pere/sami_parallel huggingface dataset:
Med dette som utgangspunkt er partene enige om å avvente en evt avsetning til stiftelsen Protect Sapmi i forbindelse med forskriftsmøtet mai/juni 2013.
Dán vuođul leat šiehtadallanbealit ovttaoaivilis vuordit vejolaš juolludeami vuođđudussii Protect Sápmi njuolggadusčoahkkima oktavuođas 2013 miessemánus/geassemánus.
2.1.11 Reintallstilpasningen
2.1.11 Boazologu heiveheapmi
Avtalepartene er enige om at et for høyt reintall er et problem for enkelte distrikter i Finnmark, og at en reduksjon av reintallet er nødvendig for å nå målene om en bærekraftig reindrift.
Šiehtadallanbealit leat ovttaoaivilis ahte beare alla boazolohku lea váttisvuohta muhtun orohagaide Finnmárkkus, ahte boazologu geahpideapmi lea dárbbašlaš olahan dihte ceavzilis boazodoalu mihttomeriid.
I den forbindelse viser avtalepartene til rapporten fra arbeidsgruppen som har utredet konsekvensene og tiltak i forbindelse med oppfølging av vedtakene om høyeste reintall, overlevert i november 2012.
Dan oktavuođas čujuhit šiehtadallanbealit bargojoavkku raportii, mii lea guorahallan váikkuhusaid alimus boazologu mearrádusaid čuovvoleami oktavuođas, mii geigejuvvui skábmamánus 2012.
Mandatet for gruppen var avgrenset til en vurdering av eksisterende tiltak og virkemidler i forhold til reineiere som vil gå ut eller vurderer å gå ut av næringen.
Joavkku mandáhta lei ráddjejuvvon árvvoštallat dálá doaimmaid ja váikkuhangaskaomiid boazodolliid ektui geat háliidit guođđit dahje árvvoštallet guođđit ealáhusa.
En av arbeidsgruppens konklusjoner er at det i dag finnes virkemidler som kan benyttes overfor denne gruppen, men at de må tas i bruk og tilpasses målgruppen.
Bargojoavkkus lea loahppaboađus okta ahte dál gávdnojit váikkuhangaskaoamit maid sáhttá geavahit dán jovkui, muhto ahte dat fertejit váldojuvvot atnui ja heivehuvvot ulbmiljovkui.
2.2 Post 75: Kostnadssenkende og direkte tilskudd
2.2 Poasta 75: Gollounnideaddji doarjagat ja njuolggodoarjagat
2.2.1 Generelle vilkår for tilskudd til siidaandeler og tamreinlag
2.2.1 Oppalaš doarjjaeavttut siidaosiide ja boazoservviide
For å stimulere til at reintallet i det vesentligste eies av kjernefamilien, er avtalepartene enige om at gjennomføres en avkorting i de kostnadssenkende og direkte tilskuddene hvor reintallet til siidaandelsinnehaveren og hans/hennes ektefelle og familie i rett opp- eller nedstigende linje, samt søsken til siidaandelsinnehaveren utgjør mindre enn 85 pst av reintallet i vårflokk.
Movttiidahttin dihte ahte boazologu eanasmuddui eaiggáduššá mánnábearaš, de šiehtadallanbealit leat ovttaoaivilis ahte čađahuvvo vuoládus gollounnideaddji doarjagiin ja njuolggodoarjagiin dalle jos siidaoasi jođiheaddji ja su náittosguoimmi ja bearraša njuolga bajás dahje vulos guvlui linjjás, ja siidaoasi eaiggáda vieljaid/oappáid ollislaš boazolohku lea vuollel 85 proseantta giđđaealus.
3 Tiltak som følge av radioaktiv forurensing
3. Doaibmabijut radioaktiiva nuoskkidemiid geažil
Det er avsatt 2,5 mill kroner over kapittel 1147 til finansiering av kostnader vedrørende radioaktivitet i reinkjøtt i 2013.
Kápihttalis 1147 lea várrejuvvon 2,5 miljovnna kruvnnu ruhtadit radioaktiivvalaš bohccobierggu goluid 2013:s.
Regelverket for radioaktivitetstiltak i slaktesesongen 2013/2014 fastsettes etter de samme prosedyrer som for forskriftene etter reindriftsavtalen.
Rádioaktivitehtadoaibmabijuid njuolggadusat njuovvanáigodahkii 2013/2014 mearriduvvojit seamma bargovuogi mielde go boazodoallošiehtadusa njuolggadusat.
Oslo 20. februar 2013
Oslo guovvamánu 20.b.2013
Anne Marie Glosli
Nils Henrik Sara Anne Marie Glosli
Endringer i kulturminneloven (fredningsgrensen for samiske kulturminner)
Rievdadusat kulturmuitolágas (sámi kulturmuittuid ráfáiduhttinrádji)
Dokumentet på regjeringen.no
Dokumentet på regjeringen.no
1 Proposisjonens hovedinnhold
1 Proposišuvnna váldosisdoallu
1.1 Innledning
1.1 Álgu
I denne proposisjonen foreslår Klima- og miljødepartementet endringer i lov 9. juni 1978 nr. 50 om kulturminner (kulturminneloven).
Dán proposišuvnnas evttoha Dálkkádat- ja birasdepartemeanta rievdadusaid geassemánu 9. beaivvi 1978 nr. 50 lágas kulturmuittuid birra (kulturmuitoláhka).
Forslaget gjelder endring av kulturminneloven § 4 andre ledd, slik at grensen for automatisk fredning av samiske kulturminner settes til år 1917.
Evttohus guoská kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasii, nu ahte sámi kulturmuittuid automáhtalaš ráfáidahttinrádji biddjo jahkái 1917.
Dagens utgangspunkt er at samiske kulturminner som er eldre enn 100 år er automatisk fredet, jf. kulturminneloven § 4 andre ledd.
Otná vuolggasadji lea ahte sámi kulturmuittut mat leat boarráseappot go 100 jagi leat automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon, gč. kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasa.
Menneskene setter flere spor etter seg jo nærmere vi kommer vår egen tid, mengden automatisk fredete kulturminner vil dermed øke over tid.
Olbmuid maŋis leat eanet luottat mađi lagabui mii boahtit iežamet áiggi, automáhtalaččat ráfáiduhtton kulturmuitolohku boahtá de lassánit áiggi mielde.
Etter at Riksrevisjonen i Dokument nr. 3:9 (2008–2009) side 11 pekte på utfordringer ved den flytende fredningsgrensen, har Riksantikvaren og departementet innhentet flere vurderinger av dagens ordning.
Maŋŋil go Riikarevišuvdna Dokumeanttas nr. 3:9 (2008–2009) siidu 11 čujuhii hástalusaide mat čuvvot rievddadeaddji ráfáiduhttinráji, de lea Riikaantikvára ja departemeanta čohkken eanet árvvoštallamiid otná ortnegis.
Lovforslaget som presenteres i denne proposisjonen har støtte i Meld. St. 35 (2012–2013) Framtid med fotfeste.
Láhkaevttohussii mii biddjo ovdan dán proposišuvnnas lea doarjja stuoradiggedieđáhusas Meld. St. 35 (2012–2013) Framtid med fotfeste.
Kulturminnepolitikken og Sametingsrådets redegjørelse SR 054/13 fra 2013.
Kulturminnepolitikken ja Sámediggeráđi čielggadeamisSR 054/13 jagis 2013.
Sametinget foreslo i 2016 å sette grensen for automatisk fredning til 1917, jf. SR 171/16 og SP 45/16.
Sámediggi evttohii jagis 2016 bidjat automáhtalaš ráfáiduhttinráji jahkái 1917, gč. SR 171/16 ja SP 45/16.
