underrepresentasjon i kommunestyrene begrunnet med at de nevnte gruppene hadde akseptert den norske rases intellektuelle overhøyhet .
Ovdamearkka dihtii čilgejedje ámmátolbmot ahte suohkanstivrrain ledje unnán sámi ja kvena áirasat dan dihtii go namahuvvon joavkkut ledje dohkkehan dáža náli intellektuála buoretvuođa .
Merkelappene « degenererte » eller « lavtstående rase » ble gjerne knyttet til samene eller til grupper av samer .
Sámit dahje sámi joavkkut meroštallojuvvojedje dávjá « degenererejuvvon » dahje « vuolit dási nállin » .
Kvenene kunne nok bestå i kampen for tilværelsen , mens nordmennene ble karakterisert som overlegne de to andre rasene , både i legemlig og åndelig utvikling .
Kvenat sáhtte meroštallojuvvot oalle ceavzilis joavkun , muhto dážat meroštallojuvvojedje eará joavkkuid buorebun sihke rumašlaš ja vuoiŋŋalaš ahtanuššamis .
De besatt den « germanske races beste egenskaper » og var i følge enkelte iakttakere « den herskende race » .
Dážain ledje germánalaš náli buoremus iešvuođat , ja sii ledje muhtun dárkojeddjiid mielas « ráđđejeaddji nálli » .
Liknende klassifiseringer ble for øvrig også gjort av Statistisk sentralbyrå , i forbindelse med deres analyser av folketellingene i fleretniske områder .
Statistihkalaš guovddášdoaimmadat ( Statistisk sentralbyrå ) geavahii maiddái seamma sullasaš meroštallamiid daid álbmotlohkamiid oktavuođas mat čađahuvvojedje multietnalaš guovlluin .
I andre halvdel av 1800-tallet falt koloniseringstanken – å skaffe plass til befolkningsoverskuddet sør i landet – også sammen med fornorskningspolitikken .
Nuppi oasis 1800-logu rájes doaimmai vel kolonialiserenjurdda dáruiduhttinpolitihka nannejeaddjin – lei jurdda lulli Norgga olmmošeatnatvuhtii čáhkkehit saji davvin .
Dette skulle danne en motvekt mot de « fremmede folkeslagene » – samer og kvener .
Ulbmilin lei hukset vuostedeattu « amas álbmogiid » vuostá – sámiid ja kvenaid vuostá .
Denne politikken ble enkelte steder videreført helt opp mot andre verdenskrig .
Dákkár politihkka jotkojuvvui máŋgga sajis gitta nuppi máilmmisoađi rádjai .
2.8 Etter 2. verdenskrig
2.8 Maŋŋil 2. máilmmisoađi
Det antas at dette skjedde under innflytelse av blant annet nye internasjonale strømninger , spesielt Folkeforbundets engasjement i minoritetsspørsmål .
Sivvan dasa lea árvideamis ahte ođđa riikkaidgaskasaš jurdagat ledje badjánišgoahtán , erenoamážit go Álbmotlihttu ( Folkeforbundet ) beroštii veahádatgažaldagain .
Etter 2. verdenskrig kom dette først til uttrykk i Samordningsnemnda for skoleverket sin tilrådning nr. 3 , avgitt i 1948 .
Maŋŋil 2. máilmmisoađi bođii dat ovddimuš ovdan Skuvladoaimma bálddalastinammagotti ( Samordningsnemnda for skoleverket ) árvalusas nr. 3 , mii addojuvvui 1948s. .
Den tok blant annet opp spørsmål om lærebøker på samisk , opplæring for lærere i samisk , framhaldsskole for samer , samisk folkehøgskole og andre tiltak , som også omfattet opplysningsskrifter på samisk .
Dat válddii earret eará ovdan gažaldagaid sámegiel oahppogirjjiid , oahpaheddjiid sámegiela oahpaheami , joatkkaskuvlla sámiide , sámi álbmotallaskuvlla ja vel eará doaibmabijuid birra , nugo čuvgehusávdnasiid sámegillii .
