pere/sami_parallel huggingface dataset:
Dette er to utviklingstrekk som trekker i motsatt retning, og det er uklart i hvilken grad disse oppveier hverandre med hensyn til behov for omsorgstjenester.
Dat guokte ovdáneami sárgosa čujuhit goabbatge guvlui, iige leat čielggas man muddui dat váikkuhit nubbi nubbái fuolahanbálvalusaid dárbbuid oktavuođas.
Framskrivningen i figur 3.17 bygger på en av mange mulige forutsetninger om graden av utsatt sykelighet, og en antakelse om at lavere dødelighet blant eldre skyldes bedre helse.
Govvosa 3.17 ovddalgihtii árvvoštallama vuođđun lea okta máŋgga navdosis, mat gusket maŋiduvvon buohcanriskii, ja navddus dan hárrái, ahte boarrásiid vuolit jámolašvuođa sudjan lea buoret dearvvašvuohta.
Dette slår ut i lavere aldersspesifikk bruk av omsorgstjenester, slik at tiden med relativt mye sykdom og funksjonstap blir omtrent den samme som før.
Dat dagaha, ahte ahkái čadnojuvvon fuolahanbálvalusaid geavaheapmi geahppána, nu ahte áigi, goas buohcá oalle ollu ja doaibmanávccat hedjonit, ii olus rievdda.
Dette innebærer at en 75-åring i 2050 vil ha en forventet bedre helse og et mindre behov for omsorgstjenester enn en 75-åring i 2010.
Dat mielddisbuktá, ahte 75-jahkásaččas 2050 navdojuvvo leat buoret dearvvašvuohta ja unnit fuolaheami dárbu, go 75-jahkásaččas 2010.
En forutsetning om utsatt sykelighet kan være noe optimistisk i lys av Global Burden of Disease Study 2010, men ivaretar samtidig funn om en forbedring i eldres evne til å klare seg bedre i hverdagen.
Navddus maŋiduvvon buohcama hárrái veadjá leat vehá optimisttalaš, go váldit vuhtii Global Burden of Disease Study 2010 dieđuid, muhto das váldet seammás vuhtii dieđuid, maid mielde boarrásiid birgennávccat buorránit.
For planleggingsformål velger en samlet sett å legge forutsetningen om utsatt sykelighet til grunn.
Plánenulbmiliidda válljejit danin dábálaččat geavahit eaktun, ahte buohcanáigi boahtá maŋŋeleappos.
I figur 3.20 er personellbehovet framskrevet med andre forutsetninger for sykelighet.
Govvosis 3.20 árvvoštallet bargoveaga dárbbu earálágan buohcaneavttuid vuođul.
Ved utvidet sykelighet fører økt levealder til at antall år med sykdom og funksjonstap i gjennomsnitt øker, og det blir flere på hvert alderstrinn blant de eldre som har tunge omsorgsbehov ettersom flere eldre lever lenger.
Go buozalmasvuohta lea viidát, de eallináiggi guhkkoma čuovvu dalle, ahte šaddet eanet jagit buozalmasvuođain ja doaibmanávccaid massimiin, ja guđege boarrásiid ahkeceahkis šaddet eanebut, geat dárbbašit ollu fuolaheami, danin go boarrásat ellet guhkit.
Ved komprimert sykelighet antas det at antall friske år øker raskere enn den økte levealderen.
Komprimerejuvvon buohcama oktavuođas navdet, ahte dearvvas jagiid lohku lassána johtileappot go maid olles eallinjahki lassána.
Framskrivningen tar ikke høyde for et eventuelt gjennombrudd i demensforskningen, som vil kullkaste alle framskrivninger av omsorgs- og personellbehovet i omsorgssektoren.
Ovddalgihtii árvvoštallamiin eai váldde vuhtii dakkár vejolašvuođa, ahte demeansadutkamis fuomášivčče fáhkka juoidá áibbas ođđa, mii rievdadivčče buot fuolahansuorggi fuolaheami ja bargoveaga dárbbuid ovddalgihtii árvvoštallamiid.
Om lag tre fjerdedeler av beboerne på sykehjem har demens som hoved- eller bidiagnose.
Sullii golmma njealjádasas buhcciidsiiddaid ássiin lea demeansa váldo- dahje oalgediagnosan.
Av mottakere i hjemmetjenesten har om lag 10 prosent demens som viktigste årsak til hjelpebehov.
Ruovttubálvalusaid vuostáiváldiin lea sullii 10 proseanttas demeansa váldosudjan manin sii dárbbašit veahki.
Det må understrekes at det i dag ikke er holdepunkter for å fastslå verken tidspunkt eller mulighetene for et gjennombrudd i behandlingen av ulike demenslidelser.
Ferte deattastit, ahte dán áigge ii leat vejolaš dadjat goas demeansaváttuid dálkkodeapmái bohtet ođđa čovdosat, dahje ahte leago dat vejolaš.
All planlegging for omsorgssektoren må derfor ta utgangspunkt i at demens er en vesentlig og sterkt voksende årsak til behovet for omsorgstjenester.
Buot fuolahansuorggi plánemiid vuođđun ferte danin leat, ahte demeansa lea mearkkašahtti ja nannosit viidu sudja, man geažil fuolahanbálvalusaid dárbbašit.
Virkningen av endret ressursbruk
Resurssaid earálágan geavaheami váikkuhusat
Flere utviklingstrekk peker i retning av en økning av standarden på tjenestetilbudet i framtida.
Ollu ovdánansárgosat čujuhit dan guvlui, ahte bálvalusfálaldaga standárda buorrána boahtteáiggis.
Morgendagens brukere av omsorgstjenester vil ha andre forventninger og preferanser enn dagens brukere, og det kan komme krav om standardøkning fra flere hold.
Boahtteáiggi fuolahanbálvalusaid geavaheddjiin leat áibbas eará vuordámušat ja preferánssat go dálá geavaheddjiin, ja buoret standárdda gáibádusat vedjet boahttit máŋgga guovllus.
Figur 3.21 illustrerer virkningen av en prosent årlig standardøkning, og viser at krav og forventninger om økte ressurser over tid vil kunne ha betydelige konsekvenser for personellbehovet i omsorgssektoren.
Govus 3.21 čájeha makkár váikkuhusat leat, jos standárda lassána proseanttain ain jahkái. Dat čájeha, ahte jos guhkes áiggi gáibidit ja vurdet ain eanet resurssaid, de dat sáhttá váikkuhit ollu fuolahansuorggi bargoveaga dárbui.
I stedet for en økning av standarden på tjenestetilbudet, bør de mulighetene den demografisk sett stabile perioden fram til 2020 gir, først og fremst benyttes til å forberede omsorgstjenestene på de framtidige omsorgsutfordringene.
Dan sadjái go lasihit bálvalanfálaldaga standárdda, de berre geavahit daid vejolašvuođaid, maid demografiija dáfus dássidis áigodat gitta 2020 rádjai addá, ja buoridit fuolahanbálvalusaid nu ahte dat heivejit boahtteáiggi fuolahanhástalusaide.
Større vekt på innovasjon og utvikling, en faglig og bygningsmessig opprustning og omstilling av tjenestetilbudet, økt bruk av velferdsteknologi, økt realisering av samfunnets omsorgsressurser vil forbedre ressursutnyttelsen og bidra til en bærekraftig omsorgstjeneste også i framtida.
Go deattastit sakka eanet innovašuvnna ja ovddideami, bálvalusfálaldaga fágalaš ja huksenbeali ođasteami ja nuppástuhttima, lasihit buorrediliteknologiija ja realiseret buorebut servodaga fuolahanresurssaid, de mii oažžut stuorát ávkki resurssaid geavaheames ja oažžut nana fuolahanbálvalusa maiddái boahtteáiggis.
