pere/sami_parallel huggingface dataset:
Det er bare to år (2003 og 2006) etter tusenårsskiftet som har hatt større reduksjon i folkemengden i STNområdene.
Leat dušše guokte jagi (2003 ja 2006) go olmmošlohku njiejai eambbo maŋŋil duhátjagemolsuma.
Mens antall personer bosatt i kongeriket Norge økte med 0,7 prosent i løpet av 2019, var tilbakegangen i STN-området på hele 0,9 prosent, identisk med året før.
Seammás go olmmošlohku lassánii 0,7 proseanttain Norggas 2019, de SED-guovllus njiejai olles 0,9 proseanttain, nugo jagi ovdal maid dagai.
Det har vært sammenhengende fødselsunderskudd i STN-området helt siden tusenårsskiftet, dvs. at det har vært flere dødsfall enn fødsler.
SED-guovllus lea čađa áiggi leamaš riegádahttinvuolláibáza duhátjagemolsuma rájes, namalassii ahte leat eambbo jápmán go riegádan olbmot.
Etter to år med dystre «rekorder» kunne en i 2019 registrere både litt færre dødsfall enn på mange år og samtidig noen flere nyfødte.
Maŋŋil go guokte jagi leat leamaš heajos «olahusat», de sáhtii registreret ahte jápme unnit olbmo go máŋgga jahkái lei dahkan ja seammás riegádedje veahá eambbo.
Samlet gjorde dette at en havna på samme nivå som for 7–8 år siden, med 40 færre personer i fødselsunderskudd enn året før og nesten 60 færre enn i 2017.
Oktiibuot dat dagahii ahte lohku lei seamma dásis go 7-8 jagi, go ledje 40 olbmo unnit riegádahttivuolláibáhcagis go jagi ovdal ja lagabui 60 unnit go 2017.
Norge nord for Saltfjellet hadde, på tross av fødselsoverskudd, en samlet befolkningsnedgang på 0,3 prosent, noe som har skapt mye oppmerksomhet.
Norggas davábealde Sáltoduoddara njiejai olmmošlohku 0,3 proseanttain, vaikko lei ge riegádahttinbadjebáza, juoga maid oallugat leat fuomášan.
I perioden 2011–2016 kompenserte netto innflytting for fødselsunderskuddet, men i 2018 snudde befolkningsutviklingen tilbake til den negative trenden vi så i tida 1990–2010.
Áigodagas 2011–2016 buhtadii nettosisafárren riegádahttinvuolláibáhcaga, muhto 2018 jorggihii dat dan negatiiva trendii, maid oinniimet áigodagas 1990–2010.
For 2019 registrerer vi en forsterkning av denne utviklingen, og det var nesten 300 flere som flyttet ut av enn inn til STN-området.
2019 registreret ahte ovdáneapmi lassána ja ledje lagabui 300 eambbogat geat fárrejedje olggos SED-guovllus go sisa.
Hovedårsaken er en utflyttingstakt som er tilbake på nivået fra tidlig 2000-tall, samtidig som tilflyttingen også er svekket.
Váldosivva dasa lea eretfárrentákta maid oinniimet álggus 2000-logus, seammás go sisafárren njiejai guvlui.
En stadig eldre befolkning med færre kvinner i reproduktiv alder tilsier at fødselsunderskuddet neppe vil reduseres vesentlig i nær framtid, så om folketallet skal stabiliseres, må flyttestrømmen snus tilbake til nivået rundt 2013–2014.
Go álbmogis leat dađistaga eambbo nissonolbmot geat leat mánnáoažžunagis, de dat juo muitala ahte riegádahttinvuolláibáza ii unno lagamus áiggis. Jus olmmošlohku galgá stáđásmuvvat, de ferte eretfárren rievdat fas 2013–2014 dássái.
Senere års positive nettoinnflytting har utelukkende skyldtes netto innflytting fra utlandet, og det er denne effekten som nå er sterkt svekket.
Maŋemus jagiid positiiva nettosisafárremii lea váikkuhan dat go olgoriikkalaččat leat fárren guvlui, juoga mii dál lea garrasit njiedjan.
Mens en i 2018 først og fremst så en reduksjon i antall innflyttinger fra utlandet, var det i 2019 en betydelig økning i antall som flytta motsatt veg, dvs. til utlandet.
Go 2018 oinniimet ahte olgoriikkalaš sisafárremiid lohku njiejai, de 2019 lei baicca nuppe ládje ahte ledje eambbogat geat fárrejedje olgoriikii.
Mens STN-området i 2019 «mista» 503 personer til andre kommuner i Norge, var nettoinnflyttingen fra utlandet 211 personer.
Go SED-guovlu 2019 “massii” 503 olbmo eará suohkaniidda Norggas, de lei nettosisafárren olgoriikkas guvlui 211 olbmuin.
Det er flere menn enn kvinner som bor i STN-området.
Leat eambbo dievdoolbmot go nissonolbmot geat orrot SED-guovllus.
52,3 prosent er menn og 47,7 prosent kvinner, det utgjør en forskjell på 2 500 personer.
52,3 proseanta leat dievdoolbmot ja 47,7 proseanta leat nissonolbmot, mii dagaha erohusa 2500 olbmuin.
Det er også et knapt flertall av menn i Norge totalt, men forskjellen mellom antall kvinner og menn er relativt sett betraktelig mindre i landet som helhet enn i STN-området.
Lea bas ládje eanetlohku dievdoolbmuin Norggas obbalaččat, muhto erohus gaskal dievdoolbmuid ja nissonolbmuid logus lea ollu unnit riikkas obbalaččat go SED-guovllus.
Kjønnsubalansen har vært en stabil størrelse i lang tid, men viste i en periode tegn til bedring.
Sohkabeale dássehisvuohta lea leamaš seamma dásis juo guhkes áigodaga, muhto orui buorráneame ovtta áigodaga.
Nå er imidlertid forskjellen større enn noen gang tidligere i denne statistikkens levetid.
Dál lea goitge stuorit erohus go goassege ovdal lea leamaš dán statistihkka áigodagas.
Alderssammensetningen i STN-området har endret seg siden 1990.
Ahkečohkkehus SED-guovllus lea rievddadan 1990 logu rájes.
31 prosent av innbyggerne var 60 år og over per 1. januar 2020, mens andelen i denne aldersgruppen var 10 prosentpoeng lavere i 1990.
31 proseanta ássiin ledje 60 jagi ja boarráseappot ođđajagimánu 1. beaivvi 2019, seammás go dán ahkelogu lohku lei 10 proseanta unnit 1990.
Tilsvarende har andelen personer under 30 år blitt redusert fra 43 prosent i 1990 til 32 prosent i 2020.
Sullasaččat lei vuollel 30 jahkásaččaid lohku njiedjan 43 proseanttas 1990 gitta 32 prosentii 2020.
Alderssammensetningen har også endret seg i resten av Norge, men endringene er klart større i STN-området.
Ahkečohkkehus lea maid rievdan muđui Norggas, muhto erohus lea ollu eambbo SED-guovllus.
Flyttingene bidrar også til å påvirke den stadig skjevere aldersfordelingen.
Fárremat leat maid veahkkin váikkuheame dan stuora ahkeerohussii.
I 2019 var det netto utflytting for alle aldersgrupper bortsett fra aldersgruppen 45–69 år, og det gjelder nå begge kjønn.
2019 lei nettoeretfárren buot ahkejoavkkuin earret 45–69 jahkásaččain, mii guoská goappaš sohkabeliide.
At det også er flere av de eldste (70+ år) som flytter ut av enn inn til STN-området, var en ny tendens i 2018, en tendens som viste seg å bli videreført i 2019.