Samiske kulturminner yngre enn år 1917 kan for øvrig, på lik linje med andre kulturminner, vedtaksfredes etter kulturminneloven §§ 15, 19 og 20 dersom vilkårene for dette er oppfylt.
Sámi kulturmuittuid mat leat nuorabut go jahki 1917 sáhttá, nu go eará kulturmuittuid, mearridit ráfáiduhttit kulturmuitolága §§ 15, 19 ja 20 mielde jus leat olahan daid eavttuid.
1.2 Forslag som ikke videreføres i denne proposisjonen
1.2 Evttohus mii ii fievrreduvvo viidáseappot dán proposišuvnnas
I det innledende arbeidet med lovendringen ble det vurdert og tatt stilling til om også kvenske kulturminner skulle ha samme fredningsvern som samiske kulturminner.
Láhkarievdadeami álgobarggus árvvoštalle ja ovddidedje oaivila das ahte galggašii go kvena kulturmuittuide seamma ráfáiduhttinsuodjalus go sámi kulturmuittuide.
Sametingets plenum vedtok den 7. desember 2016 at den faste fredningsgrensen også burde gjelde for kvenske kulturminner etter kulturminneloven § 4 andre ledd.
Sámedikki dievasčoahkkin mearridii juovlamánu 7.b. 2016 ahte fásta ráfáiduhttinrádji maid berrešii gustot kvena kulturmuittuide kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasa mielde.
Sametinget presiserte at plenumsvedtaket ble ansett som en henstilling til videre utredning hos Klima- og miljødepartementet.
Sámediggi deattuhii ahte dievasčoahkkinmearrádus galggai ipmirduvvot ávžžuhussan Dálkkádat- ja birasdepartementii čielggadit ášši viidáseappot.
Forbundsstyret i Norske Kveners Forbund sendte brev til Klima- og miljødepartementet den 9. januar 2017 om at forbundsstyret enstemmig gikk inn for at kulturminneloven § 4 andre ledd også skulle gjelde for kvenske kulturminner.
Norgga kvenalihtu lihttostivra sáddii reivve Dálkkádat- ja birasdepartementii ođđajagimánu 9. beaivvi 2017 ahte lihttostivra ovttajienalaččat dáhttu ahte kulturmuitoláhka § 4 nubbi lađas galgá maid gustot kvena kulturmuittuide.
Klima- og miljødepartementet har vurdert henstillingen og kommet til at kulturminneloven § 4 andre ledd ikke skal endres slik at kvenske kulturminner får samme lovfestede fredningsvern som samiske.
Dálkkádat- ja birasdepartemeanta lea árvvoštallan ja gávnnahan ahte kulturmuitoláhka § 4 nubbi lađas ii galgga rievdaduvvot dainna lágiin ahte kvena kulturmuittut ožžot seamma láhkanannejuvvon ráfáiduhttinsuodjaleami go sámi kulturmuittut.
Departementet viser til at formålet med denne lovendringen gjelder forbedring av ett av fredningskriteriene i loven.
Departemeanta čujuha dasa ahte ulbmil dáinna láhkarievdademiin lea buoridit dušše ovtta dain ráfáiduhttineavttuin mat leat lágas.
Det er i den forbindelse ikke aktuelt å ta opp spørsmål om hvilke kulturminnekategorier som skal ha fredningsvern.
Dan oktavuođas ii leat áigeguovdil váldit ovdan gažaldagaid makkár kulturmuitokategoriijain galgá leat ráfáiduhttinsuodjalus.
Vern av kvenske kulturminner inngår allerede i det ordinære fredningsarbeidet.
Kvena kulturmuittuid suodjaleapmi lea juo mielde dábálaš ráfáiduhttinbarggus.
Etter Riksantikvarens Fredningsstrategi mot 2020 for kulturminneforvaltningen er kvenske kulturminner nevnt som ett av ti temaer som skal prioriteres for fredning.
Riikaantikvára strategiijas Fredningsstrategi mot 2020 for kulturminneforvaltningen leat kvena kulturmuittut okta dain logi fáttáin mat galget vuoruhuvvot ráfáiduhttimis.
Kommuner kan i tillegg sikre kulturminner av regional og lokal verdi ved bruk av plan- og bygningsloven.
Suohkanat sáhttet geavahit plána- ja vistelága ja lassin sihkkarastit kulturmuittuid main lea regionála dahje báikkálaš árvu.
2 Bakgrunn for lovforslaget
2 Láhkaevttohusa duogáš
I Ot.prp. nr. 7 (1977–78) Om lov om kulturminner fremkommer det lite om begrunnelsen bak den særskilte reguleringen av tidskritieriet for automatisk fredning av samiske kulturminner.
Proposišuvnnas Ot.prp. nr. 7 (1977–78) Om lov om kulturminner lea unnán vuođušteapmi mii boahtá ovdan dien sierra áigeeaktomuddemii sámi kulturmuittuid automáhtalaš ráfáiduhttimis.
Begrunnelsen bak fredningsbestemmelsen er kort beskrevet i proposisjonens punkt 4.6 side 20, hvor det fremkommer at:
Ráfáiduhttinmearrádusa vuođušteapmi lea oanehaččat válddahuvvon proposišuvnnas 4.6 čuoggás siidu 20, gos boahtá ovdan ahte
«Samekulturen har tildels eksistert uavhengig av kulturutviklingen i det norske samfunn for øvrig.
sámekultuvra lea gávdnon muhtin muddui beroškeahttá kulturovdáneamis muđui norgga servodagas.
Elementer fra norsk oldtid og middelalder finner man i samekulturen langt opp i nyere tid.
Oasit norgga máttaráiggis ja gaskaáiggis gávdnojit sámi kultuvrras ođđasit áiggis.
Komitéutkastet foreslo som nevnt at samiske kulturminner, både «faste» og «løse» eldre enn hundre år, skulle omfattes av loven.
Lávdegotti álgoárvalus evttohii nugo namuhuvvon ahte sámi kulturmuittuid, sihke «gitta» ja «luovos», mat leat boarráseappot go čuođi jagi, galggai láhka fátmmastit.
En hitsetter fra komitéinnstillingen s 31: «Samiske kulturminner som offerplasser, fangstanlegg for villrein, gravplasser osv. er knyttet til forlengst forlatte funksjonelle elementer i samekulturen.
Okta bájuhus lávdegotti evttohusas s 31 lea ahte sámi kulturmuittut nugo oaffarbáikkit, bivdorokkit, hávdesajit jna. leat čadnon elemeanttaide sámi kultuvrras mat leat áigahaččat ja eai šat anus.
Likevel stammer tilsvarende kulturminner fra nordisk kulturområde fra perioder som er flere hundre år eldre fordi utviklingen til overgangen til kristen kultur, anlegg av kirkegårder og avviklingen av fangstsamfunnet er meget retardert i samestrøkene.
Liikká bohtet seammalágan kulturmuittut davviriikalaš kulturguovlluin áigodagain mat leat máŋggaid čuohte jagiid boarraseappot dan dihte go sirdašupmi risttalaš kultuvrii, girkogárddiid ásaheapmi ja bivdoservodagaid heaittiheapmi manai hiljibut sámi guovlluin.
Loven må derfor gi hjemmel for fredning av alle kulturminner som ikke lengre er funksjonelle elementer i samekulturen.»
Láhka ferte dan dihte addit láhkavuođu ráfáiduhttit buot kulturmuittuid mat eai šat leat doaibmi elemeanttat sámi kultuvrras.
Departementet er enig med komitéen og fremmer forslag til bestemmelser for samiske kulturminner i det vesentlige i samsvar med komitéens forslag.»
Departemeanta lea ovttaoaivilis lávdegottiin ja ovddida mearrádusevttohusaid sámi kulturmuittuide, eanas muddui nu go lávdegoddi lea evttohan.
