pere/sami_parallel huggingface dataset:
Dette innebærer at det foreløpig er avsatt 19,3 mill. kroner til reguleringslageret.
Dat mielddisbuktá ahte dál lea 19,3 miljovnna kruvnnu várrejuvvon regulerenvuorkái.
I Prop. 84 S (2010-2011) Reindriftsoppgjøret 2011/2012, og endringer i statsbudsjettet for 2011 m.m. redegjorde departementet for hva som var årsaken til etableringen av reguleringslageret, samt forslag om hvordan reguleringslageret burde avvikles.
Prop. 84 S (2010-2011) Boazodoallošiehtadus 2011/2012, ja rievdadusat 2011 stáhtabušehttii ee. bokte čilgii departemeanta sivaid regulerenvuorkká ásaheapmái, ja árvalusaid movt heaittihit regulerenvuorkká.
I den forbindelse vises det til proposisjonens kapittel 4.4, samt forslag til romertallsvedtak nummer tre.
Dán oktavuođas čujuhuvvo kap. 4.4, ja árvalusmearrádussii nummir golbma.
Den 7. juni 2011 behandlet Stortinget Reindriftsoppgjøret 2011/2012.
Geassemánu 7.b.2011 meannudii Stuoradiggi Boazodoallošiehtadusa 2011/2012.
Stortingets flertall bifalt forslaget til reindriftsoppgjør, herunder forslaget til opplegg for avvikling av reguleringslageret.
Stuoradikki eanetlohku doarjjui Boazodoallošiehtadusa árvalusa, nu maiddái árvalusa movt heaittihit regulerenvuorkká.
I samsvar med forslaget ble det lagt opp til en trinnvis avvikling av reguleringslageret.
Árvalusa mielde mearriduvvui heaittihit regulerenvuorkká cehkiid mielde.
Nortura SA fikk føringer om at gitte retningslinjer for markedsregulering av kjøtt av storfe, fastsatt av Omsetningsrådet 23. juni 2009 med hjemmel i omsetningsloven, skulle benyttes så langt de passet.
Nortura SA bagaduvvui čuovvut nu guhkás go sáhttá šibitbierggu márkanregulerennjuolggadusaid maid Buvttadanráđđi lea mearridan geassemánu 23.b. 2009 vuovdinlága mielde.
Videre at salget fra reguleringslageret skulle gjennomføres på åpne og konkurransenøytrale vilkår.
Dasto ahte regulerenvuorká galggai vuovdit bohccobierggu rabas ja gilvalanbealátkeahtes eavttuid mielde.
Det ble åpnet for salg fra lageret den 20. juni 2011.
Vuorká vuovdigođii bohccobierggu geassemánu 20.b.2011.
Dette salget hadde som hovedformål å gi et tydelig signal om et mulig prisbilde for kommende slaktesesong, og dermed gi aktørene muligheter til å tilpasse sine planer.
Biergojođu váldoulbmil leai addit čielga signálaid vejolaš haddeeinnosteapmái boahtte njuovvanáigodahkii, ja nu addit boazoeaiggádiidda vejolašvuođa heivehit plánaideaset.
Totalt ble det åpnet for salg av 120 tonn fra lageret.
Oktiibuot vuvdojuvvui vuorkkás 120 tonna biergu.
Prisen for hel voksen rein og kalv av beste klasse, ble satt til henholdsvis 61,- og 60,- kroner per kilo.
Biergokilohaddi buoremus rávis bohccos leai 61,- kruvnnu ja kilohaddi buoremus miesis leai fas 60,- kruvnnu.
I løpet av august måned meddelte departementet til Nortura SA at det ikke ville bli gjort endringer verken i de priser eller kvantum som ble frigjort for salg fra reguleringslageret i juni.
Borgemánu mielde attii departemeanta dieđu Nortura SA:i ahte hattit eai rievdaduvvo iige biergohivvodat mii galggai vuvdojuvvot regulerenvuorkkás geassemánus.
Bakgrunnen for dette var at man registrerte en betydelig økning i salget av reinkjøtt gjennom sommermånedene, samt at man ikke ønsket å forstyrre markedet ved inngangen til ny slaktesesong ved å frigjøre ytterligere kvantum for salg fra reguleringslageret.
