pere/sami_parallel huggingface dataset:
I samtlige områder er det en utfordring å få til økt verdiskaping i reindriften.
Dasto lea buot guovlluid hástalussan ealáhusdolliide lasihit buoret árvobuvttadeami.
Et tilpasset beitetrykk til beitegrunnlaget er den mest alvorlige og krevende utfordringen reindriften står overfor.
Boazologuheiveheapmi guohtuneatnamiidda lea duođaleamos ja eanemus gáibideaddji hástalus otná boazodollui.
Den er alvorlig fordi en forsvarlig ressursutnytting er avgjørende for den samiske reindriftens fremtid i store deler av Finnmark, og utfordrende fordi disse problemstillingene har stått på dagsorden siden midten av 1970-tallet uten at det så langt er oppnådd tilfredsstillende resultater.
Dat lea duođalaš dan sivas go dohkálaš resursageavaheapmi lea mearrideaddjin sámi boazodoalu boahtteáigái eanaš guovlluin Finnmárkkus, ja hástaleaddjin dan sivas go dát čuolmmat leat leamaš áššelisttus juo gaskkamutto 1970-logu rájes ja maidda dán rádjai eai leat gávdnon dohkálaš čovdosat.
Etter departementets vurdering ligger det nå bedre til rette for å lykkes med reintallstilpasningen enn tidligere.
Departemeantta árvvoštallama mielde lea dál buoret vejolašvuođat go ovdal lihkostuvvat boazologuheivehemiin.
Gjennom reindriftsloven av 2007 et det etablert en rekke virkemidler for å redusere reintallet til bærekraftig nivå.
2007 boazodoallolágas leat mielde gaskaoamit movt geahpedit boazologu guoddevaš dássái.
Videre gir reindriftsloven mulighet til i sterkere grad enn tidligere å knytte sammen de lovbaserte virkemidlene og virkemidlene over reindriftsavtalen.
Dasto addá boazodoalloláhka vejolašvuođaid eanet go ovdal ovttastahttit láhkavuđot gaskaomiid ja boazodoallošiehtadusa gaskaomiid.
Myndighetene er nå inne i sluttfasen av de prosesser som loven foreskriver for fastsetting og reduksjon av reintallet.
Eiseválddit leat dál gearggaheamen proseassa boazologu mearrideamis ja geahpedeamis maid láhka gáibida.
Reindriftsstyret har i februar i år vedtatt frister for en forholdsmessig reduksjon.
Boazodoallostivra lea guovvamánus dohkkehan áigemeriid gorrelogolaš geahpedeapmái.
I de siidaer som må redusere sitt reintall, har hver siidaandel fått fastsatt en frist for reduksjon av sin flokk.
Daid siiddain gos boazolohku galgá geahpeduvvot, lea juohke siiddaoassái mearriduvvon áigemearri boazologu geahpedeapmái.
Det er nå den enkelte siidaandels ansvar å følge opp de vedtak som er fattet, og gjennomføre selve reduksjonen innen gitte frister.
Dál lea juohke siidaoasi ovddasvástádus čuovvolit daid mearrádusaid mat leat dahkkon, ja čađahit geahpedeami mearriduvvon áigemearis.
I dette arbeidet er det viktig at man fra myndighetenes side holder fast ved det opplegg som er valgt, slik at man får gjennomført reintallsprosessen.
Dán barggus lea dehálaš ahte eiseválddit čuvvot mearriduvvon geatnegasvuođaid čađahan dihtii boazologu geahpedeami.
Først gjennom en gjennomføring av de prosesser som loven foreskriver, har man et fullgodt grunnlag for å vurdere effekten av de lovbaserte virkemidlene.
Easkka dalle go láhka mearriduvvon proseassat leat čađahuvvon lea doarvái vuođđu árvvoštallat láhkavuđot gaskaomiid beavttu.
4.2 Oppfølging av reindriftsloven av 2007
4.2 2007 boazodoallolága čuovvoleapmi
Reindriftsloven av 2007 skal gi grunnlag for en hensiktsmessig indre organisering og forvaltning av reindriften.
2007 boazodoalloláhka lea vuođđun dasa ahte boazodoallu siskkáldasat organiserejuvvo ja hálddašuvvo ávkkálaččat.
Videre skal reindriftsnæringen etter loven, gjennom internt selvstyre, selv spille en aktiv rolle og ha ansvaret for at reindriften er bærekraftig.
Boazodoallolága mielde lea boazodoalus ovddasvástádus, siskkáldas stivrejumi bokte, fuolahit ealáhussii guoddevaš boazodoalu.
Et sentralt verktøy i denne forbindelse er bruksreglene.
Dehálaš váikkuhangaskaoapmi dán oktavuođas leat doallonjuolggadusat.
De tre siste årene har myndighetenes arbeid vært preget av bistand og tett oppfølging av næringens arbeid med å utarbeide bruksregler.
Eiseválddit leat daid maŋimuš golbma jagi bidjan olu áiggi veahkehit ealáhusa hábmet doaibmanjuolggadusaid.
I bruksreglene skal det blant annet lages egne bestemmelser som skal regulere beitebruk og reintall i distriktene.
Doaibmanjuolggadusaide galget ráhkaduvvot sierra njuolggadusat earret eará movt reguleret guohtuneatnamiid ja boazologu orohagain.
Der hvor reintallet i siidaen er for høyt i forhold til det som er fastsatt, skal det skje en reintallsreduksjon i henhold til reindriftsloven § 60 tredje ledd, primært gjennom en reduksjonsplan utarbeidet av siidaen, sekundert gjennom en forholdsmessig reduksjon.
Dat siiddat gos boazolohku lea badjel alimus lobálaš boazologu, fertejit čađahit gorrelogolaš boazologugeahpedeami boazodoallolága mielde (§ 60 goalmmát lađas), vuosttažettiin geahpedanplána bokte maid siida ráhkada, ja nubbi čoavddus lea čađahit gorrelogolaš geahpedeami.
Dersom siidaen ikke får utarbeidet reduksjonsplanen innen de frister som er satt av Reindriftsstyret, eller ikke klarer å gjennomføre planen, vil bestemmelsen i § 60 tredje ledd annet punktum om forholdmessig reduksjon komme inn.
Jos siida ii ráhkat geahpedanplána dan áigemearrái maid Boazodoallostivra mearrida, dahje ii nagot ollašuhttit plána, de doaibmagoahtá § 60 goalmmát lađaš gorrelogolaš geahpedeami birra.
Det er Reindriftsstyret som har ansvaret for at en slik reduksjon gjennomføres.
Boazodoallostivra vástida ahte boazologugeahpedeapmi čađahuvvo.
Ved utgangen av 2011 hadde sommer- og helårsbeitedistriktene fått godkjent sine bruksregler.
Jagi 2011 loahpageahčen ledje geasse- ja birrajagiorohagaid doallonjuolggadusat dohkkehuvvon.
Dette gjaldt både områdestyrenes godkjenning av bruksreglene og Reindriftsstyrets stadfesting og fastsetting av den enkelte siidas reintall.
Guovllustivrrat ledje maid dohkkehan doallonjuolggadusaid ja Boazodoallostivra leai nannen ja dohkkehan siiddaid boazologu.
For en del førte klagebehandling til at endelig vedtak forelå i 2012.
Váiddameannudeamit mielddisbukte ahte muhtun mearrádusat eai dahkkon ovdal jagi 2012.
4.2.1 Oppfølging av fastsatt øvre reintall
4.2.1 Alimus mearriduvvon boazologu čuovvoleapmi
Ut fra godkjente bruksregler skal reintallet reduseres med i underkant av 40 000 rein.