Uttalelsene i proposisjonen viser at en ved denne fredningsbestemmelsen først og fremst hadde arkeologiske kulturminner i tankene, og at samiske kulturminner også ble oppfattet som en viktig kilde for kunnskapen om norsk historie og kultur.
Cealkámušat proposišuvnnas čájehit ahte dán ráfáiduhttinmearrádusas ledje vuosttažettiin arkeologalaš kulturmuittut jurdagis, ja ahte sámi kulturmuittut maid ipmirduvvojedje deaŧalaš gáldun norgga historjjá ja kultuvrra birra.
Etter bestemmelsens ordlyd omfattes likevel både arkeologiske kulturminner og bygninger.
Mearrádusa dadjanvuogi mielde fátmmastuvvojit goitge sihke kulturmuittut ja visttit.
Praktiseringen av kulturminneloven § 4 har også vært i samsvar med bestemmelsens ordlyd.
Kulturmuitolága § 4 praktiseren lea maid leamaš mearrádusa dadjanvuogi mielde.
I Dokument nr. 3:9 (2008–2009) fremhevet Riksrevisjonen svakheter og risikoelementer i kulturminneforvaltningens administrative, juridiske og økonomiske virkemidler.
Dokumeanttas nr. 3:9 (2008–2009) deattuhii Riikarevišuvdna kulturmuitohálddašeami hálddahuslaš, juridihkalaš ja ekonomalaš gaskaomiid headjuvuođaid ja riskaelemeanttaid.
En svakhet som ble trukket frem i rapportens side 11–12 var knyttet til den samiske kulturminneforvaltningen;
Okta headjuvuohta mii váldui ovdan raporttas, siidu 11–12 lei čadnon sámi kulturmuitohálddašeapmái;
den flytende hundreårsgrensen medfører at mengden automatisk fredete samiske bygninger potensielt øker hvert år.
rievddadeaddji čuohtejahkerádji mielddisbuktá ahte automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon sámi visttiid lohku sáhttá lassánit juohke jagi.
Det ble påpekt at det ikke fantes noen oversikt over hvilke samiske bygninger som var automatisk fredet.
Čujuhuvvui dasa ahte ii leat bajilgovva das makkár sámi visttit mat leat automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon.
I tillegg bemerket Riksrevisjonen at forvaltningen manglet oversikt og rutiner for avdekking av hvilke samiske bygninger som i fremtiden ville bli automatisk fredet.
Dasa lassin mearkkašii Riikarevišuvdna ahte hálddašeamis váillui bajilgovva ja rutiinnat almmustahttit guđet sámi visttit mat boahtte áiggis šaddet automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvot.
Etter Riksrevisjonens undersøkelse ba Riksantikvaren i 2010 Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) om å vurdere den flytende 100-årsgrensen og en fast fredningsgrense.
Maŋŋil Riikarevišuvnna iskkadeami bivddii Riikaantikvára jagis 2010 ásahusa Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) árvvoštallat rievddadeaddji 100-jagiráji ja fásta ráfáiduhttinráji.
I de påfølgende rapportene, rapport 40-2010, rapport 43-2011, rapport 48-2011, rapport 57-2012 og rapport 70-2013 ble det konkludert med at den flytende grensen vil medføre en raskt økende tilvekst av automatisk fredete samiske kulturminner.
Čuovvovaš raporttain, raporta 40-2010, raporta 43-2011, raporta 57-2012 ja raporta 70-2013 konkluderejedje ahte rievddadeaddji rádji mielddisbuktá ahte automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon sámi kulturmuittuid lohku johtilit lassána.
I konklusjonen fra NIKU rapport nr. 43 fra 2011 side 46 uttales det at en:
NIKU raportta nr. 43 2011 konklušuvnnas siidu 46 daddjo ahte
«Videreføring av en flytende 100-årsgrense for automatisk fredning av samiske kulturminner vil i de kommende årene medføre en raskt økende tilvekst av kulturminner, som reindriftas mange anlegg, jordbruksområder og ferdselsveier i utmark, og i tillegg et bredt spekter av stående bygninger som private boliger, offentlige bygg, næringsbygg samt infrastruktur…(…) …
Automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon sámi kulturmuittuid rievddadeaddji 100-jagiráji joatkin mielddisbuktá boahttevaš jagiin ahte kulturmuittuid lohku johtilit lassána, nugo boazodoalu olu rusttegat, eanadoalloguovllut ja vánddardangeainnut meahcis, ja vel lassin iešguđetlágan visttit nugo priváhta orrunviesut, almmolaš visttit, ealáhusvisttit ja maiddái infrastruktuvra.
En slik stor tilvekst av automatisk fredete samiske kulturminner vil etter hvert legge betydelige føringer på arealbruken i de samiske bosettingsområdene.
Dakkár kulturmuitolassáneapmi boahtá dađistaga mearridit areálageavaheami sámi ássanguovlluin.
Dette gjelder ikke bare innen tettsteder, men også i de områdene der en ønsker å videreføre tradisjonelle primærnæringer som reindrift og jordbruk.
Dát ii guoskka dušše čoahkkebáikkiin, muhto maid doppe gos áigot viidáseappot fievrredit árbevirolaš vuođđoealáhusaid nugo boazodoalu ja eanadoalu.
Antallet automatisk fredete objekter kan bli så omfattende at det er til hinder for en ønsket samfunnsutvikling».
Automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon objeavttaid lohku sáhttá lassánit nu olu ahte lea hehttehussan sávahahtti servodatovdáneapmái.
I 2011 ga daværende Miljøverndepartement advokatfirmaet Arntzen de Besche oppdrag om å foreta en utredning av eksisterende regelverk for fredning av samiske kulturminner.
Jagis 2011 attii dalá Birasgáhttendepartemeanta barggu advokáhttafitnodahkii Arntzen de Besche guorahallat sámi kulturmuittuid ráfáiduhttinnjuolggadusaid.
I første punkt i mandatet ba departementet om en gjennomgang av de fredningsmodellene som kulturminneloven hjemler, samt virkningene av bestemmelsene i forhold til motivene for dem.
Mandáhta vuosttaš čuoggás bivddii departemeanta geahčadit ráfáiduhttinmodeallaid mat leat vuođđuduvvon kulturmuitolágas, ja maiddái mearrádusaid váikkuhusa daid motiivvaid ektui.
I utredningen ble det trukket frem at dagens ordning vanskelig kan forsvares ut fra en henvisning til begrunnelsen for en slik regel, slik den kommer til uttrykk i lovens forarbeider.
Guorahallamis gessui ovdan ahte otná ortnega lea váttis bealuštit go čujuha dakkár njuolggadusa vuođušteapmái, nu go dat boahtá ovdan lága ovdabargguin.
Høsten 2011 ble prosjektet Identifisering og registrering av samiske bygninger satt i gang.
Čakčat 2011:s álggahuvvui sámi visteregistrerenprošeakta Identifisering og registrering av samiske bygninger.
Registreringsprosessen var en del av Kunnskapsløftet for kulturminneforvaltningen, som er Klima- og miljødepartementet og Riksantikvarens oppfølging av Riksrevisjonens forvaltningsrevisjon.
Registrerenproseassa lei oassi kulturmuitohálddašeami máhttolokten Kunnskapsløftet for kulturminneforvaltningen, mii lea Dálkkádat- ja birasdepartemeantta ja Riikaantikvára čuovvoleapmi Riikarevišuvnna hálddašanođasmahttin.
Registreringsprosjektet varte frem til 2017.
Registrerenprošeakta bisttii 2017 rádjái.
Sametinget stod for utforming og gjennomføringen av prosjektet som ble finansiert over Riksantikvarens budsjett.
Sámediggi hábmii ja čađahii prošeavtta mii ruhtaduvvui Riikaantikvára bušeahta bokte.
