pere/sami_parallel huggingface dataset:
I denne studien ble begrepet diskriminering «på internett» brukt om digital mobbing.
Dán guorahallamis, adnui doaba vealaheapmi “interneahtas” doahpaga digitála givssideami sajis.
Samiske personer rapporterte betydelig høyere forekomst av selvopplevd digital diskriminering enn ikkesamiske personer.
Sápmelaččat dieđihedje mearkkašahtti eanet ieš-vásihuvvon digitála vealaheami go sii geat eai leat sápmelaččat.
Digital diskriminering ble hyppigst rapportert blant de yngste samiske respondentene (18–29 år).
Digitála vealaheapmi dieđihuvvui dávjjimusat nuoramus sápmelaš vástideddjiid gaskkas (18-29 jagi).
Mer enn én av fem samiske unge med sterk samisk tilknytning i undersøkelsen i aldersgruppen 18–29 år rapporterte å ha opplevd diskriminering på internettet.
Eanet go okta viđa sápmelaš nuoras geas lea nanu sápmelaš gullevašvuohta guorahallamis ahkejoavkkus 18-29 jagi, dieđihedje vásihan vealaheami interneahtas.
Blant ikke-samer fant vi ingen kjønnsforskjeller, mens vi blant samer fant at digital diskriminering var oftere rapportert blant kvinner enn menn, uavhengig av alder (data ikke vist i tabeller).
Sin gaskkas geat eai leat sápmelaččat eai lean sohkabeliid gaskkas erohusat, muhto sápmelaččaid gaskkas dieđihuvvui vealaheapmi dávjjibut nissoniin go dievdduin, beroškeahttá agis (dáhta ii čájehuvvon tabeallas).
Vi vet lite om digitale krenkelser eller hatytringer opplevd av samer i Norge, da dette enda ikke har vært forsket på eller undersøkt i levekårsundersøkelser eller kvalitative tilnærminger.
Diehtit unnán digitála duolbmamiin dahje vaššicealkámušain maid sápmelaččat Norggas leat vásihan. Go dát ii leat vel dutkojuvvon dahje guorahallojuvvon eallindiliguorahallamiin dahje kvalitatiiva lahkonemiin.
Det vi vet fra medier (TV, radio, aviser og internett), er at mange samer opplever krenkende kommentarer, hatefulle ytringer og fordommer, samt stereotypiske skildringer av samisk kultur og identitet i forskjellige former i kommentarfeltene på nettet og på ulike internettsider (Ketil Lenert Hansen, 2012).
Dan maid diehtit medias (TV, rádio, aviisa ja interneahtta), lea ahte ollu sápmelaččat vásihit duolbmu kommentáraid, vašši cealkámušaid ja ovdagáttuid, ja maiddái stereotyhpalaš govvidemiid sámi kultuvrras ja identitehtas iešguđetlágan hámis neahtta kommenterensajiin ja iešguđetlágan interneahttasiidduin (Ketil Lenert Hansen, 2012).
7.2.5 Hvem diskriminerer?
7.2.5 Gii vealaha
Samer med sterk samisk tilknytning og selvrapportert samiskhet har opplevd/opplever i langt større grad diskriminering fra medelever/studenter, lærere/andre ansatte på skolen fra annen etnisk gruppe enn dem selv (majoritetsbefolkningen), ukjente personer og samme etniske gruppe som dem selv (andre samer) enn majoritetsnordmenn.
Sápmelaččat geain lea nanu sápmelaš gullevašvuohta ja ieš-dieđihuvvon sápmelašvuohta, leat vásihan/vásihit mihá eanet vealaheami go majoritehtanorgalaččat mielohppiin/studeanttain, oahpaheddjiin/eará skuvlabargiin geain lea eará čearddalaš duogáš go sis (majoritehtaálbmot), amas olbmuin ja seamma čearddalaš joavkkus go ieža (eará sápmelaččat).
I tillegg rapporterer mange samer krenkelser fra offentlig ansatte og arbeidskollegaer.
Dasa lassin dieđihit ollu sápmelaččat duolbmamiid almmolaš bargiin ja bargoustibiin.
Ikke-samer rapporterer høyest for at det er arbeidskollegaer, medelever og offentlig ansatte som diskriminerer dem (se figur 7.8 og 7.9).
Ii-sápmelaččat dieđihit eanemus ahte bargoustibat, mieloahppit ja almmolaš bargit vealahit sin (geahča figuvra 7.8 ja 7.9).
7.2.5.1 Kommentarer til tallene
7.2.5.1 Kommentárat loguide
Siden mange i undersøkelsen rapporterer at diskrimineringen har skjedd på skolen, var det ikke overraskende at medelever/studenter var den vanligste mobberen. Mer overraskende var det at så mange samer rapporterte å ha blitt krenket av lærere eller andre ansatte på skolen.
Go oallugat guorahallamis dieđihedje vealaheami dáhpáhuvvan skuvllas, de ii lean vuordemeahttun ahte mieloahppit/studeanttat ledje dábáleamos vealaheaddjit, eanet vuordemeahttun lei ahte ollu sápmelaččat dieđihedje dulbmojuvvon oahpaheddjiin/eará bargiin skuvllas.
Det å være annerledes er en kime til diskriminering og mobbing, og som minoritet er samene sårbare (Høgmo, 1998).
Dat ahte leat earálágan lea vuolggahus vealaheapmái ja givssideapmái, ja minoritehtan leat sápmelaččat rašes dilis (Høgmo, 1998).
Mange samer opplever å bli diskriminert av majoritetsnordmenn og ukjente personer.
Ollu sápmelaččat vásihit vealahuvvot majoritehtanorgalaččain ja amas olbmuin.
Disse krenkelsen skjer på ulike arenaer i samfunnet.
Dát duolbmamat dáhpáhuvvet iešguđet arenain servodagas.
Etter medelever/studenter er de mest vanlige mobberne som samer møter, offentlig ansatte og arbeidskollegaer.
Maŋŋil mielohppiid/studeanttaid, de leat sápmelaččaid dábáleamos givssideaddjit almmolaš bargit ja bargoustibat.
Mange samer opplever å bli diskriminert av andre samer.
Ollu sápmelaččat vásihit maiddái vealahuvvot eará sápmelaččain.
Dette må sees i sammenheng med fornorskningen og skammen forbundet med det å være same, som ble skapt under denne prosessen.
Dan ferte geahččat dáruiduhttima oktavuođas ja heahpatvuođain mii čatnasa sápmelašvuhtii mii lei buvttan dan proseassas.
Skammen over den samiske kulturen er kanskje en av de vanskeligste og viktigste barrierene mot revitalisering og dekolonisering hos så vel enkeltpersoner som familier og lokalsamfunn (Nergård, 2011).
Heahpaneapmi sámi kultuvrrain soaitá leat okta váddáseamos ja deháleamos hehttehusain revitaliserema ja dekoloniserema ektui sihke ovttaskas olbmuin, bearrašiin ja báikkálaš servodagain (Nergård, 2011).
Mange samer har gjennomgått en assimilering av egen identitet og språk over de siste tre generasjonene (Høgmo, 1986), og dette har ført til en fornektelse og fortielse om å snakke om samisk identitet og kultur (Høgmo, 2011).
Ollu sápmelaččat leat vásihan assimilerema iežaset identitehtas ja gielas maŋemus golbma buolvvas (Høgmo, 1986), ja dát lea daguhan ahte leat šiitán ja čiegadan sámi identitehta ja kultuvrra ságastallama (Høgmo, 2011).
Høgmo har påpekt at den sterkeste samiske diskrimineringen finner sted i fornorskede samisk-norske lokalsamfunn, og at det ofte er personer med samisk bakgrunn som utfører diskrimineringen.