Dohkkehuvvon doallonjuolggadusaid mielde galgá boazolohku geahpeduvvot váile 40 000 bohccuin.
Nesten samtlige distrikt i Vest-Finnmark og enkelte distrikt i Øst-Finnmark skal redusere reintallet.
Eanaš orohagat Oarje-Finnmárkkus ja muhtun orohagat vel Nuorta-Finnmárkkus galget geahpedit boazologu.
Det er 12 distrikt som skal redusere fra 30-49 pst.
Leat 12 orohaga geat galget geahpedit gaskal 30-49 pst.
Svært få av disse siidaene ble enige om en reduksjonsplan i samsvar med loven.
Dáid siiddaid gaskkas ledje áibbas moattis geat nagodedje ráhkadit geahpedanplána lága njuolggadusaid mielde.
Dette medførte at Reindriftsstyret høsten 2012 sendte ut varsel om gjennomføring av forholdsmessig reduksjon av reintallet.
Dát mielddisbuvttii ahte Boazodoallostivra čakčat 2012 dieđihii ahte gorrelogolaš boazologugeahpedeapmi galggai čađahuvvot.
Forhåndsvarslene skulle følges opp gjennom vedtak av Reindriftsstyret i møte 7. februar 2013.
Ovdalgiihtiidieđiheamit galge čuovvoluvvot Boazodoallostivračoahkkima mearrádusaid bokte guovvamánu 7.b.2013.
Imidlertid valgte Reindriftsstyret å utsette fastsettelsen av fristene for en reduksjon av reintallet i en rekke saker.
Almmatge válljii Boazodoallostivra maŋidit mearrideames áigemeriid boazologugeahpedeapmái olu áššiin.
Reindriftsstyret begrunnet sin utsettelse med at de ønsket å avvente økonomiske virkemidler for de som må eller ønsker å avvikle sin reindrift.
Boazodoallostivrra ákkat maŋideapmái ledje ahte sii háliidedje vuordit dassá go ekonomalaš gaskaoamit leat sajis sidjiide geat fertejit dahje háliidit guođđit boazodoalu.
På dette grunnlag besluttet departementet å pålegge Reindriftsstyret å fatte vedtak om frister for forholdsmessig reduksjon av reintallet.
Dáid dieđuid vuođul departemeanta gohččui Boazodoallostivrra dahkat mearrádusaid mat gusket áigemeriide čađahit gorrelogolaš boazologugeahpedeami.
Departementet viste til at Reindriftsstyret ikke hadde grunnlag til å fatte vedtak om utsettelse av beslutningen.
Departemeanta čujuhii ahte Boazodoallostivrras ii lean vuođđu mearridit ahte ášši maŋiduvvo.
Videre at det ikke ligger innenfor Reindriftsstyrets kompetanse å stoppe disse sakene med den begrunnelse at man vil avvente eventuelle økonomiske tiltak i forbindelse med reintallreduksjonen.
Dasto ahte Boazodoallostivrras ii leat váldi bissehit dáid áššiid dainna ákkain ahte vuordit vejolaš ekonomalaš doaibmabijuid boazologugeahpedeami oktavuođas.
Det ble påpekt at dette er et politisk spørsmål.
Čujuhuvvui ahte dat lea politihkalaš gažaldat.
Departementet understreket at Reindriftsstyret er et offentlig forvaltningsorgan hvis plikter følger av reindriftsloven og instruksen, og som er tildelt oppgaver for å bidra til å oppfylle reindriftspolitikkens overordnede mål slik disse er fastsatt av Stortinget.
Departemeanta deattuhii ahte Boazodoallostivra lea almmolaš hálddašanorgána mii geatnegahttojuvvo čuovvut boazodoallolága ja instruvssa, ja dan doaibma lea ollašuhttit Stuorradikki mearridan boazodoallopolitihkalaš bajitdási ulbmiliid.
På dette grunnlag har Reindriftsstyret plikt til å fatte vedtak om frist for forholdsmessig reintallreduksjon.
Dan vuođul geatnegahttojuvvo Boazodoallostivra mearridit áigemeriid čađahit gorrelogolaš boazologugeahpedeami.
På den bakgrunn påla Landbruks- og matdepartementet Reindriftsstyret å fatte vedtak om frister for forholdsmessig reduksjon i alle sakene som ble utsatt på møtet 7. februar 2013.
Eanandoallo- ja biebmodepartemeanta de gohččui Boazodoallostivrra mearridit áigemeriid čađahit gorrelogolaš boazologugeahpedeami buot áššiin mat maŋiduvvojedje guovvamánu 7.b.2013 čoahkkimis.
Det ble forutsatt at fastsettingen skulle skje i forbindelse med Reindriftsstyrets møte den 26.-27. februar 2013.
Eaktun leai ahte mearrádusat dahkkojit Boazodoallostivrra guovvamánu 26.27. b.2013 čoahkkima mearrádusaid mielde.
Under sitt møte den 26. februar vedtok Reindriftsstyrets flertall, mot Sametingets representanter i styret, tidsfrister for reintallsreduksjon for en rekke distrikter/siidaer i Vest-Finnmark og Øst-Finnmark reinbeiteområder.
Boazodoallostivrra eanetlohku mearridii čoahkkimis guovvamánu 26.beaivvi, earret Sámedikki áirasat, áigemeriid boazologugeahpedeapmái olu orohagaide/siiddaide OarjeFinnmárkku ja Nuorta-Finnmárkku boazodoalloguovlluin.
Reduksjonen første år utgjør om lag 2650 dyr eller ca 1,4 pst. av det totale reintallet i vårflokk i Finnmark.
Vuosttas jagi galget geahpeduvvot sullii 2650 bohcco dahje 1,4 pst. ollislaš giđđaealu boazologu ektui Finnmárkkus.
Hele reduksjonen forutsettes gjennomført i løpet av 1 til 3 år, avhengig av hvor mange dyr distriktet skal redusere med.
Boazologugeahpedeapmi galgá de ollislaččat čađahuvvon 1 gitta 3 jagis, sorjavaš das man olu bohccuid orohat galgá geahpedit.
Det begrensede uttaket første år har sammenheng med den korte tiden som er igjen av slaktesesongen 2012/2013.
Njuovvanáigodaga 2012/13 oanehis áiggi geažil ráddjejuvvo boazologugeahpedeapmi.
Arbeidet med reintallstilpasningen har vært utfordrende.
Bargu boazologuheivehemiin lea leamaš hástaleaddji.
Utfordringene har økt i styrke jo nærmere man har kommet tidspunktet der Reindriftsstyret skulle fatte vedtak om frister for forholdsmessige reduksjon.
Hástalusat leat lassánan dađi mielde go áigi lahkonišgođii goas Boazodoallostivra galggai mearridit áigemeriid gorrelogolaš boazologugeahpedeapmái.
Den siste tids utfordringer har i hovedsak gått ut på at det fra ulikt hold er hevdet at det er begått flere ulovligheter fra myndighetenes side i prosessen med reintallstilpasning.
Maŋimuš áiggiid hástalusat leat eanaš čadnon dasa ahte olusiid bealis lea čuoččuhuvvon ahte boazologugeahpideami proseassas leat dahkkon láhkarihkkumat eiseválddiid bealis.
Nedenfor redegjøres det for enkelte av de problemstillinger som er reist.
Dás vuollelis čilgejuvvojit muhtun čuolmmat mat leat
Reintallstilpasningen og forholdet til folkeretten
ovddiduvvon. Boazologuheiveheapmi álbmotrievtti ektui
Norge er internasjonalt forpliktet til å sikre grunnlaget for den samiske reindriften.
