pere/sami_parallel huggingface dataset:
Som et ledd i å utvikle Norge som matnasjon, vil det bli etablert et råd med representanter fra verdikjedene for mat, forsknings- og utviklingsmiljøer og helse- og forbrukersiden.
Oassin barggus ahte ovddidit Norgga biebmonašuvdnan, ásahit ráđi mas leat biebmoárvogollosa, dutkan- ja ovdánahttinbirrasiid ja dearvvašvuođa- ja geavaheaddjibeali áirasat.
Rådet skal se innsatsen på området i sammenheng og vurdere tiltak for i fellesskap å videreutvikle norsk matsektor.
Joatkit biebmobuvttadeami Árvoháhkanprográmma ja ásahit ođđa ovdánahttinprográmma bokte, Báikkálaš biebmoprográmma.
Arbeide for at 15 prosent av matproduksjonen og matforbruket skal være økologisk i 2020.
Bargat dan ala ahte 15 proseanta biebmobuvttadeamis ja biebmogeavaheamis galgá leat ekologalaš jagis 2020.
Vurdere oppfølgingen av Matkjedeutvalgets utredning i lys av innspillene som kommer i forbindelse med høringen av denne.
Árvvoštallat čuovvolit Biebmogoalluslávdegotti guorahallama daid árvalusaid geažil mat dan gulaskuddama oktavuođas bohtet.
May-Helen Molvær Grimstad ny leder i Kringkastingsrådet - regjeringen.no
May-Helen Molvær Grimstad Kringkastetráđi ođđa jođiheaddji
I statsråd fredag ble følgende medlemmer oppnevnt til Kringkastingsrådet for perioden 2010 til 2013:
Bearjadaga stáhtaráđis nammaduvvojedje čuovvovaš miellahtut Kringkastetráđđái áigodahkii 2010-2013:
Leder: May-Helen Molvær Grimstad, Ålesund (ny) Varamedlem: Berit Øksnes, Skiptvet (ny)
Jođiheaddji: May-Helen Molvær Grimstad, Ålesund (ođđa) Várrelahttu: Berit Øksnes, Skiptvet (ođđa)
Nestleder: Steinar Ness, Gaular Varamedlem: Stein Gauslaa, Arendal (ny)
Sadjásaš jođiheaddji: Steinar Ness, Gaular Várrelahttu: Stein Gauslaa, Arendal (ođđa)
Medlem: Kristin Jensen, Trondheim Varamedlem: Beate Bø Nilsen, Sortland (ny)
Lahttu: Kristin Jensen, Troanddin Várrelahttu: Beate Bø Nilsen, Sortland (ođđa)
Medlem: Shahzad Rana, Oslo (ny) Varamedlem: Helge Østbye, Bergen
Lahttu: Shahzad Rana, Oslo (ođđa) Várrelahttu: Helge Østbye, Bergen
Medlem: Frank Rossavik, Oslo (ny) Varamedlem: Thomas Berland, Bergen
Lahttu: Frank Rossavik, Oslo (ođđa) Várrelahttu: Thomas Berland, Bergen
Molvær Grimstad var stortingsrepresentant for Kristelig Folkeparti fra Møre og Romsdal i perioden 1993-2009, blant annet som leder av Familie- og kulturkomiteen i to omganger.
Molvær Grimstad lei Møre ja Romsdála Kristtalaš álbmotbellodaga stuorradiggeáirras áigodaga 1993-2009, earret eará son lei Bearaš- ja kulturlávdegotti jođiheaddji guovtti gearddi.
Stortinget oppnevnte 14. desember 2009 følgende medlemmer:
Stuorradiggi nammadii juovlamánu 14. beaivvi 2009 čuovvovaš miellahtuid:
Medlem: Grethe G. Fossum, Kirkenær Varamedlem: Saera Khan, Oslo
Lahttu: Grethe G. Fossum, Kirkenær Várrelahttu: Saera Khan, Oslo
Medlem: Jon Olav Alstad, Skatval Varamedlem: (ikke avklart)
Medlem: Jon Olav Alstad, Skatval Várrelahttu: (ii leat čielggas)
Medlem: Kristoffer Kanestrøm, Tromsø Varamedlem: Kent Gudmundsen, Tromsø
Lahttu: Kristoffer Kanestrøm, Romssa gávpot Várrelahttu: Kent Gudmundsen, Tromssa gávpot
Medlem: Afshan Rafiq, Oslo Varamedlem: Elisabeth Skogrand, Røyken
Lahttu: Afshan Rafiq, Oslo Várrelahttu: Elisabeth Skogrand, Røyken
Medlem: May Hansen, Moss Varamedlem: Per Kristian Skulberg, Spydeberg
Lahttu: May Hansen, Moss Várrelahttu: Per Kristian Skulberg, Spydeberg
I tillegg velges som medlem den som til enhver tid er leder for Samisk Programråd, med nestlederen i Samisk Programråd som personlig varamedlem.
Dan lassin válljejuvvo lahttun álot son guhte lea Sámi Prográmmaráđi jođiheaddji, ja su várrelahttun šaddá Sámi Prográmmaráđi sadjásaš jođiheaddji.
Kringkastingsrådet er et rådgivende organ for Norsk rikskringkasting.
Kringkastetráđđi lea Norgga riikkaáibmomediaid (dárogillii Norsk rikskringkasting) neavvu orgána.
Rådet skal drøfte og uttale seg om hovedlinjene for programvirksomheten i Norsk rikskringkasting.
Ráđđi galgá digaštallat ja cealkit Norgga riikkaáibmomediaid prográmmadoaimma váldonjuolggadusaid birra.
Kringkastingsrådet består av 14 medlemmer med personlige varamedlemmer.
Kringkastetráđis leat 14 lahtu persovnnalaš várrelahtuiguin.
Regjeringen oppnevner seks medlemmer, deriblant leder og nestleder.
Ráđđehus nammada guhtta lahtu, earret eará jođiheaddji ja sadjásaš jođiheaddji.
Stortinget oppnevner åtte medlemmer, hvorav ett medlem er lederen av Samisk programråd.
Stuorradiggi nammada gávcci lahtu, geain okta lahttu lea Sámi Prográmmaráđi jođiheaddji.
Medlemskap i folketrygden
Álbmotoaju miellahttovuohta
Medlemskap i folketrygden er nøkkelen til rettigheter fra NAV.
Álbmotoaju miellahttovuohta lea vuođđun NAV vuoigatvuođaide.
Det er ikke avgjørende at du er norsk statsborger, registrert i folkeregisteret eller betaler skatt til Norge.
Mearrideaddjin ii leat dat ahte leat go norgga stáhtaboargár, álbmotregistarii registrerejuvvon dahje mávssát Norgii vearu.
Det er avgjørende at oppholdet i Norge er lovlig.
Mii mearrida lea ahte orut lobálaččat Norggas.
Trygderettigheter er avhengig av nåværende eller tidligere medlemskap.
Oadjovuoigatvuođat leat dálá dahje ovddeš miellahttovuođa hálddus.
Enkelte rettigheter kan likevel gis til et familiemedlem av et medlem av folketrygden.
Muhtin vuoigatvuođaid sáhttá liikká addit ovtta álbmotoaju miellahtu bearašlahttui.
Hvilke ytelser du har krav på avgjøres blant annet av hvilken dekning medlemskapet gir.
Maid miellahttovuohta gokčá mearrida dan makkár addosiidda dus lea riekti.
Enkelte trygdeytelser krever at du har vært medlem i folketrygden en viss tid.
Muhtin oadjoaddosat gáibidit ahte leat leamašan vissis áiggi álbmotoaju miellahttun.
Du kan lese mer om dette under hver enkelt ytelse.
Juohke addosis logat eambbo dán birra.
Når er du medlem i folketrygden?
Goas leat álbmotoaju miellahttu?