Høgmo lea čujuhan ahte garraseamos sámi vealaheapmi lea dáruiduhtton sámi-dáčča báikkálašservodagain, ja ahte dávjá leat olbmot geain lea sápmelaš duogáš geat vealahit.
Han påpeker at dette er en reaksjon på holdningen i majoritetssamfunnet: nedsettende snakk om samer leder oppmerksomheten vekk fra egen samisk bakgrunn (Høgmo, 2005).
Son čujuha ahte dát lea reakšuvdna majoritehtaservodaga guottuide: ságastallamat mat vuolidit sápmelaččaid dolvot eret fuomášumi iežaset sápmelaš duogážis (Høgmo, 2005).
Disse komplekse sosiale og psykologiske faktorene kan muligens være med på å forklare hvorfor mange samer i denne studien opplever krenkelser fra egen samisk gruppe.
Dakkár kompleaksa sosiála ja psykososiála fáktorat soitet sáhttit veahkkin čilget manne ollu sápmelaččat dán guorahallamis leat vásihan duolbmamiid iežaset sápmelaš joavkkus.
7.2.5 Motstandsdyktighet mot diskriminering
7.2.5 Birgehallan vealahemiin
Forskning viser at selvopplevd diskriminering er assosiert med mentale og fysiske helseproblemer (K. L. Hansen, 2015;
Dutkamat čájehit ahte ieš-vásihuvvon vealaheapmi čatnasa mentála ja fysalaš dearvvašvuođa váttuide (K. L. Hansen, 2015;
En femtedel av utvalget rapporterte at diskrimineringen hadde berørt dem mye (tabell 7.10), og vi vet fra tidligere studier at denne gruppen potensielt er utsatt for negative helseplager (Paradies et al., 2015).
Viđadas oassi dutkojuvvon joavkkus dieđihedje ahte vealaheapmi lei čuohcan sidjiide garrasit (tabealla 7.10), ja diehtit ovdalaš guorahallamiin ahte dákkár jovkui lea várra oažžut negatiiva dearvvašvuođa givssiid (Paradies et al., 2015).
Vi vet også at de som har gjort noe aktivt selv for å få slutt på diskrimineringen, kommer bedre ut rent helsemessig enn de som ikke gjør noe for å få slutt på diskrimineringen.
Mii diehtit maiddái ahte sii geat leat ieža aktiivvalaččat geahččalan bissehit vealaheami birgejit buorebut dearvvašvuođa ektui go sii geat eai bargga maidege heaittihit vealaheami.
I utvalget vårt sier 38 % at de har gjort noe aktivt for å få slutt på diskrimineringen. Man kan anta at denne gruppen er mer beskyttet (resiliense) mot de negative konsekvensene som diskriminering kan påføre helse (figur 7.11).
Dutkanjoavkkus dadjet 38 % ahte sii leat dahkan juoidá vealaheami bisseheami ovdii, sáhttá árvalit ahte dát joavku lea eanet suodjaluvvon (resiliense) negatiiva váikkuhusaide maid vealaheapmi sáhttá daguhit dearvvašvuhtii (figuvra 7.11).
7.2.6 Få samer melder fra til LDO om diskriminering
7.2.6 Unnán sápmelaččat váidet vealaheami DVÁ:i
Selv om mange samer opplever å ha blitt diskriminert, er det få samer som har vært i kontakt med Likestillings- og diskrimineringsombudet (LDO).
Vaikko ollu sápmelaččat leat vásihan vealahuvvot, de leat unnán sápmelaččat geat leat leamaš oktavuođas Dásseárvo- ja vealahanáittardeddjiin (DVÁ).
I utvalget vårt var det bare 1,8 % (45 personer) av dem som rapporterte å ha blitt diskriminert, som hadde vært i kontakt med LDO.
Dán guorahallama dutkanjoavkkus leat dušše 1,8 % (45 olbmo) dain geat leat dieđihan vealahuvvon leamaš oktavuođas DVÁ:n
Det kan være mange årsaker til at samer som blir diskriminert, ikke tar kontakt med LDO for å få hjelp.
Ágga manne ollu sápmelaččat geat leat vealahuvvon eai váldde oktavuođa DVÁ:n oažžun dihte veahki, sáhttá čatnasit máŋgga áššái.
En av disse kan være knyttet til samiske normer og tradisjoner, der man skal fremstå som sterk og ikke søke hjelp utenfor familien når man møter motgang (Bongo, 2012;
Okta dain sáhttá leat sámi dábit ja vierut, ahte galgá leat nanus iige bivdit veahki bearraša olggobealde go vásiha vuostálasvuođaid (Bongo, 2012;
Kuokkanen, 2015).
Kuokkanen, 2015).
En annen årsak til at samer ikke søker hjelp angående selvopplevd diskriminering, kan være knyttet til kulturelle og språklige barrierer.
Eará ágga manne sápmelaččat eai bivdde veahki ieš-vásihuvvon vealaheami dihte sáhttá čatnasit kultuvrralaš ja gielalaš hehttehusaide.
7.2.7 Multippel diskriminering
7.2.7 Máŋggageardán vealaheapmi
Samer opplever diskriminering i flere konkrete arenaer eller settinger samtidig langt oftere enn majoritetsnordmenn.
Sápmelaččat vásihit vealaheami máŋgga konkrehta arenas dahje dilálašvuođas oktanaga ollu dávjjibut go majoritehtanorgalaččat.
Det vil si at samer oftere enn ikke-samer rapporterer at diskrimineringen skjer på flere samfunnsområder samtidig, for eksempel både i utdanningssammenheng og/eller i arbeidslivet, i lokalsamfunnet, i møte med det offentlige, i butikken/ved restaurantbesøk og/eller på nettet.
Dat mearkkaša ahte sápmelaččat dávjjibut go sii geat eai leat sápmelaččat dieđihit ahte vealaheapmi dáhpáhuvvá máŋgga servodatsuorggis oktanaga; ovdamearka dihte sihke oahpahusoktavuođas ja/dahje; bargoeallimis,  báikkálašservodagas, almmolašvuođa deaivvadeamis, gávppis/restauráŋŋas ja/dahje neahtas.
At samer opplever diskriminering (som oftest på grunn av sin etniske bakgrunn) på flere samfunnsområder samtidig, og fra både kjente og ukjente personer, kan forstås i sammenheng med begrepet kumulativ diskriminering.
Dan ahte sápmelaččat vásihit vealaheami (dávjjimusat sin čearddalaš duogáža dihte) máŋgga servodatsuorggis oktanaga ja sihke oahpes ja amas olbmuin sáhttá ipmirdit doahpagiin kumulatiiva-vealaheapmi.
Dette begrepet henviser til at diskriminering kan hope seg opp på tvers av sfærer eller arenaer.
Dát doaba čujuha dasa ahte vealaheapmi sáhttá gártat/lassánit rastá sfearaid ja arenaid.
Kumulativ diskriminering på ett samfunnsområde kan bidra til å redusere livssjanser på andre områder (Arnfinn &amp; Hilde, 2016).
Kumulatiiva vealaheapmi ovtta servodatsuorggis sáhttá unnidit eallinvejolašvuođaid eará surggiin (Arnfinn &amp; Hilde, 2016).
For eksempel det at samer blir diskriminert på skolen, kan påvirke skoleresultater og på sikt mulighetene på arbeidsmarkedet.
Ovdamearka dihte go sápmelaččat vealahuvvojit skuvllas, de sáhttá dat váikkuhit skuvlabohtosiidda ja guhkit áigái vejolašvuođaide bargomárkanis.
Dette er prosesser som sjelden blir fanget opp av forskning fordi den ofte setter søkelys på enkeltarenaer, som for eksempel skole eller arbeidsliv, og derfor ikke avdekker disse sammenhengene mellom arenaene.