Norga lea riikkaidgaskasaččat geatnegahtton sihkkarastit eallinvuođu sámi boazodollui.
Folkerettens regler innebærer et ansvar for å ivareta en bærekraftig ressursbruk, dvs. at Norge har et ansvar for at beitearealene forvaltes og brukes på en bærekraftig måte.
Álbmotrievtti mielde lea Norggas ovddasvástádus fuolahit ceavzilis resursageavaheami, ahte Norggas lea ovddasvástádus ahte guohtuneatnamat hálddašuvvojit ja geavahuvvojit ceavzilis vuogi mielde.
Dette særskilte ansvaret for beitearealene er en forutsetning for å oppfylle den folkerettslige plikten myndighetene har til å sikre at den samiske reindriftskulturen kan videreføres i fremtiden.
Dát erenoamáš ovddasvástádus guohtuneatnamiid ektui gáibida eiseválddiid čuovvut álbmotrievtti geatnegasvuođaid sihkkarastin dihtii ahte sámi boazodoallokultuvra viidásetfievrriduvvo boahttevuođas.
Formålet med reintallstilpasningen er nettopp å sikre beitegrunnlaget for fremtidige generasjoner reindriftsutøvere, og dermed overlevelsen av den samiske reindriftskulturen.
Boazologuheiveheami ulbmil lea aiddo sihkkarastit guohtuneatnamiid vai boahttevaš buolvvat maid besset bargat bohccuiguin, ja nu sihkkarastit sámi boazodoallokultuvrra ceavzima.
Reintallstilpasningen som gjennomføres etter reindriftsloven innebærer ikke en nektelse av reindriftssamenes rett til å utøve sin reindriftskultur, og innebærer heller ikke at myndighetene nekter noen enkeltutøvere å utøve reindrift.
Boazologuheiveheapmi mii čađahuvvo boazodoallolága mielde ii mearkkaš dan ahte boazodoalli ii beasa šat fievrridit iežas boazodoallokultuvrra, ja iige mearkkaš dan ahte eiseválddit gildet boazodolliid bohccuiguin bargamis.
Reindriftsloven som ble vedtatt av Stortinget i 2007 foreskriver hvordan prosessen med reintallstilpasningen skal foregå.
Boazodoalloláhka maid Stuoradiggi dohkkehii jagi 2007 čilge movt boazologuheivehanproseassa galgá čađahuvvot.
Myndighetene har i sitt arbeid med reintallstilpasningen fulgt loven, og prosessen er lagt opp i henhold til lovens bestemmelser.
Eiseválddit leat boazologuheivehanbarggus čuvvon lága, ja proseassa lea de lágiduvvon láhkamearriduvvon njuolggadusaid mielde.
Reintallstilpasningen er ikke i strid med folkeretten;
Boazologuheiveheapmi ii leat álbmotrievtti njuolggadusaid vuostá;
tvert i mot skal den bidra til å sikre beitegrunnlaget for fremtidige reindriftsutøvere.
baicce galgá dat sihkkarastit guohtuneatnamiid boahttevaš boazodolliide.
Vedtak om frister for forholdsmessig reduksjon
Mearrádusat áigemeriid birra mat gusket gorrelogolaš geahpedeapmái
Reindriftsstyret har fattet vedtak om frist for forholdmessig reduksjon i tråd med bestemmelsen i reindriftsloven (§ 60 tredje ledd).
Boazodoallostivra lea dohkkehan áigemeriid gorrelogolaš boazologugeahpedeapmái boazodoallolága vuođul (§ 60 goalmmát lađas).
Eventuelle brudd på disse fristene vil kunne sanksjoneres etter sanksjonsbestemmelsene i loven.
Jos áigemearit eai dollojuvvo, de sáhttá ráŋggáštuvvot boazodoallolága njuolggadusaid mielde.
Dette forutsettes i første omgang å være i form av økonomiske sanksjoner, som tvangsmulkt mv.
Vuosttažettiin ekonomalaš ráŋggáštusat, nugo bággosáhkku jna.
Reintallsvedtakenes lovlighet
Boazolohkomearrádusaid lágalašvuohta
Reindriftsmyndighetene har fulgt prosessen med reintallstilpasning i tråd med bestemmelsene i reindriftsloven.
Boazodoalloeiseválddit leat čuvvon boazologuheiveheami proseassaid boazodoallolága njuolggadusaid mielde.
Hovedregelen er at reintallet fastsettes ut fra sommersiidaens beiteareal, ikke vinterbeitene, jf. § 60 første ledd.
Váldoregel lea ahte boazolohku mearriduvvo geassesiiddaid guohtuneatnamiid vuođul, iige dálveorohagaid, gč. § 60 vuosttas lađđasa.
I fastsettelsen er det imidlertid, slik loven krever, tatt hensyn til de øvrige årstidsbeitene, herunder vinterbeitene gjennom anvendelsen av kriteriene for økologisk bærekraftig reintall.
Mearrideamis lea almmatge, nugo láhka gáibida, vuhtiiváldojuvvon eará áigodatguohtumat, nugo dálveguohtuneatnamat mat geavahuvvojit ekologalaš ceavzilis boazodoalu gáibádusaid ektui.
En fastsetting av reintallet for vinterbeitene i Vest-Finnmark ville medført at prosessen med reintallstilpasningen ville tatt lengre tid.
Boazologu mearrideapmi dálveguohtumiid ektui Oarje-Finnmárkkus livčče mielddisbuktán ahte boazolohkoheivehanproseassa livčče ádjánan guhkit áiggi.
Dette har sammenheng med rettighetssituasjonen på vinterbeitene.
Sivvan dasa lea dálveorohagaid riektedilli.
Riksrevisjonen har i sin forvaltningsrevisjon av bærekraftig reindrift i Finnmark påpekt betydningen av at reintallet fastsettes med bakgrunn i alle årstidsbeitene.
Riikarevišuvdna lea iežas hálddahusrevišuvnnas ceavzilis boazodoalu birra Finnmárkkus adnán mávssolažžan ahte boazolohku mearriduvvo buot jahkodagaid guohtuneatnamiid ektui.
Med bakgrunn i tidsaspektet og behovet for en rask reduksjon av reintallet, har Riksrevisjonen sluttet seg til departementets prosess, men påpeker samtidig at neste generasjons bruksregler i større grad må ta hensyn til alle årstidsbeitene.
Áiggi dáfus ja dan ahte lea dárbu johtilit geahpedit boazologu, de lea Riikarevišuvdna dorjon departemeantta proseassa, muhto čujuha seammás ahte boahttevaš buolvvaid doallonjuolggadusat galget eanet vuhtiiváldit buot jahkodagaid guohtuneatnamiid.
Reindriftens medvirkning og involvering i reintallstilpasningen
Boazodoalu váikkuheapmi ja searvan boazolohkoheiveheapmái
Reindriften har gjennom prosessen vært involvert, slik loven foreskriver, både i fastsettelse av reintall og utarbeidelse av reduksjonsplaner.
Boazodoallu lea beassan leat mielde dán proseassas, nugo láhka gáibida, sihke boazologu mearrideamis ja ráhkadettiin geahpedanplánaid.
Det er reindriften som etter loven har ansvaret for at reintallet er i samsvar med det som er fastsatt i bruksreglene.
Boazodoalus dat lea lága mielde ovddasvástádus dasa ahte boazolohku oktiivástida dainna mii lea mearriduvvon dohkkehuvvon doallonjuolggadusain.
Dersom det faktiske reintallet overstiger antallet fastsatt i bruksreglene, må antall rein reduseres til det overensstemmer med reintallet i bruksreglene.