Figur 3.22 illustrerer utviklingen i personellbehovet dersom omsorgstjenestene forbedrer ressursutnyttelsen med 20 prosent fra 2014 til 2030, der forbedringene er fordelt jevnt på hvert år i perioden.
Govus 3.22 čájeha makkár bargoveaga dárbu livččii, jos fuolahanbálvalusain buoridivčče resurssaid geavaheami 20 proseanttain 2014 rájes gitta 2030 rádjái, jos buorideapmi juohkásivččii dássidit áigodaga jagiide.
3.5.3 Heldøgns omsorgsbehov
3.5.3 Ollesjándora fuolahandárbbut
En stor utfordring i årene framover er å bygge ut kapasiteten for det samlede tilbudet av heldøgns omsorgsplasser i sykehjem og omsorgsboliger, slik at vi ikke havner på etterskudd når den sterke økningen i behovet for omsorgstjenester kommer om 10–15 år.
Boahtte jagiid stuorra hástalus lea viiddidit doarvái buhcciidsiiddaid ja fuolahanásodagaid ollesjándora fuolahansajiid ollislaš fálaldatkapasitehta, amamet bázahallat, go fuolahanbálvalusaid dárbbu lassána garrasit 10-15 jagi geahčen.
I 2011 besto omsorgstjenestenes heldøgns omsorgstilbud av om lag 63 000 heldøgns omsorgsplasser, fordelt på om lag 41 000 plasser i institusjon og 22 000 beboere i boliger med heldøgns bemanning.
2011 ledje fuolahanbálvalusaid ollesjándora fuolahanfálaldagas sullii 63 000 ollesjándora fuolahansaji, main sullii 41 000 saji ledje ásahusain ja 22 000 ássi ásse ásodagain, main lea bálvalus olles jándora.
Framskrivningen nedenfor viser at behovet for heldøgns omsorgsplasser vil kunne øke med nesten 15 000 fram mot 2030 og 45 000 fram mot 2050.
Vuolábeale ovddalgihtii árvvoštallan čájeha, ahte ollesjándora fuolahansajiid dárbu sáhttá lassánit lagabui 15 000 sajiin jahkái 2030 ja 45 000 sajiin jahkái 2050.
Trenden er den samme som for personellbehovet.
Ovdáneapmi lea sullasaš go bargoveaga dárbbusge.
Det er særlig fra rundt 2025 at behovet for heldøgns omsorgsplasser vil øke kraftig.
Erenoamážit 2025 birrasiid dárbbašuvvogohtet ollu eanet ollesjándora fuolahansajit.
Figur 3.24 Framskrivning av heldøgns omsorgsplasser 2012–2050
Govus 3.24 Ollesjándora fuolahansajiid ovddalgihtii árvvoštallan 2012–2050
Kilde: Holmøy m.fl. 2013 (Statistisk sentralbyrå) og Helse- og omsorgsdepartementet
Gáldu: Holmøy ja earát 2013 (Statistihka guovddášdoaimmahat) ja Dearvvašvuođa- ja fuolahandepartemeanta
Framskrivningen bygger på forutsetningen om at vi løser oppgavene på samme måte og med samme standard som i dag, at familieomsorgen opprettholdes på dagens nivå og at lenger levealder utsetter perioden på slutten av livet med alvorlig sykdom og funksjonssvikt.
Ovddalgihtii árvvoštallamiid vuođđun eaktuduvvo, ahte mii čoavdit bargguid seammá láhkai ja seammáin standárddain go dán áigge, ja ahte bearraša siskkáldas fuolaheapmi joatkašuvvá dálá dásis ja ahte guhkit eallinahki maŋida áigodaga eallima loahpageahčen, goas olbmos leat duođalaš buohcuvuođat ja hedjonan doaibmanávccat.
Bedre tilrettelegging av egen bolig, bruk av velferdsteknologi, dagtilbud, utbygging av trygghetsboliger og sterkere satsing på hjemmetjenester og rehabilitering, kan være alternativ til eller bidra til å utsette behovet for heldøgns omsorgsplasser.
Iežas ásodaga buoret heiveheapmi, buorrediliteknologiija geavaheapmi, beaivefálaldat, oadjebasvuođaásodagaid huksen ja stuorát áŋgiruššan ruovttubálvalusaid ja veajuiduhttima ovdii sáhttet leat molssaeaktun dahje maŋidit ollesjándora fuolahansajiid dárbbu.
Gjennomsnittskostnaden for en heldøgns omsorgsplass i sykehjem nærmer seg en million kroner i året.
Ollesjándora fuolahansadji buhcciidsiiddas máksá gaskamearálaččat lagabui miljovnna kruvnno jahkái.
Det vil være en innovasjonsoppgave for kommunene å prøve ut om en alternativ bruk av et slikt beløp kan gi andre og bedre løsninger for den enkelte.
Gielddaid innovašuvdnabarggu olis sáhtášedje guorahallat, mo seammá supmi sáhtášedje geavahit eará láhkai, nu ahte oččošedje eará ja buoret čovdosiid geavaheaddjái.
3.6 Bærekraftig utvikling
3.6 Nana ovdáneapmi
De vellykkede erfaringene med å bygge opp en offentlig omsorgstjeneste i det omfang og på det faglige nivå en har gjort i Norge, tilsier at framtidas utfordringer må møtes med to tanker i hodet samtidig: Både videreføre det beste av det som er bygd opp de siste 40 år, og endre kursen på noen viktige områder.
Buorit vásáhusat, maid leat ožžon go leat ásahan Norgii nu viiddis ja fágalaččat alla dási almmolaš fuolahanbálvalusa, čujuhit dan guvlui, ahte boahtteáiggi hástalusaid geahčadettiin mis fertejit leat guokte jurdaga oaivvis oktanis: Sihke váldit várá buoremusas, mii maŋimuš 40 jagi lea ráhkaduvvon, ja rievdadit muhtin mávssolaš surggiid ovdáneami.
De offentlige omsorgstjenestene har vært i kontinuerlig vekst i flere tiår.
Almmolaš fuolahanbálvalusat leat viidon jotkkolaččat máŋga logijagi.
Med sikte på de demografiske utfordringer som venter oss for fullt om 10–15 år, må denne veksten organiseres slik at den støtter opp under og utløser de ressurser som ligger hos brukerne selv, deres familie og sosiale nettverk og i nærmiljøet, organisasjoner og lokalsamfunnet.
Go váldit vuhtii demográfalaš hástalusaid, maid mii duođas fertet čoavdit 10–15 jagi geahčen, de ferte viiduma lágidit dan láhkai, ahte dat nanne ja luvve resurssaid, mat leat geavaheddjiin alddiset, sin bearrašiin ja sosiála fierpmádagain ja lagaš birrasiin, organisašuvnnain ja báikkálaš servodagas.
Det vil kreve omstilling av den faglige virksomheten, med større vekt på forebygging, tidlig innsats, sosialt nettverksarbeid og rehabilitering og økt bruk av ny teknologi og arbeidsmetoder.
Dat gáibida ahte mii nuppástuhttit fágalaš doaimma, deattuhit ovddalgihtii eastadeami, árramuttu áŋgiruššama, sosiála fierpmádatbarggu ja veajuiduhttima ja geavahit eanet ođđa teknologiija ja bargovugiid.
Samtidig må den pleiefaglige kjernevirksomheten foredles og den medisinske oppfølgingen styrkes.
Seammás fertet ain ovdánahttit dikšunfágalaš váldodoaimmaid ja nannet medisiinnalaš čuovvuleami.