Dát leat proseassat maid dutkan hárve váldá fárrui go dat dávjá geahččá dušše ovttaskas arenaid, nugo ovdamearka dihte; skuvlla dahje bargoeallima ja danne ii čájet arenaid gaskasaš oktavuođaid.
7.3 Utfordringer og anbefalinger
7.3 Hástalusat ja ávžžuhusat
Mange samer opplever ulike former for diskriminering i det norske samfunnet.
Ollu sápmelaččat vásihit iešguđetlágan vealaheami norgga servodagas.
Vi vet at den vanlige formen for diskriminering samer møter, er etnisk diskriminering, og at de møter disse krenkelsene på ulike arenaer i samfunnet: i utdanningssammenheng, i arbeidslivet, i møte med det offentlige, på butikken, ved restaurantbesøk og i økende grad på sosiale medier, som i løpet av de siste årene har utviklet seg til å bli en ny arena for diskriminering av samer.
Mii diehtit ahte dábálaš vealaheapmi maid sápmelaččat vásihit lea čearddalaš vealaheapmi ja ahte sii deaividit daid duolbmamiid iešguđetlágan arenain servodagas; oahpahusoktavuođain, bargoeallimis, almmolašvuođa deaivvademiin, gávppis, restauráŋŋas ja eanet ja eanet maiddái sosiála mediain, mii maŋemus jagiid lea šaddan ođđa arenan sápmelaččaid vealaheapmái.
At samer opplever diskriminering, er et samfunnsproblem.
Sápmelaččaid vealaheapmi lea servodatváttisvuohta.
Det har blitt dokumentert gjennom forskning det siste tiåret (Ketil Lenert Hansen, 2011).
Dat lea dokumenterejuvvon dutkamiid bokte maŋemus logi jagi (Ketil Lenert Hansen, 2011).
Likevel finnes det lite systematisk forskning som tar for seg likestilling og de diskrimineringsutfordringene som samer opplever i Norge, for eksempel i skolen, arbeidslivet, lokalsamfunnet og på sosiale medier.
Goitge lea unnán systemáhtalaččat dutkojuvvon sápmelaččaid vásihuvvon dásseárvo- ja vealahanhástalusain Norggas, ovdamearka dihte skuvllas, bargoeallimis, báikkálašservodagas ja sosiála mediain.
Det foreligger langt flere studier og rapporter for innvandrere (Midtbøen, 2015).
Sisfárrejeddjiid hárrái leat ollu eanet dutkamat ja raporttat (Midtbøen, 2015).
De norske myndighetene bør få på plass systemer som følger med på omfanget av diskriminering som den norske urbefolkningen møter på ulike arenaer i samfunnet, og særlig i skolen, arbeidslivet og nærmiljøet.
Norgga eiseválddit galggaše oažžut sadjái vuogádagaid mat čohkkejit dieđuid das man mađe vealaheami norgga álgoálbmot vásiha servodaga iešguđetge arenain, erenoamážit skuvllas, bargoeallimis ja lagasbirrasis.
I dette kapittelet har vi sett på noen av likestillings- og diskrimineringsutfordringene som samer møter i det norske samfunnet.
Dán kapihttalis leat geahččan muhtun dásseárvo- ja vealahanhástalusain maid sápmelaččat norgga servodagas vásihit.
Det finnes fortsatt store kunnskapshull og kunnskapsbehov om diskriminering og mobbing av samer som fremtidig forskning bør belyse, da særlig på området som omhandler samiske barn og unge.
Leat ain stuora váilevašvuođat dieđuin ja dárbu eanet dieđuide sápmelaččaid vealaheami ja givssideami birra maid boahttevaš dutkamat galggaše čuvgehit, erenoamážit surggiin mat fátmmastit sámi mánáid ja nuoraid.
8 Tannhelse i samisk befolkning i Finnmark
8 Bátnedearvvašvuohta sámi álbmogis Finnmárkkus
Magritt Brustad, Professor Dr Scient Institutt for samfunnsmedisin, UIT Norges arktiske universitet Torill H. Lauritsen, Fylkestannhelsesjef Finnmark fylkeskommune
Magritt Brustad, Professora Dr Scient Servodatmedisiinna Instituhtta, UIT Norgga arktalaš universitehta Torill H. Lauritsen, Fylkkabátnedearvvašvuođahoavda Finnmárkku fylkkasuohkanis
Undersøkelser fra Norge har vist at tannhelsen i befolkingen har vært i bedring de siste årene.
Guorahallamat Norggas lea čájehan ahte álbmoga bátnedearvvašvuohta lea buorránišgoahtán daid maŋemus jagiid.
Det kan se ut som om forskjellen i tannhelse mellom nord og sør i landet er i ferd med å utjevnes.
Orru dego nu ahte erohus bátnedearvvašvuođas davvin ja lulde riikkas lea šaddame ovtta dássásažžan.
Den offentlige tannhelsetjenestens tallmateriale fra pasienter yngre enn 19 år, har også vist en positive endringen i tannhelse over tid i kommuner med høy andel samisk befolkning.
Almmolaš bátnedearvvašvuođa lohkomateriála pasieanttain nuorabut go 19 jagi, lea buori guvlui rievdame suohkaniin, gos leat ollu sápmelaččat.
Tannlegedekningen i Finnmark, har bedret seg betydelig siden 2004. Per i dag (2015) er alle tannlegestillingene i fylket besatt.
Bátnedoavttirdilli Finnmárkkus lea mearkkašahtti ollu buorránan 2004 rájes. Dál (2015) leat buot bátnedoavttirvirggit fylkkas virgáiduvvon.
Man antar at dette er en årsak til bedret tannhelse i befolkningen.
Árvvoštallet ahte dat lea okta sivva buoret bátnedearvvašvuhtii álbmogis.
En annen sentral årsak til den positive utviklingen av tannhelsen for barn og unge er trolig relatert til det forebyggende og helsefremmende arbeidet som tannhelsetjenesten i Finnmark har hatt et tydelig fokus på.
Nubbi váldosivva bátnedearvvašvuođa positiivvalaš rievdamii mánáin ja nuorain lea jáhkkimis danne go leat leamaš eastadandoaimmat ja dearvvašvuođa ovddideaddji doaimma,t masa Finnmárkku bátnedearvvašvuođabálvalusas lea čielga fokus.
Helsedirektoratet og Finnmark fylkeskommune har gjennom økonomiske bevilgninger muliggjort omfattende forskning på tannhelse i befolkningen i utvalgte kommuner i Finnmark.
Dearvvašvuođadirektoráhtta ja Finnmárkku fylkkasuohkan leat ekonomalaš juolludemiiguin dahkan vejolažžan vuđolaččat dutkat álbmoga bátnedearvvašvuođa muhtin válljejuvvon suohkaniin Finnmárkkus.
Det er forventet at når resultatene fra disse undersøkelsene foreligger, vil forskningsbasert kunnskap kunne nyttes i det forebyggende arbeidet og i utvikling av tannhelsetjenesten til den samiske befolkningen.
Lea vurdojuvvon ahte go dieid iskkademiid bohtosat leat gárvásat, de sáhttá dutkojuvvon máhtu atnit ávkin eastadandoaimmaide ja sámi álbmoga bátnedearvvašvuođa ovdánahttimii.
8.1 Bakgrunn
8.1 Duogáš
Forskningsbasert kunnskap om tannhelsen i befolkningen i Norge finnes kun i begrenset grad.
Dutkojuvvon máhttu Norgga álbmoga bátnedearvvašvuođas lea hui vánis.
Dette aktualiseres blant annet i Folkehelseinstituttets rapport fra 2009 Tannhelsestatus i Norge – en oppsummering av eksisterende kunnskap der det sies at kunnskapen om tannhelsen i Norge generelt er mangelfull.