Bosatt i Norge – pliktig medlem i folketrygden
Norggas orut – geatnegahtton álbmotoaju miellahttu
Er du bosatt i Norge, er du som hovedregel medlem i folketrygden.
Leat álbmotoaju miellahttun jus orut Norggas.
For å regnes som bosatt, må du oppholde deg i Norge i minst 12 måneder.
Go (fal) galgá árvvoštallat ahte orut go dáppe, de galggat Norggas orrut unnimusat 12 mánu.
Når du flytter til Norge for å være her i minst 12 måneder, blir du medlem fra innreisedatoen.
Go Norgii fárret danin ahte áiggut dáppe leat unnimusat 12 mánu, de šattat miellahttun dan beaivvi rájes go mátkkoštit riikii.
Hvis du ikke bor i Norge
Jus it oro Norggas
Selv om du ikke bor i Norge, er du medlem i folketrygden hvis du er:
Vaikko it oro Norggas, de leat álbmotoaju miellahttu jus don leat:
arbeidstaker i Norge
bargi Norggas
norsk statsborger/EØS-statsborger, og ansatt på norsk skip med unntak for cateringansatte på turistskip registrert i Norsk Internasjonalt Skipsregister NIS.
norgga stáhtaboargár/EEO-stáhtaboargár, ja barggat norgga skiippas, dasa eai gula cateringbargit geat barget Norgga Gaskariikkalaš Skiiparegistara registrerejuvvon turistaskiippain (NIS)
norsk statsborger/EØS-statsborger, og ansatt i den norske stats tjeneste i utlandet
norgga stáhtaboargár/EEO-stáhtaboargár, ja barggat norgga stáhta olgoriikka bálvalusas
norsk statsborger/EØS-statsborger, og studerer i utlandet med lån eller stipend fra Lånekassen
norgga stáhtaboargár/EEO-stáhtaboargár, ja studeret olgoriikkas Loatnakássa loanain dahje stipeanddain
arbeider midlertidig i utlandet for arbeidsgiver med plikt til å betale arbeidsgiveravgift i Norge
gaskaboddosaččat barggat olgoriikkas bargoaddi ovddas gii lea geatnegahtton máksit bargoaddidivada Norgii
Frivillig medlemskap i folketrygden under opphold i Norge
Eaktodáhtolaš álbmotoaju miellahttovuohta go orut Norggas
Hvis du skal oppholde deg i Norge tre til 12 måneder, uten å arbeide her og har sterk tilknytning til Norge, kan du etter søknad bli medlem i folketrygden.
Jus Norggas galggat leat golmma mánu rájes 12 mánu rádjái, itge bargga dáppe ja dus lea nanu čanastat Norgii, de sáhtát ohcat (šaddat) álbmotoaju miellahttun.
Frivillig medlemskap i folketrygden under opphold utenfor Norge
Eaktodáhtolaš álbmotoaju miellahttovuohta go it oro Norggas
Hvis du er medlem i folketrygden og skal oppholde deg i utlandet, kan oppholdet i utlandet medføre at medlemskapet i folketrygden opphører.
Jus galggat orrut olgoriikkas ja leat álbmotoaju miellahttu, de sáhtát massit álbmotoaju miellahttovuođa go orut olgoriikkas.
Du kan da søke om frivillig medlemskap i folketrygden.
Dalle sáhtát ohcat eaktodáhtolaš álbmotoaju miellahttovuođa.
Norge har trygdeavtaler med flere land.
Norggas leat oadjošiehtadusat ollu riikkaiguin.
Den viktigste avtalen er med EØS-landene.
Deháleamos šiehtadus lea EEO-riikkaiguin.
Hvis du er omfattet av en trygdeavtale, kan denne avtalen bestemme i hvilket land du skal være medlem i trygden.
Jus dus lea oadjošiehtadus, de sáhttá dát šiehtadus mearridit makkár riikkas don galggat leat oadjomiellahttu.
Det som er nevnt ovenfor, kan da bli uriktig.
Dalle sáhttá leat boastut dat mii badjelis namuhuvvo.
Du bør undersøke om en trygdeavtale gjelder i ditt tilfelle.
Berret iskat lea go dus oadjošiehtadus fámus.
Medlemskap i folketrygden betyr at du må betale trygdeavgift.
Galggat máksit oadjodivada go leat álbmotoaju miellahttu.
Hvor mye du skal betale i trygdeavgift vil være avhengig av om
Dat mii mearrida man olu oadjodivada galggat máksit lea
du er skattepliktig til Norge og trygdeavgiften betales sammen med skatten
don leat geatnegahtton máksit vearu Norgii ja oadjodivat máksojuvvo oktanis vearuin
arbeidsgiver plikter å betale arbeidsgiveravgift
bargoaddi lea geatnegahtton máksit bargoaddidivada
Når opphører medlemskapet?
Goas miellahttovuohta heaittihuvvo?
Arbeid eller opphold i utlandet kan medføre at medlemskapet i folketrygden opphører.
Álbmotoaju miellahttovuohta sáhttá heaittihuvvot jus barggat dahje orut olgoriikkas.
Konsekvenser av ikke å være medlem i folketrygden
Váikkuhusat go ii leat álbmotoaju miellahttu
Når du ikke er medlem av folketrygden, har du ingen rettigheter etter folketrygdloven.
Álbmotoadjolága mielde dus eai leat makkárge vuoigatvuođat go it leat álbmotoaju miellahttu.
Mer fleksible permitteringsregler - regjeringen.no
Eanet máškidis virgeluopmonjuolggadusat
Regjeringen foreslår å senke kravet til arbeidstidsreduksjon for rett til dagpenger ved permittering til 40 prosent.
Ráđđehus evttoha geahpidit gáibádusa man ollu bargoáigi galgá oatnut beaiveruđaid oažžumis virgeluomu oktavuođas 40 prosentii.
Samtidig foreslås det å utvide avbruddsperioden ved permittering pga. arbeid, uten at det påløper nye lønnspliktdager og ventedager før dagpengeutbetaling, fra fire til seks uker.
Seammás evttohuvvo viiddidit gaskkalduhttináiggi go lea virgeluopmu barggu dihte, almmá oažžumis ođđa bálkágeatnegasbeaivvit ja vuordinbeivviid ovdal go beaiveruđaid oažžu, njealji vahkus guđa vahkkui.
– Med disse endringene blir det enklere å fordele permitteringer, helt eller delvis, på flere arbeidstakere og over lengre tidsrom.
– Dáid rievdadusaiguin šaddá álkit juogadit virgeluomuid, ollásit dahje belohahkii, eanet bargiid gaskkas ja guhkit áigodahkii.
Forslagene imøtekommer et sterkt ønske hos partene i arbeidslivet, sa statsminister Jens Stoltenberg under sitt besøk hos Eramet AS i Sauda i dag.
Evttohusat mihtet bargoeallima bealálaččaid garra sávaldagaid, dajai stáhtaministtar Jens Stoltenberg go son odne galledii Eramet AS Saudas.
På bakgrunn av situasjonen på arbeidsmarkedet foreslås det at kravet til arbeidstidsreduksjon for rett til dagpenger under permittering, senkes til 40 prosent.
Bargomárkana dili dihte evttohuvvo ahte gáibádus dan ektui man ollu bargoáigi galgá oatnut beaiveruđaid oažžumis virgeluomu oktavuođas, geahpiduvvo 40 prosentii.
Ved å senke kravet til arbeidstidsreduksjon legges det til rette for mer fleksible permitteringsordninger.
Go geahpida gáibádusa bargoáiggi oatnuma hárrái láhččojuvvo vejolašvuohta oaččuhit eanet máškidis virgeluopmoortnegiid.
En arbeidstidsreduksjon på 40 prosent vil gjøre det enklere å gjennomføre såkalt rullerende permitteringer.