Jos duohta boazolohku lea bajábealde dan logu mii doallonjuolggadusain lea mearriduvvon, de ferte boazolohku geahpeduvvot dassá go juksá doallonjuolggadusaid boazologu.
Loven legger primært opp til økt intern styring ved at sommersiidaen skal utarbeide en reduksjonsplan hvor de selv kan bestemme hvordan reduksjonen ned til det fastsatte reintallet skal skje i sin siida.
Lága mielde lea boazodoallu ožžon eanet stivrenválddi, ja geassesiiddaid geatnegasvuohta lea ráhkadit geahpedanplána mas ieža besset mearridit movt geahpedit mearriduvvon boazologu siiddaid siskkobealde.
De kan altså fordele reduksjonen slik de mener er hensiktsmessig, og ta hensyn til de utøverne de vil skjerme, for eksempel unge som er nyetablerte, mindre siidaandeler, familier osv. Reindriften utarbeidet ikke slike reduksjonsplaner innen gitt frist.
Sii sáhttet de juohkit boazologugeahpedeami nu movt sidjiide soahpá buoremussan, ja vuhtiiváldit daid boazodolliid maid sii háliidit gáhttet, ovdamearkkadihttiid nuorra easkaálgiid, unnit siidaosiid, bearrašiid jna. Boazodoallu ii ráhkadan dákkár geahpedanplánaid ovdal áigemeari.
I en slik situasjon er loven klar på sekundærløsningen for hvordan dette skal følges opp videre ved at det skal foretas en forholdsmessig reduksjon.
Dákkár dilis lea láhka čielggas ahte geavahit eará čovdosiid ášši viidáset čuovvoleamis ja čađahit gorrelogolaš geahpedeami. Geahpedeapmi proseanttaid mielde
En forholdsmessig reduksjon innebærer en prosentvis reduksjon.
Gorrelogolaš geahpedeapmi mearkkaša proseanttalaš geahpedeami.
Størrelsen hver siidaandel må ta av reduksjonen bestemmes derfor av hvor mange rein de i utgangspunktet har.
Juohke siidaoasi geahpedanlohku mearriduvvo siiddaoasi boazologu ektui.
Ved en slik prosentvis reduksjon må siidaandelene som har de største flokkene redusere med flere rein enn de med minst flokker.
Go geahpedit proseanttaid mielde, de fertejit dat siidaoasit geain leat stuora ealut geahpedit eambbo bohccuid go sii geain leat smávva ealut.
Reindriftsstyret har vedtatt frister for en forholdsmessig reduksjon av reintallet.
Boazodoallostivra lea dohkkehan áigemeriid gorrelogolaš geahpedeapmái.
I de siidaer som må redusere sitt reintall, har hver siidaandel fått fastsatt en frist for reduksjon av sin flokk.
Daid siiddain gos boazolohku galgá geahpeduvvot, lea juohke siidaoassái mearriduvvon áigemearri boazologu geahpedeapmái.
De som må redusere mest i forhold til dagens reintall har fått en frist på tre år til å gjennomføre reduksjonen.
Sii geat fertejit geahpedit eanemusat otná boazologu ektui, galget golmma jagi badjel čađahan geahpedeami.
I år begynner de med å ta 5 pst. av sin reduksjon, neste år 45 pst. og siste året 50 pst.
Dán jagi sii geahpedit 5% geahpedanlogus, boahtte jagi 45% ja maŋimuš jagi 50%.
Forholdsmessig reduksjon og tidligere reintallsvedtak
Gorrelogolaš geahpedeapmi ja ovddeš boazolohkomearrádusat
Det har blitt hevdet at reineire som har fulgt tidligere reintallsvedtak straffes, og at reineiere som har økt reintallet tjener på vedtak om forholdsmessig reduksjon.
Lea daddjon ahte dat boazodoallit geat leat čuvvon ovddeš boazolohkomearrádusaid ráŋggáštuvvojit, ja ahte boazodoallit geat leat lasihan boazologu leat vuoittu bealde go gorrelogolaš geahpedeapmi galgá čađahuvvot.
Det har imidlertid ikke vært fastsatt et øvre reintall for enkeltutøvere etter forrige reindriftslov, kun for sommerbeitedistrikt.
Boazodolliide ii leat mearriduvvon bajimus boazolohku ovddit boazodoallolága maŋŋá, dušše geasseorohagaide.
De sommersiidaer som nå skal redusere reintallet, samsvarer i all hovedsak med de sommerbeitedistriktene som hadde for høyt reintall etter tidligere vedtak.
Dat geassesiiddat mat dál galget geahpedit boazologu, gullet eanaš daid geasseorohagaide gos boazolohku leai beare badjin duoid ovddit mearrádusaid ektui.
Videre har mange andeler tilpasset seg en tidligere øvre grense for å motta tilskudd over reindriftavtalen på 600 dyr.
Viidáset leat olu siidaoasit heivehan boazologuset ovddeš bajimuš boazologu ektui mii leai 600 bohcco oažžun dihtii doarjagiid boazodoallošiehtadusas.
Reindriftsavtalens virkemidler skulle også virke inntektsutjevnende, og partene anså det ikke hensiktsmessig å la de med mer enn 600 rein motta tilskudd over reindriftsavtalen.
Boazodoallošiehtadusa ekonomalaš gaskaoamit galge maid doaibmat tienasdássejeaddjin, ja šiehtadusbeliid mielas ii lean govttolaš ahte sii geain ledje eanet go 600 bohcco galge oažžut doarjagiid boazodoallošiehtadusa bokte.
Det må her understrekes at denne øvre grensen for tilskudd ikke var fastsatt etter bestemmelsen om øvre reintall, eller på annen måte hjemlet i reindriftsloven.
Dás ferte deattuhit ahte bajimuš boazolohku oažžut doarjagiid ii lean mearriduvvon bajimuš boazologu njuolggadusaid mielde, dahje eará láhkai vuoigatvuođavuođđuduvvon boazodoalloláhkii.
En undersøkelse viser at siden 2005 er det først og fremst reineiere som er i fast jobb, og som har rein under en annens siidaandel, som har økt reintallet.
Muhtun guorahallan čájeha ahte jagi 2005 maŋŋá leat vuosttažettiin boazodoallit geat leat fásta bargguin, ja geain leat bohccot siiddaoasi hálddus geat leat lasihan boazologu.
Det viser seg at dersom disse i gjennomsnitt reduserer sine flokker ned til 10 dyr hver, vil de stå for 82 pst. av nødvendig reduksjon i Øst-Finnmark og 74 pst. i Vest-Finnmark, jf. rapport fra partssammensatt arbeidsgruppe som har utredet konsekvenser og tiltak for reintallsreduksjon, avlevert november 2012.
Čájehuvvo ahte jos juohkehaš sis geahpedivčče boazologu gaskamearálaččat 10 bohccuin, de dat dagašii 82% dárbbašlaš geahpedanlogus Nuorta-Finnmárkkus ja 74% Oarje-Finnmárkkus, gč. oktasaš bargojoavkku raportta gos boazolohkogeahpedeami váikkuhusat ja doaibmabijut leat guorahallojuvvon, geigejuvvon skábmamánus 2012.
Fremtidige inntekter ved et lavere reintall
Boahtteáiggi sisaboađut vuoliduvvon boazologuin
I de distriktene som skal redusere reintallet er produksjonen i dag svært lav på grunn av lave vekter, liten kalvetilgang og høye tap.
Daid orohagain gos boazolohku galgá geahpeduvvot lea erenoamáš unnán buvttadeapmi geahppa bohccuid geažil, miesehisvuođa ja ollu vahágiid geažil.