Diet šaddá áigeguovdilin Álbmotdearvvašvuođainstituhta rapporttas 2009; Bátnedearvvašvuođadilli Norggas – čoahkkáigeassu mas boahtá ovdán ahte lea obbalaččat váilevašvuohta dáláš máhtus bátnedearvvašvuođa ektui Norggas.
Behov for forskningsbasert kunnskap vedrørende tannhelsesituasjonen for samisk befolkning i Norge ble spesielt nevnt i Stortingsmelding nr. 35 (2006-2007).
Stuoradiggedieđáhusas nr 35 (2006-2007) namuhuvvui earenoamážiid ahte lea dárbu dutkat bátnedearvvašvuođa sámi álbmogis Norggas.
Tilgjengelighet, kompetanse og sosial utjevning – Framtidas tannhelsetjenester.
Olámuttos, gelbbolašvuohta ja sosiála dássádat – Boahtteáiggi bátnedearvvašvuohta.
Her ble tannhelse i samisk befolkning fremholdt som et prioritert satsingsområde både med tanke på kunnskapsinnhenting, men også iverksetting av tiltak for å bedre tannhelsen i befolkningen.
Dás bođii ovdán ahte sámi álbmoga bátnedearvvašvuohta lea vuoruhuvvon áŋgiruššansuorgin sihke dieđuid ohcamii, muhto maiddái bidjat johtui doaibmabijuid buoridan dihte bátnedearvvašvuođa álbmogis.
Det er tydelige indikasjoner på at tannhelsen i befolkningen i Norge har blitt stadig bedre i løpet av årene.
Leat čielga mearkkat ahte álbmoga bátnedearvvašvuohta Norggas lea buorránan daid maŋemus jagiid.
Det er nærliggende å tro at dette også har vært tilfelle for den samiske del av befolkningen, selv om det per i dag ikke finnes publiserte data der tannhelse er angitt for ulike etniske grupper i Norge.
Lea jáhkehahtti ahte nu lea sámi álbmogis maid, vaikko dál eai gávdno makkárge almmuhuvvon dieđut bátnedearvvašvuođa ektui iešguđet čearddalaš joavkkuin Norggas.
Det generelle behovet for å øke forskning på tannhelsen i Norge, og mangelfull kunnskap om tannhelse i samisk befolkning, er en av grunnene til at det har blitt igangsatt befolkningsbaserte tannhelseundersøkelser ut fra fagmiljøet ved UiT- Norges arktiske universitet og Tannhelsetjenestens kompetansesenter for Nord-Norge i samarbeid med Finnmark fylkeskommune.
Go lea obbalaš dárbu eambbo dutkat bátnedearvvašvuođa Norggas, ja go leat innán diehtu sámi álbmoga bátnedearvvašvuođas, de lea dat okta sivain go fágabirrasat UiT – Norgga árktalaš universitehta ja Davvi-Norgga Bátnedearvvašvuođa gelbbolašvuođaguovddáš searválaga Finnmárkku fylkkasuohkaniin leat álggahan álbmogiid mielde iskkademiid bátnedearvvašvuođas.
Tannlegeutdanningen i Tromsø ble opprettet for å møte behovet for tannleger nasjonalt, og i Nord-Norge spesielt.
Tromssa bátnedoavttiroahppu álggahuvvui go lei eambbo dárbu bátnedoaktáriidda miehtá riikka ja earenoamážiid Davvi-Norggas.
De første studentene ble uteksaminert i 2009.
Vuosttaš studeantat válde eksámena 2009.
8.2 Hensikt og avgrensing av artikkelen
8.2 Áigumuš ja artihkkala ráddjen
Disse nevnte forhold at tannhelse i samisk befolkning er satt på kartet fra politisk hold med økt fokus på tannhelserelaterte befolkningsundersøkelser, opprettelsen av tannhelseutdanning i Tromsø, og generelle trender som har vist bedring i tannhelse i Norge berøres i denne artikkelen.
Dain namuhuvvon dilálašvuođain sápmelaččaid bátnedearvvašvuođas lea kártejuvvon politihkalaččat ja daid guoskkahetne dán artihkkalis. Dál lea eambbo fokus šaddan bátnedearvvašvuođaguoski álbmotiskkademiide, ja lea maid álggahuvvon bátnedearvvašvuođaoahppu Tromsii, ja muđui leat obbalaš treanddat mat leat čájehan buoret bátnedearvvašvuođa Norggas.
Hensikten med artikkelen har vært å kommentere tilgjengelig datamaterialer relatert til tannhelse og tannhelsetjenesteforhold med relevans for samisk befolkning i den nordligste delen av landet.
Áigumuš dáinna artihkkaliin lea kommenteret diehtomateriálaid, maid lea vejolaš gávdnat, mat gusket bátnedearvvašvuhtii ja bátnedearvvašvuođabálvalusdillái sámi álbmogis davimus oasis riikkas.
Situasjonene i Finnmark og samiske språkforvaltningskommuner vies særlig oppmerksomhet.
Finnmárkku dillái ja sámi giellahálddašansuohkaniidda biddjo eanemus fuomášupmi.
For å belyse tannhelse i samisk befolkning i relasjon til nasjonale trender i tannhelsen, gis en kortfattet oppsummering av hovedfunn fra tidligere undersøkelser på tannhelse i ulike befolkninger i Norge.
Go galgá čuvget bátnedearvvašvuođa sámi álbmogis našunála treanddaid ektui bátnedearvvašvuođas, de čoahkkáigeassit vuos oanehis fuomášumiin dain ovddit iskkademiin bátnedearvvašvuođas iešguđet álbmogiin Norggas.
Artikkelen presenterer i noe mer detalj registreringsdata for tannhelsen i Finnmark og de samiske språkforvaltningskommuner spesielt fra perioden 2004-2014. I tillegg presenteres og kommenteres tall vedrørende endringer i tannlegedekningen i Finnmark.
Artihkal ovdanbuktá eambbo detáljjaid registrerendatas Finnmárkku bátnedearvvašvuođas ja daid sámi giellahálddašansuohkaniin, earenoamážiid áigodagas 2004-2014. Dasa lassin ovdanbukte ja kommenterejetne loguid mat leat rievdan Finnmárkku bátnedoavttirdili ektui.
Artikkelen berører også potensiale som ligger i igangsatte undersøkelser vedrørende tannhelse i samisk befolkning og den inkluderer noen anbefaling for videre forskning og kunnskapsinnhenting.
Artihkal guoskkaha maid vejolašvuođaid mat leat álggahuvvon bátnedearvvašvuođa iskkademiiguin sámi álbmogis ja dat sisttisdoallá muhtin ávžžuhusaid viidásit dutkamii ja máhttoviežžamii.
8.3 Befolkningsdata på tannhelse i Norge og NordNorge
8.3 Álbmotdieđut bátnedearvvašvuođas Norggas ja Davvi-Norggas
Den offentlige tannhelsetjenesten som ivaretar tannundersøkelser og behandling av barn (&lt;19 år) rapporterer på ulike indikatorer til KOSTRA (KOmmunale- STat- RApportering).
Almmolaš bátnedearvvašvuohta, mii áimmahuššá bátneiskkademiid mánáin (&lt;19 år), rapporterejit iešguđetlágán indikáhtoriid KOSTRA (Kommunála- Stáhta- Rapporteren).
Denne databasen har vært brukt for å overvåke tannhelsen hos barn og unge over tid og i ulike geografiske områder i landet.
Diet diehtovuođđu lea adnon bearráigeahččat bátnedearvvašvuođa mánáin ja nuorain guhkes áiggi badjel ja iešguđet geográfalaš guovlluin riikkas.
Tall fra KOSTRA har for eksempel vist at tannhelsen har vært best blant 5-åringer på Østlandet unntatt Oslo, og dårligst i de nordligste fylkene.