Den norske omsorgsmodellen er kjennetegnet av en arbeidsdeling og et nært samspill mellom to store aktører: den kommunale helse- og omsorgstjenesten og familie/pårørende.
Norgga fuolahanmodellii lea mihtilmas, ahte lea bargojuohku ja lagaš ovttasbargu guovtti stuorra aktevrra gaskka: gielddaid dearvvašvuođa- ja fuolahanbálvalusaid ja bearraša/oapmahaččaid gaskka.
Morgendagens utfordringer reiser spørsmålet om andre aktører bør få større plass og gis flere oppgaver, og om blandingsforholdet mellom offentlige tjenester, familie, frivillige, ideell sektor, brukerstyrte ordninger, samvirkeløsninger og næringslivet bør endres.
Boahtteáiggi hástalusat boktet gažaldaga das, ahte galgetgo eará aktevrrat oažžut stuorát saji ja eanet doaimmaid, ja ahte berrešeimmetgo rievdadit dan, man stuorra oasi barggus doaimmahit almmolaš bálvalusat, bearaš, eaktodáhtolaččat, ideála suorgi, geavaheddjiid stivren ortnegat, ovttasdoaibmačovdosat ja ealáhusat.
Usikkerhet om den økonomiske utviklingen, slik vi ser i mange land i Europa, tilsier videre at ikke alt støpes i betong, men at det som bygges opp har nødvendig fleksibilitet i møte med mulige endring i arbeidsmarkedet.
Ekonomiija ovdáneami eahpesihkarvuohta, dakkárin go dan oaidnit máŋgga Eurohpá riikkas, čujuha dan guvlui, ahte eat galgga ásahit vuogádaga menddo stiivvisin, muhto ahte buot ođđa doaimmaid galgá ráhkadit dakkárin, ahte daid sáhttá heivehit vejolaš bargomárkana rievdadusaide.
Satsing på hjemmetjenesteløsninger og dagtilbud gir størst fleksibilitet med tanke på pårørendes yrkesaktivitet og arbeidsmarkedets behov.
Go áŋgiruššat ruovttubálvalusčovdosiid ja beaivefálaldagaid ovdii, de oažžut njuovžileamos čovdosa, go váldit vuhtii oapmahaččaid fidnoaktivitehta ja bargomárkana dárbbuid.
De nærmeste årene er det de yngste eldre som vokser mest.
Lagamus jagiid lassána nuoramus boarrásiid oassi eanemusat.
De demografiske endringene taler derfor også for at veksten i første omgang tas ut i hjemmetjenestetilbud, rehabilitering og forebyggende innsats.
Demográfalaš rievdadusaid vuođul berret danin viiddidit vuosttažettiin ruovttubálvalusfálaldaga, veajuiduhttima ja ovddalgihtii eastadeami.
Samlet gir dette størst bærekraft i møte med framtidas omsorgsutfordringer.
Oktiibuot oažžut de dalle stuorámus nanuvuođa boahtteáiggi fuolahanhástalusaid ektui.
Meld. St. 31
Dieđ. St. 31
(2018–2019) Melding til Stortinget
(2018–2019) Stuoradiggedieđáhus
Samisk språk, kultur og samfunnsliv
Sámi giella, kultuvra ja servodateallin
Tilråding fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet 21. juni 2019, godkjent i statsråd samme dag.
Gielda- ja ođasmahttindepartemeantta ráva geassemánu 21. b. 2019, dohkkehuvvon stáhtaráđis seamma beaivvi.
(Regjeringen Solberg)
(Solberga ráđđehus)
1.1 Regjeringens mål for samepolitikken
1.1 Ráđđehusa mihttu sámepolitihkain
Samene er anerkjent som urfolk i Norge.
Sápmelaččat leat dohkkehuvvon álgoálbmogin Norggas.
I tråd med Grunnloven § 108 har regjeringen som mål å legge til rette for at samene kan sikre og utvikle sitt språk, sin kultur og sitt samfunnsliv.
Vuođđolága § 108 mielde lea ráđđehusas mihttu láhčit diliid dainna lágiin ahte sápmelaččat besset sihkkarastit ja ovdánahttit gielaset, kultuvrraset ja servodateallimiiddiset.
Norge har også folkerettslige forpliktelser som legger føringer for samepolitikken, blant annet ILO-konvensjon nr. 169 om urfolk og stammefolk i selvstendige stater og FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter artikkel 27. FNs urfolkserklæring (UNDRIP) inneholder også bestemmelser om minoriteter og urfolk.
Norggas leat maid álbmotrievttálaš geatnegasvuođat mat láidestit sámepolitihka, earret eará ILO-konvenšuvdna nr. 169 álgoálbmogiid ja čearddalaš álbmogiid hárrái iešmearrideaddji riikkain ja ON:a konvenšuvdna siviila ja politihkalaš vuoigatvuođaid hárrái artihkal 27. ON:a álgoálbmotjulggaštusas (UNDRIP) leat maid mearrádusat minoritehtaálbmogiid ja álgoálbmogiid hárrái.
Erklæringen er ikke rettslig bindende.
Julggaštus ii leat rievttálaččat čadni.
Erklæringen kan likevel gi veiledning med hensyn til forståelsen av de folkerettslige forpliktelsene.
Julggaštus sáhttá liikká bagadallat dan hárrái movt álbmotrievttálaš geatnegasvuođaid galgá ipmirdit.
Sametinget er samenes folkevalgte organ og regjeringens viktigste premissleverandør og dialogpartner i samepolitiske spørsmål.
Sámediggi lea sápmelaččaid álbmotválljejuvvon orgána ja ráđđehusa deaŧaleamos eaktobiddji ja ságastallanbealli sámepolitihkalaš gažaldagain.
Regjeringen bygger videre på de institusjonelle og rettslige rammene som allerede er lagt for samepolitikken.
Ráđđehus atná ásahuslaš ja rievttálaš rámmaid vuođđun mat leat jo biddjojuvvon sámepolitihkkii.
Regjeringen er ikke ansvarlig for Sametingets politiske virksomhet eller vedtakene som Sametinget gjør som politisk organ.
Ráđđehusas ii leat ovddasvástádus Sámedikki politihkalaš doibmii iige mearrádusaide maid Sámediggi váldá politihkalaš orgánan.
Som urfolk har samene rett til å bli konsultert i saker som kan få direkte betydning for dem.
Álgoálbmogin lea sápmelaččain riekti ráđđádallojuvvot áššiin main sáhttá leat njuolggo mearkkašupmi sidjiide.
For å sikre at arbeidet med saker som kan påvirke samene direkte gjennomføres på en tilfredsstillende måte, er regjeringen og Sametinget enige om å legge Prosedyrer for konsultasjoner mellom statlige myndigheter og Sametinget til grunn ved konsultasjoner.
Sihkkarastin dihte ahte barggut áššiiguin mat sáhttet sápmelaččaide njuolga váikkuhit čađahuvvojit dohkálaččat, de leat ráđđehus ja Sámediggi ovttaoaivilis atnit Stáhta eiseválddiid ja Sámedikki gaskasaš konsultašuvnnaid prosedyraid vuođđun ráđđádallamiin.
Kommunal- og moderniseringsdepartementet har ansvar for å samordne statlig politikk som berører samene i Norge, og skal arbeide for helhet og sammenheng i politikken, på tvers av sektorer og forvaltningsnivåer.
Gielda- ja ođasmahttindepartemeanttas lea ovddasvástádus heivehit stáhtalaš politihka mii guoská sápmelaččaide Norggas, ja galgá ovddidit ollislašvuođa ja oktilisvuođa politihkas, surggiid ja hálddahusdásiid rastá.