Bargoáiggi oatnun 40 proseanttain dagaha álkibun čađahit ng. molssašuddi virgeluomuid.
I motsetning til kravet på 50 prosent, utgjør 40 prosent to hele arbeidsdager innenfor en arbeidsuke, noe som vil gjøre gjennomføringen av permitteringer enklere.
Dálá 50 proseanta gáibádusa ektui, mearkkaša 40 proseanta guokte olles bargobeaivvi ovtta bargovahkus, mii daga álkibun virgeluomu čađahit.
Avbrudd i permitteringsperioden pga. arbeid i mer enn fire uker vil etter dagens regler innebære ny permittering, noe som innebærer nye lønnspliktdager etter lønnspliktloven, og nye ventedager før rett til dagpenger.
Jus bargguhis virgeluomu gaskkalduhttá barggu dihte guhkit go njeallje vahku de dat dálá ortnega mielde mearkkaša ahte dat meannuduvvo dego ođđa virgeluopmun, mii fas mearkkaša ođđa bálkágeatnegas beivviid bálkágeatnegaslága mielde, ja ođđa vuordinbeivviid ovdal go fas sáhttá oažžut beaiveruđaid.
Dette er bakgrunnen for å utvide avbruddsperioden til seks uker.
Dát leage duogáš dasago gaskkalduhttináigodat viiddiduvvo guđa vahkkui.
Arbeidsgiver kan da fordele hele eller delvise permitteringer på flere personer over lengre perioder uten å bli belastet med kostnadene med nye lønnspliktdager.
Bargoaddi sáhttáge juohkit virgeluomu ollásit dahje belohahkii eanet bargiid gaskkas guhkit áigái almmá šaddamis máksit ođđa bálkágeatnegas beivviid ovddas.
Ved å endre reglene om rett til gjenopptak av dagpengeperioden etter arbeid i permitteringsperioden tilsvarende, vil permitterte ikke få permitteringslønn, men unngår nye ventedager før dagpengene blir utbetalt.
Go njuolggadusat rivdet nu ahte sáhttá fas joatkit beaiveruhtaáigodagain maŋŋil go virgeluopmoáiggis lea bargan, de sii geain lea leamašan virgeluopmu eai oaččo virgeluopmobálkká, muhto eastadit ođđa vuordinbeivviid ovdal go beaiveruđat máksojuvvojit.
Arbeids- og inkluderingsdepartementet tar sikte på at begge de foreslåtte endringene i dagpengeforskriften gjennomføres så snart som mulig, og senest fra 1.
Bargo- ja searvadahttindepartemeanta áigumuš lea ahte goappaš evttohuvvon rievdadusat beaiveruhtaláhkaásahusas čađahuvvojit nu jođánit go vejolaš ja maŋimusat suoidnemánu 1.
juli.
beaivvi.
Mer fleksible permitteringsregler: – Med disse endringene blir det enklere å fordele permitteringer, helt eller delvis, på flere arbeidstakere og over lengre tidsrom.
Eanet máškidis virgeluopmonjuolggadusat: – Dáid rievdadusaiguin šaddá álkit juohkit virgeluomu, juogo ollásit dahje belohahkii, eanet bargiid gaskkas guhkit áigái.
Foto: Eramet.
Govven: Eramet.
Mer til kultur i Nordland - regjeringen.no
Almmustahtti: Kultur- ja girkodepartemeanta
Som et ledd i oppfølgingen av scenekunstmeldingen og til økte pensjonskostnader øker regjeringen tilskuddet til Nordland Teater med 2,5 millioner til 22,4 millioner kroner.
Oassin lávdedáiddadieđáhusa čuovvoleamis ja lassánan ealáhatgoluid várás lasiha ráđđehus doarjaga Nordlándda Teáhterii 2,5 miljovnna kruvnnuin nu ahte šaddá 22,4 miljovnna kruvnno.
Samorganisasjonen for kunstformidling i Nord-Norge (SKINN) får en økning på 500 000 kroner for å styrke deres rolle som kunstformidlingsaktør i Nord-Norge.
Samorganisajonen for kunstformidling i Nord-Noreg (SKINN) (Davvi-Norgga dáiddagaskkusteami searveorganisašuvdna) oažžu 500 000 kruvnno eambbo nannen dihte iežas rolla Davvi-Norgga kulturgaskkustanbeallin.
Museum Nord får en økning på 1 million kroner, noe som gir et tilskudd på i underkant av 12,2 millioner kroner i 2010.
Museum Nord oažžu 1 miljovnna kruvnno eambbo nu ahte juolludus šaddá oktibuot sullii 12,2 miljovnna kruvnno 2010:s.
Lofotr Viking Museum er fra 2009 konsolidert i Museum Nord.
Lofoten Viking Museum lea 2009 rájes ovttastuvvon Museum Nord:in.
Nordnorsk Kunstnersenter øker med 450 000 kroner slik at tilskuddet for 2010 vil bli i underkant av 5,2 millioner kroner.
Juolludus Davvi-Norgga Dáiddárguovddážii lasihuvvo 450 000 kruvnnuin nu ahte 2010 juolludus šaddá veahá vuollel 5,2 miljovnna kruvnno.
Tilskuddet til Nordnorsk Opera og Symfoniorkester øker med 10,2 millioner kroner, herunder midler til økte pensjonskostnader og nye musikerstillinger og turneer i landsdelen, slik at tilskuddet for 2010 vil bli 36,3 millioner kroner.
Doarjja Davvi-Norgga Opera ja Symfoniijaorkesterii lassána 10,2 miljovnna kruvnnuin, dasa gullet maiddái ruđat lassánan ealáhatgoluide ja ođđa čuojaheaddjevirggiide ja turnemátkkiide riikkaoasis, nu ahte 2010 juolludus šaddá 36,3 miljovnna kruvnno.
Tilskudd som for 2009 ble bevilget til Bodø Sinfonietta, Musikkteatret i Bodø, Opera Nord Tromsø og Tromsø Symfoniorkester er overført til det nye selskapet.
Doarjja mii 2009:s lei juolluduvvon Bodø Sinfonietta:i, Bodø Musikkteaterii, Opera Nordii Tromsa ja Tromssa Symfoniorkesterii lea sirdojuvvon ođđa vuođđudussii.
Landsdelsmusikerne i Nord-Norge får en økning på 1 million kroner og dermed et totalt tilskudd på i underkant av 17,2 millioner kroner.
Davvi-Norgga Riikaguovlomusihkkariidda (Landsdelsmusikerne i Nord-Norge) lasihuvvo 1 miljovnna kruvnno nu ahte juolludus šaddá veahá vuollel 17,2 miljovnna kruvnno.
Et investeringstilskudd på 10 millioner kroner i 2010 går til prosjektering av kulturkvartalet i Bodø.
2010:s juolluduvvo 10 miljovnna kruvnno investerendoarjjan Budeaju kulturkvartála prošekteremii.
I tillegg kommer et tilsagn om ytterligere 151 millioner kroner i senere år.
Dasto lohppiduvvo maŋit jagiide vel 151 miljovnna kruvnno.
Byggeprosjektet omfatter bl.a. konsert- og teaterhus, visningsrom for billedkunst, blackboks og bibliotek.
Huksenprošeavttas leat earet eará konsearta- ja teáhtervisti, govvadáidaga čájáhuslatnja, blackboks ja girjerájus.
Etter planen kan byggingen starte i 2011 og være ferdig til årsskiftet 2013/2014.
Plána mielde álggahuvvo huksen 2011:s ja gárvana 2013/2014 jahkemolsašumis.
Det nye Hamsunsenteret på Hamarøy får et investeringstilskudd på 15 millioner kroner i 2010.
2010:s juolluduvvo ođđa Hamsun-guovddážii Hápmiris 15 miljovnna kruvnno investerendoarjjan.