KOSTRA logut leat ovdamearkka dihte čájehan ahte bátnedearvvašvuohta 5-jahkásaččain lea buoremus Østlánddas, earret Oslos, ja heajumus fas dain davimus fylkkain.
KOSTRA-dataene har også vist en betydelig bedring i tannhelsen hos barn i Norge over tid.
KOSTRA-dieđut leat maid čájehan ahte guhkes áiggi ektui lea bátnedearvvašvuohta mearkkašanveara buorránan Norggas.
Geografiske forskjeller og bedring i tannhelsen de siste årene, er vist i andre registreringer eller undersøkelser gjort i den voksne befolkningen f.eks. i undersøkelser på utvalg av rekrutter i Norge.
Registreremiid ja iskkademiid bokte, mat leat dahkkon rávis olbmuiguin muhtin rekruhtain Norggas, lea čájehuvvon ahte leat geográfalaš erohusat ja ahte bátnedearvvašvuohta lea buorránan daid maŋemus jagiid.
Informasjon om tannhelse fra Trøndelagsundersøkelsene (HUNT) og Oslo-undersøkelsene har bekreftet en betydelig tannhelseforbedring i den voksne befolkningen over tid.
Bátnedearvvašvuođa dieđut Trøndelaga iskkadeamis (HUNT) ja Oslo iskkadeamis leat duođaštan ahte rávis olbmuid bátnedearvvašvuohta lea guhkit áigge badjel buorránan.
I enkeltstudier gjort på utvalgte grupper, eksempelvis eldre, har vist at Nord-Norge hadde den laveste andelen eldre med egne tenner og den høyeste andelen med tannproteser.
Ovttaskas guorahallamiin válljejuvvon joavkkuin, ovdamearkka vuoras olbmuin, lea čájehuvvon ahte DavviNorggas lei unnimus oassi vuoras olbmuin, geain ledje iežaset bánit, ja stuorimus oasis ges ledje goanstabánit.
8.4 Aktualisering av forskning på tannhelse i samisk befolkning
8.4 Sámi álbmoga bátnedearvvašvuođa dutkama dahkat áigeguovdilin
Foreløpig finnes det ingen publiserte data fra befolkningsbaserte undersøkelser der forekomst og årsaksforhold knyttet til tannhelse i samisk befolkning i Norge har vært tema.
Eai gávdno vuos makkárge almmuhuvvon dieđut iskkademiin álbmogis, mas gávdnosat ja sivat mat gusket sámi álbmoga bátnedearvvašvuhtii Norggas lea leamaš fáddán.
Det foreligger et arbeid fra 1988 på tannhelse i Alta, Honningsvåg, Karasjok og Kautokeino basert på en undersøkelse på omlag 300 personer i alderen 25, 40, 55 og 65 år.
Gávdno bargu mii lea dahkkon 1988 bátnedearvvašvuođas Álttás, Honnesvágis, Kárášjogas ja Guovdageainnus, mii lea vuođđuduvvon iskkadeapmái, mas ledje mielde 300 olbmo agiin 25, 40, 55 ja 65 jahkásaččat.
Etnisitetsopplysninger ble ikke innhentet i denne studien, men det ble funnet at tannhelsen var best i utvalget fra Alta og dårligst i Honningsvåg, både Karasjok og Kautokeino kom i mellom disse to (Evjen og Holst, 1988)
Čearddalašvuođadieđut eai leat boahtán ovdán dán guorahallamis, muhto gávnnahuvvui ahte bátnedearvvašvuohta lei buoremus Álttás ja heajumus Honnesvágis. Kárášjohka ja Guovdageaidnu leigga dien guovtto gaskkas.
I Stortingsmeldingen nr. 35 (2006-2007) refereres det til formidling fra den fylkeskommunale tannhelsetjenesten om utfordringer i tannhelsesituasjonen innenfor de såkalte samiske kjerneområdene.
Stuoradiggedieđáhusas nr. (2006-2007) refererejuvvo fylkkasuohkana bátnedearvvašvuođa hástalusaide sámi guovddáš guovlluin bátnedearvvašvuođa dili ektui.
På bakgrunn av tall på kommunenivå antydet fylkestannhelsesjefen i 2006 en økt risiko for dårlig tannhelse i kommuner med høyere andel samisk befolkning.
Suohkandási loguid ektui geažuhii 2006 fylkka bátnedearvvašvuođahoavda ahte lea stuorit várra ahte lea heajos bátnedearvvašvuohta suohkaniin gos sápmelaččat leat eanetlogus.
Årsaksforhold knyttet til denne observasjonen berøres ikke i stortingsmeldingen.
Sivva manin dakkár áicamat leat ii namuhuvvo stuoradiggedieđáhusas.
8.5 Tannhelse i nord-prosjektet
8.5 Davvi bátnedearvvašvuođa prošeakta
Som nevnt innledningsvis framholder Stortingsmelding nr. 35 (2006-2007) at regjeringen ønsket å få kartlagt tannhelseforholdene og mulige årsakssammenhenger før videre iverksetting av tiltak.
Nugo namuhuvvon álggus, de ovdandoallá Stuoradiggedieđáhus nr. 35 (2006-2007) ahte ráđđehus háliidii oažžut kártejuvvot bátnedearvvašvuođa diliid ja vejolaš sivvaoktavuođaid ovdal go álggahit makkárge doaibmabijuid.
Dette har vært bakgrunnen for at det i etterkant av denne stortingsmeldingen har blitt igangsatt befolkningsbaserte undersøkelser på tannhelse i utvalgte kommuner i Finnmark med særlig fokus på den samiske befolkningen.
Diet lea leamaš duogážin dasa, go maŋŋil dán stuoradiggedieđáhusa lea álggahuvvon álbmot vuođđuduvvon iskkadeamit bátnedearvvašvuođas muhtin válljejuvvon suohkaniin Finnmárkkus, mas earenoamáš fokus lea sápmelaččaid ektui.
Tannhelse i nord-prosjektet ble startet opp allerede i 2010 som en pilot og med datainnsamling i løpet av 2013-204 for hovedundersøkelsen.
Davvi bátnedearvvašvuođa prošeakta álggahuvvui juo 2010 geahččalanprošeaktan, mas 2013-2014 čogge dieđuid váldoiskkadeapmái.
Denne studien har et spesielt fokus på tannhelse i samisk befolkning og har vært utført i de samiske språkforvaltningskommunene i Finnmark dvs Karasjok, Tana, Porsanger, Nesseby og Kautokeino.
Dán guorahallamis lea earenoamáš fokus sápmelaččaid bátnedearvvašvuođas ja lea čađahuvvon giellahálddašanguovlluin Finnmárkkus, nugo Kárášjogas, Deanus, Porsáŋggus, Unjárggas ja Guovdageainnus.
Drøyt 2100 personer har deltatt i undersøkelsen i alderen 18-75 år og er en av Norges mest omfattende befolkningsbaserte tannhelseundersøkelser.
Birrasiid 2100 olbmo, agiin 18-75 jahkásaččat, leat oasálasttán guorahallami ja dát lea Norgga dárkileamos álbmotvuođđuduvvon bátnedearvvašvuođaiskkademiin.
Undersøkelsen er et samarbeid mellom Finnmark fylkeskommune, Tannhelsetjenestens kompetansesenter i Nord-Norge og Institutt for samfunnsmedisin, UIT Norges arktiske universitet.
Guorahallan lea ovttasbargu gaskal Finnmárkku fylkkasuohkana, Davvi-Norgga Bátnedearvvašvuođa gelbbolašvuođaguovddáža ja Servodatmedisiinnalaš Instituhta, UIT Norgga arktalaš universitehta.
Helsedirektoratet og Finnmark fylkeskommune har finansiert undersøkelsen.