Ahte ledje eambbogat daid boarrásepmosiid gaskkas (70+ jahkásaččat) geat 2018 fárrejedje eret SEDguovllus, go sisa guvlui, lei ođđa tendeansa mii ain jotkkii 2019.
Selv om det bare var i den eldste yrkesaktive aldersgruppa vi så positivt flytteregnskap, dvs. positiv netto innflytting, var det klart størst netto innflytting fra utlandet i gruppen 20–44 år, og her var det en overvekt av kvinner.
Oinniimet buriid fárrenloguid boarráseamos bargonávccalaš ahkásaččaid gaskkas, namalassii lei buorre nettosisafárren, ja eanas oassi nettosisafárremis lei go olgoriikkas fárrejedje eanas nissonolbmot ahkejoavkkus 20–44 jahkásaččain guvlui.
Det er store regionale forskjeller innen STN-området når det gjelder befolkningsutvikling.
Leat stuora erohusat guovlluid mielde SED-guovllus go guoská álbmotovdáneapmái.
Nordreisa i Troms er nå den eneste kommunen med økt folketall fra 1990, og selv der var det 1,0 prosent nedgang i 2019.
Ráisa Romssas lea dat áidna suohkan gos olmmošlohku lea lassánan 1990 rájes, ja vel doppe nai njiejai olmmošlohku 2019.
Storfjord og Karasjok har i 2019 for første gang falt under streken for langsiktig negativ befolkningsendring.
Omasvuonas ja Kárášjogas lea 2019 vuosttaš geardde gáhččan vuolábeallái ráji go guoská guhkesáiggi negatiiva álbmotrievdamii.
Aller mest dramatisk har utviklingen vært i Loppa kommune, der befolkningen er nesten halvert siste 30 år, men også i Kvalsund, Tysfjord, Kåfjord, Gratangen og Kvænangen er folkemengden redusert med mer enn 25 prosent i denne perioden.
Buot vearrámus ovdáneapmi lea leamaš Láhpi suohkanis, gos olmmošlohku lea lagabui beliin njiedjan dan maŋemus 30 jagis, muhto maiddái Fálesnuoris, Divttasvuonas, Gáivuonas, Rivttain ja Návuonas lea olmmošlohku njiedjan eambbo go 25 proseanttain dán áigodagas.
Det er verdt å merke seg at den delen av storkommunene Tromsø og Alta som inngår i STN-området, også har blitt nær halvert befolkningsmessig fra 1990.
Lea maid mearkkašan veara ahte oassi stuora suohkaniin, nugo Tromsa ja Áltá mat gullet SED-guvlui, doppe lea maid olmmošlohku measta beliin njiedjan 1990 rájes.
Måsøys STN-del telte ved inngangen til denne perioden 399 bosatte, som per 31.12.2019 er redusert med over 60 prosent.
Muosáin, mii gullá maid SEDguvlui, orro 31.12.2019 399 olbmo, mii mearkkaša ahte doppe lea olmmošlohku njiedjan badjel 60 proseanttain dán áigodagas.
Bare det siste året var det der en reduksjon på hele 5,5 prosent.
Dušše dan maŋemus jagi njiejai doppe olmmošlohku 5,5 proseanttain.
Porsanger, Tana og Skjervøy er de eneste kommunene som har hatt en positiv befolkningsutvikling det siste året.
Porsáŋgu, Deatnu ja Skiervá leat dat áidna suohkanat gos maŋemus jagis lea leamaš positiivvalaš álbmotovdáneapmi.
Utdanning Det er stadig færre som faller fra i videregående skole sammenliknet med de siste årene.
Oahpahus Leat dađistaga unnit oahppit geat heitet joatkkaskuvllas go buohtastahttá daid maŋemus jagiiguin.
Frafallet er fortsatt høyere i STN-området enn i resten av landet, men avstanden blir stadig mindre.
Leat gal ain eambbogat geat heitet skuvllas SED-guovlluin go muđui riikkas, muhto erohus unnu dađistaga.
Av kullet som startet på videregående trinn 1 i 2013, hadde 70,8 prosent oppnådd studie- eller yrkeskompetanse høsten 2019.
Sii geat álge joatkkaskuvlii vuosttáš ceahkkái 2013, sis ledje 70,8 proseanta geat olahedje lohkan- dahje fidnogelbbolašvuođa čakčat 2019.
Tilsvarende tall for øvrige områder nord for Saltfjellet var 73,2 prosent og 78,1 prosent for hele Norge.
Sullasaš logut muđui guovlluin davábealde Sáltoduoddara lei 73,2 proseanta ja 78,1 proseanta ges muđui Norggas.
Samisk i barnehage og skole 893 elever hadde nordsamisk som førstespråk i grunnskolen i 2019.
Sámegiella skuvllain ja mánáidgárddiin 893 oahppis lei davvisámegiella vuosttašgiellan vuođđoskuvllas 2019.
Det er én mer enn året før og det høyeste antallet etter 2011.
Dat lea okta eambbo go jagi ovdal ja lei stuorimus lohku maŋŋil 2011.
I tillegg var det 1 288 elever med nordsamisk som andrespråk.
Dasa lassin ledje 1288 oahppi geain lei davvisámegiella nubbingiellan.
Det er litt flere enn året før og det høyeste antallet siden 2008.
Dat lea veaháš eambbo go jagi ovdal ja lea dat stuorimus lohku 2008 rájes.
Inntekt og sysselsetting Bruttoinntektene er betydelig lavere i STN-området enn i resten av landsdelen, og i enda større grad sammenlignet med Norge samlet sett.
Dienas ja barggahus Bruttodienas lea mealgat vuollelis SED-guovllus go muđui riikkaoasis, ja lea ain stuorit erohus go buohtastahttá obbalaččat Norggain.
Det skilte i 2018 nesten 70 000 kroner opp til landsgjennomsnittet og 50 000 til øvrige områder nord for Saltfjellet.
2018 lei measta 70 000 ruvnno erohus riikka gaskamearálaš bruttodietnasis ja eará guovlluin davábealde Sáltoduoddara lei ges 50 000 ruvnno erohus.
Dette er helt normalt i områder med stor andel primærnæringer.
Dát lea hui dábálaš guovlluin gos stuora oassi álbmogis barget vuođđoealáhusain.
Når næringsinntektene gjennomsnittlig er omtrent 10 000 kroner høyere, er det bare en del av det samme årsaksbildet som forklarer inntektsnivået i STN-området.
Dat lea hui dábálaš guovllus gos lea stuora oassi geat barget vuođđoealáhusain. Go ealáhusdietnasat gaskamearálaččat leat measta 10 000 ruvnno eambbo, de leat dušše oassi seamma sivas mii čilge dienasdási SED-guovllus.
Næringsutvikling Næringsstrukturen i STN-området målt som sysselsettingsandel i næringene har ikke gjennomgått dramatiske endringer siste tiåret.
Ealáhus Ealáhusstruktuvra SED-guovllus mii lea mihtiduvvon barggahusosiin, ii leat dramáhtalaččat rievdan dan maŋemus logi jagis.
Primærnæringene er fortsatt viktige, selv om det nå bare er i underkant av hver tiende sysselsatte person som jobber innen jordbruk, skogbruk eller fiske.
Vuođđoealáhusat leat ain mávssolaččat, vaikko dál lea dušše vuollelaš juohke logát barggahus olmmoš gii bargá eanandoalus, vuovdedoalus dahje guolástemiin.
Andelen har falt med 1,8 prosentpoeng siden 2009, men dette er en utvikling vi ser i hele Norge.