Prosjektet bekreftet at antall automatisk fredete bygninger vil øke betydelig i løpet av de neste tiårene.
Prošeakta duođaštii ahte automáhtalaččat ráfáiduhtton visttiid lohku boahtá lassánit boahttevaš logijagiid mielde.
I Sametingsrådets redegjørelse SR 054/13, SP 020/13 punkt 3.1.2 om samisk kulturminnevern konkluderes det med at dersom den flytende 100-års grensen opprettholdes vil antall objekter om noen tiår «bli så omfattende at det vil kunne være til hinder for en ønsket samfunnsutvikling i de samiske samfunnene.
Sámediggeráđi čielggadeamis SR 054/13, SP 020/13 čuokkis 3.1.2 sámi kulturmuitosuodjaleami birra konkluderejuvvo ahte jus rievddadeaddji 100-jagi rádji doalahuvvo, de boahtá objeavttaid lohku muhtin logijagiid mielde lassánit nu olu ahte lea hehttehussan sávahahtti servodatovdáneapmái sámi servodagain.
Denne typen konsekvenser vil igjen kunne føre til at kulturminner blir oppfattet som et hinder og ikke som en ressurs, og de kan på sikt føre til en uthuling av kulturminnelovens intensjon om ivaretakelse og vern av samiske kulturminner.»
Dán lágan váikkuhusat sáhttet fas mielddisbuktit ahte kulturmuittut oidnojuvvojit hehttehussan eaige resursan, ja dat sáhttet áiggi mielde dagahit ahte kulturmuitoláhka massá lága áigumuša áimmahuššat ja suodjalit sámi kulturmuittuid.
Meld. St. 35 (2012–2013) Framtid med fotfeste.
Stuoradiggedieđáhus Meld. St. 35 (2012–2013) Framtid med fotfeste.
Kulturminnepolitikken, side 28–29 peker på at det i fremtiden vil oppstå utfordringer når et stort antall samiske bygninger blir automatisk fredet.
Kulturminnepolitikken, siidu 28–29 čujuha dasa ahte boahtte áiggis bohtet čuožžilit hástalusat go šaddet olu sámi visttit mat ráfáiduhttojuvvot automáhtalaččat.
Sametinget sendte, i forståelse med Klima- og miljødepartementet, notat med forslag til endring av kulturminneloven § 4 på en begrenset høring den 2. september 2016.
Sámediggi sáddii, ovttamielalaččat Dálkkádat- ja birasdepartemeanttain, notáhta mas lei kulturmuitolága § 4 rievdadanevttohus, ráddjejuvvon gulaskuddamii čakčamánu 2.b. 2016.
Forslaget gikk ut på å endre den flytende 100-årsgrensen til en fast årstallsgrense satt til året 1917.
Evttohus lei rievdadit rievddadeaddji 100-jagiráji fásta jahkelohkorádjin, biddjon jahkái 1917.
Forslaget ble sendt til fylkeskommunene, landsdelsmuseene og instanser som arbeider med samiske kulturminner.
Evttohus sáddejuvvui fylkkasuohkaniidda, riikaoassemuseaide ja ásahusaide mat barget sámi kulturmuittuiguin.
Det kom inn ti høringssvar som samtlige støttet Sametingets forslag.
Bohte logi gulaskuddanvástádusa mat buohkat dorjo Sámedikki evttohusa.
Sametingsrådet fremmet forslag til innstilling som Sametinget behandlet i plenum i desember 2016 (Sak SP 45/16). Plenumsvedtaket lød slik:
Sámediggeráđđi ovddidii mearrádusevttohusa maid Sámediggi gieđahalai dievasčoahkkimis juovlamánu 2016 (Ášši SP 45/16) dievasčoahkkinmearrádus čuojai ná:
«Sametinget foreslår en endring av kulturminneloven.
«Sámediggi evttoha ahte kulturmuitoláhka rievdaduvvo.
Endringen innebærer at samiske kulturminner fra år 1917 eller eldre er automatisk freda.
Rievdadus mielddisbuktá ahte sámi kulturmuittut jagi 1917 rájes ja dan boarráseappot leat automáhtalaččat ráfáiduhtton.
Det foreslås å stryke setningen i Kulturminnelovens § 4, andre ledd, «Det samme gjelder samiske kulturminner som nevnt ovenfor fra mer enn 100 år tilbake».
Evttohus mielddisbuktá ahte cealkka 4. § nuppi lađđasis «Det samme gjelder samiske kulturminner som nevnt ovenfor fra mer enn 100 år tilbake» sihkkojuvvo ja dan sadjái boahtá;
«Det samme gjelder samiske og kvenske kulturminner som nevnt ovenfor som er fra år 1917 eller eldre».
«Seamma guoská maid sámi ja kvena kulturmuittuide, nu go bajábealde namuhuvvon, mat lea jagi 1917 rájes dahje boarrásabbot.
I tillegg ser sametinget at i samiske, og særlig sjøsamiske områder, er kvenske og samiske kulturminner svært sammenvevd gjennom lang tids sameksistens, og i mange situasjoner vanskelig å skille fra hverandre.
Dasa lassin oaidná sámediggi ahte sámi, ja erenoamážit mearrasámi guovlluin, leat kvena ja sámi kulturmuittut hui seahkalagaid maŋŋá guhkes áiggi ovttasdoaibmama, ja hui dávjá váttis earuhit.
Det er derfor viktig at disse har likeverdig vern, for å hindre at viktige kulturminner går tapt.
Danne lea deaŧalaš ahte dain lea ovttaárvosaš suodjalus, eastadan dihtii ahte deaŧalaš kulturmuittut jávket.
Sametinget har forvaltningsansvar for samiske kulturminner i hele Norge.
Sámedikkis lea hálddašanovddasvástádus sámi kulturmuittuin miehtá Norgga.
Dette framgår av Lov om kulturminner (kulturminneloven).
Dát boahtá ovdan Kulturmuitolágas.
Det følger av kulturminneloven at alle samiske kulturminner eldre enn 100 år er automatisk freda.
Kulturmuitolága mielde leat buot sámi kulturmuittut mat leat boarráseappot go 100 jagi. Automáhtalaččat ráfáiduhtton.
Fredningsgrensen er flytende.
Ráfáiduhttinrádji lea rievddadeaddji.
En flytende fredningsgrense innebærer at det årlig tilkommer nye freda kulturminner.
Rievddadeaddji áfáiduhttirádji mielddisbuktá ahte bohtet jahkásaččat ođđa ráfáiduhtton sámi kulturmuittut.
Den årlige mengden nye kulturminner er stadig økende.
Kulturmuittuid lohku mat jahkásaččat bohtet, lassánit hirbmosit.
Dette gir en betydelig forvaltningsmessig utfordring.
Dát addá arvat eanet hálddašanhástalusaid.
Særlig med tanke på samiske bygninger er det derfor behov for fast årstallgrense.»
Earenoamážit go geahččá sámi visttiid, de lea dárbu bidjat fásta jahkelogu ráfáiduhttimiin.»
Den siste del av forslaget fra Sametingets plenum er ikke videreført, jf. punkt 1.2 ovenfor.
Maŋemus oassi Sámedikki dievasčoahkkima mearrádusas ii leat viidásetfievrreduvvon, gč. čuoggá 1.2 bajábealde.
Saken ble deretter oversendt departementet.
Ášši sáddejuvvui de departementii.
Sametingets plenumsvedtak og behandling av saken danner i tillegg til øvrige rapporter, et grunnlag for lovendringsforslaget.
Sámedikki dievasčoahkkinmearrádus ja ášši gieđahallan bidjá vuođu ovttas eará raporttaiguin, láhkarievdadanevttohussii.