Dearvvašvuođadirektoráhtta ja Finnmárkku fylkkasuohkan leat ruhtadan iskkadeami.
Tannhelse i nord prosjektet har innhentet omfattende opplysninger om tannhelse og tannhelserelatert adferd gjennom spørreskjema i tillegg til spørsmål om etnisitet, sosioøkonomiske forhold og tilfredshet med tannhelsetjenesten.
Davvi bátnedearvvašvuođa prošeakta lea čohkken dárkilis dieđuid bátnedearvvašvuođa ja dan guoski diliid birra jearahallanskoviid bokte, mas lassin daid ledje gažaldagat čearddalašvuođas, sosioekonomalaš dilálašvuođaid birra ja man duhtavaččat leat bátnedearvvašvuođa bálvalusain.
Det er gitt tillatelse fra Regional komite for medisinsk og helsefaglig forskningsetikk om å koble disse spørreskjemaopplysningene opp mot journaldata på karies og periodontitt (tannkjøttbetennelse).
Medisiinnalaš ja dearvvašvuođafágalaš dutkanetihka regionála komitéa lea addán lobi buohtastahttit jearahallanskoviid dieđuid journáladieđuiguin karies ja periodonihtta (bátneoažževuolšši) ektui.
Det overordnede målet med prosjektet Tannhelse i Nord har vært å kartlegge tannhelseforhold i samisk befolkning i Norge inkludert mulige årsakssammenhenger.
Váldo mihttu dáinna Davvi bátnedearvvašvuođa prošeavttain lea kártet bátnedearvvašvuođadiliid Norgga sápmelaččain, oktan vejolaš sivvaoktavuođaid.
Denne undersøkelsen er den første tannstudien i sitt slag som har individbasert informasjon om etnisitet hos deltakerne.
Dát guorahallan lea vuosttaš bátneguorahallan mas indiviidat dásis lea čearddalašvuođa ektui oasseváldiin.
Forskningsbasert kunnskap vil derfor kunne genereres om tannstatus og mulige årsakssammenhenger i relasjon til etnisitet, men også bruk av og tilfredshet med tannhelsetjenesten blant samisk befolkning i kommunene.
Dutkojuvvon máhttu sáhttá dán dihte vuođđudit bátnedilálašvuođa ja vejolaš sivvaoktavuođaid ektui go guoská čearddalašvuhtii, muhto maiddái bátnedearvvašvuođabálvalusa geavaheami ja duhtavašvuođa ektui sámi álbmogis suohkaniin.
Det er forventet at når resultatene fra Tannhelse i nord studien foreligger vil ny denne vitenskapelig baserte kunnskapen være av stor verdi i arbeidet for å tilrettelegge for en likeverdig tannhelsetjeneste for befolkningen.
Lea vurdojuvvon ahte go Davvi bátnedearvvašvuođa dutkan lea gárvvis, de boahtá dat dieđalaš máhttu leat stuora ávkin go galget heivehit ovttadássásaš bátnedearvvašvuođabálvalusa álbmogii.
Tannhelse i nord-prosjektet har hatt som delmål å drive kompetansehevning blant tannhelsepersonell som gjennom deltakelse i prosjektet har ervervet seg kunnskap om og erfaring knyttet til tannhelseforskning.
Davvi bátnedearvvašvuođa prošeavttas lea oassemihttu leamaš oažžut gelbbolašvuođaloktema bátnedearvvašvuođabargiide, geat prošeavtta oasálastimiin leat dábuhan oahpu ja vásáhusaid bátnedearvvašvuođadutkamis.
Det har vært arrangert prosessevalueringer og seminarer i løpet av datainnsamlingsperioden for tannhelsetjenestens ansatte, i de aktuelle kommunene samt fylkets overtannleger, for å gi økt kunnskap om, og forhåpentligvis interesse for, forskning og systematisk vitenskapelig basert kunnskapsinnhenting i tannhelsetjenesten.
Dieđuid čohkkenáigodagas lea lágiduvvon proseassaguorahallan ja seminárat bátnedearvvašvuođa bargiide, dain guoskevaš suohkaniin ja fylkka váldobátnedoaktáriin. Dat galgá lasihit máhtu ja maid sávvamis šaddá beroštahttin dutkat ja systemáhtalaččat čohkket dieđuid bátnedearvvašvuođabálvalusas.
Dette er et eksempel på at økt forskningsaktivitet knyttet til tannhelsen i befolkningen kan bidra til å heve kompetansen hos tannhelseteamene i kommunene.
Diet lea okta ovdamearka movt eambbo dutkandoaimmat álbmoga bátnedearvvašvuođas sáhttet leat veahkkin loktet gelbbolašvuođa bátnedearvvašvuođajoavkkuin suohkaniin.
8.6 Tydelige tegn til betydelig bedring i tannhelsen i nord
8.6 Čielga mearkkat buorránan bátnedearvvašvuođas davvin
De begrensede dataene som har vært tilgjengelig på status og trender i tannhelse i Norge har vist en dårligere tannhelse i nordlige deler av landet.
Dat ráddjejuvvon dieđut mat leat leamaš gávdnamis Norgga bátnedearvvašvuođa treanddain ja diliin leat čájehan ahte davvi osiin riikkas lea heajut bátnedearvvašvuohta.
Det er imidlertid indikasjoner på at denne forskjellen er i ferd med å utjevnes i følge de nyeste tallene fra KOSTRAdatabasen.
Orru čájeheame ahte diet erohusat leat šaddame ovttadássásažžan daid maŋemus KOSTRA- diehtovuorkká loguid mielde.
I Finnmark er det betydelig nedgang i forekomst av karies i hos barn i en rekke kommuner de siste årene.
Finnmárkkus lea karies čielgasit njiedjan mánáin máŋgga suohkanis daid maŋemus jagiid.
Figur 8.1 viser KOSTRA-tallene fra Finnmark vedrørende andel 5-åringer som ikke har hatt hull i tennene i perioden 2004-2014. Her kommer det fram at Finnmark nå ligger opp mot landsgjennomsnittet.
Govva 8.1 čájeha KOSTRA loguid Finnmárkkus viđa jahkásaččain, geain ii leat leamaš ráigi bániin áigodagas 2004-2014. Dás boahtá ovdan ahte Finnmárku lea seamma dásis go riikkas lea gaskamearálaččat.
Det kan se ut som økningen i andel 5-åringer som ikke har hatt hull i tennene, har vært noe brattere i Finnmark de siste årene enn for landet sett under ett.
Orru leamen ahte lassáneapmi 5-jahkásaččain, geain ii leat leamaš ráigi bániin, lea ceggosit dávgegovus Finnmárkkus go muđui riikkas lea leamaš daid maŋemus jagiid, go obbalaččat geahččá.
I 2006 hadde 42 % av 5- åringene hatt hull i tennene, mens i 2014 hadde tallet minket til under 16 %.
2006 lei 42% 5-jaháksaččain geain lei leamaš ráigi bániin, ja 2014 lei lohku njiedjan vuolábeallái 16 %.
Årsaken til den gode utviklingen er antatt å være relatert til en rekke forebyggende tiltak, blant annet satsingen på informasjon om forebygging av kariessykdom, kosthold og helse på helsestasjoner og på foreldremøter i barnehager i de ulike kommunene.
Sivvan dan buori ovdáneapmái guoská jáhkkimis dasa go leat leamaš eastadeaddji doaibmabijut, earret eará go leat áŋgiruššan juohkit dieđuid kariesdávddaid, borrandábiid ja dearvvašvuođa birra dearvvašvuođastašuvnnain ja mánáidgárddiid váhnemiidčoahkkimiin dain iešguđet suohkaniin.
Konkrete tiltak har vært fokus på tannpuss i barnehagene og arbeidet med å få dem «sukkerfrie».