Oassi lea njiedjan 1,8 proseantačuoggáin 2009 rájes, muhto dán rievdama oaidnit olles Norggas.
Mer bemerkelsesverdig er det at andelen som arbeider i industrien, har økt fra 5,7 til 7,7 prosent siden 2009.
Mearkkašahtti lea ahte sii geat barget industriijas lea lassánan 5,7 proseanttas gitta 7,7 prosentii.
I resten av Norge nord for Saltfjellet har denne andelen falt fra 6,2 til 5,5 prosent i denne perioden.
Muđui Norggas davábealde Sáltoduoddara lea dát oassi njiedjan 6,2 proseanttas 5,5 prosentii dán áigodagas.
Det er også verdt å merke seg at andelen sysselsatte i bygg- og anleggsvirksomhet er høyere i STN-området enn ellers i Norge nord for Saltfjellet.
Lea maid mearkkašan veara ahte SED-guovllus barget eambbogat huksen- ja ráhkadusbargguin go muđui dahket Norggas davábealde Sáltoduoddara.
6.3 Tabeller og figurer
6.3 Tabellat ja govadusat
Med STN-området menes Virkeområdet for Sametingets tilskuddsordninger til næringslivet.
SED-guovlu lea Sámedikki ealáhusdoaimmaid doarjjaortnegiid doaibmaguovlu.
7 Samisk språk i Den norske kirke
7 Sámegiella Norgga girkus
Tore Johnsen, Cand.theol. fra Menighetsfakultetet.
Tore Johnsen, cand.theol. fra Searvegoddefakultehtas.
Generalsekretær Samisk kirkeråd i Den norske kirke
Norgga girku generálačálli Sámi
Sammendrag:
girkoráđis.
Kapittelet belyser utbredelse, omfang og nivå på bruk av samisk språk i gudstjenester i Den norske kirke.
Čoahkkáigeassu: Kapihtal čuvge sámegiela lávdama, viidodaga ja dási ipmilbálvalusain Norgga girkus.
Statistikkgrunnlaget er data innhentet særskilt i de tre nordligste bispedømmene siden 2012, samt SSBs kirkelige årsstatistikk.
Statistihkkavuođus leat dieđut, mat leat earenoamážiid vižžon dan golmma davimus bismagottiin 2012 rájes, ja Stáhta guovddášdoaimmahaga (SGD) girkolaš jahkestatistihkas.
I 2014 meldte 1/8 av menighetene i Nidaros, ¼ av menighetene i Sør-Hålogaland og ½ av menighetene i Nord-Hålogaland at de hadde brukt noe samisk i gudstjenestelivet i løpet av året.
2014 dieđihedje gávccádasoassi searvegottiin Nidarosas, njealjádasoassi Lulli-Hålogalándda searvegottiin ja bealli Davvi-Hålogalándda searvegottiin ahte leat geavahan sámegiela ipmilbálvalusdoaimmain jagi áigodagas.
Økningen siden 2012 er merkbar i alle tre bispedømmer.
Lea mearkkašahtti lassánan 2012 rájes buot dan golmma bismagottis.
Et knippe menigheter har i treårsperioden dessuten gått fra å bruke samisk unntaksvis til å inkludere samisk i flertallet av gudstjenestene.
Dasa lassin leat muhtin searvegottit golmma jagi áigodagas álgán sámegiela fátmmastit eanas ipmilbálvalusaide, dan sadjái go sámegiella gullo dušše soaittáhagas.
En tidsserie på 3 år er et spinkelt statistisk grunnlag, men mange sammenfallende data tyder på at de positive tendensene ikke bare skyldes naturlige svinginger.
Golmma jagi áigodagas lea heajos statistihkalašvuođđu, muhto máŋga seammalágán dieđu mat čájehit ahte dat positiivvalaš tendeanssat eai leat dušše lunddolaš rievddadeamit.
Det er likevel stor lokal variasjon og omfanget på bruk av samisk er generelt lite.
Dat rievddadit goitge ollu báikkálaččat, ja sámegiela geavaheami viidodat lea goitge obbalaččat unnán.
Den norske kirke fremstår som arena for synliggjøring av samisk språk.
Norgga girku lea arena gos oainnusin dahká sámegiela.
Det er bare i det samiske språkforvaltningsområdet at gudstjenestene i større grad fremstår som reell bruksarena for samisk språk.
Lea dušše dain sámi giellahálddašanguovlluin gos ipmilbálvalusat leat eambbo sámegiela geavahanarenan.
Med unntak av 1-2 menigheter, er fast bruk av samisk i normalisert i forvaltningsområdet, men det er relativt stor variasjon i språkbruksnivå.
Earret ovtta guovtti searvegotti, de lea sámegiella dábálašgiellan hálddašanguovllus, muhto leat oalle stuora erohusat giellageavahandásis.
Det utfordres til å se etter mulige måter å styrke språkbruksnivået i liturgien på.
Hástaluvvo geahčadit ođđa vugiid movt nannet giellageavahandási liturgiijas.
Kirketolktjenesten fremstår som forutsetning for at samisk kan brukes i forkynnelsen.
Girkodulkabálvalus lea eaktun dasa ahte sámegiella sáhttá geavahuvvot sártnis.
Dette er en særlig utfordring for sørsamisk og lulesamisk som mangler slike stillinger.
Diet lea earenoamáš hástaleaddjin lullisámegielas ja julevsámegielas, go doppe váilot diekkár virggit.
SSBs kirkelige årsstatistikk viser at Den norske kirke generelt står betydelig sterkere i forvaltningsområdet for samisk språk enn på landsbasis.
SGD girkolaš jahkestatistihkka čájeha ahte Norgga girku obbalaččat lea nannosit sámegiela hálddašanguovlluin, go muđui riikkadásis.
Forvaltningsområdet skiller seg mindre fra menigheter i områder med sammenliknbar demografi, men de negative trendene synes likevel å være noe svakere.
Hálddašanguovllus ii leat nu stuora erohus searvegottiin, guovlluin gos sáhttá buohtastahttit demografiija, muhto dat negatiivvalaš treanddat orrot goitge leamen heajubut.
Det samiske språkforvaltningsområdet skiller seg ut med sterkere oppslutning om konfirmasjon.
Sámegiela hálddašanguovllus lea erohus das go dáppe oasálastet eanebut konfirmašuvdnii.
Den norske kirkes bruk av samisk foreslås tatt opp med det regjeringsoppnevte utvalget som gjennomgår samelovens språkregler.
Norgga girku sámegiela geavaheapmi árvaluvvo váldot ovdán ráđđehusnammaduvvon lávdegottiin, mii geahčada sámelága giellanjuolggadusaid.
Det bør tas hensyn til behov knyttet til samisk språk i kirkelivet i arbeidet med ny kirkeording for Den norske kirke.
vuhtiiváldit dárbbuid, mat čatnasit sámegiela ektui girkoeallimis go ráhkadit ođđa girkoortnega Norgga girkui.
Det anbefales videre at arbeidet med statistikk om bruken av samisk språk i kirkelivet videreføres, slik at utviklingen på feltet kan følges og stimulerende tiltak målrettes.
Ávžžuhuvvo viidásit ahte statistihkkabargu sámegiela geavaheamis girkoeallimis jotkojuvvo, vai suorggi ovdáneami sáhttá čuovvolit ja movttiidahtti doaibmabijut dahkkojit ulbmilaččat.
7.1 Innledning
7.1 Álgu
Både sentrale myndigheter, Sametinget og Den norske kirke synes å ha en felles erkjennelse av kirkelivets sentrale betydning for det samiske samfunnet.