Det er tidligere gitt 17 millioner kroner i tilskudd til byggeprosjektet.
Ovdal lea juolluduvvon 17 miljovnna kruvnno doarjjan huksenprošektii.
Senteret med utstillinger skal etter planen åpnes for publikum i juni 2010.
Guovddáš oktan čájáhusaiguin galgá plána mielde rahppojuvvot álbmogii geassemánus 2010.
Den totale bevilgningen over KKDs budsjett til Nordland i 2010, er på om lag 88,9 millioner kroner.
Kultur- ja girkodepartemeantta bušeahta ollislaš juolludus Nordlándii 2010:s, lea sullii 88,9 miljovnna kruvnno.
I tillegg kommer andre økninger som kommer Nordland til gode, for eksempel 4 millioner til nordområdesatsingen og 10 millioner til samiske kulturformål, hvorav 3,3 millioner kroner går til kulturformål under Sametinget.
Dasa lassin bohtet eará lassáneamit Nordlándi buorrin, ovdamearkka dihte 4 miljovnna kruvnno davviguovllodoaimmaid várás ja 10 miljovnna sámi kulturulbmiliidda, mas 3,3 miljovnna kruvnno manná Sámedikki vuollásaš kulturulbmiliidda.
Tiltak Alle beløp i 1000-kroner
Doaibma Buot logut 1000-kr uvdnon
Vedtak 2009
Mearrádus 2009
Endring
Rievdadus
Forslag 2010
Evttohus 2010
Landsdelsmusikerne i Nord-Norge
Davvi-Norgga riikaguovlomusihkkarat
Museum Nord
Nord l ándda Teáhter AS
Nordnorsk Kunstnersenter
Davvi-Norgga Dáiddárguovddáš
Nordnorsk Opera og Symfoniorkester
Davvi-Norgga Opera ja Symfoni ija orkester
Nordområdesatsing, inkl. Norsk-russisk kultursamarbeid (tilskuddet går til ulike tiltak i de tre nordligste fylkene)
Davviguovlludoaimmat, dás maiddái Norgga- Ruošša kulturovttasbargu (doarjja iešguđet doaimmaide golmma davimus f ylk kas)
Hamsunsenteret (investeringstilskudd)
Hamsun guovddáš (invester endoarjja)
Mer til samiske kulturformål - regjeringen.no
Danne evttohuvvo Kultur- ja girkodepartemeantta 2008 bušeahtas 6,1 miljon ruvdnosaš lassáneapmi sámi kulturulbmiliidda 53,5 miljon ruvdnui.
Regjeringen vil bedre Sametingets mulighet til å drive en aktiv kulturpolitikk.
Ráđđehus áigu buoridit Sámedikki vejolašvuođa doaimmahit árjjalaš kulturpolitihka.
I Kultur- og kirkedepartementets budsjett for 2008 er det derfor foreslått en økning på 6,1 millioner kroner til 53,5 millioner kroner til samiske kulturformål.
Danne evttohuvvo Kultur- ja girkodepartemeantta 2008 bušeahtas 6,1 miljon ruvdnosaš lassáneapmi sámi kulturulbmiliidda 53,5 miljon ruvdnui.
Bevilgningen til samiske kulturformål er dermed økt med 21,4 millioner kroner over tre år.
Nu lea ge juolludus sámi kulturulbmiliidda lasihuvvon 21,4 miljon ruvnnuin golmma jagis.
Bevilgningen til samiske kulturformål blir disponert av Sametinget.
Juolludusa sámi kulturulbmiliidda galgá Sámediggi hálddašit.
Forslaget for 2008 omfatter driftsmidler til Østsamisk museum i Neiden, som Sametinget har forvaltningsansvaret for.
Evttohussii 2008 várás gullet dat doaibmaruđat Nuortasámi museii Njávdámis, main Sámedikkis galgá leat hálddašanovddasvástádus.
Forslaget omfatter også midler til innkjøp av kunst ved Nordvestsamisk museumssiida (De Samiske Samlinger).
Evttohussii gullet maiddái ruđat oastit dáidagiid Davvioarjesámi museasiidii (Sámiid Vuorkádávviriidda).
Det er også foreslått bevilget midler til to samiske kulturbygg over Kultur- og kirkedepartementets budsjett for 2008.
Lea maid evttohuvvon juolludit ruđaid guovtti sámi kulturvistái Kultur- ja girkodepartemeantta 2008 bušeahtas.
Regjeringen har avsatt 9,7 millioner kroner til bygging av nytt Østsamisk museum i Neiden.
Ráđđehus lea várren 9,7 miljon ruvnno hukset ođđa Nuortasámi musea Njávdámii.
Dette byggeprosjektet ble igangsatt i 2007 og skal etter planen stå ferdig i 2008.
Dát huksen álggahuvvui 2007:s ja galgá plána mielde leat gárvvis 2008:s.
Videre har regjeringen foreslått en bevilgning på 3 millioner kroner til prosjektering av utvidelse og ombygging av Ája Samisk Senter i Kåfjord.
Viidáseappot lea ráđđehus evttohan juolludit 3 miljon ruvnno prošekteret Ája Sámi Guovddáža viiddideami ja rievdadeami Gáivuonas.
Bevilgningen til samiske aviser er foreslått økt med 5 millioner kroner.
Juolludus sámi aviissaide lea evttohuvvon lasihuvvot 5 miljon ruvnnuin.
Avhandlingens struktur
Čállosa huksehus
Avhandlingen består av en introduserende del 1 skrevet på norsk, og en del 2 med publiserte artikler, to publisert på engelsk og én på samisk.
Dán čállosis vuosttaš oasi dahká dárogielat láidehus. Nuppi oasi dahket guokte eŋgelasgillii almmuhuvvon artihkkala ja okta sámegillii almmuhuvvon artihkkala.
Artikkelen som er publisert på samisk, er oversatt til engelsk for bruk i foreliggende artikkelsamling.
Sámegillii almmuhuvvon artihkal lea dán čoakkáldahkii maiddái jorgaluvvon eŋgelasgillii.
Kombinasjon av norsk og engelsk gir mulighet for sammenhengende lesning av avhandlingen.
Dárogiella oktan eŋgelasgielain addá vejolašvuođa čađačuovvu lohkamii.
Dette er et språkvalg som henger sammen med universitetets og tidsskriftenes språkbeherskelse eller språkvalg, og videre med intensjonen om å nå en videre leserkrets.
Dán giellaválljema leat váikkuhan universitehta ja áigečállagiid giellamáhttu ja giellaválljen ja maiddái dobbelet ja viidát lohkiid oliheami beroštupmi.
Nå er det slik at reindriftssamenes siidautøvelse omgis og påvirkes av ulike framstillinger og beslutninger både innad i siidasystemet og på nasjonalt og internasjonalt nivå.
Badjesámi siiddastallama váikkuhit ja birastahttet dán áiggi sihke alddeset siskkáldas, riikka almmolašvuođa ja riikkaid gaskasaš almmolašvuođa ságat ja mearrádusat.
Noen vil antakelig mene at alt materiale burde vært oversatt til alle tre språk, eller i alle fall til samisk.
Livččii muhtumiid mielas soaitán heivvolaš oažžut buot osiid dán barggus jorgaluvvot buot dán golmma gillii, dehe aŋkke sámegillii.
Det er et arbeid som er blitt begrenset av ressurser avsatt til oversettelsesarbeid.
Jorgalanbarggu várit leat gáržžidan dan vejolašvuođa.
Under arbeidet med avhandlingen er på den annen side en del av grunnmaterialet, delvis om tidligere siidaer og delvis om tradisjonell reindriftssamisk kunnskap, publisert på samisk.
Barggadettiin dáinna čállosiin lea čálli muđui sámegillii almmuhan muhtun oasi vuođđomateriálas girjjážin ovdalaš siiddaid, siiddastallama ja maiddái árbevirolaš máhtuid birra.