Konkrehtalaš doaibmabijuin lea leamaš fokus bátnegeallan mánáidgárddiin ja oččodan daid šaddat “sohkarkeahtes” mánáidgárdin.
Figur 8.2 viser andelen 12-åringer som ikke har hatt hull i tennene i løpet av en 10årsperiode fra 2004 og fram til 2013/2014 for Finnmark fylke og landet totalt.
Govva 8.2 čájeha 12-jahkásaččaid, geain ii leat leamaš ráigi bániin 10- jagi áigodagas 2004 gitta 2013/2014, muhtin oasis Finnmárkkus ja obbalaččat olles riikkas.
I 2004 var det kun 26 % av 12-åringene som ikke hadde hatt hull i tennene i Finnmark.
2004 lei dušše 26 % Finnmárkku 12-jahkásaččain, geain ii lean ráigi bániin.
I 2014 var denne andelen steget til 45 %.
2014 lei diet lohku lassánan 45 %.
Tallene ligger fortsatt noe under landsgjennomsnittet, men økningen i andelen følger parallelt med økningen i landet for øvrig.
Logut leat vuos veahá vuollelis gaskamearálaš dási riikkas, muhto dien logu lassáneapmi čuovvu buohtalaga riikkain muđui.
Tallene for 2014 for Finnmark tilsvarer 2007 nivået for landet totalt.
2014 logut Finnmárkkus leat dan dásis go muđui riikkas.
Tannpleierne i den offentlige tannhelsetjenesten i Finnmark driver et utstrakt utadrettet forebyggende arbeid mot skoleklasser og foreldremøter der «kosthold og tannhelse» er tema.
Bátnedivššárat almmolaš bátnedearvvašvuođabálvalusas Finnmárkkus barget heivvolaš eastadeaddji bargguid skuvlaklássain ja váhnemiidčoahkkimiin, gos “borrandábit ja bátnedearvvašvuohta” leat fáddán.
Det forebyggende arbeidet i tannklinikkene er forankret i satsingen på Folkehelse som fylkeskommunen og fylkesmannen i Finnmark sammen er delaktige i.
Diet eastadeaddji doaimmat almmolaš bátnedoavttirklinihkain lea sajáiduvvan Álbmotdearvvašvuođa áŋgiruššamii, mas fylkkasuohkan ja Finnmárkku fylkkamánni leat oasálažžan.
For 18-åringene viser figur 8.3, også for denne aldergruppen, en trend av endringen mot høyere andel uten erfaring med hull i tennene følger nasjonale mønster selv om Finnmark ligger noe under landsgjennomsnittet.
Govva 8.3 čájeha ahte maiddái 18-jahkásaččat čuvvot riikka minstara treandda, mas lea rievdame dan guvlui ahte lea eambbogat, geat eai leat vásihan ráiggi bániin, vaikko Finnmárku lea ain vuolábealde riikka gaskamearálaš loguid.
For 18-åringene i 2004 hadde 91 % hatt hull i tennene, mens i 2014 var denne andelen på 86 %.
2004 lei 18-jahkásaččain 91 % geain lei leamaš ráigi bániin, ja 2014 lei diet lohku njiedjan 86 %.
Årsaken til at det fortsatt er et så høyt tall blant 18-åringene er ikke kjent, men en mulig forklaring kan være at en stor andel flytter hjemmefra for å gå på videregående skole og at dette kan påvirke oppmerksomheten rundt kosthold og andre tannhelserelaterte forhold.
Lea vuos eahpečielggas manne lea ain nu alla lohku 18-jahkásaččain, muhto okta vejolaš čilgehus dasa sáhttá leat ahte stuora oassi nuorain fárrejit eret ruovttuin vázzit joatkkaskuvllaid ja dat sáhttá váikkuhit nuoraid borrandábiide ja eará dearvvašvuođa diliide.
En annen grunn som kan påvirke tallene kan være at mange som har unnlatt å møte til tannlegen mens de gikk på ungdomsskolen, nå som 18-åringer vil ta «et skippertak» før de blir for gamle til å få gratis tannbehandling (dvs. etter at de er fylt 19 år), og møter da hos tannlegen på hjemstedet med relativt mange hull.
Nubbi sivva mii sáhttá váikkuhit loguide, sáhttá leat ahte máŋggas eai leat fitnan bátnedoaktára luhtte nuoraidskuvllas, ja go de leat 18-jahkásaččat dopmet bátnedoaktárii dan bále go lea nuvttá bátnediksun (maŋŋil go deavdá 19 jagi šaddá máksit), ja de doamihit ruovttubáikái ollu ráigebániiguin.
Forskningsbasert kunnskap er nødvendig for å kunne si noe sikkert om årsakssammenhenger knyttet til ungdommers tannhelse i Finnmark og for utvikling av gode forebyggende tiltak for denne aldersgruppen.
Dutkojuvvon máhttu lea dárbbašlaš, vai sáhttá maidige sihkkarit dadjat sivvaoktavuođaid birra nuoraid bátnedearvvašvuođas Finnmárkkus ja go galget ovddidit eastadeaddji doaibmabijuid dien ahkejovkui.
KOSTRA-data fra de samiske språkforvaltningskommunene Porsanger, Kautokeino, Karasjok, Tana og Nesseby (figur 8.4) viser en tydelig bedring i tannhelsen ved at forekomsten av erfaring med hull i tennene i de ulike aldergruppene har gått betydelig ned i løpet av ti-årsperioden 2004-2014. Bedringen har vært spesielt markant hos 18åringer i denne perioden.
KOSTRA-dieđut sámi hálddašansuohkaniin Porsáŋggus, Guovdageainnus, Kárášjogas, Deanus ja Unjárggas (govva 8.4) čájeha ahte bátnedearvvašvuohta lea čielgasit buorránan, go bániid ráigáneapmi lea ollu njiedjan dain iešguđet ahkejoavkkuin dan logi jagi áigodagas 2004-2014. Buorráneapmi dovdo earenoamáš bures 18-jahkásaččain dán áigodagas.
I 2004 var det kun 1 % av 18-åringene som aldri hadde hatt hull i tennene.
2004 lei dušše 1% 18 jahkásaččain geain ii lean goassege leamaš ráigi bániin.
I 2014 var denne andelen 13 % som tilsvarer fylkesgjennomsnittet samme år.
2014 lei diet lohku 13 %, mii lea fylkka gaskamearálaš dássi seamma jagis.
For 12-åringene kan det se ut som bedringen i tannhelsen i disse kommunene også har vært noe brattere enn for fylket totalt.
12 jahkásaččain orru bátnedearvvašvuođa buorráneapmi dain suohkaniin leamaš stuorit go fylkkas lei muđui.
For 5-åringer var det i begynnelsen av perioden (2004) halvparten av barna som ikke hadde hatt hull i tennene i disse kommunene.
5 jahkásaččain lei álggus áigodagas (2004) bealli mánáin dain suohkaniin, geain ii lean leamaš ráigi bániin.
I 2014 var denne andelen steget til om lag tre-firedeler av barna.
2014 lei diet lohku lassánan birrasiid golbma njealjádas oassi mánáin.
Dette tilsvarer landsgjennomsnittet fra 2007. I 2013 (nyeste tilgjengelige data) fra landsgjennomsnittet for 5-åringer var andelen som ikke har hatt hull i tennene 84 %.
Diet lea seamma dásis go riikka gaskamearálaš dássi lei 2007. 2013 (ođđaseamos dieđut) rikka gaskamearálaš dásis ledje 84 % 5 jahkásaččain geain ii lean ráigi leamaš bániin.
8.7 Tannlegedekningen i Finnmark
8.7 Bátnedoavttirdilli Finnmárkkus
Mangel på tannleger har vært betydelig utfordring for tannhelsetjenesten i Finnmark, inkludert områder med høy andel samisk befolkning.