Dagens situasjon med lav produksjon og lave inntekter gjør at mange reindriftsfamilier med dagens reintall er avhengige av inntekter utenfor næringen.
Ollu boazodoalobearrašat dárbbašit otná dilis sisaboađuid ealáhusa olggobealde dan sivas go buvttadeapmi lea beare unni ja sisaboađut vuollin.
Forskning viser at denne lave produksjonen i stor grad skyldes de høye reintetthetene, og at potensialet for å øke produksjon med et lavere reintall er stort.
Dutkan čájeha ahte unnán buvttadeapmi eanas muddui lea čadnon alla boazolohkui, ja vejolašvuođat buoridit buvttadeami unnit boazologuin leat olu.
En reintallstilpasning i tråd med Reindriftsstyrets fastsatte reintall, vil raskt bidra til en økt produksjon og bedre inntekt for alle reindriftsutøvere, også for de små.
Boazologuheiveheapmi dan boazolohkui maid Boazodoallostivra lea mearridan boahtá jođánit lasihit buvttadeami ja buktit buot boazodolliide eambbo sisaboađuid, maiddái sidjiide geain leat unnán bohccot.
Det vises til kapittel 4.3 for nærmere omtale.
Dás čujuhuvvo kapihttalii 4.3 gos leat eanet dieđut dán birra.
Virkemidler for de som velger å gå ut av næringen Under reindriftsavtaleforhandlingene ble virkemidler for de som velger å gå ut av næringen drøftet.
Gaskaoamit sidjiide geat háliidit heaittihit iežaset ealáhusa Boazodoallošiehtadallamiid vuolde divaštallojuvvojedje gaskaoamit sidjiide geat háliidit heaittihit iežaset ealáhusa.
Til grunn for disse drøftingene forelå rapporten fra en arbeidsgruppe som har utredet konsekvenser og tiltak for reintallsreduksjonen.
Vuođđun divaštallamiidda leai bargojoavkku raporta, mii lea guorahallan váikkuhusaid ja doaibmabijuid boazologugeahpedeami oktavuođas.
En av arbeidsgruppens konklusjoner var at det i dag finnes virkemidler som kan benyttes overfor de reineierne som ønsker å avvikle sin reindrift, men at de må tas i bruk og tilpasses målgruppen.
Bargojoavkkus lea konklušuvnnain okta ahte dál gávdnojit váikkuhangaskaoamit maid sáhttá geavahit dan jovkui geat háliidit heaittihit iežaset ealáhusa, muhto ahte dat fertejit váldojuvvot atnui ja heivehuvvot ulbmiljovkui.
Avtalepartene var enige om at de som ønsker seg ut av næringen, bør kunne nyttiggjøre seg av eksisterende virkemiddelordninger.
Šiehtadallanbealit oidnet dehálažžan ahte sii geat háliidit heaittihit iežaset boazodoalu besset ávkkástallat daid ortnegiid mat juo gávdnojit.
Departementet vil følge dette opp snarest med Arbeidsdepartementet.
Departemeanta áigu dán ášši farggamusat ovddidit Bargodepartementii.
Under årets forhandlinger om reindriftsavtalen ble for øvrig partene enige om å senke aldersgrensen for tidligpensjon i reindriften fra 62 til 57 år.
Muđui sohpe šiehtadallanbealit ahte ahkemearri vuoliduvvo ohcat árrapenšuvnna 62 jagis 57 jahkái.
4.3 Muligheter til økt inntjening i Indre Finnmark med redusert tetthet av rein
4.3 Vejolašvuođat loktet tietnasa Sis-Finnmárkkus unnit boazologuin
Et tilpasset reintall er en forutsetning for en økonomisk bærekraftig reindrift, og en bærekraftig utvikling av næringen.
Heivehuvvon boazolohku lea eaktun ekonomalaš ceavzilis boazodollui ja guoddevaš ealáhusovdáneapmái.
Departementet vil påpeke at enkelte distrikt har betydelige muligheter til å øke sine produksjonsinntekter ved å redusere reintettheten.
Departemeanta áigu čujuhit ahte muhtun orohagain leat buorit vejolašvuođat loktet buvttadantietnasiid boazologugeahpedemiin.
Dette gjelder i hovedsak i Indre Finnmark hvor tettheten av rein er høyest, men også i enkelte andre reinbeiteområder med lavere tetthet.
Dát guoská erenoamážit Sis-Finnmárkui gos leat menddo olu bohccot, muhto maiddái eará boazodoalloguovlluide gos leat unnibuš ealut.
Reintetthet er dermed en sentral faktor også når man vurderer hvor mange utøvere det er rom for i næringen.
Boazolohku lea dehálaš bealli maiddái go galgá árvvoštallat man olu boazodolliide lea sadji ealáhusas.
Det er meget stor variasjon mellom reinbeitedistrikter i Finnmark når det gjelder reintetthet på de respektive årstidsbeitene.
Finnmárkku orohagaid boazologus leat stuora erohusat iešguhtetge áigodatguohtumiin.
Reintetthet på sommerbeitearealer kan variere fra 3-5 rein per km 2 i vårflokk, og helt opp til 15 rein per km 2 i enkelte distrikt i Vest-Finnmark.
Muhtun geasseorohagain sáhttet giđđaealus leat 3-5 bohcco juohke njealjehasmehteris ja eará orohagain Oarje-Finnmárkkus fas 15 bohcco juohke njealjehasmehteris.
Likeledes varierer tap, kalvetilgang, slaktevekter, pris betalt per kg kjøtt til reineier fra slakteri, slaktestrategi og samlet økonomisk inntjening m.m. mellom sommerbeitedistrikter. Dette kan langt på vei forklares av denne variasjonen i tetthet på sommerbeitene, selv om situasjonen på de andre årstidsbeitene også begrenser den årlige avkastningen.
Geasseorohagas geasseorohahkii leat maiddái erohusat massimiid, miessešattu ja bohccodeattu ektui, ja kilohattis maid juohke boazoeaiggát oažžu njuovahagain, ja njuovvanstrategiijat rievddadit ja nu maid ollislaš ekonomalaš tienas ee. Dán sáhttá eanas muddui čilget ahte boazolohku rievddada geasseorohagaid gaskka, vaikko dilli eará áigodatguohtumiin muđui maid ráddje jahkásaš tietnasa.
I enkelte distrikt sør for Finnmark er vinterbeitene en særlig knapphetsfaktor for produksjon.
Muhtun orohagain máddelis Finnmárkku leat dálveorohagat mat erenoamážit váikkuhit buvttadeapmái.
I disse distriktene ligger tetthet av rein betydelig lavere enn i Finnmark.
Dáid guovlluin lea boazolohku olu vuollelis go Finnmárkkus.
Selv om slaktevekter i gjennomsnitt ligger noe høyere enn i Finnmark, er produksjonen svært lav.
Jos vel gorutdeaddu lea veaháš badjelis go Finnmárkkus, de lea buvttadeapmi hui unni.
Videre er dyrene særlig sårbare for rovvilt og vanskelige værforhold om vinteren.
Dasto leat dáid guovlluin bohccot erenoamáš hearkki boraspiriid dáfus ja heajos dálkkiid geažil dálveáiggi.
Det er vanskelig å skille ut hvordan tilgang på vinterbeite, værforhold, klima og rovvilt hver for seg påvirker produksjonen i disse distriktene.
Lea váttis meroštallat movt dálveguohtumat, dálkkádagat ja boraspiret iešguđet láhkai čuhcet buvttadeapmái dáid orohagain.
Ny forskning tyder likevel på at et økt slakteuttak vil kunne forbedre produksjonen på sikt også i disse distriktene.