Det til tross for at samiske skolespørsmål ikke var nevnt i mandatet .
Dát vaikko vel sámi skuvlagažaldagat eai lean namahuvvon mandáhtas .
Samekulturutvalgets utredning NOU 1985 : 14 viser til Samordningsnemndas leder ekspedisjonssjef Boyesen i Kirke- og undervisningsdepartementet , som i en senere sammenfatning i 1956 om nemndas arbeid med samiske skole- og opplysningsspørmål , uttaler at « det faktisk er et nytt syn på samespørsmålene som har arbeidet seg frem i den senere tid .
Sámekultuvralávdegotti čielggadeapmi NOU 1985 : 14 čujuha Bálddalastinnammagotti jođiheaddjái , Girko- ja oahpahusdepartemeantta doaimmahathovdii Boyesenii , gii maŋŋelis oktiigeasus jagis 1956 lávdegotti barggus sámi skuvlen- ja čuvgehusáššiid gažaldagaiguin , cealká ahte « de faktisk er et nytt syn på samespørsmålene son har arbeidet seg frem i den senere tid .
Fra på sett og vis å fornekte denne folkegruppens egenart og de hensyn som derfor burde tas til denne minoritet i vårt nasjonale samfunn , er man kommet til en klar erkjennelse av hvilke plikter vi som folk har til å behandle samene med den tilbørlige respekt og hensynsfullhet .
Fra på sett og vis å fornekte denne folkegruppens egenart og de hensyn son derfor burde tas til denne minoritet i vårt nasjonale samfunn , er man kommet til en klar erkjennelse av hvilke plikter vi son folk har til å behandle samene med den tilbørlige respekt og hensynsfullhet .
Statsmaktene er seg altså bevisst å ville forlate en norsk nasjonaliseringsprosess og isteden legge forholdene best mulig til rette for samenes livs- og arbeidsbetingelser i vårt land » .
Statsmaktene er seg altså bevisst å ville forlate en norsk nasjonaliseringsprosess og isteden legge forholdene best mulig til rette for samenes livs- og arbeidsbetingelser i vårt land » .
Kirke- og undervisningsdepartementet fremmet ingen stortingsmelding på grunnlag av Samordningsnemndas tilråding , men valgte å følge opp de enkelte tiltakene med forslag i statsbudsjettet .
Girko- ja oahpahusdepartemeanta ii ovddidan makkárge stuorradiggedieđáhusa Bálddalastinnammagotti árvalusaid vuođul , muhto válljii stáhtabudjeahta bokte čuovvolit ovttaskas árvalusaid .
Dette gjaldt bevilgning til utarbeidelse av samisk lesebok , lønnstilskudd til lærere som lærte seg samisk og arbeidet i distrikt hvor det var bruk for språket og utgiving av lærebøker med norsk og samisk tekst .
Juolluduvvojedje ruđat dáidda doaimmaide : sámi lohkangirji , bálkálasáhus oahpaheddjiide geat ohppe sámegiela ja barge guovlluin gos lei dárbu máhttit sámegiela , almmuhit oahppogirjjiid main lei teaksta sihke dárogillii ja sámegillii .
Bispinne Margrethe Wiigs ABC på norsk og nordsamisk , som kom ut i 1951 , er kjent blant flere samer som hadde sine første skoleår på 1950-tallet .
Bismma eamit Margrethe Wiig almmuhii 1951s ABC-girjji dárogillii ja sámegillii , ja dát girji lea oahpis sámiide geat vázze vuosttas skuvlajagiid 1950-logus .
Staten overtok også i 1951 ansvaret for den sørsamiske skolen og opprettet Sameskolen i Hattfjelldal .