Hvert fagdepartement har et ansvar for å følge opp statlig politikk overfor samene innenfor sin sektor.
Juohke fágadepartemeanttas lea ovddasvástádus čuovvolit stáhtalaš politihka sápmelaččaid hárrái iežas suorggi siskkobealde.
Det er statens ansvar å sikre at hensynet til samene blir ivaretatt.
Lea stáhta ovddasvástádus sihkkarastit ahte sápmelaččat váldojuvvojit vuhtii.
Samtidig legger staten til grunn at kommuner og fylkeskommuner på eget initiativ, og som en del av lokaldemokratiet, også følger opp forpliktelsene sine overfor de samiske innbyggerne.
Seammás atná maid stáhta vuođđun ahte suohkanat ja fylkkagielddat iežaset initiatiivvas, ja oassin báikkálaš demokratiijas, maiddái čuovvolit iežaset geatnegasvuođaid sámi ássiid hárrái.
I Granavolden-erklæringen har regjeringen signalisert sine hovedprioriteringer for samepolitikken i årene som kommer.
Granavolden-julggaštusas lea ráđđehus muitalan iežas váldovuoruhemiid sámepolitihka hárrái boahttevaš jagiid.
Regjeringen vil bevare Sametinget og konsultasjonsordningen mellom Sametinget og regjeringen.
Ráđđehus áigu bisuhit Sámedikki, ja Sámedikki ja ráđđehusa ráđđádallanortnega.
Videre vil regjeringen utvikle samisk næringsliv, herunder reiseliv, knyttet til samisk kultur og de tradisjonelle samiske næringer.
Dasto áigu ráđđehus ovdánahttit sámi ealáhusdoaimmaid, dasa gullá maid mátkeealáhus, mat leat čadnojuvvon sámi kultuvrii ja sámi árbevirolaš ealáhusaide.
Regjeringen vil følge opp NOU 2016: 18 Hjertespråket, sammen med Sametinget, og legge til rette for en økologisk bærekraftig reindriftsnæring, sammen med næringen selv.
Ráđđehus áigu ovttas Sámedikkiin čuovvolit NAČ 2016:18 Váibmogiella, ja ovttas boazodoalloealáhusain láhčit diliid ekonomalaš ceavzilis boazodoalloealáhussii.
1.2 Om denne meldingen til Stortinget
1.2 Dán stuoradiggedieđáhusa birra
Regjeringen ble våren 2018 enig med Sametinget om å samle de fleste av bevilgningene til Sametinget under ett budsjettkapittel og -post i statsbudsjettet.
Ráđđehus soabai 2018 giđa Sámedikkiin čohkket eanas juolludemiid Sámediggái ovtta bušeahttakapihttalii ja -bostii stáhtabušeahtas.
Som en del av denne enigheten har regjeringen også etablert en ordning hvor det hver vårsesjon skal legges fram en framoverskuende melding til Stortinget om samepolitikken.
Oassin dán ovttaoaivilvuođas lea maid ráđđehus ásahan ortnega mas juohke giđđasešuvnnas galgá ovdanbuktojuvvot ovddos geahčči stuoradiggedieđáhus sámepolitihka birra.
Meldingen skal omtale utviklingstrekk for samisk språk, kultur og samfunnsliv, og tjenestetilbudet til samiske innbyggere.
Dieđáhus galgá čilget sámi giela, kultuvrra ja servodateallima ovdánahttindovdomearkkaid ja sámi ássiid bálvalusfálaldaga.
Meldingen kan redegjøre for regjeringens mål i samepolitikken og hva den anser som de viktigste utfordringene framover.
Dieđáhus sáhttá čilget ráđđehusa mihtuid sámepolitihkas ja maid dat atná deaŧaleamos hástalussan ovddos guvlui.
Sametingets vurderinger skal komme fram.
Sámedikki árvvoštallamat galget boahtit ovdan.
Sametingets årsmelding/årsrapport er fortsatt fast vedlegg til stortingsmeldingen.
Sámedikki jahkedieđáhus/jahkeraporta lea ain bistevaš mielddus stuoradiggedieđáhusas.
Den nye ordningen erstatter ordningen med årlige stortingsmeldinger om Sametingets virksomhet.
Ođđa ortnet boahtá jahkásaš stuoradiggedieđáhusortnega sadjái Sámedikki doaimma birra.
Meldingen tar ikke mål av seg til å legge fram hele samepolitikken, men å belyse noen utviklingstrekk og utfordringer.
Dieđáhusas ii leat mihttun ovdanbuktit olles sámepolitihka, muhto čuvget soames ovdánahttindovdomearkkaid ja hástalusaid.
Sametinget og regjeringen har vært enige om å løfte språk som et viktig overordnet tema i årets melding.
Sámediggi ja ráđđehus leat leamašan ovttaoaivilis loktet giela deaŧalaš bajit fáddán dán jagi dieđáhusas.
Hvilke temaer som løftes fram i meldingen vil variere fra år til år.
Makkár fáttát dieđáhusas loktejuvvojit rievdá jagis jahkái.
Denne meldingen til Stortinget har ti kapitler.
Dán stuoradiggedieđáhusas leat logi kapihttala.
I hvert kapittel gis både situasjonsbeskrivelse og en oversikt over sentrale utfordringer framover.
Juohke kapihttalis lea sihke dilálašvuođačilgehus ja oppalaš govva guovddáš hástalusain ovddos guvlui.
I kapittel to gis en oversikt over den samiske befolkningen i Norge når det gjelder bosetning, demografi og levekår.
Nuppi kapihttalis lea oppalaš govva Norgga sámi álbmogis ássama, demografiija ja eallineavttuid hárrái.
Her presenteres også utfordringen med å få på plass god samisk statistikk som grunnlag for videre politikkutvikling.
Das maid ovdanbuktojuvvo hástalus oažžut sadjái buori sámi statistihka vuođđun viidáset politihkkaovdáneapmái.
Kapittel tre handler om de samiske språkene.
Goalmmát kapihtal lea sámegielaid birra.
Det gis en beskrivelse av situasjonen for de samiske språkene og noen utvalgte utfordringer knyttet til å fremme og beskytte dem.
Das čilgejuvvojit sámegielaid dilálašvuohta, ja muhtin dihto hástalusat daid ovddideami ja suodjaleami hárrái.
En av hovedutfordringene når det gjelder språk er at det er få språkbrukere, og dermed vanskelig å rekruttere samiskspråklig personale til alle sektorer.
Okta váldohástalus giela dáfus lea ahte leat unnán giellageavaheaddjit, ja dasto lea váttis rekrutteret sámegielat bargiid buot surggiide.
Denne utfordringen tas opp i kapittel fire, som handler om utdanning og forskning.
Njealját kapihttalis, mii lea oahpu ja dutkama birra, lea dán hástalusa birra.
Kapittel fem tar opp noen utvalgte deler av helse- og sosialtilbudet til samiske innbyggere.
Viđat kapihtal ovdanbuktá sámi ássiid dearvvašvuođa- ja sosiálafálaldaga.
Også her er rekruttering av samiskspråklig personale en sentral utfordring.
Dás lea maid sámegielat bargiid rekrutteren guovddáš hástalus.
I dette kapitlet omtales også vold og overgrep i samiske samfunn.
Dán kapihttalis namuhuvvojit maid veahkaváldi ja rihkkumat sámi servodagain.
I kapittel seks om likestilling presenteres situasjonen for LHBTI-samer (lesbiske, homofile, bifile, trans- eller interkjønn) og samer med nedsatt funksjonsevne.