Sihke guovddáš eiseválddiin, Sámedikkis ja Norgga girkus orru leamen oktasaš dovdamuš dan ektui man guovddáš mearkkašupmi girkoeallimis lea sámi servodagas.
Dette gjenspeiles i de forventninger som signaliseres med hensyn til hvordan Den norske kirke i sin virksomhet ivaretar samisk kirkeliv.
Diet speadjalasto dain vuordámušain mat geažuhuvvojit dan ektui movt Norgga girku doaimmaidisguin vuhtiiváldá sámi girkoeallima.
I dette perspektivet er det naturlig å se kirkens ivaretakelse av samisk språk som en del av Den norske kirkes samfunnsoppdrag som "Norges folkekirke".
Dan geahčastaga ektui lea lunddolaš geahččat movt girku vuhtiiváldá sámegiela oassin Norgga girku servodatdoaimmas nugo “Norgga álbmotgirkun”.
Hvordan blir så dette ansvaret ivaretatt?
Movt dasto vuhtiiváldo diet ovddasvástádus?
I hvilken grad og på hvilken måte fremstår Den norske kirke som aktør og arena for synliggjøring, bruk og styrking av samisk språk?
Man ollu ja movt Norgga girku lea aktevran ja arenan sámegiela oainnusin dahkame ja nanneme?
Dette kapittelet belyser hva statistikk kan fortelle om utbredelse, omfang og nivå på bruk av samisk språk i Den norske kirke i dag.
Dát kapihtal čuvge maid statistihkka sáhttá muitalit sámegiela lávdamis, viidodagas ja dásis Norgga girkus dál.
Hovedfokuset er hvordan samisk språk inkluderes i gudstjenestelivet.
Váldofokus lea movt sámegiella fátmmastuvvo ipmilbálvalusain.
I tillegg til å belyse bruken av samisk språk vil kapittelet i noen grad også se på hva statistikk kan fortelle om Den norske kirkes stilling generelt i samiske lokalsamfunn.
Dasa lassin čuvge kapihtal maid statistihkka sáhttá muitalit Norgga girku sajádagas obbalaččat sámi báikkálaš servodagain.
Statistikkgrunnlaget for språktematikken er data innhentet særskilt i de tre nordligste bispedømmene samt SSBs kirkelige årsstatistikk som innhentes fra alle menigheter i Den norske kirke.
Giellafáttá statistihkkavuođus leat dieđut earenoamážit vižžon dan golmma davimus bismagottis, oktan SGD girkolaš jahkestatistihkas, maid vižžet buot searvegottiin Norgga girkus.
Spørsmålet om kirkens stilling i samiske samfunn generelt sees i lys av SSBs kirkelige årsstatistikk.
Gažaldahkii jus girku sajádat sámi servodagain obbalaččat gehččo SGD girkolaš jahkestatistihkas.
I en bakgrunnsdel inledningsvis etableres en historisk og nåtidig kontekst for forståelsen av statistikkmaterialet som senere presenteres.
Duogášoassin dás álggus čilgejuvvo historjjálaš ja dálá konteaksta, vai ipmirda statistihkkamateriála, mii maŋŋelis ovdanbukto.
I den historiske delen vies oppmerksomheten til en kongelig resolusjon av 1848 som har regulert Den norske kirkes bruk av samisk språk helt fram til vår tid.
Historjjálaš oasis biddjo fuomášupmi gonagaslaš cealkámuššii 1848, mii lea ráddjen Norgga girku sámegiela geavaheami gitta dássážii.
I den nåtidige delen beskrives kort organisatoriske, strategiske, språkpolitiske og juridiske rammer for Den norske kirkes bruk av samisk språk.
Dáláš oasis čilgejuvvo oanehaččat organiseren, strategalaš, giellapolitihkalaš ja juridihkalaš rámmain Norgga girku sámegiela geavaheami ektui.
Avslutningsvis oppsummeres hovedfunnene, og det pekes på utfordringer og muligheter og gis anbefalinger med tanke på videre oppfølging av feltet.
Loahpalaččat čoahkkáigessojit váldofuomášumit, ja čujuhuvvojit hástalusat ja vejolašvuođat ja addojit ávžžuhusat movt viidásit čuovvolit suorggis.
Det pekes også på dataenes relevans i forhold til et par overordende problemstillinger, nemlig arbeidet med revidering av samelovens språkregler samt de endringsprosesser som pågår frem mot 2019/2020 med hensyn til etablering av ny forvaltning og kirkeordning for Den norske kirke som selvstendig trossamfunn.
Čujuhuvvojit maid dieđuid guoskevašvuhtii go guoská muhtin bajitdási váttisvuođačuolmmaide, namalassii bargui mas leat rievdadeame sámelága giellanjuolggadusaid ja daid rievdadusproseassaide, mat dáhpáhuvvet gitta 2019/2020 rádjái. Dás galget ásahit ođđa hálddašeami ja girkoortnega Norgga girkui, vai šaddá iešheanálaš oskuservodat.
7.2 Bakgrunn – historie og nåtidig kontekst
7.2 Duogáš – historjá ja dálá konteaksta
7.2.1 Historiske utviklingstrekk i Den norske kirkes arbeid med samisk språk
7.2.1 Historjjálaš ovdánanmearkkat Norgga girku sámegiela bargguin
Det er kjent at Thomas von Westen og samemisjonsarbeidet under ham rundt 1720-tallet hadde et positivt syn på samisk språk.
Lea dovddus ášši ahte Thomas von Vesten ja sámemišuvdnabarggus, maid doaimmahii birrasiid 1720-logus, lei positiivvalaš oaidnu sámegiela ektui.
Kirkens offisielle holdning fra denne tiden av kan beskrives som en stadig pendelbevegelse mellom perioder preget av en positivt anerkjennende og proaktiv linje, og perioder preget av en avvisende holdning og direkte motarbeiding av samisk språk.
Girku almmolaš guottuin dan áiggis sáhttá čilgejuvvot dego ovdáneami lihkadus áigodagaid gaskas, dalle go lei dohkkehuvvonja eastadeaddji linjá, ja dan áigodagas go ledje hilgojuvvon guottut ja njuolgut vuostá barge sámegiela.
Årene før fornorskningspolitikken begynte å slå inn fra rundt 1850 var imidlertid en positiv periode, og rett før de minoritetspolitiske vindene snudde ble en sentral bestemmelse etablert.
Jagiid ovdal dáruiduhttinpolitihkka álggi garrasit čuohcit 1850 rájes, lei goitge buorre
Det handler om Kgl.res. 24. febr 1848 som i stor grad kom til å bestemme den kirkelige bruken av samisk språk helt inn i vår egen tid.
Juste ovdalaš go dat minoritehtapolitihkalaš biekkat jorggihedje, de ásahuvvui guovddáš mearrádus. Lea sáhka gonagaslaš cealkámušas guovvamánu 24. beaivvi 1848, mii hui ollu bođii
Det interessante for problemstillingene som drøftes i dette kapittelet er hvordan det geografiske virkeområdet for bestemmelsen til å begynne med var betydelig, men deretter gradvis ble snevret inn.
mearridit girkolaš sámegiela geavaheamis gitta dássážii. Beroštahtti ášši mii dán kapihttalis meroštallo lea movt dat geográfalaš doaibmaguovlu mearrádusas lei álggos hui čielggas, muhto mii dađistaga gáržžiduvvui.
Den kongelige resolusjonen fra 1848 fastsatte et krav om at prester før tilsetting i nærmere angitte prestegjeld i Nord-Norge måtte ha avlagt presteeksamen i samisk.
Dat gonagaslaš cealkámuš 1848 mearridii ahte báhpaide lei gáibádus, ovdal go virgáduvvo muhtin dihto báhpasuohkaniidda Davvi-Norggas, galge čađahan báhppaeksámena sámegielas.