Takkeord
Giitosat
Det er ikke enkelt å si når og hvordan mitt doktorgradsprosjekt kom til som noe som var mulig og viktig, og således når det egentlig startet.
Dás ii leat nu álki dadjat goas ja movt dát mu doavttergrádaprošeakta veaddjái vejolažžan ja deaŧalažžan ja goas dat rievtti mielde álggahuvvui.
Det hele har bestått i en gradvis og vekselvis læring av både arbeid med rein og en teoretisk tilnærming til dette feltet, og videre å danne seg et bilde av hvorfor og hvordan knytte disse ulike kunnskapsformene sammen.
Dása lea gullan veahážiid mielde ja gaskkalduvvamiin oahppat sihke boazobargguid ja teorehtalaš bargovugiid, ja das de oaidnit manne fertešii ja movt galggašii goallostit dieid goabbatlágán dieđuid ja máhtuid oktii.
Nå når jeg har kommet så langt som til det fullførelsen av arbeidet står for, er anledningen kommet til å tenke tilbake på det som har brakt meg dit jeg er.
Dál go lean buvttehan dan muddui mas dal čuovvovaš bargu lea, lean diláiduvvan muittašit aŋkke dáid maŋemus jagiid vássán dilálašvuođaid mat leat buvttehan mu dán rádjái.
Først og fremst tenker jeg på det gode ved at jeg hele tiden har hatt mulighet til å skifte mellom ulike miljø med sine spesifikke samtaler og gjøremål.
Ovddemusat jurddahan dan buori go mus lea čađat leamaš vejolašvuohta sirddášit iešguđet ságaid ja vásuid birrasiid gaskka.
Min arbeidsplass, Samisk Høgskole, er plassert så å si i hjertet av mange siidasamfunn, og det har vært enkelt å tre ut i omgivelser med stadig pågående samtaler om rein og forhold i arbeidet med rein.
Mu bargosadji, Sámi Allaskuvla, lea dadjat guovdu oallut boazosiiddaid, ja das lea leamaš oanegaska loaidat sámi boazoságaid olámuddui.
Omvendt har Samisk Høgskole med sine studietilbud i reindriftsfag åpnet dørene for reindriftsungdom og øvrige reindriftsutøvere, og deres erfaringer og kunnskap har fått strømme inn og berike institusjonens lærings- og samtalemiljø.
Nuppi dáfus lea Sámi Allaskuvla boazodoallooahpuidis bokte leahkastan uvssaidis sámi boazovázziide ja badjenuoraide, ja nu leat alddeset vásihusat ja dieđut beassan márihit sisa ja jábáiduhttán ásahusa oahppo- ja sáhkabirrasa.
Så har jeg også vært i den heldige situasjon at jeg har fått delta i Ealát-prosjektets faglige seminarer og diskusjoner.
Dasto lea mus leamaš dat lihkku ahte doaimmahettiin dán barggu lean beassan leat fárus Ealát-prošeavtta oallut fágalaš deaivvademiin ja ságastallamiin.
Gjennom dets vidtspennende nettverk har jeg fått anledning til å bli kjent med mange ulike faglige tilnærminger til forhold som har betydning for reindriften, og også med representanter for ulike reindriftsfolk fra mange nordlige områder.
Dakko lean beassan oahpásnuvvat dán prošeavtta máŋggasuorat ja maiddái guhkilmas bargoguimmiid ságaide, ja das maiddái aŋkke muhtun oassái máilmmi áibmadas vuvddiid ja duoddariid boazoálbmogiid áššiin.
Doktorgradsarbeidet er gjennomført i tilknytning til programmer og veiledning ved Universitetet i Tromsø.
Doavttergrádabargu lea čađahuvvon Tromssa Universitehta oahpuid ja bagadallama olis.
Takk til min veileder Ragnar Nielsen for hans tålmodige og velvillige støtte for å få arbeidet mitt fullført.
Giitu mu bagadallái Ragnar Nielsenii su gierdivaš veahki ovddas čorgadin ja čoahkis doallat bargguidan.
Under mine forberedende ansatser til å få noe ned på papiret har mine kolleger ved Samisk Høgskole vært til stor støtte med sine parallelle studier og diskusjoner.
Dađistaga čállináigovaš geazadeamis leat beaivválaš bargoguoimmit Sámi Allaskuvllas leamaš buorren doarjjan sullasaš doaimmaideasetguin ja ságaideasetguin.
Inger Marie Gaup Eira, Ellen Inga Turi, Svein D. Mathiesen ja Ole Henrik Magga spesielt i tilknytning til Ealát-prosjektet, Mathis Bongo spesielt i tilknytning til utarbeidelse og gjennomføring av studietilbud for reindriftsutøvere og Nils Oskal i tilknytning til vårt samarbeid over lang tid.
Dat leat Inger Marie Gaup Eira, Ellen Inga Turi, Svein D. Mathiesen ja Ole Henrik Magga erenoamážit Ealát-prošeavtta olis, Mathis Bongo erenoamážit Sajo-oahpuid hutkama ja čađaheami olis ja Nils Oskal guhkit áiggi ovttasbarggu olis.
Forøvrig tenker jeg på de mange andre i miljøer der samtalene har dreid seg om rein og siidaer, og der samtaler og diskusjoner har dreid seg om spørsmål som angår forskning og studietilbud.
Earemuđui leat boazo- ja siidaságaid birrasis ja maiddái dutkan- ja oahpahusságaid birrasis oallugat geat leat muittustan.
Endelig dreier tankene seg mot arbeid og forpliktelser som under mitt arbeid med avhandlingen er blitt utført hjemme og i siidaen av min familie, og som for min del sannsynligvis hadde forblitt ugjort eller slett utført.
De dasto vel bohtet jurdagii dat barggut mat dutkama ja čállima barggadettiinan leat doaimmahuvvon ruovttustan ja siiddastan, muhto mat mu dihte livčče orron beallemuttus dehe dagakeahttá. Danne gullá dása muitit bearrašan nai liigenođiid dien bealis eallimisttán.
Kort sammenfatning
Čoahkkáigeassu
Begrepet siida er kjent over hele Sápmi.
Siidadoaba lea oahpis miehtá Sámi.
Så langt tilbake i tid vi kan vite, har siidaer vært der som noe som vi kan forstå som samiske lokalsamfunn.
Siiddat leat leamaš juo nu áigá go mii oba diehtit.
Det som i dag gjenstår av videreførte næringsutøvende og levemåtepraktiserende siidaer, er siidaer som har arbeidet med reinflokker som sitt sammenbindende element.
Dat siiddat mat leat buolvvas bulvii doalahuvvon otnážii birgejumi ja eallinlági vuođđun, lea dat siiddat main boazoealut dahket siiddastallama.
Denne siidatradisjonen har vært levende frem til i dag spesielt i Kautokeino- og Karasjokområdet i Norge, det vil si i det området hvor det foreliggende studiet er gjort.
Dát siidavierut lea leamaš eallevaččat gitta otná rádjái, Norgga bealde erenoamážit Guovdageainnus ja Kárášjogas.
Imidlertid lever den fortsatt i krysspresset mellom representasjonen av tidligere østlige siidaer i litteraturen og den forvaltningsmessige praktisering av reindriftsloven.
Dat dattege ain almmolašvuođas cahket duvdahuvvan dilis, girjjálašvuođa dološ nuortalaš siiddaid ja boazodoallolága hálddahuslaš meannudeami gaskkas.
Bildet av en fasttømret organisering i de østlige siidaer og opphør av de såkalte veidesiidaene har usynliggjort forbindelseslinjene mellom tidligere og dagens siidaer og også ført til oppfattelse av siidasystemet som ikke-eksisterende.