Guđat kapihttalis ovttadássásašvuođa birra ovdanbuktojuvvo LHBTI-sápmelaččaid (lesbat, bifiilat, homofiilat, tránsa- dahje intersohkabealli) dilálašvuohta ja sápmelaččaid dilálašvuohta geain leat doaibmahehttehusat.
Kapittel sju handler om samisk kunst og kultur.
Čihččet kapihtal lea sámi dáidaga ja kultuvrra birra.
Kapittel åtte er om samiske kulturminner.
Gávccát kapihtal lea kulturmuittuid birra.
Kapittel ni omhandler næring i samiske områder, blant annet reindrift, fiske, jordbruk, kulturelle og kreative næringer og reiseliv.
Ovccát kapihtal lea sámi guovlluid ealáhusaid birra, earret eará boazodoalu, guolásteami, eanandoalu, kultuvrralaš ja kreatiiva ealáhusaid ja mátkeealáhusa birra.
Kapittel ti gir en overordnet beskrivelse av land- og ressursrettigheter, og av arbeidet med oppfølgingen av NOU 2007: 13 Den nye sameretten.
Logát kapihtal čilge eanan- ja resursavuoigatvuođaid, ja NOU 2007: 13 Den nye sameretten (Ođđa sámeriekti) čuovvolanbarggu.
1.3 Samiske formål i statsbudsjettet
1.3 Sámi ulbmilat stáhtabušeahtas
De årlige budsjettrammene til samiske formål vurderes og fastsettes i de ordinære budsjettprosessene.
Jahkásaš bušeahttarámmat sámi ulbmiliidda árvvoštallojuvvojit ja mearriduvvojit dábálaš bušeahttaproseassain.
I 2019 er det i Stortingets bevilgningsvedtak satt av om lag 1 milliard kroner til samiske formål, hvorav 504 millioner kroner til Sametinget.
Stuoradikki juolludanmearrádusas lea 2019:s várrejuvvon sullii 1 miljárda ruvnno sámi ulbmiliidda, mas 504 miljovnna ruvnno lea Sámediggái.
Med innføring av ny budsjettordning blir det meste av Sametingets grunnbevilgning gitt over Kommunal- og moderniseringsdepartementets kap. 560, post 50 Samisk språk, kultur og samfunnsliv.
Ođđa bušeahttaortnega álggahemiin juolluduvvo eanas vuođđojuolludeapmi Sámediggái Gielda- ja ođasmahttindepartemeantta kap. 560, boastta 50 Sámi giella, kultuvra ja servodateallima bokte.
Regjeringen mener at den nye ordningen gir Sametinget større handlingsrom til selv å prioritere økonomiske virkemidler mellom ulike tiltak.
Ráđđehus oaivvilda ahte ođđa ortnet addá Sámediggái alcces stuorát doaibmanmuni vuoruhit ekonomalaš gaskaomiid iešguđetlágan doaibmabijuid gaskkas.
1.4 Om Sametingets merknader
1.4 Sámedikki mearkkašumiid birra
I enigheten mellom regjeringen og Sametinget om ny budsjettordning heter det at Sametingets vurderinger skal komme fram i den årlige meldingen til Stortinget.
Ráđđehusa ja Sámedikki ovttaoaivilvuođas ođđa bušeahttaortnega birra celkojuvvo ahte Sámedikki árvvoštallamat galget boahtit ovdan jahkásaš stuoradiggedieđáhusas.
For å følge opp denne enigheten har Sametinget og regjeringen samarbeidet om å velge hvilke temaer som skal løftes fram i årets melding.
Čuovvolan dihte ovttaoaivilvuođa leat Sámediggi ja ráđđehus ovttas válljen guđemuš fáttát galget loktejuvvot ovdán dán jagi dieđáhusas.
Sametinget, Kulturdepartementet, Kunnskapsdepartementet, Kommunal- og moderniseringsdepartementet og Landbruks- og matdepartementet har også hatt en skrivesamling for å forberede meldingen, hvor et første utkast til disposisjon ble drøftet.
Sámediggi, Kulturdepartemeanta, Máhttodepartemeanta, Gielda- ja ođasmahttindepartemeanta ja Eanandoallo- ja biebmodepartemeanta leat maid doallan čállinčoahkkaneami ráhkkanahttin dihte dieđáhusa, mas digaštalle vuosttaš álgoevttohusa disposišuvnna.
Sametinget har blitt forelagt flere utkast til meldingstekst.
Sámediggái leat dasto evttohusat ovdandivvojuvvon dađi mielde.
Sametingets vurderinger er tilstede gjennom hele den løpende teksten i denne meldingen, og Sametinget og regjeringen er i stor grad enige i situasjonsbeskrivelsen og utfordringene som presenteres her.
Sámedikki árvvoštallamat leat mielde olles dieđáhusa jotkkolaš teavsttas, ja Sámediggi ja ráđđehus leat eanas muddui ovttaoaivilis dilálašvuođačilgehusaid ja hástalusaid hárrái mat dás ovdanbuktojuvvojit.
Der Sametingets syn avviker fra regjeringens, eller der hvor Sametinget har ønsket å presentere sin selvstendige politikk overfor Stortinget, kommer det til uttrykk i egne avsnitt.
Go Sámedikkis lea eará oaidnu go ráđđehusas, dahje go Sámediggi lea háliidan ovdanbuktit iežas iešheanalaš politihka Stuoradiggái, de dat ovdanbuktojuvvojit sierra teakstaosiin.
Disse delene heter «Sametingets merknader.»
Dáid osiid namma lea Sámedikki mearkkašumit.
Sametingets overordnede merknader til meldingsarbeidet
Sámedikki bajitdási mearkkašumit dieđáhusbargui
Sametinget mener at denne meldingen burde vært oversendt Stortinget slik at meldingen kunne behandles i Stortinget i vårsesjonen, på lik linje med og i samme tidsrom som for eksempel kommuneproposisjonen, og at det bør skje også i årene framover.
Sámediggi oaivvilda ahte dát dieđáhus lei galgat sáddejuvvot Stuoradiggái vai dieđáhus livččii sáhttán meannuduvvot Stuoradikkis giđđasešuvnnas, seamma ládje ja seamma áiggis go ovdamearkka dihte suohkanproposišuvdna, ja ahte nu berre dahkkojuvvot juohke jagi dás duohko.
Sametinget har over flere år ønsket en ny budsjettordning som sikrer at det samiske samfunnet kan følge samfunnsutviklingen i Norge.
Sámediggi lea máŋga jagi sávvan ođđa bušeahttaortnega mii sihkkarastá ahte sámi servodat sáhttá čuovvut Norgga servodatovdáneami.
I 2018 ble det for første gang bevilget midler over en ny budsjettordning.
2018:s juolluduvvojedje vuohččan ruđat ođđa bušeahttaortnega bokte.
Sametinget forventer at den nye budsjettordningen vil sikre at samiske formål prioriteres, og at Sametinget får handlingsrom til selv å prioritere økonomiske virkemidler mellom ulike tiltak.
Sámediggi vuordá ahte ođđa bušeahttaortnet sihkkarastá ahte sámi ulbmilat vuoruhuvvojit, ja ahte Sámediggi oažžu doaibmanmuni ieš vuoruhit ekonomalaš gaskaomiid iešguđetlágan doaibmabijuid gaskkas.
Dette vil etter Sametingets syn være i tråd med mandatet som Sametinget har som et folkevalgt organ.
Dat livččii Sámedikki mielas dan mandáhta mielde mii Sámedikkis lea álbmotválljejuvvon orgánan.
2 Samiske tall
2 Sámi logut
2.1 Den samiske befolkningen
2.1 Sámi álbmot
Det finnes ingen offisiell registrering av hvem som er samer, og derfor vet vi ikke hvor mange samer som bor i Norge.