Opprinnelig var et stort sammenhengende område fra Grong i sør til Norges yttergrense i nordøst omfattet av bestemmelsen i den kongelige resolusjonen.
Álggos lei stuora oktilaš guovlu Grongas lulde gitta Norgga olggumus rádjái nuortadavvin, gosa dat gonagaslaš cealkámuš guoskái.
Allerede etter 11 år falt imidlertid hele det sørsamiske og lulesamiske språkområdet samt de sørlige delene av det nordsamiske språkområdet ut.
11 jagi maŋŋil juo gáhčče eret olles lullisámi ja julevsámi
Fra 1859 stod man igjen med den nordlige halvdelen av Troms samt Finnmark.
giellaguovllut ja oasit davvisámi giellaguovllus. 1859 rájes lei báhcán dušše davit oassi Tromssas a Finnmárku.
På 1900-tallet ble området enda mindre, og til slutt stod et fåtall prestegjeld i tilknytning til Indre Finnmark igjen som et siste "samisk-kirkelig reservat" for Den norske kirke.
1900-logus šattai guovlu ain unnit, ja loahpas ledje báhcán dušše soames báhpasuohkana Sis- Finnmárkkus dego maŋemus “sámi-girkolaš reserváhttan” Norgga girkui.
Det dreide seg om prestegjeldene Guovdageaidnu/ Kautokeino, Kárášjohka / Karasjok, Porsáŋgu / Porsanger, Unjárga / Nesseby (inkludert Buolbmát / Polmak), Deatnu / Tana og Lebesby.
Dat mat báhce ledje báhpasuohkanat Guovdageaidnu/Kautokeino, Kárášjohka/Karasjok, Porsáŋgu/Porsanger, Unjárga/Nesseby (oktan Buolbmágiin/Polmak), Deatnu/Tana ja Davvesiida.
Utover på 70-tallet var bestemmelsen blitt sovende for Lebesby sitt vedkommende, og samisk stod etterhvert relativt svakt også i Deatnu / Tana (dvs. nedre del av dagens Deanu gielda / Tana kommune).
70-logus lei dát šaddan oađđi mearrádussan Davvesiidda hárrái, ja sámegiella lei dađistaga hedjonan maiddái Deanus/Tana (vuolit oassi dálá Deanu gielddas/Tana kommune).
Da sameloven i 1990 fikk et eget språkkapittel, ble det nye forvaltningsområdet for samisk språk identisk med området der den kongelige resolusjonen av 1848 fortsatt ble praktisert og la premisser for kirkelivet lokalt, samt i tillegg Gáivuotna / Kåfjord.
Go sámeláhka 1990 oaččui sierra giellakapihttala, de šattai dat ođđa sámegiela hálddašanguovlu seamma, go dat guovlu mii ain doaimmahuvvui dan gonagaslaš cealkámušas 1848 ja mii bijai eavttuid girkoeallimii báikkálaččat. Dasa lassin bođii Gáivuotna/Kåfjord vel mielde guvlui.
Selv om virkeområdet for den kongelige resolusjonen tegner hovedbildet av hvor samisk ble brukt av Den norske kirke på denne tiden, finnes det unntak.
Vaikko doaibmaguovlu dan gonagaslaš cealkámušas govvida váldogova gos sámegiella geavahuvvui Norgga girkus dán áiggis, de gávdnojit goitge spiehkastagat.
F.eks. etablerte Nord-Hålogaland biskop på 1970-tallet en geistlig betjening av såkalte "spredtboende samer", dvs. samer som bodde utenfor de ovenfor angitte prestegjeldene.
Ovdamearkka dihte ásahii Davvi-Hålogalándda bismá 1970-logus girkolaš bálvalusaid daidda nu gohčoduvvon “bieđgguid orru sápmelaččaide”, dahje sápmelaččaide geat orro olggobealde daid ovdalis namuhuvvon báhpasuohkaniid.
Denne betjeningen var imidlertid sporadisk.
Diet bálvalus lei goitge hui soaittáhagas.
Den gradvise innsnevringen av virkeområdet for den kongelige resolusjonen av 1848 er interessant da det kaster lys over dagens arbeid med å reversere denne prosessen og igjen øke utbredelsen av bruken av samisk språk i Den norske kirke.
Diet dađistaga gáržžideapmi doaibmaguovllus dan gonagaslaš cealkámušas 1848 lea hui beroštahtti, go diet čalmmustahttá dálá bargui máhcahit dien proseassa ja fas lasihit sámegiela geavaheami Norgga girkus.
Et par foreløpige konklusjoner er nærliggende: For det første; menighetene i dagens Indre Finnmark prosti (Kárášjohka / Karasjok, Guovdageaidnu / Kautokeino, Porsáŋgu / Porsanger, Deatnu / Tana, Buolbmát / Polmak og Unjárga / Nesseby) er de eneste menighetene i Den norske kirke med en kontinuitet i bruk av samisk i gudstjenestelivet gjennom hele fornorskningstiden.
Moadde gaskaboddosaš konklušuvnna: Vuosttažettiin leat searvegottit dálá Sis-Finnmárkku proavássuohkanat (Kárášjohka/Karasjok, Guovdageaidnu/Kautokeino, Porsáŋgu/Porsanger, Deatnu/Tana, Buolbmát/Polmak ja Unjárga/Nesseby) dat áidna searvegottit Norgga girkus, gos sámegiella lea čađa áigge gullon ipmilbálvaluseallimis olles dan dáruiduhttináigodagas.
erfaringen fra størstedelen av det opprinnelige virkeområdet for den kongelige resolusjonen var at Den norske kirke ble en stor fornorsker.
Nubbi ges lea: Vásáhus stuorimus oasis dán álgo doaibmaguovllus dan gonagaslaš cealkámušas lei ahte Norgga girku šattai stuora dáruiduhtti.
det sørsamiske området sør for Grong var allerede "oppgitt" som område for bruk av samisk i kirkene da den kongelige resolusjonen ble etablert i 1848.
Goalmmát ges lei: Lullisámi guovlu lulábealde Gronga lei juo “dieđihuvvon” dakkár guovlun, gos geavahuvvui sámegiella girkuin, dalle go dat gonagaslaš cealkámuš ásahuvvui 1848.
7.2.2 Den norske kirke og samisk språk i dag – organisering, språkpolitikk og lover
7.2.2 Norgga girku ja sámegiella dál –organiseren, giellapolitihkka ja lágat
I fortsettelsen gis en kort beskrivelse av dagens organisatoriske, strategiske, språkpolitiske og juridiske rammer for Den norske kirkes arbeid med samisk språk.
Joatkkagis addo oanehis čilgehus dálá organiseremis, strategalaš, giellapolitihkalaš ja juridihkalaš rámmain Norgga girku bargguin sámegiela hárrái.
Dette gir holdepunkter for presentasjonen og fortolkningen av det statistiske materialet som følger senere i artikkelen.
Diet addá doarjaga ovdanbuktimii ja dulkomii dan statistihkalaš materiálas, mii maŋŋelis artihkkalis muitaluvvo.
Den norske kirkes betjening på samisk språk var fram til 1980-tallet nærmest ensbetydende med nordsamisk.
Norgga girku sámegiela bálvaleapmi lei gitta 1980-lohkui eanas dušše davvisámegillii.
I 1990 anerkjente imidlertid Kirkemøtet i sak KM 15/90 Handlingsplan for samisk kirkeliv et ansvar for alle de tre offisielle samiske språkene i Norge.