Duogáš dasa leai fuomášupmi ahte biergojohtu leai sakka buorránan geassemánuid, ja ii lean dáhtu lasihit regulerenvuorkká biergohivvodaga vuovdima várás go dat livčče muosehuhttán biergomárkana áiddo ođđa njuovvanáigodaga ovddabealde.
Per 1. mars 2012 var lageret på 417 tonn, fordelt med 118 tonn voksen rein, 173 tonn kalv, 37 tonn småkjøtt og 89 tonn finnbiff.
Njukčamánu 1.b.2012 leai regulerenvuorkkás 417 tonna, dies lea 118 tonna rávis bohcco, 173 tonna miesi, 37 tonna smávvejuvvon biergu ja 89 tonna cábaduvvon biergu.
For å stimulere til en rask avvikling av lageret og legge til rette for at reinkjøttbedriftene kunne arbeide for økt salg gjennom våren, valgte departementet i slutten av slaktesesongen 2011/2012 å sette et frysefradrag på 5 kroner per kilo for hel rein.
Giktalan dihte gurret vuorkká johtilit ja oaččuhit bohccobiergofitnodagaid bures ráhkkanit dasa ahte lasihit biergojođu giđđat, válljii departemeanta loahpageahčen njuovvanáigodaga 2011/2012 mearridit 5 kruvdnosaš galmmihanvuoládusa juohke rávisbohcco kilos.
Videre ble det satt et frysefradrag på 5 kroner per kilo for småkjøttet og skavråstoffet i juli 2012.
Suoidnemánu 1.b.2012 mearriduvvui vel 5 kruvdnosaš galmmihanvuoládus juohke smávvejuvvon ja cábaduvvon biergokilos.
Disse frysefradragene bidro til at reguleringslageret ble tømt.
Dát galmmihanvuoládusat mielddisbukte ahte regulerenvuorká guorranii.
Påløpte kostnader med reguleringslageret dekkes av tidligere avsetninger, samt en omdisponering av tidligere mindreforbruk på kapittel 1151.
Juolludusat mat ovdal leat dása várrejuvvon ja ruhtasirdimat kapihttalis 1151 unnit golaheami geažil galget gokčat buot regulerenvuorkká goluid.
4.5 Reinprogrammet
4.5 Boazoprográmma
I forbindelse med forhandlingene om Reindriftsavtalen 2012/2013 ble avtalepartene enige om å avvikle Verdiskapingsprogrammet for rein (VSP-rein), og etablere et nytt program tilsvarende Lokalmatprogrammet.
Boazodoallošiehtadusa 2012/2013 šiehtadallamiid oktavuođas leat šiehtadallanbealit soahpan heaittihit Árvoháhkanprográmma - boazu (ÁHP-boazu), ja ásahit ođđa prográmma mii vástida Báikkálaš borramušprográmmii.
Det nye programmet er gitt navnet Reinprogrammet.
Ođđa prográmma namma lea Boazoprográmma.
Reinprogrammet skal særlig sikre ivaretakelsen av VSP-rein sine kunders utfordringer.
Boazoprográmma galgá erenoamážit gozihit ahte ÁHP- bohcco fitnodagaid hástalusat fuolahuvvojit.
Samtidig skal reiselivsbasert næringsutvikling i reindriften, samt samarbeidstiltak mellom reindriften og foredlingsbedrifter inngå i programmet.
Seammás galgá mátkeealáhusvuđot ealáhusovdánahttin boazodoalus, ja ovttasbargodoaibmabijut boazodoalu ja reidenfitnodagaid gaskka leat mielde prográmmas.
Med bakgrunn i de siste års utvikling i reinkjøttmarkedet samt statusen hos VSP-rein sine kunder, er det avgjørende viktig at disse bedriftene i det videre gis en særskilt og individuell oppfølging.
Bohccobiergomárkana maŋimuš jagiid ovdáneami vuođul ja ÁHP-boazu fitnodagaid dili ektui, lea mávssolaš viidáset barggus addit juohke áidna fitnodahkii sierranas čuovvoleami.