Eai gávdno almmolaš registreremat mat čájehit geat leat sápmelaččat, ja dan dihte eat dieđe man olu sápmelaččat Norggas orrot.
16 958 personer var registrert i Sametingets valgmanntall i 2017.
2017:s ledje 16 958 olbmo dieđihuvvon Sámedikki jienastuslohkui.
Det er en jevn økning i manntallet.
Jienastuslohku stuorru dássedit.
Mange har av ulike grunner valgt å ikke registrere seg i manntallet, og manntallet kan ikke legges til grunn for hvor mange samer som bor i Norge.
Oallugat eai leat dieđihan iežaset jienastuslohkui iešguđetge ákkaid dihte, ja jienastuslogu ii sáhte atnit vuođđun dasa man olu sápmelaččat Norggas orrot.
Selv om vi ikke kan slå fast hvor mange samer som bor i landet eller som snakker samisk i dag, vet vi at det hvert år er i overkant av 800 barn i grunnskolen som får all undervisning på samisk.
Vaikko eat sáhte diehtit man olu sápmelaččat Norggas orrot dahje geat sámástit dál, de mii goit diehtit ahte juohke jagi leat badjelaš 800 máná vuođđoskuvllas geain lea visot oahpahus sámegillii.
Dette tallet har vært stabilt siden 2013.
Dát lohku lea bisson ná 2013 rájes.
I videregående skole var det 471 elever med samisk i fagkretsen i 2015/2016, i praksis identisk med skoleåret 2011/2012.
Joatkkaskuvllas ledje 2015/2016:s 471 oahppi geain lei sámegiella fágan, mii geavatlaččat lea juste seamma go 2011/2012 skuvlajagi.
Det har imidlertid skjedd en klar vridning fra at flest tidligere hadde samisk som førstespråk, til at det nå er stadig flere som har samisk som andrespråk.
Muđui lea juoga čielgasit rievdan das go ovdal lei eatnasiin sámegiella vuosttašgiellan, dasa ahte dál leat eambbosat geain lea dat nubbingiellan.
I barnehagen fikk 914 barn et samisktilbud i 2018, fordelt på 65 barnehager.
Mánáidgárddiin ožžo 914 máná sámegielfálaldaga 2018:s, 65 mánáidgárddis.
2.2 Samisk bosetting
2.2 Sámi ássan
Fra tallene over hvem som velger samisk språk i barnehagen og på skolen, vet vi at det bor samer spredt i hele Norge.
Daid loguid mielde geat válljejit sámegiela mánáidgárddiin ja skuvllain, diehtit mii ahte orrot sápmelaččat miehtá Norgga.
Det er grunn til å tro at et økende antall samer bor i byer og større tettsteder.
Lea maid ágga jáhkkit ahte sápmelaččaid lohku lassána gávpogiin ja stuora čoahkkebáikkiin.
Samtidig vet vi at de mest konsentrerte bosettingsområdene, der samer til dels er i flertall, ligger nord for Saltfjellet.
Seammás diehtit ahte eanemus konsentrerejuvvon ássanguovllut, gos sápmelaččat muhtin muddui leat eanetlogus, leat Sáltoduoddara davábealde.
Det samiske området kalles Sápmi på nordsamisk.
Sámi guovlu gohčoduvvo Sápmin.
Fordi det ikke finnes noe datagrunnlag for å lage individbasert statistikk om samer i Norge, har Statistisk sentralbyrå (SSB) laget en samisk statistikk som er geografisk basert.
Dan dihte go ii gávdno diehtovuođđu ráhkadit indiviidavuđot statistihka sápmelaččaid birra Norggas, de lea Statihkalaš guovddášdoaimmahat (dárogillii SSB, sámegillii SGD) ráhkadan geográfalašvuđot sámi statistihka.
Der er de samiske bosettingsområdene avgrenset til virkeområdet for Sametingets tilskuddsordninger til næringsutvikling (STN).
Doppe leat sámi ássanguovllut ráddjejuvvon Sámedikki ealáhusovddideami doarjjaortnega doaibmaguovlluide (dárogillii STN, sámegillii dás SDD).
Hovedargumentet for å velge akkurat dette området er at det omfatter lokalsamfunn som vurderes som betydningsfulle for å bevare og videreutvikle samisk kultur og næringsliv.
Váldoágga válljet juste dán guovllu lea ahte dat fátmmasta báikkálašservodagaid mat árvvoštallojit leat mearkkašahttin dasa ahte bisuhit ja ovdánahttit sámi kultuvrra ja ealáhuseallima.
Samtidig disponerer Sametinget særskilte virkemidler for dette området.
Seammás hálddaša Sámediggi erenoamáš gaskaomiid dán suorggis.
Per i dag omfatter STN-området 21 hele kommuner og deler av ti kommuner.
Nu movt dál lea, de fátmmasta STN/SDD-guovlu 21 olles suohkana ja osiid 10 suohkanis.
Av disse 31 kommunene ligger tretten i Finnmark, fjorten i Troms og fire i den nordlige delen av Nordland.
Dán 31 suohkanis leat 13 Finnmárkkus, 14 Romssas ja 4 Nordlándda davimus oasis.
En oversikt over hvilke kommuner som inngår i STN-området, finnes på Statistisk sentralbyrås nettside.
Statihkalaš guovddášdoaimmahaga neahttasiiddus gávdno listu mii čájeha guđemuš suohkanat gullet STN/SDD-guvlui.
Tall fra STN-området kan ikke si oss noe om samene som bor i sør- og lulesamisk område, og heller ikke om dem som bor i byer.
STN/SDD-guovllu logut eai muital midjiide maidege daid sápmelaččaid birra geat orrot lulli- ja julevsámi guovlluin, eaige sin birra geat orrot gávpogiin.
2.3 Demografiske trekk ved de samiske områdene
2.3 Sámi guovlluid demográfalaš dovdomearkkat
SSB gir annethvert år ut publikasjonen Samisk statistikk.
SSB almmuha juohke nuppi jagi Sámi statistihkka -publikašuvnna.
Publikasjonen sier noe om den demografiske utviklingen i STN-området (av SSB ofte omtalt som de samiske områdene).
Publikašuvdna muitala juoidá STN/SDD-guovllu demográfalaš ovdáneami birra (maid SSB/SGD dávjá gohčoda sámi guovlun).
Den siste oversikten SSB har laget, viser at folketallet i disse områdene står stille.
Maŋemus listu maid SSB/SGD lea ráhkadan, čájeha ahte álbmotlohku dáid guovlluin ii leat rievdan.
Etter langvarig nedgang har innbyggertallet fra 2011 stabilisert seg på rundt 55 600.
Maŋŋel go ássiidlohku guhká lea njiedjan, de lea lohku 2011 rájes bisánan sullii 55 600 rádjái.
I disse områdene er det betydelig flere eldre enn i landet samlet sett, og innvandring ser ut til å være den viktigste forklaringsvariabelen for opprettholdelse av folketallet.
Dáid guovlluin leat oppalaččat eanet boarrásat go riikkas oppalaččat, ja sisafárren orru deaŧaleamos variábel mainna čilge álbmotlogu bisuheami.
Antallet innvandrere og norskfødte med innvandrerbakgrunn har doblet seg siden 2011.
Sisafárrejeaddjit ja Norggas riegádan geain lea sisafárrejeaddjiduogáš lea duppalastojuvvon 2011 rájes.
I likhet med andre områder dominert av primærnæringer, er andelen personer med høyere utdanning lav i de samiske områdene.