Jagis 1951 válddii stáhta maiddái badjelasas ovddasvástádusa oarjelsámi skuvlalágideamis , ja ásahii Sámeskuvlla Aarbortii .
Skole for sørsamiske barn hadde inntil da vært Finnemisjonens anliggende .
Oarjelsámi mánáid skuvlejupmi lei dien rádjái leamaš Sámemiššuvnna ášši .
Samekomitéens innstilling ble avgitt i 1959 og la opp til en politikk som innebar avgjørende brudd med fornorsknings- og assimilasjonspolitikken .
Komitea celkkii ahte eiseválddiid politihkalaš ul-bmil sámiid ektui berre leat nannet sámi veahádaga ekonomalaččat , sosiálalaččat ja kultuvrralaččat .
Komitéen uttalte at målsettingen for myndighetenes politikk overfor samene burde være å styrke den samiske minoriteten økonomisk , sosialt og kulturelt .
Earret eará árvaluvvojedje doaibmabijut mat galge seailluhit ja gárgedit sámegiela , go sámegielas galge leat ovddut guovddáš guovllus gos sámit ledje čielga eanetlogus .
Komitéen foreslo også opprettet en egen lovkomité for å utrede samenes rett til naturressursene .
Komitea evttohii maiddái ásahit sierra láhkalávdegotti čielggadan dihtii sámiid luondduvalljodat ­vuoigatvuođaid .
På det skolepolitiske området framholdt komitéen likeverdet mellom samisk og norsk kultur og foreslo en skolepolitikk hvor målsettingen skulle være full tospråklighet og med forankring i barnas hjemlige kultur .
Skuvlapolitihkalaš suorggis deattu ­hii komitea sámi ja dáža kultuvrraid ovttadássásašvuođa , ja evttohii skuvlapolitihka man ulbmilat galge leat ollislaš guovttegielatvuohta ja skuvladoaimmaid gullevašvuohta mánáid báikkálaš kultuvrii .
Komitéen ga uttrykk for et grunnsyn som tilsa at « Som et demokratisk land plikter Norge å legge vilkårene til rette slik at samene kan ha muligheter til å bevare sitt særpreg » .
Komitea almmuhii vuođđooainnu mii čujuhii ahte « Som et demokratisk land plikter Norge å legge vilkårene til rette slik ahte samene kan ha muligheter til å bevare sitt særpreg » .
Denne stortingsmeldingen dannet grunnlag for den første omfattende prinsippdebatt om norsk samepolitikk i Stortinget og bekreftet de tidligere signalene om prinsipielle endringer i norsk samepolitikk .
Dán stuorradiggedieđáhusa vuođul álggahuvvui Stuorradikki vuosttas viiddis prinsihpalaš digaštallan Norgga sámepolitihka hárrái , ja duođaštii signálaid mat ovdal ledje boahtán Norgga sámepolitihka riev ­damis .
Kirke- og undervisningsdepartementet framhevet i stortingsmeldingen at man først og fremst siktet mot å skape like muligheter for den samisktalende og den norsktalende befolkningen .
Stuorradiggedieđáhusas deattastii Girko- ja oahpahusdepartemeanta ahte áigumuš vuošttažettiin lei ráhkadit ovttalágan vejolašvuođaid sámegielat ja dárogielat olbmuide .
Etter departementets oppfatning skulle dette kunne realiseres ved styrking av generelle velferds- og utdanningstiltak .
Departemeantta oaivila mielde sáhtii dán áigumuša duohtan dahkat oppalaš birgejupme- ja oahppodoaimmaid bokte .
Samtidig ble det åpnet for språklige særtiltak for å oppnå « … full likestilling som medlemmer av vårt statssamfunn uansett språklig bakgrunn » .
Seammás šattai vejolaš johtuibidjat gielalaš earenoamášdoaimmaid maid ulbmil galggai leat « juksat ollislaš ovttadássásašvuođa stáhtaservodaga lahttun , gielalaš duogáža beroškeahttá » .