1990 dohkkehii Girkočoahkkin ášši 15/90 Doaibmaplána sámi girkoeallimii, mas lea ovddasvástádus buot dan golmma almmolaš sámegielaide Norggas.
Kirkemøtet anmodet i samme sak de tre nordligste bispedømmene om å ta ansvar for all geistlig betjening på hvert sitt samisk språk.
Girkočoahkkin dáhtui seamma áššis dan golbma davimus bismagotti váldit ovddasvástádusa buot girkolaš bálvalusain juohke iešguđege
Nord-Hålogaland bispedømme, som i utstrekning tilsvarer Finnmark og Troms fylker, fikk hovedansvar for nordsamisk.
Davvi-Hålogalándda bismagoddi, gosa gullet Finnmárku ja Tromssa fylkkat, oaččui váldoovddasvástádusa davvisámegielas.
Sør-Hålogaland bispedømme, som tilsvarer Nordland fylke, fikk ansvar for lulesamisk språk.
Lulli-Hålogalándda bismagoddi, gosa gullá Nordlándda fylka, oaččui ovddasvástádusa julevsámegillii.
Nidaros bispedømme, som i utstrekning tilsvarer Nord-Trøndelag og Sør-Trøndelag fylker, fikk ansvar for sørsamisk språk.
Nidaros bismagoddi, gosa gullet Davvi-Trøndelaga ja Lulli-Trøndelaga, oaččui ovddasvástádusa lullisámegillii.
Denne ansvarsfordelingen er siden lagt til grunn i Den norske kirkes organisering av kirkelig betjening på samisk.
Diet ovddasvástádus juogadeapmi lea maŋŋil biddjon vuođđun Norgga girku organiseremis girkolaš bálvalusain sámegillii.
Strategiplan for samisk kirkeliv, vedtatt av Kirkemøtet i 2011 (sak KM 8/11), legger til grunn en samisk språkpolitikk for Den norske kirke som opererer med to nivåer (Samisk kirkeråd 2011:64): (1) Et grunnivå / minimumsnivå for ivaretakelse av samisk språk som i prinsippet kan ivaretas over alt i Den norske kirke og gjelder uavhengig av sameloven. (2) Et nivå knyttet til etterlevelse av forpliktelsene som følger av samelovens språkregler, og som i særlig grad knytter seg til forvaltningsområdet for samisk språk.
Sámi girkolašeallima strategiijaplána, mii mearriduvvui Girkočoahkkimis 2011 (ášši KM 8/11), vuođđuduvvo sámi giellapolitihkkii Norgga girkus, mii doaibmá guovtti dásis (Sámi girkoráđđi 2011:64): Okta vuođđodássi/unnimus dássi mii galgá vuhtiiváldit sámegiela, mii prinsihpalaččat sáhttá vuhtiiváldot juohke sajis Norgga girkus, iige dat leat sorjavaš sámeláhkii Nubbi ges lea dássi mii čatnasa dasa movt doahttalit daid geatnegasvuođaide, mat čuvvot sámelága giellanjuolggadusaide, ja mii earenoamážit čatnasa sámegiela hálddašanguvlui Go vuhtiiváldá dan vuosttaža, de dadjá plána ahte našunála unnimus dási sámegiela vuhtiiváldimis sáhttá árvalusaid mielde čatnasit čuovvovaš doaibmabijuiguin:
• Hvert år ta i bruk samiske salmer / liturgiledd i gudstjenesten (slik det ofte gjøres med andre språk) en eller flere ganger.
• Juohke jagi váldit atnui sámi sálmmaid/liturgiijaoasi ipmilbálvalusas (nugo dávjá dahkko eará gielaiguin) oktii dahje máŋgii
• Markere Samefolkets dag (6. februar) i en eller annen form i gudstjenestelig sammenheng.
• Čalmmustahttit Sámeálbmotbeaivvi (guovvamánu 6. beaivvi) juoga man nu ládje ipmilbálvalusa oktavuođas
• Gi tilbud om utdeling av samisk 4-årsbok.
• Addit fálaldaga juohkit sámegielat 4-jahkásaččaid girjji
• Gi tilbud om utdeling av Bibel / Det nye testamente/bibeldeler på samisk.
• Addit fálaldaga juohkit sámegielat Biibbala/Ođđa testameanta/ biibbalosiid
• Gi tilbud om salme eller liturgideler på samisk der samisk familie er involvert i dåp, konfirmasjon, vigsel eller begravelse.
• Addit fálaldaga sámegielat sálmmaide dahje liturgiijaosiid go sámi bearrašis lea gásta, konfirmašuvdna, vihaheapmi dahjehávdádeapmi
• Gi tilbud om visse samiske elementer i konfirmasjonstiden.
• Addit fálaldaga muhtin dihto sámi elemeanttaid konfirmašuvdnaáiggis
Da Kirkemøtet i 2011 vedtok ny gudstjenesteliturgi for Den norske kirke ble også nytt regelverk for menighetenes gudstjenesteliv vedtatt, såkalte alminnelige bestemmelser.
Go Girkočoahkkin 2011 mearridii ođđa ipmilbálvalusliturgiija Norgga girkui, de mearriduvvui maid ođđa njuolggadusmearrádus searvegottiid ipmilbálvaluseallimii, dat nu gohčoduvvon dábálaš njuolggadusat.
Ifølge disse er alle menigheter i forvaltningsområdet for samisk språk forpliktet til å ivareta samisk språk i sitt gudstjenesteliv og skal innarbeide dette i sin lokale grunnordning.
Daid dieđuid mielde, de leat buot searvegottit sámegiela hálddašanguovllus geatnegahtton vuhtiiváldit sámegiela iežaset ipmilbálvaluseallimis ja sajáiduhttit dán báikkálaš vuođđoortnegii.
En bestemmelse rettet mot alle menigheter sier at der det er naturlig kan andre språk [enn norsk] brukes på enkeltledd.
Ovtta mearrádusas, mii lea heivehuvvon buot searvegottiide, daddjo ahte doppe gos lea lunddolaš sáhttet eará gielat [go dárogiella] geavahuvvot ovttaskaslađđasis.
Dette er indirekte en invitasjon til å inkludere samisk språk også utenfor forvaltningsområdet.
Diet lea eahpenjuolggo bovdehus fátmmastit sámegiela maiddái olggobealde hálddašanguovllu.
Menighetens lokale grunnordning skal i følge bestemmelsene godkjennes av biskopen.
Searvegotti báikkálaš vuođđoortnegis galgá buot bisma dohkkehit mearrádusaid ektui.
For å øke utbredelsen av bruk av samisk språk i Den norske kirke ble et knippe sentrale liturgiledd på sørsamisk, lulesamisk og nordsamisk tatt inn bak i den ordinære norske liturgiboka av 2011. Av samme grunn ble det i Norsk salmebok av 2013 tatt inn 15 salmer på hvert av de tre nevnte samiske språkene (til sammen 45). Samiske liturgiledd og samiske salmer skal med andre ord i dag finnes tilgjengelig i alle menigheter i Den norske kirke.
Viiddidan dihte sámegiela lávdama Norgga girkus, de váldojedje mielde muhtin guovddáš liturgiijaoasi lullisámegillii, julevsámegillii ja davvisámegillii maŋemussii dan dábálaš Norgga liturgiijagirjái 2011. Seamma siva dihte váldojedje maid 15 sálmma juohke dan golmma namuhuvvon sámegielas (oktiibuot 45) mielde Dárogielat sálbmagirjái 2013. Sámegielat liturgiijaoasit ja sámegielat sálmmat galget eará sániiguin gávdnot dál juohke searvegottis Norgga girkus.