Seamma ládje go eará guovlluin gos vuođđoealáhusat oktoráđđejit, de leat sámi guovlluin unnán olbmot geain lea alit oahppu.
Dette gjelder særlig for menn.
Dat guoská erenoamážit dievdoolbmuide.
Det er imidlertid store lokale forskjeller, og i både Karasjok og Kautokeino hadde 41 prosent av kvinnene utdanning på universitets- og høgskolenivå i 2017.
Leat goitge stuora báikkálaš erohusat, ja sihke Kárášjogas ja Guovdageainnus lei 41 proseantta nissonolbmuin oahppu universitehta- ja allaskuvladásis 2017:s.
Frafallet fra videregående opplæring er høyere i de samiske områdene enn i resten av landet.
Joatkkaskuvlaoahpuin lea sámi guovlluin eanet heaitin go muđui riikkas.
Av kullet som startet på videregående trinn 1 i 2012, hadde 39,8 prosent ikke oppnådd studie- eller yrkeskompetanse fem år senere.
Sis geat álge joatkkaskuvlii vuosttaš ceahkkái 2012:s, lei 39,8 proseantta geat eai lean olahan oahppo- dahje fidnogelbbolašvuođa vihtta jagi maŋŋel.
Tilsvarende tall for øvrige områder nord for Saltfjellet var 32,2 prosent og 25,6 prosent for hele Norge.
Vástideaddji lohku guovlluin Sáltoduoddara davábealde lei 32,2 proseantta ja olles Norggas 25,6 proseantta.
Basert på tall fra SSB gjennomfører Telemarksforskning jevnlig analyser av de samiske områdene, på oppdrag fra Sametinget.
Telemarksforskning analysere Sámedikki ovddas SSB/SGD loguid vuođul sámi guovlluid jámma.
Rapportene gir en beskrivelse av arbeids-, nærings- og befolkningsutviklingen.
Raporttat čilgejit bargo-, ealáhus- ja ássiidloguid.
Rapporten fra 2017 viser at mens antall arbeidsplasser i de samiske områdene sank noe i 2016, har verdiskapingen utviklet seg svært positivt, sett bort ifra offentlig sektor.
Raporta 2017 rájes čájeha ahte seammás go bargosajiid lohku sámi guovlluin njiejai veaháš 2016:s, de lea árvoháhkan ovdánan hirbmat positiivvalaččat, go ii geahča almmolaš sektorii.
De to siste årene har verdiskapingen i næringslivet i samisk område økt langt sterkere enn ellers i landet.
Sámi guovlluid ealáhusaid árvoháhkan lea guokte maŋemus jagi lassánan olu eanet go muđui riikkas.
Det skyldes primært at vekstbetingelsene har vært gode for de næringene samisk område har mye av, særlig fiske og havbruk.
Dat vuolgá vuosttažettiin das go leat leamašan buorit ovdánaneavttut daid surggiin mat sámi guovlluin leat olu, nugo erenoamážit guolásteapmi ja mearadoallu.
Produktiviteten i næringslivet, det vil si verdiskaping per ansatt, har også blitt høyere de siste to årene.
Ealáhusaid produktivitehta, árvoháhkan juohke bargi nammii, lea maid loktanan dan maŋemus guokte jagi.
Produktiviteten i næringslivet i samisk område ligger imidlertid fremdeles 23,2 prosent under landsgjennomsnittet.
Ealáhusaid produktivitehta sámi guovlluin lea goitge ain 23,2 proseantta unnit go riikka gaskamearri.
Telemarksforskning har laget scenarier for utviklingen i samisk område fram til 2030.
Telemarksforskning lea ráhkadan senárioid sámi guovlluid ovdáneapmái gitta 2030 rádjái.
En spådd nedgang i antall barnefødsler vil gi lavere befolkningsvekst i hele landet, også i samiske områder.
Einnostuvvon njiedjan riegádahttimiin dahká unnit álbmotlassáneami miehtá riikka, maiddái sámi guovlluin.
Befolkningsutviklingen i samiske områder i de tre første kvartalene av 2017 viser allerede en negativ trend.
Álbmotovdáneapmi sámi guovlluin vuosttaš golmma kvartálas 2017:s čájeha juo negatiiva trenda.
Hvis disse trendene ikke snur vil det, ifølge Telemarksforskning, bli nedgang i folketallet, med mindre de samiske kommunene greier å skape positiv attraktivitet for næringsliv og bosetting.
Jus dát trendat eai jorggit, de lohká Telemarksforskning ahte álbmotlohku boahtá njiedjat, jus sámi suohkanat eai nagot oažžut buori beaggima ealáhusaid ja orruma dáfus.
I 2007 ble det opprettet en analysegruppe for samisk statistikk.
2007:s ásahuvvui analysajoavku sámi statistihkkii.
Formålet med analysegruppa var å styrke faktagrunnlaget for vurderinger og beslutninger i konsultasjoner mellom statlige myndigheter og Sametinget.
Analysajoavkku ulbmil lei nannet diehtovuođu árvvoštallamiidda ja mearrádusaide stáhta eiseválddiid ja Sámedikki ráđđádallamiin.
Analysegruppa skulle bruke SSBs statistikk som grunnlag for sine analyser.
Analysajoavku galggai atnit SSB/SGD statistihka vuođđun iežaset analysaide.
Analysegruppa har gitt ut til sammen 11 publikasjoner under navnet «Samiske tall forteller».
Analysajoavku lea almmuhan oktiibuot 11 publikašuvnna maid namma lea «Sámi logut muitalit».
Her finnes det mer informasjon om demografiske trekk i de samiske områdene.
Dain gávdnojit eanet dieđut sámi guovlluid demográfalaš beliid birra.
2.4 Samers levekår
2.4 Sápmelaččatid eallineavttut
SAMINOR-undersøkelsene, to omfattende helse- og levekårsundersøkelser gjennomført i 25 kommuner med samisk og norsk bosetting i 2003–2004 og i 2012–2014, gir oss et innblikk i samers levekår.
SAMINOR-guorahallamat, guokte dárkilis dearvvašvuođa- ja eallineaktoguorahallama čađahuvvon 25 suohkanis main orrot sápmelaččat ja dáččat jagiin 2003–2004 ja 2012–2014, čájehit midjiide veaháš sápmelaččaid eallineavttuid birra.
SAMINOR2 dokumenterer at både samiske kvinner og menn rapporterer om opplevd vold gjennom livsløpet i langt høyere grad enn ikke-samer innenfor samme geografiske område.
SAMINOR2 duođašta ahte sihke sámi nissonolbmot ja dievdoolbmot lohket iežaset vásihan veahkaválddi eallimis olu eanet go ii-sápmelaččat seamma geográfalaš guovlluin.
45 prosent av samene som svarte på undersøkelsen oppga at de har vært utsatt for vold og overgrep, mot 29,6 prosent av de øvrige deltakerne.
45 proseantta sápmelaččain geat vástidedje guorahallama jearaldagaide, vástidedje ahte sii leat vásihan veahkaválddi ja rihkkumiid, 29,6 proseantta ektui muđui oasseváldiin.
Studien sier ikke noe om hvem som har utøvd vold og seksuelle overgrep.
Dutkkus ii muital gii veahkaváldi ja seksuála illasteaddji lea.
I en studie av Hansen og Sørlie fra 2012 dokumenteres det at samer opplever ti ganger mer diskriminering enn nordmenn.
Hansen ja Sørlie dutkosis jagis 2012 duođaštuvvo ahte sápmelaččat vásihit logi geardde eanet vealaheami go norgalaččat.
35 prosent av samene i deres utvalg hadde opplevd diskriminering, mens tallet blant nordmenn var 3,5 prosent.