Et mindretall i Samekomitéen foreslo opprettet et eget kontor for samiske saker for lettere å kunne koordinere de ulike tiltakene fra statsmaktenes side .
Sihke Bálddalastinnammagoddi ja Sámekomitea ledje árvalan geavatlaš ja politihkalaš doaimmaid , muhto departemeanttaid hálddahuslaš bargoveahka ii nannejuvvon dáid árvalusaid vuođul .
Et slikt kontor ble opprettet først i 1980 i Kommunaldepartementet som siden har hatt ansvar for koordinering av samiske spørsmål .
Sámekomitea unnitlohku evttohii ásahit sierra kantuvrra sámi áššiid várás , vai álkidit stáhta sierra doaimmaid buohtalastima .
I 1964 ble det imidlertid opprettet en stilling som samekonsulent i Landbruksdepartementet .
Dákkár kantuvra ásahuvvui Gieldadepartementii easkka 1980s , ja kantuvra lea ovddasvástidan sámi áššiid buohtalastima .
Denne stillingen avløste den konsulentstillingen som i 1953 var blitt opprettet for Finnmark .
Ođđa virgi bođii dan konsuleantavirggi sadjái mii 1953s lei ásahuvvon Finnmárkku várás .
Samtidig ble Norsk sameråd opprettet og avløste på sin måte det tidligere samisk råd for Finnmark .
Seammás vuođđuduvvui Norgga sámeráđđi , Finnmárkku sámi ráđi sadjái .
Samekomitéens innstilling og regjeringens og Stortingets behandling av denne ( St.meld. nr. 21 ( 1962–63 ) og Innst. S. nr. 196 , dannet på 1960- og -70-tallet for øvrig grunnlag for en rekke senere utredninger på flere sektorområder .
Sámekomitea árvalus , ja dan meannudeapmi ráđđehusas ja Stuorradikkis ( St.meld. nr. 21 ( 1962–63 ) ja Innst. S. nr. 196 ) huksejedje 1960- ja 70-logus muđui vuđđosa máŋgga eará čielggadeapmái , sierra surggiin .
Av de viktigste nevnes :
Deaŧalaččamusat leat :
Innstilling om gymnas på samisk .
Innstilling om gymnas på samisk ( Árvalus sámegiel gymnása birra ) .
Utgitt av Kirke og undervisningsdepartementet 1968 .
Girko- ja oahpahusdepartemeanta 1968 .
Innstilling vedrørende sosial- og sysselsettingsproblemer i Indre Finnmark .
Innstilling vedrørende sosial- og sysselsettingsproblemer i Indre Finnmark ( Árvalus sosiála- ja barggahusčuolmmaid hárrái Sis-Finnmárkkus ) .
Finnmark fylke 1969 .
Finnmárkku fylka 1969 .
St.meld. nr. 99 ( 1969–70 ) Om tiltak for å forbedre boligforholdene i Indre Finnmark .
St.meld. nr. 99 ( 1969–70 ) Om tiltak for å forbedre boligforholdene i Indre Finnmark ( Doaibmabijuid birra buoridan dihtii ásodatdilálašvuođaid Sis-Finnmárkkus ) .
Innstilling om samisk husflid som støttenæring .
Innstilling om samisk husflid son støttenæring ( Árvalus sámi duoji birra doarjjaealáhussan ) .
Kommunaldepartementet 1970 .
Gieldadepartemeanta 1970 .
NOU 1972 : 33 om landsdelsplan for Nord-Norge .
NOU 1972 : 33 Om landsdelsplan for Nord-Norge ( Davvi-Norgga riikkaoasseplána birra ) .