Ođđa dutkan čájeha almmatge ahte lassi njuovvamat sáhttet guhkit áigái buoridit buvttadeami maiddái dáid orohagain.
Sammenligner man andel slaktet kalv i forhold til antall simler i vårflokk, får man et godt mål på en reinflokks produksjonsevne i forhold til økonomisk og økologisk bærekraft.
Jos buohtastahttá njuvvojuvvon miesselogu giđđaealu áldologuin, de sáhttá mihtidit ealu buvttadannávcca ekonomiija ja ekologalaš ceavzilisvuođa ektui.
Data fra Finnmark de siste ti årene viser at i distrikt med en stabil lav reintetthet (under 5 rein pr km 2), høye slaktevekter og en produksjonsrettet drift, ligger slakteprosent av kalv i forhold til vårflokken av simler rundt 60-80 %.
Dieđut Finnmárkkus daid maŋimuš logi jagi čájehit ahte dain orohagain gos lea dássedis ja vuollegis boazolohku (vuollel 5 bohcco juohke njealjehasmehteris), alla gorutdeaddu ja buvttadanguvllot doaibma, lea misiid njuovvanproseanta giđđaealu áldduid ektui sullii 60-80%.
Distrikt som derimot har en meget høy reintetthet (opp mot 15 dyr per km 2) har til sammenligning et slakteuttak av kalv på kun 12-30 % av simleflokken.
Orohagain gos lea erenoamáš alla boazolohku (gitta 15 bohcco juohke njealjehasmehteris) lea misiid njuovvanproseanta dušše 12-30% áldoealu ektui.
Denne gruppen har også de største årlige tapene av kalv, noe som i stor grad er knyttet til dyrenes dårlige kondisjon.
Dáid guovlluin masset maid jahkásaččat eanemus misiid, mii eanaš muddui boahtá das go bohccot leat nu vuoimmeheamit.
Det er gjennom forskning slått fast at disse tapstallene for Vest-Finnmark og Karasjok vest i hovedsak skyldes negative effekter av et for høyt reintall, og ikke rovvilttap som direkte årsak, jf. blant annet NINA rapport 821 2012 «Rovvilt og reindrift – Kunnskapsstatus i Finnmark».
Dutkan duođašta ahte váldosivvan massinloguide Oarje-Finnmárkkus ja Kárášjoga oarjjabealde leat dat negatiiva váikkuhusat alla boazologu geažil, ja eaige njulgestaga massimat boraspiriid geažil, gč. earret eará NINA raportta 821 2012 “Rovvilt og reindrift – Kunnskapsstatus i Finnmark”.
Når det gjelder økonomisk inntjening i forhold til antall slaktedyr levert til slakteri, er det meget stor variasjon som følge av variasjon i slaktevekt, og variasjon i pris betalt per kg. En reinflokk i øvre tetthetsspenn må på grunn av høye tap være over dobbelt så stor for å levere et likt antall kalv til slakteri sammenlignet med en reinflokk i lavere tetthetsspenn.
Dat mii guoská ekonomalaš tietnasiidda njuovvanbohccuid ovddas maid vuovdá njuovahahkii, de dat rievddadit hirbmadit gorutdeattuid erohusaid geažil, ja kilohattit maid rievddadit. Stuorimus boazoeaiggádat fertejit stuora massimiid geažil duppalastit ealuideaset vai sáhttet vuovdit seamma olu misiid njuovahahkii go sii geain leat uhcit ealut.
Videre er hver kalv i flokker i øvre tetthetsspenn betydelig lettere.
Dasto lea juohke miessi mii gullá stuora ealuide mearkkašahtti geahppaseabbo.
Slakterimarkedet etterspør rein av god kvalitet, og dette gjør seg også gjeldende for hvor mye reineier får betalt per kg ved levering til slakteri.
Njuovahatmárkan ohcala bohccuid main lea buorre kvalitehta, ja kvalitehta lea mearrideaddjin dasa man ollu boazoeaiggát oažžu máksojuvvot juohke kilos go vuovdá bohccuid njuovahahkii.
Som eksempel kan nevnes at slakterier i Finnmark betaler en kilospris for kalv som veier 14 - 15,0 kg som utgjør mellom 50-70% av hva som betales for kalv som veier over 19,0 kg. Dette medfører videre at verdien av en kalv som er 14,0-15,0 kg gjerne bare er 40 % av verdien til en kalv som veier over 19,0 kg. På denne måten kan den økonomiske verdien av en kalv økes betydelig ved å redusere reintallet i reinbeitedistrikter som i dag ikke har en økologisk bærekraftig bruk av tilgjengelige beiteområder.
Ovdamearkka dihtii sáhttá namuhit ahte Finnmárkku njuovahagat mákset juohke miessekilos mii deaddá 14 – 15 kilo 50-70% dan hattis mii máksojuvvo miesis mii deaddá 19,0 kilo. Dán vuogi mielde sáhtášii miesi ekonomalaš árvvu loktet olu boazologugeahpedemiin daid orohagain gos guohtumat dál eai geavahuvvo ekologalaš guoddevaš vuogi mielde.
En reduksjon i reintall og høyere slakteuttak i de aktuelle reinbeitedistriktene vil etter departementets vurderinger medføre forbedringer i følgende hovedfaktorer:
Boazologugeahpedeapmi ja eanet njuovvamat guoskevaš boazodoalloorohagain buoridivčče departemeantta árvvoštallama mielde čuovvovaš guovddáš áššiid:
Økning i andel merket kalv om høsten.
- Merkejuvvon miesselohku lassánivččii.
Økning i gjennomsnittlig slaktevekt for alle dyrekategorier.
- Gaskamearalaš njuovvandeaddu loktanivččii buot bohccuin.
Økning i pris fra slakteri til reineier ved salg av rein til slakting.
- Hattit lassánivčče njuovahagas boazoeaiggádii njuovvanbohccuid ovddas.
En reduksjon i reintall vil for de aktuelle reinbeitedistriktene etter departementets vurdering medføre forbedret drift gjennom:
Departemeantta árvvoštallama mielde mielddisbuvttášii boazologugeahpedeapmi guoskevaš orohagaide ahte doaibma buorránivčče dáinna lágiin:
Reduserte kostnader knyttet til tilleggsfôring. Reduksjoner i tap av rein.
- Vuoliduvvon doaibmagolut guođohanbargguide - Vuoliduvvon golot lassibiebmamii - Unnit boazomassimat
Det er også viktig å ta hensyn til situasjonen for de reinbeitedistriktene som har et balansert reintall på sine beiteområder, men som ikke får utnyttet potensialet for produksjon og inntjening fullt ut.
Lea maid dehálaš vuhtiiváldit daid orohagaid gos boazolohku lea heivehuvvon guohtuneatnamiidda, muhto eai beasa geavahit buot buvttadan- ja tienasvejolašvuođaid.
Et lavere reintall i flyttesystemene totalt sett ville også medført en bedre kalvetilgang for disse distriktene, og mulighet for økt uttak av slaktedyr.
Unnit boazolohku johtolatguovlluin oppalohkái váikkuhivčče maid miessešaddui dáid orohagain, ja attášii buoret vejolašvuođaid eambbo njuovvat.
I enkelte tilfeller er det mulig å anta et potensial for 40 pst. økning i antall slaktedyr når reintallstilpasningen er gjennomført.
Jáhkkimis livččii muhtun oktavuođain vejolaš lasihit njuovvama 40 proseanttain maŋŋil go boazologugeahpedeapmi lea čađahuvvon.
Departementet vil understreke alvoret i situasjonen i de områdene av Finnmark der ca 40 pst. av denne årlige tilveksten blir tapt som følge av årsaker knyttet til den høye reintettheten.