35 proseantta sápmelaččain sudno dutkanjoavkkus ledje vásihan vealaheami, seammás go norgalaččaid gaskkas lei dat lohku 3,5 proseanta.
De som opplever mest diskriminering, er samer som bor utenfor de samiske språkområdene.
Sii geat vásihit eanemus vealaheami leat sápmelaččat geat orrot sámi giellaguovlluid olggobealde.
SAMINOR2-undersøkelsen viser at hver fjerde samisktalende mann og hver tredje samisktalende kvinne har opplevd etnisk diskriminering.
SAMINOR2-guorahallan čájeha ahte juohke njealját sámegielat dievdoolmmoš ja juohke goalmmát sámegielat nissonolmmoš lea vásihan čearddalaš vealaheami.
Ifølge en kunnskapsgjennomgang gjort av Arnfinn Midtbøen ved Institutt for samfunnsforskning i 2015 er forskningen på diskrimineringen av samer mangelfull.
Guorahallan maid Arnfinn Midtbøen lea čađahan Servodatdutkama instituhta ovddas 2015:s, čájeha ahte dutkan sápmelaččaid vealaheami birra lea váilevaš.
En årsak til dette er at det ikke finnes en systematisk statistikk over den samiske befolkningen i Norge.
Okta sivva lea ahte ii gávdno systemáhtalaš statistihkka sámi álbmogis Norggas.
Samiske barn og unge opplever å få negativ omtale gjennom sosiale medier og i tradisjonelle medier.
Sámi mánát ja nuorat vásihit negatiiva máinnašumi sosiála mediaid ja árbevirolaš mediaid bokte.
Medienes vinkling på nyhetssaker som omhandler samiske forhold har ofte et negativt fokus, og omtalene på sosiale medier bærer ofte preg av sjikane og annen type netthets.
Mediat ovdanbuktet dávjá ođasáššiid sámi dilálašvuođaid birra negatiiva fokusiin, ja máinnašumiin sosiála mediain vuhtto dávjá cielaheapmi ja earálágan neahttafalleheamit.
Barn og unge som har sin familietilknytning til reindrift er særlig utsatt.
Mánáin ja nuorain geain lea bearaščanasteapmi boazodollui lea erenoamáš várra dan vásihit.
Negativ omtale av reindriftsnæringen i media og i samfunnet for øvrig, vil kunne bidra til å legitimere trakassering og diskriminering fra omverdenen.
Go boazodoalloealáhusa birra hupmet negatiivvalaččat mediain ja muđui servodagas, de dat sáhttá leat mielde legitimereme skudnema ja vealaheami birrasis.
Samer melder om noe dårligere selvvurdert helsestatus enn etniske nordmenn.
Sápmelaččat árvvoštallet iežaset dearvvašvuođastáhtusa heajubun go čearddalaš norgalaččat árvvoštallet fas iežaset dearvvašvuođastáhtusa.
Ifølge Samiske tall forteller 10 rapporterer samer som opplever diskriminering oftere om dårligere egenvurdert helse, psykisk stress og dårligere trivsel og velvære.
Sámi logut muitalit 10 mielde árvvoštallet sápmelaččat, geat vásihit vealaheami, alddiineaset dávjjibut heajut dearvvašvuođa, psyhkalaš huša ja heajut loaktima ja čálggu.
Samiske menn rapporterer om høyere nivå av psykisk stress sammenlignet med etnisk norske menn.
Sámi dievdoolbmot raporterejit eanet psyhkalaš huša go čearddalaš Norgga dievdoolbmot.
Det er imidlertid ingen signifikant forskjell mellom samiske kvinner og ikke- samiske kvinner.
Sámi nissonolbmuid ja ii-sámi nissonolbmuid gaskkas ii leat signifikánta erohus.
Sammenlignet med den øvrige befolkningen i Norge er det færre samer som oppsøker profesjonell hjelp.
Go buohtastahttá muđui Norgga álbmogiin de leat unnit sápmelaččat geat ohcet profeššunealla veahki.
Funn fra SAMINOR-undersøkelsen viser også at samiske menn har økt risiko for fedme sammenlignet med samiske kvinner og ikke-samisk befolkning.
Gávdnosat SAMINOR-guorahallamis čájehit maid ahte sámi dievdoolbmuin lea stuorát riska buoidut go buohtastahttá sámi nissonolbmuiguin ja ii-sámi olbmuiguin.
Diabetes type 2 er også mer utbredt blant samer i Sør-Troms, Nordland og Trøndelag, enn i den ikke-samiske befolkningen og blant samer bosatt i Nord-Troms og Finnmark.
Lulli-Romssa, Nordlándda ja Trøndelága sápmelaččain lea maid eanet diabetes-2 go ii-sámi álbmogis ja sápmelaččain geat orrot Davvi-Romssas ja Finnmárkkus.
Det er behov for mer forskning på disse spørsmålene.
Dáid jearaldagaide dárbbašuvvo eanet dutkan.
2.5 Utfordringer – statistikkgrunnlaget
2.5 Hástalusat – statistihkkavuođđu
Fordi datamaterialet som er presentert her er geografisk basert, sier ikke statistikken, med unntak av tallene fra utdanningssektoren, noe om samer som bor utenfor STN-området.
Dan dihte go diehtomateriála mii dás lea ovdanbuktojuvvon lea geográfalaččat vuođđuduvvon, de ii muital statistihkka, earret go oahpposuorggi logut, maidege sápmelaččaid birra geat orrot STN/SDD-guovllu olggobealde.
For eksempel fanger ikke statistikken opp det økende antallet samer som flytter til større byer og tettsteder.
Ovdamearkka dihte ii fuomáš statistihkka ahte eanet sápmelaččat fárrejit stuora gávpogiidda ja čoahkkebáikkiide.
Statistikken gir dermed ikke et veldig godt grunnlag for videre politikkutvikling.
Statistihkka ii leat de nu buorre vuođđu viidáset politihkkaovdánahttimii.
Statistikken innenfor høyere utdanning er imidlertid individbasert og gir oversikt over antallet personer med formelle kvalifikasjoner i samiske språk og andre fag av betydning for det samiske samfunnet, og dermed rekrutteringsmulighetene på de ulike områdene der det kreves høyere utdanning.
Alit oahpu statistihkka gal lea indiviidavuđot ja muitala buorebut man olu olbmuin lea formála gelbbolašvuohta sámegielas ja eará fágain main lea mearkkašupmi sámi servodahkii, ja dasto rekrutterenvejolašvuođaid daid iešguđetge guovlluin gos gáibiduvvo alit oahppu.
Sametinget har flere ganger pekt på behovet for å lage en individuelt basert statistikk, men også pekt på utfordringene knyttet til dette.
Sámediggi lea máŋgii čujuhan dárbui ráhkadit indiviidavuđot statistihka, muhto maid čujuhan hástalusaide mat dasa leat čadnon.
Blant annet finnes det historisk basert motstand mot registrering i den samiske befolkningen.
Earret eará gávdno historjjálaččat vuođđuduvvon vuosteháhku sámi álbmoga registreret.
På sikt kan statistikkgrunnlaget bli bedre som følge av at folkeregisterloven nå åpner for frivillig registrering av nordsamisk, sørsamisk og lulesamisk i Folkeregisteret.
Áiggi mielde sáhttá statistihkkavuođđu buorránit go álbmotregisttarláhka dál suovvagoahtá olbmuid eaktodáhtolaččat registrerehit iežaset davvisápmelažžan, lullisápmelažžan ja julevsápmelažžan Álbmotregistarii.
Dette er fulgt opp i folkeregisterforskriften.
Dát lea čuovvoluvvon álbmotregisttarláhkaásahusas.