Nuortalaš siiddaid čavga organiserema ja bivdosiiddaid bieđganeami govat leat jávkadan ovdalaš ja dálá siiddaid čanastagaid ja dagahan vel dan ipmárdusa ahte siidavuogádat ii leat šat doaimmas.
Reindriftslovgivningen har på sin side skapt og utviklet et alternativt reinbeitedistriktssystem.
Boazodoallolágaiguin fas lea ásahuvvon ja ovddiduvvon boazoguohtundistriktavuogádat dasa buohta.
Etter at siidaen i prinsippet ble anerkjent ved reindriftsloven av 2007, har problemstillinger og forvaltningspraksis med opphav i reinbeitedistriktssystemet allikevel fått lov til å prege tilnærmingen til siidasystemet.
Maŋŋel go 2007 boazodoallolágain siida vuođđojurdagis dohkkehuvvui leat buorrin ieš sadjásis, leat aŋkke boazoguohtundistriktavuogádaga vuolggahan áššečoavdimušat ja hálddahuslaš doaibmavuogit beassan báidnit vugiid mainna lágiin ipmirdišgoahtit siidavuogádaga.
For å kunne rehabilitere siidaer og siidasystemet er det ingen veg utenom å plukke opp og ta utgangspunkt i forbindelseslinjene som ligger i videreføringen av siidaer gjennom tidene.
Jus galgat máhttit fastain árvvosmuhttit siidda ja siidavuogádaga, de eat sáhte garvit bargamuša geaži gávdnat dain čanastagain mat leat doalahan siiddaid áiggiid čađa.
Det går ut på å ta utgangspunkt i siidasystemets egne begreper, forståelsesformer og prioriteringer.
Das ii leat earágo vuođđun atnit siidavuogádaga iežas doahpagiid, ipmárdusvugiid ja vuoruhemiid.
I dag dreier det seg først og fremst om å ekstrahere og fremlegge siidaers felles begrepsbruk og tradisjonelle kunnskaper i arbeidet med reinflokker, men også å rette blikket mot tradisjonelle anskuelsesformer som ligger bak praksisene i siidautøvelsen.
Dálá dilis ovddemussan fertet lavdit ja ovdan bidjat siiddaid oktasaš doabageavaheami ja árbevirolaš máhtu eallogohkkema birra, muhto maiddái geahččalit čalbmat ipmárdusvugiid mat leat dagolaš siiddastallama duohken.
Blant annet ligger i dette et grunnlag for å synliggjøre settinger og tilpasning i forholdet mellom siidautøvelsen og dens naturgitte omgivelser, og også problemstillinger og sider ved avklaring av forhold mellom siidaer i prosessen mot rehabilitering av siidasystemet.
Earret eará lea dás vejolaš oidnosii dahkat siiddastallama ja eatnamiid gaskavuođa meriid ja heivehusaid, ja nu maiddái siiddaid gaskavuođa gažaldagaid ja čilgejumi dárbbuid das go galgat bargagoahtit fastain árvvosmuhttit siidavuogádaga.
Fastsettelse av ytre rammer for reinbeitedistrikter og siidaer har tematisk sett vært et møtepunkt mellom reineierne og offentlig forvaltning, et møte som så langt ikke har hatt siidaers tradisjonelle kunnskaper og tenkemåter som sitt utgangspunkt og sentrum for oppmerksomhet.
Siiddaid ravdameriid čilgejupmi lea leamaš boazoeaiggádiid ja almmolaš hálddahusa deaivvadeami sáhkafáddán, deaivvadeapmi mas dán rádjái eai leat adnon siiddaid árbevirolaš máhtut ja jurddavuogit sáhkavuođđun.
Det foreliggende studiet tar for seg eksempler på tradisjonell samisk livsanskuelse og måter å nærme seg siidaer ut fra deres egne begreper og praksiser.
Čállagiin maid dás bijan ovdan, guorahalan ovdamearkkaid das maid sápmelaččat leat árbevirolaččat diđoštan ja vugiid beassat siiddaid lagabuidda alddeset doahpagiid ja doaibmavugiid bokte.
Som reingjeteren forholder seg til kantene av flokken så forholder disse tekstene seg til betydningsfulle aspekter av siidaer generelt og ikke til det indre liv i noen spesifikk siida.
Nugo guođoheaddjit bissot ealloravddain, de dáid tevsttaid guorahallamat nai bissot siidaravddaid diđošteapmin, eaige mana guđege siidda sisa.
I bygda Lakselvbukt i Sørfjorden, en knapp times kjøring fra Tromsø sentrum, ligger Gáisi samiske språksenter.
Moskaluovttas Moskavuonas, sullii diimmu biilamátki Romssa guovddážis eret, lea Gáisi sámi giellaguovddáš.
Her i bygdene rundt Sørfjorden i den innerste delen av Ullsfjorden var samisk dagligspråket bare for få tiår siden.
Dáppe gilážiin Moskavuona birra siskkimusas Ullovuonas lei sámegiella dušše moaddelogi jagi áigi beaivválašgiella.
Hard fornorskning førte til at foreldrene sluttet å snakke samisk med ungene, men fortsatt på 1980–1990-tallet brukte eldre folk samisk seg i mellom.
Garra dáruiduhttin mielddisbuvttii ahte váhnemat heite hupmamis sámegiela mánáiguin, muhto ain 1980-90-loguin geavahedje vuorrasit olbmot sámegiela gaskaneaset.
Siv Rasmussen har her skrevet glimt av fornorskingshistoria i Sørfjorden, i første rekke ut fra Finnefondets arkiv [1].
Siv Rasmussen lea dás čállán veahá dáruiduhttinhistorjjá birra Moskavuonas, ovddemus Sámefoandda arkiivva vuođul.
Hun har så intervjua to som har deltatt i arbeidet med revitalisering av samisk språk og kultur i Sørfjorden.
Son lea maiddái jearahallan guoktásis geat leaba searvan sámegiela ja -kultuvrra ealáskahttinbargui Moskavuonas.
Siv Rasmussen (f. 1963) er medlem av redaksjonen i Samisk skolehistorie, og nærmere presentert i Samisk skolehistorie 2, der hun har skrevet fra sin hjemkommune Sør-Varanger.
Siv Rasmussen (r. 1963) lea Sámi skuvlahistorjjá doaimmahusa miellahttu, ja su birra lea eanet muitaluvvon Sámi skuvlahistorjá 2:s, mas son lea čállán iežas ruovttugieldda, Mátta-Várjjaga, birra.
Hun er nå doktorgradsstipendiat i historie ved Universitetet i Tromsø.
Son lea dál doavttergrádastipendiáhtta historjjás Romssa universitehtas.
Få tromsøværinger er klar over at Sørfjorden er et samisk område.
Eai leat galle romsalačča geat dihtet ahte Moskavuotna lea sámi guovlu.
I løpet av debatten som raste høsten 2011 rundt Tromsø kommunes eventuelle innlemmelse i samisk språkområde, ble det fokusert lite på kommunens sjøsamiske befolkning.
Digaštallama áigge, mii gullui 2011 čavčča das, galgá go Romssa suohkan searvat sámegiela hálddašanguvlui, ii gullon beare ollu suohkana mearrasámiid birra.
I stedet ble det i mediene vist til reindriftssamisk bruk av Tromsdalen i første halvdel av 1900-tallet og seinere bruk av Kvaløya og fastlandet.
Dan sadjái čujuhii media ollu boazosápmelaččaid eanageavaheapmái Sálašvákkis álgogeahčen 1900-logu ja maŋŋil Sálliris ja nannámis.
Det kan forklares med at den reindriftssamiske kulturen er mer synlig, der rein, lavvu, samiske klær og samisk språk både var og er sterke etniske markører.