3 Høring
3 Gulaskuddan
Klima- og miljødepartementet fulgte opp Sametingets forarbeid og sendte 9. juni 2017 forslag om endring av fredningsgrensen for samiske kulturminner på høring til:
Dálkkádat- ja birasdepartemeanta čuovvolii Sámedikki ovdabarggu ja sáddii geassemánu 9.b. 2017 sámi kulturmuittuid ráfáiduhttinráji rievdadusevttohusa gulaskuddamii:
Departementene:
Departemeanttat:
Barne- og likestillingsdepartementet
Mánáid- ja dásseárvodepartemeanta
Finansdepartementet
Ruhtadandepartemeanta
Justis- og beredskapsdepartementet
Justiisa- ja gearggusvuoðadepartemeanta
Kommunal- og moderniseringsdepartementet
Gielda- ja ođasmahttindepartemeanta
Kulturdepartementet
Kulturdepartemeantta
Kunnskapsdepartementet
Máhttodepartemeanta
Landbruks- og matdepartementet
Eanandoallo- ja biebmodepartemeanta
Nærings- og fiskeridepartementet
Ealáhus- ja guolástusdepartemeanta
Direktoratene:
Direktoráhtat:
Miljødirektoratet
Birasdirektoráhtta
Fylkesmannen:
Fylkkamánnit:
Fylkesmannen i Buskerud
Buskerud fylkkamánni
Fylkesmannen i Finnmark
Finnmárkku fylkkamánni
Fylkesmannen i Hedmark
Hedmark fylkkamánni
Fylkesmannen i Hordaland
Hordaland fylkkamánni
Fylkesmannen i Møre og Romsdal
Møre ja Romsdal fylkkamánni
Fylkesmannen i Nordland
Nordland fylkkamánni
Fylkesmannen i Nord-Trøndelag
Nord-Trøndelag fylkkamánni
Fylkesmannen i Oppland
Oppland fylkkamánni
Fylkesmannen i Oslo og Akershus
Oslo ja Akershus fylkkamánni
Fylkesmannen i Rogaland
Rogaland fylkkamánni
Fylkesmannen i Sogn og Fjordane
Sogn ja Fjordane fylkkamánni
Fylkesmannen i Sør-Trøndelag
Sør-Trøndelag fylkkamánni
Fylkesmannen i Telemark
Telemark fylkkamánni
Fylkesmannen i Troms
Troms fylkkamánni
Fylkesmannen i Vestfold
Vestfold fylkkamánni
Fylkesmannen i Østfold
Østfold fylkkamánni
Fylkeskommunene:
Fylkkasuohkanat:
Akershus fylkeskommune
Akershus fylkkasuohkan
Aust-Agder fylkeskommune
Aust-Agder fylkkasuohkan
Buskerud fylkeskommune
Buskerud fylkkasuohkan
Finnmark fylkeskommune
Finnmárkku fylkkasuohkan
Hedmark fylkeskommune
Hedmark fylkkasuohkan
Hordaland fylkeskommune
Hordaland fylkkasuohkan
Møre og Romsdal fylkeskommune
Møre ja Romsdal fylkkasuohkan
Nordland fylkeskommune
Nordlándda fylkkasuohkan
Nord-Trøndelag fylkeskommune
Nord-Trøndelag fylkkasuohkan
Oppland fylkeskommune
Oppland fylkkasuohkan
Rogaland fylkeskommune
Rogaland fylkkasuohkan
Sogn og Fjordane fylkeskommune
Sogn ja Fjordane fylkkasuohkan
Sør-Trøndelag fylkeskommune
Sør-Trøndelag fylkkasuohkan
Telemark fylkeskommune
Telemark fylkkasuohkan
Troms fylkeskommune
Romssa fylkkasuohkan
Vest-Agder fylkeskommune
Vest-Agder fylkkasuohkan
Vestfold fylkeskommune
Vestfold fylkkasuohkan
Østfold fylkeskommune
Østfold fylkkasuohkan
Utdanningsinstitusjoner:
Oahppoinstitušuvnnat:
Universitetet i Oslo
Oslo Universitehta
Nordisk Samisk Institutt
Davviriikalaš Sámi Instituhtta
Samisk høgskole
Sámi allaskuvla
Universitetet i Tromsø
Romssa Universitehta
Andre:
Eará:
Árran – Lulesamisk senter
Árran – julevsáme guovdásj
Forbundet Kysten
Forbundet Kysten
Foreningen fredet
Foreningen fredet
Fortidsminneforeningen
Fortidsminneforeningen
Kommunenes sentralforbund
Gielddaid guovddášlihttu
Kulturhistorisk Museum
Kulturhistorjjálaš Musea
Norsk Forening for Fartøyvern
Norsk Forening for Fartøyvern
Norsk institutt for kulturminneforskning
Norsk institutt for kulturminneforskning
Norsk kulturarv
Norgga kulturárbi
Norsk kulturforum
Norsk kulturforum
Norsk kulturminnefond
Norsk kulturminnefond
Norske Reindriftssamers Landsforbund
Norgga Boazosápmelaččaid Riikkasearvi
Norske Samers Riksforbund
Norgga Sámiid Riikasearvi
Pitesamisk senter
Pitesamisk senter
Riddu Duottar Museum
Riddu Duottar Musea
Saemien Sitje
Saemien Sitje
Samenes Folkeforbund
Sámiid Álbmotlihttu
Samenes Landsforbund
Samenes Landsforbund
Samerådet
Sámiráđđi
Samisk kultursenter
Sámi kulturguovddáš
Samisk museumslag
Sámi museasearvi
Senter for nordlige folk
Davvi álbmogiid guovddáš
Sitji Jarnge – Samisk Kultur- og utviklingssenter
Sitji Jarnge – Samisk Kultur- og utviklingssenter
Skoltene i Norge
Skoltene i Norge
Stiftelsen Bergen Sjøfartsmuseum
Stiftelsen Bergen Sjøfartsmuseum
Tromsø museum
Romssa musea
Varanger Samiske Museum
Várjjat Sámi Musea
Várdobáiki Samiske Senter
Várdobáiki Sámi guovddáš
Østsamene i Neiden
Østsamene i Neiden
Det kom inn 6 høringssvar.
Bohte 6 gulaskuddanvástádusa.
Det er kun Nord-Trøndelag fylkeskommune som har merknader til høringsforslaget.
Lea dušše Davvi-Trøndelága fylkkasuohkan mas leat mearkkašumit gulaskuddanevttohussii.
Følgende instanser har uttalt at de ikke har merknader til høringsforslaget:
Čuovvovaš instánssain eai lean mearkkašumit gulaskuddanevttohussii:
Landbruks- og matdepartementet
Eanadoallo- ja biebmodepartemeanta
Sør-Trøndelag fylkeskommune
Lulli-Trøndelága fylkkasuohkan
Fylkesmannen i Nord-Trøndelag
Fylkkamánni Davvi-Trøndelágas
Etter henstilling fra Nord-Trøndelag fylkeskommune, ble Gïelem Nastedh, Gïeleaernie og Nord Universitet også hørt i etterkant.
Davvi-Trøndelága fylkkasuohkana ávžžuhusa mielde, válde vuhtii maid Gïelem Nastedh, Gïeleaernie ja Nord Universitet maŋŋil gulaskuddanáigemeari.
De har ikke avgitt uttalelse.
Dat eai leat buktán cealkámušaid.