I rammen av vedtakene i 2011 ble også Samefolkets dag gjort til offisiell kirkelig merkedag med egne tekstrekker og samlingsbønn, samt med en veiledning for den kirkelige markeringen.
Mearrádusaid rámmas 2011 dahkkui maid Sámeálbmotbeaivi almmolaš girkolaš mearkabeaivin, mas leat sierra teakstaráiddu ja čoahkkananrohkosa, lassin dan láidesteapmái dan girkolaš ávvudeapmái.
Den norske kirkes målsettinger om bruk av samisk språk er også nedfelt i planer for andre virksomhetsområder enn gudstjenestelivet, særlig trosopplæring.
Norgga girku galgá ulbmillaččat geavahit sámegiela, mii lea maid čállon plánaide eará doaibmasurggiide go ipmilbálvaluseallimii, earenoamážiid oskuoahpahussii.
Plan for trosopplæring i Den norske kirke gir menighetsrådene i forvaltningsområdet et særskilt ansvar for å legge til rette trosopplæringstilbud for samiske barn og unge (Kirkerådet 2010:11).
Norgga girku oskuoahpahusplánas addá hálddašanguovlluid searvegotteráđiide earenoamáš ovddasvástádusa heivehit oskuoahpahusfálaldaga sámi mánáide ja nuoraide (Girkoráđđi 2010: 11).
Planen sier samtidig at samiske barn og unge har rett til opplæring og materiell på sitt eget språk, uavhengig av hvor i landet de bor (Kirkerådet 2010:42).
Plánas daddjo seammás ahte sámi mánáin ja nuorain lea riekti oažžut oahpahusa ja materiálaid iežaset gillii, beroškeahttá gos riikkas oroš (Girkoráđđi 2010: 42).
Ifølge samelovens språkregler har alle rett til individuelle kirkelige tjenester på samisk i Den norske kirkes menigheter i forvaltningsområdet (§ 3-6).
Sámelága giellanjuolggadusaid mielde lea buohkain riekti oažžut ovttaskas girkolaš bálvalusaid sámegillii Norgga girku searvegottiin hálddašanguovllus (§ 3-6).
Den norske kirke legger selv til grunn at sameloven må ha konsekvens også for gudstjenestelivet, selv om lovforarbeidene overraskende nok avgrenset rettigheten til kun å gjelde individualiserte kirkelige handlinger utenom gudstjenester som er åpne for alle (Kirke- og kulturdepartementet 1990:48).
Norgga girku vuođđudii ieš nu ahte sámelágas ferte leat váikkuhus maiddái ipmilbálvaluseallimii, vaikko láhkabargit ráddjejedje rievtti nu ahte galggai dušše gustot ovttaskas girkolaš doaimmaide, mat leat earret ipmilbálvalusaid mat leat rabas buohkaide (Girko- ja kulturdepartemeanta 1990: 48).
Menighetene i forvaltningsområdet har så langt dessuten vært forpliktet av språkbestemmelsenes generelle regler for lokale offentlige forvaltningsorganer i forvaltningsområdet.
Hálddašanguovllu searvegottit leat dássážii maiddái leamaš geatnegahtton čuovvut giellamearrádusa obbalaš njuolggadusaid, mat leat báikkálaš almmolaš hálddašanorgánain hálddašanguovllus.
Endringene av Den norske kirkes relasjoner til staten kan potensielt forhindre at sameloven i framtiden skal gjelde for Den norske kirke.
Rievdadusat Norgga girku relašuvdnii stáhtii sáhttá vejolaččat hehttet ahte sámelága giellanjuolggadusat eai boahtteáiggis galgga gustot Norgga girkui.
Kirkemøtet har imidlertid forutsatt at samelovens språkregler skal gjelde for Den norske kirke også etter endrede relasjoner mellom stat og kirke (KM 8/07).
Girkočoahkkin lea almmotge eaktudan ahte sámelága njuolggadusat galget gustot Norgga girkui maiddái maŋŋil go stáhta ja girku relašuvdna rievdá (KM 8/07).
Det er bl.a. uttrykt ønske om gjennomgang av samelovens språkregler med henblikk på å inkludere kirkens fellesskapshandlinger i gudstjenester og kirkelige handlinger (KM 8/11 og Samisk kirkeråd 2011:102).
Lea earret eará geažuhuvvon sávaldat ahte geahčadit sámelága giellanjuolggadusaid, go lea jurdda fátmmastit girku oktasašdoaimmaide ipmilbálvalusain ja girkolaš doaimmaide (KM 8/11 ja Sámi girkoráđđi 2011:102).
Det er også relevant å nevne at Strategiplan for samisk kirkeliv ser Den norske kirkes arbeid med samisk kirkeliv i lys av Grunnloven § 108 (tidligere 110a).
Lea maid áššáigullevaš namuhit ahte Sámi girkoeallima strategiijaplána oaidná Norgga girku barggu sámi girkoeallima ektui ahte dan galgá heivehit Vuođđoláhkii § 108 (ovdalaš 110a).
7.3 Statistikk om bruk av samisk språk i Den norske kirke
7.3 Statistihkka sámegiela geavaheamis Norgga girkus
Hva kan så statistikk fortelle om status og utvikling for bruken av samisk språk i Den norske kirke?
Maid sáhttá dasto statistihkka muitalit dili ja ovdáneami birra sámegiela geavaheamis Norgga girkus?
I fortsettelsen rettes det særlig fokus på situasjonen i Nidaros, Sør-Hålogaland og NordHålogaland bispedømmer.
Joatkkagis geahččat earenoamážiid dili bismagottiin Nidarosas, Lulli-Hålogalánddas ja Davvi-Hålogalánddas.
Med andre ord beskrives den kirkelige språksituasjonen for et geografisk område tilsvarende Sør-Trøndelag, Nord-Trøndelag, Nordland, Troms og Finnmark fylker.
Eará sániiguin dadjat, de čilgejuvvo gielladilli geográfalaš guovllus, gosa gullet Lulli-Trøndelaga, Davvi-Trøndelaga, Nordlánda, Tromsa ja Finnmárku.
Det statistiske materialet belyses i lys av tre hovedproblemstillinger.
Mii geahččat statistihkalaš materiála golmma váldováttisvuođačuolmma ektui.
For det første: Hva er status og utvikling med hensyn til geografisk utbredelse av bruk av samisk språk (antall menigheter / prostier).
Vuosttažettiin: Movt lea dilli ja ovdáneapmi sámegiela geavaheamis go geahččá geográfalaš viiddisvuođa ektui (galle searvegotti/proavássuohkana).
For det andre: Hva er status og utvikling med hensyn til omfang av gudstjenester med innslag av samisk språk (antall gudstjenester i hvert prosti / menighet).
Nubbi: Movt lea dilli go geahččá man ollu leat ipmilbálvalusat main lea sámegielat oassi (man ollu ipmilbálvalusat juohke proavássuohkanis/juohke searvegottis).
For det tredje: Hva er status og utvikling med hensyn til bruksnivå av samisk i gudstjenestelivet (prosentandel samisk i den enkelte gudstjeneste).
Goalmmádin: Movt lea dilli ja ovdáneapmi go geahččá sámegiela geavahusdási ipmilbálvalusain (proseantaoassi sámegiella ovttaskas ipmilbálvalusas).
Det foreligger ikke lange tidsserier for dette.
Ii gávdno statistihkka máŋga jagi maŋos guvlui.
De tre nordligste bispedømmene begynte med egen datainnsamling for dette i 2011 med utgangspunkt i et eget skjema.
Dat golbma davimus bismagotti álge dán ektui sierra čohkket dieđuid 2011, masa lea sierra skovvi.