Dása sáhttá dieđusge ággan go boazosápmelaččaid kultuvra lea eanet oidnosis, mas boazu, lávvu, sámi gárvvut ja sámi giella ledje ja leat nanu etnalaš dovdomearkkat.
Også blant den sjøsamiske befolkninga fantes det slike klare etniske markører tidligere, slik som samiske klær, samisk språk, gammer og en noe annen næringsstruktur enn blant den norske befolkninga.
Maiddái mearrasámi olbmuin gávdnojedje diekkár čielga dovdomearkkat ovdal, nu go sámi gárvvut, sámi giella, goađit ja veahá eará lágan ealáhusstruktuvra go dáža álbmogis.
Men i løpet av 1900-tallet forsvant disse markørene og den sjøsamiske befolkninga ble usynlig.
Muhto 1900-logu mielde jávke dát dovdomearkkat ja mearrasámi álbmot ii oidnon šat.
I dag forsøker folk i Sørfjorden å revitalisere språk og kultur.
Odne geahččalit olbmot Moskavuonas ođđasis ealáskahttit giela ja kultuvrra.
Kofta var for lengst gått ut av bruk der i fjorden, men den er nå rekonstruert under navnet Ullsfjord-Tromsø-kofta, og bæres av mange stolte brukere.
Gávtti ledje áigá juo heaitán geavaheamis, muhto dat lea dál ođđasit hábmejuvvon ja gohčoduvvo Ullovuona- Romssa gáktin, ja ollugat geavahit dan čeavlát.
Sieidi, hellig fjell ved Laksvatnet
Sieidi, bassi várri Muotkejávrri lahka
Samisk bosetting i Tromsø – Karlsøy-området
Sámi álbmot Romssa–Gálssa guovllus
Historisk sett har hele området som i dag omfatter kommunene Tromsø og Karlsøy hatt sjøsamisk befolkning.
Historjjálaččat lea olles guovllus, masa dál gullet Romssa ja Gálssa suohkanat, leamaš mearrasámi álbmot.
Kilder tilbake til begynnelsen av 1500-tallet viser at det bodde samer i alle fjordene her, i tillegg til ute på øyene, som Ringvassøy, Reinøy og Sør-Kvaløy.
Gáldut ruovttoluotta 1500-logu álgogeahčái čájehit ahte sápmelaččat orro buot vuonain dáppe, ja dasa lassin sulluin dás olggobealde, nu go Ránežis, Ráinnas ja Sálliris.
Den norske befolkninga bodde ute på øyene, men på midten av 1500-tallet bosatte noen nordmenn seg også på fastlandet.
Dáža olbmot orro sulluin, muhto gaskkamuttus 1500-logu sii orrugohte maiddái nannámis.
Noen av sjøsamene ble tidlig assimilert inn i den norske befolkninga.
Muhtin mearrasámit sudde árrat oktii dáža álbmogiin.
I andre områder, som Kaldfjorden på Kvaløya, ble samisk språk og andre kulturelementer beholdt til langt opp mot vår egen tid.
Eará guovlluin, nugo Gálláfierddas Sálliris, seilo sámegiella ja eará kulturáđat guhkás iežamet áigái.
Just Qvigstad skriver fra slutten av 1800-tallet at «havlappisk» er det språket de eldre i Kaldfjorden bruker, men nå er det nesten blitt fortrengt av «fjordlappisk», da det var kommer så mange innflyttere fra Balsfjorden og Sørfjorden.
Just Qvigstad čállá 1800-logu loahpas ahte lea dat giella maid boarrásit olbmot atnet Gálláfierddas, muhto dál lea measta jávkan duohkai, go ledje nu ollu sisafárrejeaddjit boahtán Báhccavuonas ja Moskavuonas.
Slik innflytting av samer andre steder fra, blant annet at reindriftssamer ble bofaste på øyene, medførte flere plasser en fornyelse av det samiske, til dels blandet med de opprinnelige sjøsamene.
Dákkár eará guovllu sápmelaččaid sisafárren, earret eará dat go boazosápmelaččat orrugohte birra jagiid sulluin, mielddisbuvttii máŋgga guovllus sámivuođa ođasteami, muhtin muddui seahkánan álgovuđolaš mearrasámiiguin.
I Ullsfjord bodde det på 1500-tallet samer fra Ullsnes og innover, og antakelig også på Bakkeby–Jegervatn.
Ullovuonas orro 1500-logus sápmelaččat Ulsnjárggas sisaguvlui, ja sihkkarit maiddái Bakkeby–Idnojávri guovllus.
Etter hvert flyttet det flere nordmenn til Ullsfjord, blant annet til Kjosen, noe som medførte at samene ble drevet stadig lenger inn i fjorden.
Dađistaga fárrejedje eanet dážat Ullovutnii, earret eará Muotkevutnii, ja dat mielddisbuvttii ahte sápmelaččat šadde sirdit siskelii vutnii.
Fram til slutten av 1720-tallet var den innerste delen av Sørfjorden en bygdeallmenning, der de gamle «finnerydningene» på Stakkevik–Sjursnes og Sørstraumen hentet ved, bark, never og andre utmarksprodukter.
Gitta loahpageahčái 1720-logu lei siskkimus oassi Moskavuonas gili oppalašeatnamin, gos boares Stáffoluovtta–Várpenjárgga ja Rávnnji sámi njáskkahagat () vižže muoraid, bárkku, bessiid ja eará meahccebuktagiid.
På 1730-tallet bosatte folk seg fast i allmenningen.
1730-logus olbmot orrugohte fásta oppalašeatnamii.
I tillegg til den sjøsamiske befolkninga kom det nå inn et fåtall norske og fjellsamiske familier og en kven.
Lassin mearrasámiid álbmogii bohte dál moadde dáža ja badjesápmelaččaid bearrašat ja okta kvenabearaš.
Også på 1800-tallet flyttet det inn noen norske og noen fjellsamer, men i alt overveiende grad er befolkninga her av gammel sjøsamisk opprinnelse.
Maiddái 1800-logus fárrii soames dáža ja badjesápmelaš deike, muhto eanaš olbmot dáppe gullet boares mearrasámi bearrašiidda.
De siste 150 år har området levde en noe omskiftelig tilværelse når det gjelder både geistlig og verdslig administrasjon.
Maŋimus 150 jagi leat guovllus leamaš rievdadallamat girkolaš ja máilmmálaš hálddašeami ektui.
Fra gammelt av lå Ullsfjord kirkelig sett under Karlsøy.
Dološ áiggi rájis Ullovuotna gulai girkolaččat Gálssa vuollái.
Fra 1867 var området en del av Lyngen kommune.
1867 rájes guovlu lei oassin Ivgu suohkanis.
I 1902 ble det egen kommune, først under navnet Sørfjord, og fra 1937 under navnet Ullsfjord.
1902:s šattai sierra suohkanin, álggos Moskavuona (Sørfjorden) namas, ja 1937:s Ullovuona (Ulsfjord) namas.
Ved kommunesammenslåingen i 1964 ble mesteparten av Ullsfjord slått sammen med Tromsø kommune.
Go suohkaniid časke oktii 1964:s ovttastuvvui stuorámus oassi Ullovuonas Romssa suohkaniin.
Den første organiserte skolevirksomheten vi kjenner til i Ullsfjord ble opprettet av Thomas von Westen, som i 1716 fikk ansvaret for Misjonskollegiets misjon rettet mot samer i Norge.
Vuosttaš organiserejuvvon skuvladoaimma maid diehtit Ullovuonas, álggahii Thomas von Westen, gii 1716:s oaččui Miššonkollegias ovddasvástádusa čađahit miššovnna sápmelaččaide Norggas.
Ullsfjord – Sørfjord lå under Karlsøy sogn på denne tida, og sognets eneste kirke lå på Karlsøy.
Ullovuotna–Moskavuotna leigga Gálssa suohkanii gullevaččat dan áiggi, ja suohkana áidna girku lei Gálssas.