Denne ble fulgt opp med
Dát čuovvoluvvui dáinna :
St.meld. nr. 108 ( 1972–73 ) Om et utbyggingsprogram for Nord-Norge , og
St.meld. nr. 108 ( 1972–73 ) Om et utbyggingsprogram for Nord-Norge ( Davvi-Norgga huksenprográmma birra ) , ja
St.meld. nr. 33 ( 1973–74 ) Tillegg til st. meld nr. 108 ( 1972–1973 ) , begge ble avgitt av Kommunaldepartementet .
St.meld. 33 ( 1973–74 ) Tillegg til st. meld nr. 108 ( 1972–1973 ) , Gieldadepartemeanta lea almmuhan goappašiid dieđáhusaid .
Landsdelsplanen og de to oppfølgende stortingsmeldingene resulterte bl.a. i styrking av Norsk sameråd og oppretting av Samisk utviklingsfond i 1974 .
Norgga sámeráđi nannen ja Sámi ovddidanfoandda ásaheapmi 1974s ledje Riikkaoasseplána ja guokte čuovvoleaddji stuorradiggedieđáhusa bohtosat .
St.meld. nr. 8 ( 1973–74 ) Om organisering og finansiering av kulturarbeidet . Medførte bl.a. opprettelsen av Samisk kulturutvalg som et underutvalg under Norsk kulturråd .
St.meld. nr 8 ( 1973–74 ) Om organisering og finansiering av kulturarbeidet ( Kulturbarggu lágideami ja ruhtadeami birra ) mielddisbuvttii Sámi kulturlávdegotti ásaheami vuolitlávdegoddin Norgga kulturráđđái .
St.meld. nr. 13 ( 1973–1974 ) Om en aksjonsplan for de samiske bosettingsområder .
St.meld. nr. 13 ( 1973–1974 ) Om en aksjonsplan for de samiske bosettingsområder ( Akšuvdnaplána birra sámi ássanguovlluide ) .
Det ble også avgitt en rekke utredninger og innstillinger vedrørende det utdanningspolitiske området med direkte eller indirekte betydning for samene i årene 1973 til 1980 .
Maiddái addojuvvojedje áigodagas 1973 – 1980 máŋga čielggadeami ja dieđáhusa mat gustojit oahppopolitihkalaš suorgái , ja mat njuolga dahje eahpenjuolga leat ávkkálaččat sámiide .
De fleste av disse , i den utstrekning de ikke hadde blitt realisert , ble senere tatt opp av Samerettsutvalget og Samekulturutvalget som begge ble oppnevnt høsten 1980 .
Sámi vuoigatvuođalávdegoddi ja Sámi kulturlávdegoddi , mat goappašagat nammaduvvojedje čakčat 1980 , bargagohte maŋŋil eanaš Sámekomitea árvalusaiguin mat eai lean dan rádjai biddjojuvvon johtui .
Blant de forslagene som allerede var iverksatt nevnes særskilt opprettelsen av Samisk utviklingsfond i 1974 og etablering av en reindriftsavtale i 1976 .
Daid árvalusaid gaskkas mat juo ledje biddjojuvvon johtui , heive erenoamážit namahit Sámi ovddidanfoandda vuođđudeami 1974s , ja ođđa boazodoallošiehtadusa ásaheami 1976s .
En evaluering foretatt av Norsk institutt for by- og regionforskning i 1993 bekrefter at Samisk utviklingsfond på en konstruktiv måte har ivaretatt de erklærte målsettingene om å bevare og utvikle bosetting og næringsliv i de samiske bosettingsområdene .
Norsk institutt for by- og regionforskning ( Norgga gávpot- ja guovlodutkama instituhtta ) čađahii árvvoštallama 1993s , ja dát árvvoštallan čájehii ahte Sámi ovddidanfoanda , bajásráhkadeaddji vuogi mielde , lea áimmahuššan mearriduvvon ulbmiliid , namalassii seailluhit ja gárgedit sámi ássama ja ealáhuslági .