4 Lovforslaget
4 Láhkaevttohus
4.1 Endring av grensen for automatisk fredning av samiske kulturminner
4.1 Sámi kulturmuittuid automáhtalaš ráfáiduhttinráji rievdadeapmi
4.1.1 Gjeldende rett
4.1.1 Gustojeaddji riekti
Fredning etter kulturminneloven
Ráfáiduhttin kulturmuitolága mielde
Fredning etter kulturminneloven deles inn i to hovedkategorier;
Ráfáiduhttin kulturmuitolága mielde juhkkojuvvo guovtti váldokategoriijai;
tilfeller der fredning skjer automatisk i kraft av loven – legalfredning – og fredning gjennom vedtak.
dalle go ráfáiduhttin dáhpáhuvvá automáhtalaččat lága olis – legalráfáiduhttin – ja ráfáiduhttin mearrádusa bokte.
Automatisk fredning reguleres etter kulturminneloven § 4.
Automáhtalaš ráfáiduhttin muddejuvvo kulturmuitolága § 4 mielde.
Bestemmelsen skiller mellom samiske kulturminner i andre ledd og andre kulturminner i første ledd.
Mearrádus sirre sámi kulturmuittuid nuppi lađđasis eará kulturmuittuin vuosttaš lađđasis.
Det følger av kulturminneloven § 4 første ledd at de kulturminnene som angis i bestemmelsens bokstav a til j fra oldtid og middelalder (inntil år 1537) er automatisk fredet.
Kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasis čuovvu ahte kulturmuittut mat namuhuvvojit mearrádusa bustáva a rájes j rádjái máttaráiggis ja gaskaáiggis (gitta jahkái 1737) leat automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon.
For automatisk fredning må dermed to vilkår være oppfylt: kulturminnet må være av en bestemt art som angis i bokstav a til j, og forekomsten må ha en viss alder.
Jus galget automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvot fertejit guokte eavttu olahuvvon: kulturmuitu ferte leat vissis lágan mii namuhuvvo bustáva a rájes j rádjái, ja das ferte leat vissis ahki.
Kulturminneloven § 4 første ledd bokstav a til j gjelder tilsvarende for samiske kulturminner som er eldre enn 100 år, jf. kulturminneloven § 4 andre ledd.
Kulturmuitolága § 4 vuosttaš lađas bustáva a rájes j rádjái gusto seamma ládje sámi kulturmuittuide mat leat boarraseappot go 100 jagi, gč. kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasa.
Tidskriteriet for samiske kulturminner etter § 4 andre ledd er ikke knyttet til en bestemt epoke eller årstall, men er flytende og vil til enhver tid omfatte kulturminner som er eldre enn 100 år.
Áigeeaktu sámi kulturmuittuide § 4 nuppi lađđasa mielde ii leat čadnon dihto áigodahkii dahje jahkelohkui, muhto lea rievddadeaddji ja fátmmasta álo kulturmuittuid mat lea boarraseappot go 100 jagi.
Automatisk fredning etter kulturminneloven § 4 medfører at det ikke kan settes i verk tiltak som beskrevet i kulturminneloven § 3 uten etter tillatelse.
Automáhtalaš ráfáiduhttin kulturmuitolága § 4 mielde mielddisbuktá ahte ii sáhte bidjat johtui doaimmaid nu go leat válddahuvvon kulturmuitolágas § 3 lobi haga.
Forbudet favner vidt og omfatter enhver faktisk handling.
Gielddus fátmmasta viidát ja guoská juohke duohta dáhpáhussii.
Etter kulturminneloven § 8 må den som ønsker å sette i gang tiltak, som nevnt i kulturminneloven § 3, søke om dispensasjon for dette.
Kulturmuitolága § 8 mielde ferte juohkehaš gii áigu bidjat johtui doaimma, nu go namuhuvvon kulturmuitolágas § 3, ohcat sierralobi dasa.
Dispensasjonsvurderingen for automatisk fredete samiske kulturminner avgjøres på samme grunnlag som dispensasjonsvurderingen for andre kulturminner.
Sierralobi árvvoštallan automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon sámi kulturmuittuid dáfus mearriduvvo seamma ládje go sierralobiárvvoštallan dahkko eará kulturmuittuide.
4.1.2 Forslaget i høringsnotatet
4.1.2 Evttohus gulaskuddannotáhtas
I høringsnotatet ble det foreslått å endre kulturminneloven § 4 andre ledd slik at grensen for automatisk fredning av samiske kulturminner blir satt til år 1917.
Gulaskuddannotáhtas lea evttohuvvon rievdadit kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasa nu ahte sámi kulturmuittuid automáhtalaččat ráfáiduhttinrádji biddjo jahkái 1917.
Samiske kulturminner og samiske bygninger yngre enn år 1917 kan for øvrig vedtaksfredes etter kulturminneloven §§ 15, 19 og 20 dersom vilkårene for dette er oppfylt.
Sámi kulturmuittuid ja sámi visttiid mat leat nuorabut go jahki 1917 sáhttá muđui mearrádusain ráfáiduhttit kulturmuitolága §§ 15, 19 ja 20 jus dat eavttut leat olahuvvon.
4.1.3 Høringsinstansenes syn
4.1.3 Gulaskuddaninstánssaid oaidnu
Klima- og miljødepartementet mottok seks høringsuttalelser.
Dálkkádat- ja birasdepartemeanta oaččui guhtta gulaskuddancealkámuša.
Det er kun høringsuttalelsen fra Nord-Trøndelag fylkeskommune som har merknader til høringsforslaget.
Lea dušše Davvi-Trøndelága gulaskuddancealkámušas mas leat mearkkašumit gulaskuddanevttohussii.
Nord-Trøndelag fylkeskommune støtter høringsforslaget.
Davvi-Trøndelága fylkkasuohkan doarju gulaskuddanevttohusa.
Fylkeskommunen mener imidlertid at begrunnelsen for lovendringen er knyttet til økonomi, ressursbruk og vekting av samfunnsinteresser.
Fylkkasuohkan oaivvilda goitge ahte láhkarievdadusa vuođuštus lea čadnon ekonomiijai, resursageavaheapmái ja servodatberoštumiid deattuheapmái.
Fylkeskommunen ønsker videre en definisjon av hva som menes med et samisk kulturminne.
Viidáseappot dáhttu fylkkasuohkan definišuvnna das mii sámi kulturmuitu lea.
4.1.4 Konsultasjoner med Sametinget
4.1.4 Konsultašuvnnat Sámedikkiin
Det ble avholdt administrativt konsultasjonsmøte 5. desember 2017 der det ble konstatert enighet om forslaget til lovendring og behovet for visse presiseringer i proposisjonsteksten.
Hálddahuslaš konsultašuvnnat dollojuvvojedje juovlamánu 5. beaivvi 2017 gos konstaterejuvvui ovttaoaivilvuohta láhkarievdadusevttohussii ja ahte lea dárbu vissis deattuhemiide proposišunteavsttas.
Enigheten er nedfelt i en felles sluttprotokoll.
Ovttaoaivilvuohta lea čállojuvvon oktasaš loahppaprotokollii.
4.1.5 Departementets vurdering
4.1.5 Departemeantta árvvoštallan
Departementet anser den flytende grensen for automatisk fredning av samiske kulturminner som utfordrende.
Departemeanta oaidná rievddadeaddji ráji sámi kulturmuittuid automáhtalaččat ráfáiduhttimis hástaleaddjin.
Etter hvert som tiden går vil mengden automatisk fredete samiske kulturminner øke.
Áiggi mielde lassána automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon kulturmuittuid lohku.
Samiske bygninger eldre enn 100 år vil som tidligere nevnt i NIKU Rapport 43 – 2011 bli spesielt merkbart etter 2045 med den storstilte gjenreisningen av bebyggelse som skjedde i områdene som var blitt brent ned under 2. verdenskrig.
Sámi visttiid lohku mat leat boarraseappot go 100 jagi boahtá nugo ovdal namuhuvvon NIKU Rapportas 43 – 2011 leat earenoamážit mearkkašahtti maŋŋil 2045 dan hirbmat stuora ođđasishuksema geažil mii dáhpáhuvai dain guovlluin gos bolde buot nuppi máilmmisoađi vuolde.