Departemeantta háliida deattuhit dan duođalaš dili mii muhtun guovlluin lea Finnmárkkus gos sullii 40 proseantta jahkásaš buvttadeamis massojuvvo iešguđet sivaid geažil go boazolohku lea menddo allat.
En fortsettelse av dette utviklingsløpet bidrar verken til en økologisk eller økonomisk bærekraftig utvikling av næringen.
Jos dákkár dilli joatkašuvvá, de dat ii buvtte ekologalaš iige ekonomalaš ceavzi ovdáneami ealáhussii.
4.4 Markedsforhold
4.4 Márkandilli
4.4.1 Innledning Et velfungerende reinkjøttmarked er avgjørende for å nå reindriftspolitiske mål.
4.4.1 Álggahus Buresdoaibmi bohccobiergomárkan lea áibbas guovddážis olahan dihte boazodoallopolitihkalaš mihttomeriid.
Dette gjelder gjennom hele verdikjeden fra vidde til bord.
Dát guoská olles árvogollosii duoddaris beavdái.
Et velfungerende marked vil også være viktig for reineiernes oppfølging av bruksreglenes krav til reduksjon av reintallet.
Buresdoaibmi márkan lea maiddái dehálaš boazodolliide go galget ollašuhttit doallonjuolggadusaid gáibádusaid boazologugeahpedeami ektui.
Etter ønske fra næringen ble avtalepartene i forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2002/2003 enige om å oppheve målprisen på reinkjøtt.
Ealáhusa dáhtu mielde leat šiehtadallanbealit 2002/2003 Boazodoallošiehtadusa šiehtadallamiid oktavuođas soahpan heaittihit mihttohatti bohccobierggus.
Etter den tid har man hatt fri prisdannelse på reinkjøtt innenfor den beskyttelse importvernet har gitt.
Dan maŋŋá leamaš friija haddemearrádus bohccobirgui sisafievrridansuddjema siskkobealde.
Siden 2003 er det heller ikke gitt anledning til import av reinkjøtt til redusert toll.
Iige jagi 2003 maŋŋá leat leamaš vejolašvuohta sisafievrridit bohccobierggu vuoliduvvon tuolluin.
Markedstiltak er i utgangspunktet et ansvar for næringen og aktørene i verdikjeden.
Márkandoaimmat leat vuosttažettiin ealáhusa ja árvogollosa oassálastiid ovddasvástádus.
Gjennom de erfaringer som er høstet har det imidlertid vist seg at det kan være behov for et mer direkte engasjement fra statens side.
Vásihusat dán suorggis almmatge čájehit ahte lea dárbu eanet njuolga beroštumi ja áŋgiruššama stáhta bealis.
Hovedgrunnen til dette er at oppfølgingen av reintallstilpasningen i Finnmark krever en mer aktiv offentlig innsats.
Váldosivvan dasa lea ahte boazologuheiveheami čuovvoleapmi Finnmárkkus gáibida eambbo aktiivvalaš almmolaš áŋggirdeami.
4.4.2 Slakting og omsetning av reinkjøtt
4.4.2 Bohccobierggu njuovvan- ja vuovdindilli
Vårflokken har de siste årene bestått av om lag 250 000 rein.
Giđđaeallu daid maŋimuš jagiid lea leamaš sullii 250 000 bohcco.
Sammensetningen av denne flokken er om lag 74 pst. simler, 20 pst. fjorårskalv og 6 pst. okser.
Dán ealus leat de sullii 74 proseantta álddut, 20 proseantta čearpmahat ja 6 proseantta sarvát.
Det gjennomsnittlige slakteuttaket på landsbasis er 33% av vårflokken.
Riikadásis lea gaskamearalaččat njuvvojuvvon 33% giđđaealus.
Gjennomsnittlig slakteuttak de siste fem årene er på ca 85 000 rein.
Gaskamearálaččat leat njuvvojuvvon 85 000 bohcco vihtta maŋimuš jagi.
Med en gjennomsnittsvekt på 22,5 kilo, gir dette et slaktekvantum på 1900 tonn.
Go gaskamearálaš deaddu lea 22,5 kilo, de njuovvanhivvodat šaddá 1900 tonna.
Av dette kvantumet slakter reineierne årlig 300 tonn for privat forbruk og omsetning i nærmarkedet.
Dán hivvodagas njuvvet boazoeaiggádat jahkásaččat 300 tonna alcceseaset ja vuovdima várás lagasbirrasis.
Hvert år går nesten 1600 tonn av slaktet gjennom vel 20 registrerte slakterier i Norge.
Juohke jagi manná váile 1600 tonna njuvvojuvvon bierggus 20 registrerejuvvon njuovahagaide Norggas.
I et normalår sendes det rundt 1100 tonn reinkjøtt ut i markedet i form av produkter med ulik bearbeidingsgrad.
Dábálaš jagiid sáddejuvvo sullii 1100 tonna bohccobiergu márkaniidda iešguđetge láhkai gieđahallojuvvon.
Departementet vil påpeke at reinkjøttet har flere fortrinn i konkurransen om forbrukerne.
Departemeanta háliida deattuhit ahte bohccobierggus leat máŋga ovdamuni geavaheddjiid gilvvus.
Reinkjøttet er smaken av vidda fordi dyrene beiter i villmark, følger årstidsvariasjonene og preges av omgivelsene.
Bohccobierggus lea duottarmáistu dan sivas go bohccot guhtot duoddariin, čuvvot jahkodagaid nuppástuhttimiid ja čuvvot luonddu.
Men reinkjøttet er også smaken av kultur, forankret i århundrelange tradisjoner og en livsform som er tilpasset dyrenes behov.
Muhto bohccobierggus lea maid kultuvrralašmáistu mii lea čadnon jahkeviissaid guhkes árbevieruide ja eallinvuohkái heivehuvvon bohccuid dárbbuide.
Reinkjøttet har en historie, og det er produsert under harde, men naturlige forhold – på naturens egne premisser.
Bohccobierggus lea historjá, ja dat lea buvttaduvvon garra, muhto lunddolaš diliin – luonddu iežas eavttuid vuođul.
Det er derfor Markedsutvalget for reinsdyrkjøtt benytter begrepet ”helten på vidda” i sin markedsføring av reinsdyrkjøtt som det smaksrike og møre kjøttet.
Danne lea Bohccobierggu márkanlávdegoddi geavahan doahpaga “Duoddara sáŋgár” go bohccobierggu lea márkanastán mágolaš ja dipma biergun.
Markedsutvalgets arbeid underbygges av bl.a. undersøkelser gjennomført i regi av MatPrat som viser at rein er det kjøttslaget flest nordmenn synes er mest smakfullt.
Márkanlávdegotti doaibma lea vuođđuduvvon ee. daid duođaštusaid ektui maid MatPrat lea čađahan ja duođaštusat čájehit ahte bohccobiergu lea dat biergu mii eanaš dážaid mielas lea hui mágolaš.
Samtidig viser forskning at reinkjøttet er noe av det sunneste du kan spise.
Seammás čájeha dutkan ahte bohccobiergu lea dearvvašlaččamus borramuš maid olmmoš sáhttá borrat.
Reinkjøttet har det høyeste innholdet av antioksidanter, og fettet inneholder sunne fettsyrer.
Bohccobierggus leat eanemus antioksidánttat ja buoiddis lea dearvvašlaš buoidesuvri.
Markedet for reinsdyrkjøtt har siden sist sommer hatt en positiv utvikling.
Bohccobiergomárkanis lea mannan geasi rájes leamaš positiiva ovdáneapmi.