Dette betydde at folk der hadde opptil 8–9 mil kirkevei, og samene kom kun få ganger i året til kirka.
Dát mearkkašii ahte olbmuin doppe lei 8–9 miilla mátki girkui, ja sápmelaččat bohte dušše moatti háve girkui jagis.
Thomas von Westen besøkte Karlsøy på alle sine tre misjonsreiser til Nord-Norge, men han var aldri inne i Ullsfjord og Lyngen.
Thomas von Westen galledii Gálssa buot golmma mátkkis Davvi- Norgii, muhto son ii lean goasse Ullovuonas ii ge Ivgus.
Likevel beskrev han samene både her og på Skjervøy som trolldomsutøvere, samtidig som han refset prestene for å gi samene elendig kirkelig betjening.
Lihkká čilgii son sápmelaččaid sihke dáppe ja Skiervvás leat dakkárat geat noaiddástalle, seammás go ráŋggui báhpaid go eai addán sápmelaččaide doarvái buori girkobálvalusa.
Karlsøypresten Mikkel Hegelund ble provosert over von Westen og hans misjonstiltak i sognet, han reagerte med å forpurre planene om forsamlingshus i Lyngen og å skremme bort en samisktalende kateket som von Westen hadde ansatt.
Gálssa báhppa Mikkel Hegelund hárddáhalai von Westenii ja su miššondoaimmaide suohkanis nu sakka, ahte son billistii plánaid hukset rohkosviesu Ivgui ja balddii sámegielat katekehta gean von Westen lei virgáibidjan.
Kateketen var Johannes Tornensis, en svensk-finsk prestesønn fra Kautokeino, som også var samisktalende.
Katekehta lei Johannes Tornensis, ruoŧa-suopmelaš báhpa bárdni Guovdageainnus eret, gii maid lei sámegielat.
Etter mange overtalelser fra von Westens side hadde han tatt i mot stillinga som kateket i Ullsfjord og Lyngen.
Maŋŋil go von Westen máŋgii lei bivdán su álgit katekehtan, de lei miehtan son álgit katekehtan Ullovutnii ja Ivgui.
Von Westens plan var å bygge et forsamlingshus i Ullsfjord, men dette ble det ikke noe av.
Von Westena plána lei hukset rohkosviesu Ullovutnii, muhto das ii šaddan mihkke.
På Karnes i Lyngen ble det bygget et forsamlingshus, som i 1740 ble flyttet til Lyngseidet.
Gárnjárgii Ivgus huksejedje rohkosviesu, mii 1740:s sirdojuvvui Ivgumuotkái.
En av årsakene til flyttinga var at det ble kortere vei til kirka for samene i Ullsfjorden.
Okta sirdinákkain lei ahte de oanui Ullovuona sápmelaččaide mátki girkui.
En viktig del av von Westens misjonsarbeid var å tilsette såkalte «finneskolemestre» eller «misjonsskolemestere».
Dehálaš oassi von Westena miššonbarggus lei virgádit nu gohčoduvvon «sámeskuvlameaštáriid» dahje «miššonskuvlameaštáriid».
I begynnelsen virket samme lærer både i Ullsfjord og i Lyngen, men fra 1736 fikk hver av fjordene sin egen lærer.
Álggus barggai seamma oahpaheaddji sihke Ullovuonas ja Ivgus, muhto 1736 rájis oaččuiga vuonat goabbat oahpaheaddji.
Det er usikkert når skolevirksomheten ble satt i gang i Ullsfjorden, men den første «finneskolemesteren» vi kjenner navnet på, var Sven Olsen som hadde stillinga i 1726.
Ii leat sihkar goas skuvladoaimmahus álggahuvvui Ullovuonas, muhto vuosttaš «sámeskuvlameašttir» gean nama diehtit, lei Sven Olsen gii lei dán virggis 1726:s.
I årene 1735–38 var Erik Lorck fra Svendsby lærer, og i 1743 fikk en prestesønn fra Karlsøy, Arne Pedersen Nidaros, både Lyngen og Ullsfjord.
Jagiid 1735-1738 lei Erik Lorck, Bávttiid eret, oahpaheaddjin. Ja 1743:s oaččui Gálssa báhpa bárdni, Arne Pedersen Nidaros, sihke Ivgu ja Ullovuona.
Andre lærere her var Knut Blanch, Olai Leonard, Jon Christensen Ødegård (1786–89) og Hans Hegelund Leonard (1792–98).
Eará oahpaheaddjit dáppe ledje Knut Blanch, Olai Leonard, Jon Christensen Ødegård (1786-1789) ja Hans Hegelund Leonard (1792-98).
Felles for disse var at de kom fra overklassen, og at de bodde i ytre Ullsfjord, bortsett fra Nidaros, som bodde på Karnes i Lyngen.
Oktasaš sidjiide lei ahte sii ledje alitseađu olbmuide gullevaččat, ja ahte sii orro olggut Ullovuonas, earret Nidaros, guhte orui Gárnjárggas Ivgus.
De fleste av dem var fra området, mens andre var innflyttere.
Eanas oassi sis ledje báikkálaš olbmot, ja nuppit fas sisafárrejeaddjit.
De tre siste var også i nær familie.
Golbma maŋimusa ledje maid lagas fulkkežat.
Vi kjenner ikke til om de kunne noe samisk og heller ikke om de oppsøkte den indre delen av fjorden, altså Sørfjorden.
Mii eat dieđe máhtte go sii veaháge sámegiela, eat ge dieđe fitne go sii goasse vuona siste, namalassii Moskavuonas.
Den først læreren som bodde i Sørfjord ser ut til å være Ole Olsen.
Vuosttaš oahpaheaddji guhte orui Moskavuonas orru leamaš Ole Olsen.
I følge folketellinga av 1801 bodde han i Stordal, sammen med kone og fem barn.
1801 olmmošlohkama mielde orui son Suorttus, ovttas eamidiin ja viđain mánáin.
Bratrein [2] skriver at Olsen på denne tida hadde virket som lærer for samene i over 20 år.
Bratrein [2] čállá ahte Olsen dan áiggis lei doaibman oahpaheaddjin sápmelaččaide badjel 20 jagi.
Det går ikke fram av kildene om han var same eller ikke, eller om han kunne samisk.
Čállosiin ii boađe ovdan lei go son sápmelaš vai ii, dahje máhtii go son sámegiela.
Man kjenner heller ikke til hvem som overtok etter han da han døde i 1810.
Eat dieđe gii su maŋŋil álggii doibmii maŋŋil go son jámii 1810:s
Skolekretser i Lyngen og Sørfjorden, med etnisk sammensetning av befolkninga, 1886
Ivgu ja Moskavuona skuvlabiiriid ja daid čearddat.
(Tegning av sogneprest Peter Bernhard Helgeby.
Sárgon suohkanbáhppa Peter Bernhard Helgeby.
Lærere på 1800-tallet
Oahpaheaddjit 1800-logus
I følge Bratrein kunne ikke omgangsskolelæreren i Sørfjord i 1839 samisk.
Bratrein mielde ii máhttán vuorroskuvlaoahpaheaddji Moskavuonas 1839:s sámegiela.
Samme år heter det også at Sørfjord-konfirmantene sjelden kunne lese i bok, og at de ble sluppet fram bare de kunne ramse opp av Luthers katekisme.
Seamma jagis diehtit ahte Moskavuona-konfirmánttat hárve máhtte lohkat girjjis, ja ahte besse ovddasguvlui jus beare máhtte juoidá Luthera Katekismas.
Men likevel skjedde det noe positivt i forhold til samene og samisk språk midt på 1800-tallet.
Muhto goitge dáhpáhuvai juoga buriid sápmelaččaide ja sámegillii 1800-logu gaskkamuttus.