Andre samiske kulturminner som reindriftas mange anlegg, jordbruksområder og ferdselsveier i utmark vil også i de kommende årene føre til en rask tilvekst av automatisk fredete samiske kulturminner.
Eará kulturmuittut nugo boazodoalu olu rusttegat, eanadoalloguovllut ja vánddardangeainnut meahcis maid dahket ahte automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon sámi kulturmuittut lassánit boahttevaš jagiin.
Dette vil føre til utfordringer for forvaltningen og ved at de kommende automatiske fredningene av samiske kulturminner vil oppleves som et hinder og ikke en ressurs.
Dát sáhttá daguhit hástalusaid hálddašeapmái ja go boahttevaš automáhtalaččat ráfáiduhttin vásihuvvo hehttehussan ja ii resursan.
En fast årstallsgrense vil gi en mulighet til å fange opp kulturminner som regnes som bevaringsverdige på bakgrunn av den kulturhistoriske epoken de stammer fra.
Fásta jahkelogurádji addá vejolašvuođa fuomášit kulturmuittuid mat rehkenastojit seailluhanvearan kulturhistorjjálaš áigodaga vuođul masa gullet.
For samiske kulturminner yngre enn hundre år er det et bedre alternativ at de blir fredet etter en konkret vernevurdering ved ordinær vedtaksfredning, jf. kulturminneloven §§ 15, 19 og 20.
Sámi kulturmuittuid mat leat nuorabut go 100 jagi lea buoret molssaeaktu ráfáiduhttit daid konkrehta suodjalanárvvoštallama vuođul dábálaš mearrádusráfáiduhttimiin, gč. kulturmuitolága §§ 15, 19 ja 20.
Som Sametinget bemerker i sitt høringsnotat av 2. september 2016 kan det vanskelig pekes på et eksakt årstall som markerer et tydelig skille i samenes fysiske kulturuttrykk.
Nu go Sámediggi mearkkašii čakčamánu 2. beaivvi 2016 gulaskuddannotáhtas sáhttá leat váttis čujuhit dihto jahkelohkui mii čájeha čielga ráji sámi fysalaš kulturalbmanahttimiin.
Sametinget har foreslått å knytte grensen til det første samemøtet i Trondheim den 6. februar 1917, siden dette møtet er uttrykk for betydelige endringer for og i samiske samfunn rundt århundreskiftet 1900.
Sámediggi lea evttohan čatnat ráji dan vuosttaš sámečoahkkimii Tråantes guovvamánu 6. beaivvi 1917, go dat čoahkkin mearkkaša ahte šadde deaŧalaš rievdamat sámi servodagaide ja servodagain 1900 čuohtejagimolsunáiggis.
I denne perioden skjedde en stadig mer systematisk assimileringspolitikk av samene, økende grad av gruveetableringer og vegbygging, vekst i fiskeriene og hvalfangst, samt jordbruksekspandering.
Dán áigodagas šattai dađistaga eanet systemáhtalaš assimilerenpolitihkka sámiid ektui, ruvkeásaheamit ja geaidnohuksen lassánedje, guolástus ja bossubivdu lassánii, ja maiddái eanodoallu viidánii.
I 1897 kom en ny reindriftslov som slo fast at det var straffbart å la rein beite på annen manns grunn uten tillatelse.
Jagis 1897 bođii ođđa boazodoalloláhka mii celkkii ahte diktit bohccuid guohtut eará olbmo eatnamis lobi haga lei lága vuostá.
Regjeringen ble også gitt myndighet til å forby reindrift.
Ráđđehus oaččui maid válddi gieldit boazodoalu.
I tiden etter 1900 medførte dette en gradvis samisk mobilisering mot fornorskingspolitikken og det økende presset samene ble utsatt for, målbåret av samiske talspersoner.
Maŋŋil 1900 mielddisbuvttii dát ahte sámit dađistaga mobiliserejedje dáruiduhttinpolitihka vuostá ja dan lassáneaddji deaddima maid sámit vásihedje, maid sámi ovddasteaddji olbmot ovddidedje.
Det ble utgitt samiske aviser og bøker og flere samiske organisasjoner så dagens lys.
Sámi aviissat ja girjjit almmuhuvvojedje ja máŋga sámi organisašuvnna ásahuvvojedje.
Videre kom det en ny reinbeitekonvensjon i 1919, som sterkere regulerte reinbeite mellom Norge og Sverige.
Viidáseappot de bođii ođđa boazoguohtunsoahpamuš jagis 1919, mii garraseappot regulerii boazoguohtumiid gaskal Norgga ja Ruoŧa.
Dette førte til endringer i bruken av reinbeiteområdene, som for eksempel i Troms, der samer fra svensk side ikke lenger fikk lov å flytte ut til sommerbeite på øyene ute på kysten, og som i sin tur medførte at tidligere sommerboplasser måtte forlates.
Dát mielddisbuvttii rievdamiid boazoguohtuneatnamiid geavaheamis, ovdamearkka dihte Romssas, gos sámit ruoŧa bealde eai šat beasa johtit geasseguohtunbáikkiide sulluin rittus, ja mii de mielddisbuvttii ahte fertejedje guođđit ovdalaš geasseorohagaid.
Landsmøtet i Trondheim 1917 ble så fulgt opp av samepolitiske møter i Finnmark i de følgende årene, samt av annen samepolitisk virksomhet.
Riikačoahkkin Tråantes jagis 1917 čuovvuluvvui sámepolitihkalaš čoahkkimiin Finnmárkkus čuovvovaš jagiin, ja maiddái eará sámepolitihkalaš doaimmain.
Konsekvensen av dette var at mange sider ved samisk kultur og samfunn, levemåte og kulturuttrykk endret karakter i tiden etter 1900.
Konsekveansa dás lei ahte máŋga beali sámi kultuvrras ja servodagas, eallinvuogis ja kulturalbmanemiin rivde maŋŋil 1900.
Endringer både i samisk bosettingsstruktur, næringsutøvelse, næringstilpasning, organisering, samhandlingsformer og historisk kildegrunnlag gir grunnlag for å sette en fast fredningsgrense ved begynnelsen av 1900-tallet.
Rievdamat sihke sámi ássanstruktuvrras, ealáhusdoaimmaheamis, ealáhusheiveheamis, organiseremis, ovttasdoaibmamis ja historjjálaš gáldovuođđu addá vuođu bidjat fásta ráfáiduhttinráji 1900-logu álgui.
Departementet mener at Sametingets forslag om å sette den faste fredningsgrensen til 1917 er godt begrunnet, og slutter seg til dette.
Departemeanta oaivvilda ahte Sámedikki evttohus ahte bidjat fásta ráfáiduhttinráji jahkái 1917 lea bures vuođuštuvvon ja doarju dán.
Eksisterende automatisk fredete samiske kulturminner vil dermed forbli fredet da grensen for automatisk fredning settes til et tidspunkt som i dag ligger 100 år tilbake i tid.
Dálá automáhtalaččat ráfáiduhtton sámi kulturmuittut bissot dalle ráfáiduhttojuvvon go automáhtalaš ráfáiduhttinrádji biddjo áigái mii odne lea 100 jagi maŋos áiggi dáfus.
Departementet vil også legge til at begrunnelsen for en særskilt automatisk fredningsgrense for samiske kulturminner er at de utgjør et helt sentralt dokumentasjonsmateriale for samisk historie og forhistorie.
Departemeanta áigu vel lasihit ahte sámi kulturmuittuid sierra automáhtalaš ráfáiduhttinráji vuođuštupmi lea ahte dat leat guovddáš dokumentašuvdnamateriálan sámi historjái ja ovdahistorjái.