Samerettsutvalget ble oppnevnt ved kgl. res. 10. oktober 1980 og utvalg til å drøfte samiske kultur- og utdanningsspørsmål ble oppnevnt ved kgl. res. 17. oktober samme år .
Sámi vuoigatvuođalávdegoddi nammaduvvui gonagaslaš resolušuvnnas golggotmánu 10. 1980 , ja gonagaslaš resolušuvnnas golggotmánu 17. 1980 nammaduvvui lávdegoddi mii galggai guorahallat sámi kultur- ja oahppogažaldagaid .
Det sistnevnte utvalget er i ettertid omtalt som Samekulturutvalget .
Maŋit lávdegoddi lea maŋŋil gohčoduvvon Sámekulturlávdegoddin .
Samerettsutvalgets 1. delutredning , NOU 1984 : 18 Om samenes rettsstilling , innholdt utredninger om samenes status og samiske rettigheter på et prinsipielt grunnlag i Norge , herunder også i forhold til internasjonal rett .
Sámi vuoigatvuođalávdegotti vuosttas oassečielggadeapmi , NA— 1984 : 18 S Sámi vuoigatvuođaid dili birra , sisdoalai sámi stáhtusa ja sámi vuoigatvuođaid prinsihpalaš čielggadeami Norggas , ja maiddái riikkaidgaskasaš rievtti ektui .
Utvalget fremmet forslag om opprettelse av et samisk folkevalgt organ og vurderte i denne sammenhengen spørsmål om sammensetning , valg og myndighet .
Lávdegoddi árvalii ahte ásahuvvo sámi álbmotválljejuvvon orgána , ja árvvoštalai maiddái dákkár orgána oktiibidjama , válljejumi ja válddi .
Under behandlingen i Odelstinget 29. mai 1987 av justiskomitéens enstemmige innstilling , Innst. O. nr. 79 ( 1986–1987 ) , ble det benyttet flere karakteristikker som « milepæl i norsk samepolitikk » og « stille revolusjon » .
Go Odeldiggi miessemánu 29. 1987 gieđahalai justiisakomitea ovttajienalaš árvalusa , innst . o. nr. 79 ( 1986–87 ) , geavahuvvojedje dajaldagat nugo « Norgga sámepolitihka olahanmuddu » ja « jaskes revolušuvdna » .
Om forventningene til den videre utviklingen av samepolitikken uttalte saksordfører Jørgen Kosmo blant annet at : « Det samepolitiske grunnsyn som Odelstinget nå inviteres til å slutte seg til , angir ikke farten i samepolitikken eller størrelsen på bevilgningene til samepolitiske spørsmål .
Áššeságadoalli Jørgen Kosmo celkkii čuovvovaččat daid vuordámušaid hárrái mat ledje sámepolitihka viidáset gárgedeapmái : « Det samepolitiske grunnsyn son Odelstinget nå inviteres til å slutte seg til , angir ikke farten i samepolitikken eller størrelsen på bevilgningene til samepolitiske spørsmål .
På bakgrunn av Samekulturutvalgets utredning NOU 1985:14 Samisk kultur og utdanning , fremmet regjeringen ved Ot.prp. nr. 60 ( 1989–90 ) forslag til lovbestemmelser med sikte på å høyne det samiske språkets status og for å stimulere og styrke den samiske språkutfoldelsen .
Sámekulturlávdegotti čielggadeami NOU 1985 : 14 Samisk kultur- og utdanning ( Sámi kultuvra ja oahppu ) vuođul ovddidii ráđđehus láhkaevttohusa odeldiggeproposišuvnnas nr. 60 ( 1989–90 ) . Láhkaevttohusa ulbmil lei buoridit sámegiela árvvu ja movttiidahttit ja nannet sámegiela geavaheami .
Lovforslaget ble fremmet som lov om endring av sameloven og ble vedtatt i desember 1990 .
Láhkaevttohus ovddiduvvui sámelága rievdadussan , ja mearriduvvui juovlamánus 1990 .