Utover et aktivt arbeid fra Markedsutvalget for å gjenskape tilliten til reinsdyrkjøttet i markedet, har aktørene i verdikjeden arbeidet aktivt for å heve kjøttet opp til eliteklassen når det gjelder matspesialiteter.
Márkanlávdegotti árjjálaš barggu lassin ahte háhkat fas luohttevašvuođa biergomárkanii, leat boazodoallit árvogoallosis árjjálaččat bargan ahte loktet bohccobierggu erenoamáš borramušaid buoremusaid searvái.
En større andel av reinkjøttet har nå gått over fra frysedisker til fordel for ferskvaredisken.
Stuorra oassi bierggus lea guođđán jikŋon galmmihanskábiid ja sirdojuvvon varasbiergoskábiide.
Kvaliteten på reinproduktene har økt.
Bohccobiergobuktagiid kvalitehta lea buorránan.
Dette gjelder både de enkelte stykningsdelene og selve presentasjonen av produktene i butikk.
Dát guoská maid iešguđet osiide bohccos ja buktagiid fálaldagaide gávppiin.
I tillegg har reindriften og reinsdyrkjøttet fått mye positiv oppmerksomhet gjennom ”Det norske Måltid” og NRKs nye serie de ”Åtte årstider”.
Dasa lassin lea boazodoallu ja bohccobiergu ožžon olu positiiva fuomášumi “Det norske måltid” ja NRKa ođđa prográmmaráiddu “Åtte årstider” bokte.
Imidlertid foreligger det etter departementets vurdering fortsatt et betydelig verdiskapingspotensiale for reinkjøtt.
Departemeantta árvvoštallama mielde lea ain eanet vejolašvuođat buoridit árvobuvttadeami bohccobirgui.
I arbeidet med å få realisert dette verdiskapingspotensialet vil Reinprogrammet være sentralt.
Árvobuvttadeami ollašuhttimis šaddá Boazoprográmma guovddážis.
Fremover vil det bl.a. være viktig å styrke reinkjøttbedriftene slik at både stabiliteten og volumet i leveransene øker.
Boahtteáiggis lea dehálaš ee. nannet bohccobiergofitnodagaid vai biergolágideapmi šaddá dássedeabbo ja biergohivvodat šaddá stuoribun.
Samtidig må høy kvalitet fortsatt stå sentralt, og det må etableres bedre distribusjonsløsninger for å sikre at reinkjøttet kommer ut til de betalingsvillige markedene.
Seammás galgá buorre kvalitehta leat guovddážis, ja gaskkusteddjiid ektui ferte gávdnat čovdosiid sihkkarastit ahte bohccobiergu joavdá dakkár márkaniidda geat mielas mákset.
Reinkjøttbransjen må styrke sin markedskompetanse.
Bohccobiergosuorgi ferte nannet iežas márkangealbbu.
Det må gjennomføres markedsanalyser i de markedene man ønsker å etablere seg i, og hvilke produkter som etterspørres.
Márkananalysaid ferte čađahit dakkár márkaniin gosa háliida iežas ásahit, ja guorahallat makkár buktagiid olbmot jearahit.
Dette er avgjørende kunnskap for å overleve i et presset marked.
Dat lea mearrideaddji máhtu eallit gilvaleaddji márkanis.
Nøkkelen for å lykkes i dette arbeidet er samarbeid.
Čoavdda lihkostuvvat dán doaimmas lea ovttasbargu.
Reinkjøttbransjen må sette seg som mål og samarbeide der de kan – og konkurrere der de må.
Bohccobiergosuorgi ferte bidjat mihttomeari ovttasbargat doppe gos lea vejolaš – ja gilvalit doppe gos sii fertejit.
Gjennom økt samarbeid i verdikjeden vil man kunne få et mer effektivt arbeid i forhold til å styrke bl.a. markedskanaler, produktutvikling og salg.
Eanet ovttasbarggu bokte árvogoallosis lea vejolaš ee. márkankanálaid, buvttaovddideami ja gálvojođu nannemiid bokte oaččuhit áigái beaktilis bohccobiergosuorggi.
Dette vil også kunne påvirke prisnivået for reinkjøtt positivt.
Dat váikkuha maid positiivvalaččat biergohaddái.
Departementet vil understreke at reindriften er i en unik situasjon hvor potensialet for etterspørsel er langt større enn potensialet for produksjon.
Departemeanta háliida deattuhit ahte boazodoallu lea dál erenoamáš dilis gos jearru lea sakka eanet go buvttadeapmi.
I dette ligger det store muligheter for økt verdiskaping.
Dat mielddisbuktá ahte árvobuvttadeami lea vejolašvuohta olu eanet buoridit.
Departementet ser det som viktig at det legges til rette for at hele verdikjeden fra vidde til bord, gjennom samarbeid, får utnyttet dette potensialet.
Departemeantta mielas lea dehálaš ahte dilli láhččojuvvo nu ahte olles árvogoallus duoddaris beavdái ovttasbarggu bokte beassá geavahit dáid vejolašvuođaid.
4.4.3 Oppfølging av reguleringslageret
4.4.3 Regulerenvuorkká čuovvoleapmi
I løpet av høsten 2010 ble avtalepartene enige om å etablere en midlertidig reguleringsordning fram til 31. mars 2011.
2010 čavčča sohpe šiehtadallanbealit ásahit gaskaboddosaš regulerenortnega njukčamánu 31.b.2011 rádjai.
Bakgrunnen for enigheten var å legge til rette for at reineierne fikk slaktet, og slik forhindre at flere reindriftsfamilier kom i en vanskelig økonomisk situasjon.
Ovttaoaivilvuođa duogážin leai veahkehit vai boazodoallit besset njuovvat ja nu hehttet ahte ollu boazodoallobearrašat gártet váttis ekonomalaš dillái.
Tiltaket fungerte etter hensikten, og ved utgangen av reguleringsperioden lå det totalt 513 tonn på lager.
Ásaheapmi doaimmaid nu go galggai, ja regulerenáigodaga loahpageahčen gávdnui vuorkkás 513 tonna bohccobiergu.
Partene var enige om at kostnadene til reguleringsordningen ble finansiert innenfor reindriftsavtalens rammer, jf. kap. 1151 post 51 ”Reindriftens utviklingsfond”.
Šiehtadallanbealit ledje ovttaoaivilis ruhtadit regulerenortnega goluid boazodoallošiehtadusa rámmaid siskkobealde, gč. kap. 1151 poastta 51 “Boazodoalu ovdánahttinfoanda”.
I 2010 ble det satt av 2,8 mill. kroner til ordningen.
2010 várrejuvvui 2,8 miljovnna kruvnnu ortnegii.
I forbindelse med Stortingets behandling av proposisjonen om Reindriftsoppgjøret 2011/2012, ble det bevilget en økning på Reindriftsavtalen 2010/2011 med 7,0 mill. kroner.
Stuoradikki Boazodoallošiehtadusa 2011/2012 proposišuvnna meannudeamis mearriduvvui lasihit 7,0 miljovnna kruvnnu Boazodoallošiehtadussii 2010/2011.
Det var forutsatt at bevilgningen skulle dekke utgiftene til oppfølging av reguleringslageret.
Eaktun leai ahte juolludus galggai gokčat goluid regulerenvuorkká čuovvoleami oktavuođas.
Videre ble det omdisponert 9,5 mill. kroner i forbindelse med Stortingets behandling av reindriftsavtalen 2012/2013.
Dasto sirdojuvvui 9,5 miljovnna kruvnnu Stuoradikki Boazodoallošiehtadusa 2012/2013 meannudeamis.