Bátnedoaktáriid váilevašvuohta lea leamaš stuora hástalussan Finnmárkku bátnedearvvašvuođabálvalusas, oktan dain guovlluin gos leat ollu sápmelaččat.
Tannlegeutdanningen i Tromsø ble opprettet i 2004. Et viktig argument for at dette studiet ble lagt til Universitetet i Tromsø var behovet for tannleger i landsdelen.
Bátnedoavttiroahpahus álggahuvvui Tromsii 2004. Dehálaš ágga manne dat álggahuvvui Tromssa universitehtii lei go riikkaoasis lei bátnedoavttir váilevašvuohta.
Erfaring fra andre helseprofesjonsutdanninger for eksempel legeutdanningen, har vist at tilgjengelig utdanningstilbud i regionen er godt virkemiddel for å få stabil og kvalifisert arbeidskraft til landsdelen.
Vásáhusat eará dearvvašvuođaprofešuvdnaoahpuin, nugo ovdamearkka dihte doavttiroahpus, lea čájehuvvon ahte lagas guovllu oahppofálaldat lea buorre doaibmabidju oažžut dássedis ja oahppan bargiid riikkaoassái.
Ved oppstarten av tannlegeutdanningen i Tromsø ble det tatt opp 13 studenter høsten 2004. Av disse var det 11 kandidater som fullførte studiene våren 2009. Kullene har økt gradvis i størrelse.
Álggos go bátnedoavttiroahppu álggahuvvui Tromsii, de álge 13 studeanta čakčat 2004. Dain ledje 11 geat gerge oahpuin giđđat 2009. Studeantajoavkkut leat dađistaga lassánan.
Fra 2007 tas det nå opp 40 studenter per år.
2007 rájes besset 40 studeanta jahkásaččat álgit ohppui.
I 2004 sto hver fjerde tannlegestilling i Finnmark ubesatt.
2004 lei juohke njealját bátnedoavttirvirgi mii ii lean virgáduvvon.
Per i dag (2015) er derimot alle stillinger bemannet.
Dál (2015) leat buot virggit virgáduvvon.
Figur 5 viser den dramatiske nedgangen i ubesatte stillinger i Finnmark i løpet av perioden 2004-2014.
Govva 5 čájeha dan dramáhtalaš njiedjama virggiin Finnmárkkus áigodagas 2004-2014.
8.8 Samisk kvote på tannlegestudiet
8.8 Sámi oassemearri bátnedoavttirohppui
Som for alle helseprofesjonsutdanningene ved UIT Norges arktiske universitet har tannlegeutdanningen også egen kvote for søkere med dokumentert samisk språkkompetanse.
Nugo buot dearvvašvuođaoahpuide UIT Norgga arktalaš universitehtas, de lea bátnedoavttirohppui maid sierra sámi oassemearri ohcciide geat sáhttet duođaštit sámi giellagelbbolašvuođa.
Ved opptakene i 2004 – 2006 har det vært en gradvis økning i opptak av søkere til tannlegeutdanningen i Tromsø.
Sisaváldimiin 2004-2006 leat dađistaga lassánan ohccit Tromssa bátnedoavttirohppui.
Det ble tatt opp henholdsvis 10, 20 og 30 studenter.
Dalle váldojedje sisa 10, 20 ja 30 studeanta.
På disse tre opptakene var det én student per. år på samisk kvote.
Diein sisaváldimiin lei okta studeanta jahkái, gii sámi oassemeriin beasai ohppui sisa.
Fra opptaket i 2007 ble det tatt opp 40 studenter per år, som er normtall for studieprogrammet.
2007 váldojedje sisa 40 studeanta jahkásaččat, mii lea eanemus lohku oahppoprográmmii.
Den samiske kvoten ble fra 2007 utvidet til to studenter per år.
Sámi oassemearri viiddiduvvui 2007 guovtti studentii jahkái.
I følge studieseksjonen ved tannlegeutdanningen i Tromsø har det helt fra oppstarten av studiet i Tromsø alltid vært en del samiskspråklige studenter som har kommet inn på ordinært inntak utenom den samiske kvoten.
Tromssa bátnedoavttiroahpu oahppoossodaga dieđuid mielde, de leat álggu rájes oahpus Tromssas leamaš sámegielat studeantat, geat leat beassan sisa almma sámi oassemeari dihte.
En foreløpig upublisert analyse gjort ved hjelp av informasjon fra Institutt for odontologi, ved UIT Norges arktiske universitet og fylkestannhelsesjefen i Finnmark har vist at samtlige studenter fra Finnmark som kom inn på såkalt samisk kvote ved tannlegestudiet og som har fullført, har alle vendt tilbake til fylket for å arbeide som tannlege.
Gaskaboddosaš guorahallan, mii ii leat vel almmuhuvvon, maid Odontologiija instituhtta UIT Norgga arktalaš universitehtas ja fylkkabátnedoavttirhoavda Finnmárkkus leat dahkan, čájeha ahte buot studeantat Finnmárkkus, geat sámi oassemeriin besse bátnedoavttirohppui ja geat leat gergehan oahpu, sis leat buohkat mannan ruovttoluotta fylkii bargat bátnedoavttirin.
Per i dag (2015) er det fem samisktalende tannleger i Finnmark;
Dál (2015) leat vihtta sámegielat bátnedoaktára Finnmárkkus;
to i Kautokeino, to i Karasjok, og én i Alta (av til sammen 42 tannlegestillinger i den offentlige tannhelsetjenesten i fylket).
guokte Guovdageainnus, guokte Kárášjogas, ja okta Álttás (oktiibuot leat 42 bátnedoavttirvirggi almmolaš bátnedoavttirbálvalusas fylkkas).
En annen positiv trend er at det etter at tannlegeutdanningen i Tromsø startet, arbeider det finnmarkinger på de fleste klinikkene i Finnmark.
Okta eará positiivvalaš treanddain lea ahte maŋŋil go bátnedoavttiroahppu álggahuvvui Tromsii, de barget finnmárkulaččat eanas klinihkain Finnmárkkus.
Det arbeider nå tannleger født og oppvokst i Finnmark hhv i Alta, Hammerfest, Kirkenes, Honningsvåg, Vadsø, Vardø, Kjøllefjord og i Mehamn – i tillegg til de som jobber i Karasjok og Kautokeino.
Dál barget bátnedoaktárat, geat leat riegádan ja bajásšaddan Finnmárkkus, Álttás, Hámmárfeasttas, Girkonjárggas, Honnesvágis, Čáhcesullos, Várggáin, Gilivuonas ja Mehámmanis – lassin sidjiide geat barget Kárášjogas ja Guovdageainnus.
Dette er antatt å styrke helsearbeidernes kulturforståelse som er viktig spesielt i det forebyggende arbeidet.
Diet jáhkkimis nanne dearvvašvuođabargiid kulturipmárdusa, mii lea earenoamáš mávssolaš eastadan doaimmaid ektui.
Et eksempel på lokalt initiert og tilpasset tiltak er fra Kautokeino tannklinikk der de ansatte har laget en brosjyre kalt «Reinkjøtt smaker best – med egne tenner» /Bohccobiergu maisto buoremusat-go iezat baniiguin beasat suoskat» ved hjelp av to-språklighetsmidlene i Finnmark fylkeskommune.
Okta ovdamearka báikkálaš álggaheamis ja heiveheamis lea doaibmabidju Guovdageainnu bátneklinihkas, gos bargit leat ráhkadan gihppaga maid leat gohčodan «Reinkjøtt smaker best – med egne tenner» /Bohccobiergu máisto buoremusat -go iežat bániiguin beasat suoskat», maid Finnmárkku fylkkasuohkan lea guovttegielat ruđaiguin dorjon.