Indikatorene brukt her fanger opp både utbredelse, omfang og språkbruksnivå, og det spørres om dette både for gudstjenester, dåp, konfirmasjon, vigsel og begravelse.
Dovdomearkkat mat leat dás adnon, ožžot mielde sihke lávdama, viidodaga ja giellageavahusdási, ja jerro maid makkár giella lei ipmilbálvalusas, gástas, konfirmašuvnnas, vihaheamis ja hávdádeamis.
I tillegg etterspørres kirkelig markering av Samefolkets dag, samt antall utdelte 4-årsbøker og bibeldeler på samisk.
Dasa lassin jerro leago girkolaš ávvudeapmi Sámeálbmotbeaivvis, ja galle sámegielat 4-jahkásaččaid girjji ja biibbaloasi leat juhkkon.
Hoveddelen av dette skjemaet gjengis nedenfor under punkt 7.3.5. Av kapasitetsgrunner er det kun tallene om bruk av samisk i gudstjenestene som blir gjenstand for analyse i denne artikkelen.
Váldooassi dán skovis muitaluvvo vuollelis 7.3.5. čuoggás. Kapasitehta dihte leat dušše logut sámegiela geavaheamis ipmilbálvalusain, man birra dán artihkkalis guorahallo.
Tallene for det enkelte bispedømme begynner å bli fullstendige først fra 2012. Derfor er det kun årene 2012 - 2014 man har sammenliknbare data for.
Logut ovttaskas bismagoddái šaddet ollislaččat easka 2012 rájes. Danne leat dušše jagiin 2012- 2014 go sáhttá buohtastahttiid dieđuid.
Fra 2014 ble det i tillegg tatt inn et spørsmål i skjemaet for SSBs kirkelige årsstatistikk for hele Den norske kirke.
2014 bođii dasa lassin gažaldat skovvái, mii lea SGD girkolaš jahkestatistihka olles Norgga girkus.
Alle landets menigheter – dvs. menighetene tilhørende Den norske kirke – er her bedt om å føre opp “antall gudstjenester med innslag på samisk” i løpet av året.
Buot riika searvegottit – searvegottit mat gullet Norgga girkui – leat dása dáhttojuvvon čállit “gallii ipmilbálvalusas lea leamaš oassi sámegiella”
SSB-tallene for 2014 gir oss med andre ord indikasjon på bruken av samisk språk i kirkene på landsbasis.
2014 SGD-logut addet eará sániiguin vuođu man ollu sámegiella geavahuvvo girkuin riikadásis.
I tillegg fungerer SSBtallene som kvalitetssikring av tallene fra den særskilte statistikkinnhentingen om bruk av samisk språk i de tre nordligste bispedømmene.
Dasa lassin doibmet SGD-logut dego kvalitehtasihkkarastin logut, dan earenoamáš statistihkkačohkkemis sámegiela geavaheami hárrái dan golmma davimus bismagottis.
Med svært få og utbetydelige unntak, er det sammenfall mellom de to statistikkildene.
Leat áibbas unnán ja unnán mearkkašahtti spiehkastaga dan guovtti statistihkalašgáldu gaskas.
Norges Samfunnsvitenskapelige Datatjeneste (NSD) tilrettelegger menighetsdataene innhentet av SSB i en egen kirkedatabase.
Norgga servodatdieđalaš databálvalus (NSD) heiveha searvegoddedieđuid, maid leat viežžan SGD, sierra girkodiehtovuđđui.
Både SSBs og NSDs databaser er benyttet som kilder i denne artikkelen.
Sihke SGD ja NSD diehtovuođđu leat geavahuvvon gáldun dán artihkkalis.
Med “gudstjenester” menes i denne artikkelen "gudstjenester på søn-/ helligdag" (kategori brukt i SSBs kirkestatistikk) eller såkalte "forordnede gudstjenester" (kategori brukt i den særskilte statistikkinnhentingen i de tre nordligste bispedømmene).
“Ipmilbálvalus” dán artihkkalis oaivvilduvvo “ipmilbálvalus mii lea sotna-/bassebeivviid” (kategoriija adnon SGD girkostatistihkas) dahje nu gohčoduvvon “mearriduvvon ipmilbálvalusat” (kategoriija, mii lea adnon dan earenoamáš statistihkkačohkkemis dan golmma davimus bismagottis).
Dette er tilnærmet identiske kategorier og behandles i fortsettelsen som samme størrelse.
Diet leat measta ovttalágan kategoriija ja meannuduvvojit joatkkagis dego oktan sturrodahkan.
Det må tas forbehold om muligheten for feilkilder på grunn av dette, selv om disse forventes å være svært små.
Ferte leat várrehussan ahte leat vejolaččat boasttogáldut dán dihte, vaikko diet vurdojuvvojit leat áibbas unnán.
Fra 2015 anbefales det at statistikkskjemaet for innhenting av data om samisk språkbruk i de tre nordligste bispedømmene bruker samme kategori som SSBs statistikk.
2015 rájes ávžžuhuvvo ahte statistihkkaskovvi, mainna čohkke dieđuid sámegiela geavaheamis dan golmma davimus bismagottis, atnet seamma kategoriija go SGD statistihkka.
Kategorien "andre gudstjenester", som brukes både av SSB og av bispedømmene, holdes med andre ord utenfor denne statistikkartikkelen.
Kategoriijas “eará ipmilbálvalusat”, maid sihke SGD ja bismagottit atnet, eai leat mielde dán statistihkkaartihkkalis.
Én grunn er at gudstjenesten på søn-/helligdager kan betraktes som det fremste uttrykket for menighetens gudstjenesteliv.
Okta sivain dasa lea go ipmilbálvalus sotna-/bassebeivviid gehččo leat ovddemus olgguldasgovva searvegottiid ipmilbálvaluseallimis.
En annen grunn er eksempler på manglende samsvar mellom tallene rapportert til henholdsvis SSB og bispedømmene.
Eará sivva leat ovdamearkkat go logut eai leat heiven oktii mat leat dieđihuvvon SGD ja bismagottiide.
Det gjelder kun et fåtall menigheter i forvaltningsområdet for samisk språk.
Diet guoská dušše soames searvegottiide sámegiela hálddašanguovllus.
Hos disse er det i den særskilte statistikkinnhentingen til bispedømmene rapportert et betydelig høyere antall "andre gudstjenester" med bruk av samisk, enn det totale innrapporterte antallet "andre gudstjenester" til SSB (uavhengig av språk).
Dain leat dan earenoamáš statistihkkačohkkemis bismagottiide dieđihuvvon ollu eambbo “eará ipmilbálvalusat”, main lea sámegiela geavaheapmi, go dat obbalaš lohku “eará ipmilbálvalusain”, mii lea dieđihuvvon SGD (beroškeahttá gielas).
Årsaken synes å være at man i den bispedømmevise innrapporteringen noen steder har inkludert institusjonsandakter generelt (og ikke bare gudstjeneste på institusjon), noe som ikke defineres som "andre gudstjenester" i SSBs statistikk.
Sivvan dasa orru leamen ahte bismagottiid dieđiheamis muhtin báikkiin leat váldán mielde institušuvdnarohkosiid muđui (ii dušše ipmilbálvalusaid institušuvnnain), juoga maid ii gohčoduvvo “eará ipmilbálvalussan” SGD statistihkas.
Feilkilden vurderes her som betydelig, siden volumet i disse menighetene er ganske stort, noe som altså ikke gjør det hensiktsmessig å sammenlikne tallene.
Boasttuvuohta veardiduvvo leat oalle stuorisin, go hivvodat dain searvegottiin lea stuoris, juoga mii dahká ahte ii leat jierpmálaš buohtastahttit loguid.