Dette vitner om hvordan samer har forholdt seg til hverandre og andre samt hvordan en har brukt landskap og naturressurser gjennom tidene.
Dát duođašta movt sámiid gaskavuohta lea leamaš ja sin oktavuohta earáiguin ja maiddái movt eatnamat ja luondduresurssat leat geavahuvvon áiggiid mielde.
Hva som menes med et «samisk kulturminne» etter kulturminneloven § 4 andre ledd er ikke definert i loven.
Mii «sámi kulturmuitu» lea kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasa mielde ii leat definerejuvvon lágas.
Begrepet har både en etnisk og en kulturhistorisk forankring;
Doahpagis lea sihke etnalaš ja kulturhistorjjálaš čanasteapmi;
det er ikke avgjørende om vedkommende person som kulturminnet stammer fra i dag regnes som samisk etter sameloven.
ii leat mearrideaddji rehkenasto go dat olmmoš geasa kulturmuitu gullá odne sápmelažžan sámelága mielde.
Etter forskrift av 20. desember 2004 nr. 1718 om faglig ansvarsfordeling mv. etter kulturminneloven er Sametinget rette myndighet for samiske kulturminner.
Juovlamánu 20. beaivvi 2004 nr. 1718 láhkaásahusa mielde fágalaš ovddasvástádusjuogadeami birra kulturmuitolága mielde, lea Sámediggi rievttes eiseváldi sámi kulturmuittuid dáfus.
I registreringsprosjektet for samiske bygninger fra 2011–2017 har det utviklet seg en felles forståelse av vurderingen «samisk kulturminne».
Sámi visttiid registrerenprošeavttas jagiin 2011- 2017 lea ovdánan oktasaš ipmárdus «sámi kulturmuitu» árvvoštallamis.
Departementet ser ikke behov for ytterligere kriterier.
Departemeanta ii oainne dárbbu eanet eavttuide.
For samiske kulturminner yngre enn år 1917 gjelder kulturminnelovens alminnelige regler.
Sámi kulturmuittuide mat leat nuorabut go jahki 1917 gustojit kulturmuitolága dábálaš njuolggadusat.
Det vil som tidligere nevnt være hjemmel til å vedtaksfrede samiske kulturminner etter kulturminneloven §§ 15, 19 og 20. På denne måten mener departementet at eventuelle uheldige konsekvenser ved å fjerne den flytende grensen kan fanges opp.
Lea nu go ovdal namuhuvvon láhkavuođđu mearrádusráfáiduhttit sámi kulturmuittuid kulturmuitolága §§ 15, 19 ja 20 mielde. Dainna lágiin oaivvilda departemeanta ahte vejolaš unohas konsekveanssat rievddadeaddji ráji eretváldima geažil sáhttet fuomášuvvot.
Vedtaksfredning gjennomføres på bakgrunn av viktige kulturminners kilde-, dokumentasjons- og opplevelsesverdi, og skal sikre et representativt utvalg kulturminner av nasjonal verdi.
Mearrádusráfáiduhttin čađahuvvo deaŧalaš kulturmuittuid gáldo-, dokumentašuvdna- ja vásihanárvvu vuođul, ja galgá sihkkarastit representatiiva válljenmuni kulturmuittuin main lea našuvnnalaš árvu.
Kulturminneloven kapittel 5 og 6, samt de generelle saksbehandlingsreglene etter forvaltningsloven sikrer forsvarlige fredningsprosesser.
Kulturmuitolága kapihtal 5 ja 6, ja maiddái dábálaš áššemeannudannjuolggadusat hálddašanlága mielde sihkkarastet dohkálaš ráfáiduhttinproseassaid.
5 Økonomiske og administrative konsekvenser
5 Ekonomalaš ja hálddahuslaš váikkuhusat
Lovendringen innebærer at man unngår at det årlig tilkommer nye automatisk fredete, samiske kulturminneobjekter, og vil på denne måte være ressursbesparende.
Láhkarievdadusain mii garvit ahte juohke jagi šaddet ain ođđa automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon, sámi kulturmuitoobjeavttat, ja seastit dainna lágiin resurssaid.
En fast fredningsgrense vil også innebære at man får en forutsigbar oversikt over hva man har av automatisk fredete samiske bygninger, som vil forenkle forvaltningen av dem.
Fásta ráfáiduhttinrádji mearkkaša maid ahte šaddá diehttevaš bajilgovva das makkár automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon sámi visttit gávdnojit, mii álkida daid hálddašeami.
6 Merknader
6 Mearkkašumit
Fastsettelsen av grensen er knyttet til det første samiske landsmøte som ble avholdt i Trondheim den 6. februar 1917.
Ráji mearrádus lea čadnon vuosttaš sámi riikačoahkkimii mii dollui Tråantes guovvamánu 2.beaivvi 1917.
Ut fra ordlyden skal bestemmelsen likevel forstås slik at alle samiske kulturminner frem til og med 31. desember 1917 er automatisk fredet etter kulturminneloven § 4 andre ledd.
Dadjanvuogi mielde galgá mearrádus goitge ipmirduvvot nu ahte buot sámi kulturmuittut gitta juovlamánu 31.beaivvi 1917 rádjái leat automáhtalaččat ráfáiduhttojuvvon kulturmuitolága § 4 nuppi lađđasa mielde.
Bestemmelsen omfatter som tidligere alle samiske kulturminner nevnt i § 4 første ledd bokstav a til j.
Mearrádus fátmmasta nu go ovdal buot sámi kulturmuittuid namuhuvvon § 4 vuosttaš lađđasis bustáva a rájes j rádjái.
Tilråding
Ráva
Klima- og miljødepartementet
Dálkkádat- ja birasdepartemeanta
tilrår:
rávve:
At Deres Majestet godkjenner og skriver under et framlagt forslag til proposisjon til Stortinget om endringer i kulturminneloven (fredningsgrensen for samiske kulturminner).
Ahte Gonagaslaš Majestehta dohkkehat ja vuolláičálát ovdanbiddjojuvvon proposišuvdnaevttohusa Stuoradiggái kulturmuitolága rievdademiid birra (sámi kulturmuittuid ráfáiduhttinrádji).
Vi HARALD, Norges Konge,
Mii HARALD, Norgga Gonagas,
stadfester:
nannet:
Stortinget blir bedt om å gjøre vedtak til lov om endringer i kulturminneloven (fredningsgrensen for samiske kulturminner) i samsvar med et vedlagt forslag.
Stuoradiggi bivdojuvvo dahkat láhkamearrádusa ahte rievdadit kulturmuitolága (sámi kulturmuittuid ráfáiduhttinráji) evttohusa mielde mii lea mielddusin.
Forslag til lov om endringer i kulturminneloven (fredningsgrensen for samiske kulturminner)
Láhkaevttohus rievdadusaid birra kulturmuitolágas (sámi kulturmuittuid ráfáiduhttinrádji)
I lov 9. juni 1978 nr. 50 om kulturminner gjøres følgende endring:
Geassemánu 9. beaivvi 1978 nr. 50 lágas kulturmuittuid birra dahkko čuovvovaš rievdadus:
§ 4 andre ledd skal lyde:
§ 4 nubbi lađas galgá čuodjat:
Det samme gjelder samiske kulturminner som nevnt ovenfor fra år 1917 eller eldre.
Seamma gusto sámi kulturmuittuide mat leat namuhuvvon bajábealde jagi 1917 rájes dahje boarráseappot.
§ 12 første ledd bokstav c skal lyde:
§ 12 vuosttaš lađas bustávva c galgá čuodjat:
Samiske kulturminner av den art som er nevnt under a og som er fra år 1917 eller eldre.
Sámi kulturmuittut mat leat dakkárat go namuhuvvon a vuolde ja mat leat jagi 1917 rájes dahje boarráseappot.