Dette gjelder særlig i forhold til kompetanseheving og veiledning knyttet til forretningsdrift, markedskompetanse, nettverksbygging og produktutvikling.
Dát guoská erenoamážit gelbbolašvuođaháhkamii ja gávpedoaimmalaš rávvemii, márkangelbbolašvuođa ovddideapmái, fierpmádathuksemii ja gálvoovddideapmái.
Samtlige av disse områdene er av avgjørende betydning for å sikre videre drift og en videreutvikling av bedriftene.
Buot dát suorggit leat dehálaččat sihkkarastit viidáset doaimma ja fitnodatovdáneami.
I tillegg er det viktig at det stimuleres til samarbeid med andre småskalaprodusenter både innenfor og utenfor reinkjøttbransjen om distribusjon og salg i butikk og horeca markedet.
Dasa lassin lea dehálaš giktalit ovttasbargui eará smávvafitnodagaiguin sihke siskkobealde ja olggobealde bohccobiergosuorggi ovddidit juogadan- ja vuovdinčovdosiid gávppiid ja horeca márkana ektui.
I den forbindelse vil det være viktig å få utarbeidet gode markedsplaner for produsentene for å finne ut hvilke varer som kan selges i butikk, horeca markedet eller gjennom andre arenaer for salg av lokalproduserte varer.
Dán oktavuođas lea dehálaš hábmet buriid márkanplánaid buvttadeddjiide vai sidjiide lea álkit diehtit makkár gálvvuid sáhttá vuovdit buvddain, horeca márkanis dahje eará oktavuođain gos sáhttá vuovdit báikkálašbuvttaduvvon gálvvuid.
Det sentrale er å få utviklet produkter som forbrukeren vil ha, og kanalisere disse til riktige markeder.
Buot deháleamos lea ahte ovddidit buktagiid maid geavaheaddjit ohcalit, ja fállat daid rivttes márkaniidda.
Det foreligger også mulighet for å utvide reindriftens inntektsgrunnlag gjennom reiselivsbasert næringsvirksomhet.
Lea maid vejolaš buoridit boazodoalu tienasvuođu mátkeealáhusvuđot ealáhusdoaimmaiguin.
Reinprogrammet skal styrke satsingen innenfor dette området.
Boazoprográmma galgá nannet áŋggirdeami dán suorggis.
Dette må sees i sammenheng med Innovasjon Norges generelle tjenester og Sametingets ordninger.
Dan ferte oaidnit Innovašuvdna Norga oppalaš bálvalusaid ja Sámedikki ortnegiid ektui.
VSP-rein utelukket i utgangspunktet de bedriftene som ikke er eid av reineiere.
ÁHP-boazu álgoálggus ii váldán mielde daid fitnodagaid maid boazoeaiggádat eai eaiggáduššan.
Reinprogrammet skal legge til rette for samarbeidstiltak mellom disse bedriftene og reineierne, samt mellom disse bedriftene og de reineiereide bedriftene.
Boazoprográmma bokte galgá leat vejolaš ásahit ovttasbargodoaimmaid dáid fitnodagaid ja boazoeaiggádiid gaskka, ja gaskal dáid fitnodagaid ja fitnodagaid maid boazoeaiggádat jođihit.
Når det gjelder de økonomiske rammene for programmet, besluttes disse gjennom de årlige forhandlingene om reindriftsavtalen.
Go guoská prográmma ekonomalaš rámmaide, de dat mearriduvvojit jahkásaš boazodoallošiehtadusas.
Tilsvarende som for VSP-rein er det ikke fastsatt noen tidshorisont for Reinprogrammet.
Boazoprográmmii eai leat mearriduvvon áigeráddjemat, seamma go ÁHP-boazu prográmmas.
Hovedmålet for Reinprogrammet er å oppnå mer verdiskaping innen produksjon, kommersialisering og salg av reinkjøtt og biprodukter fra rein.
Boazoprográmma váldoulbmil lea lasihit árvoháhkama buvttadeamis, bohccobierggu gávpemárkanis ja vuovdimis ja bohccobierggu liigebuktagiin.
Målgruppen for Reinprogrammet er:
Boazoprográmma ulbmiljoavku lea:
Reineiereide foredlingsbedrifter med hovedmål å utvikle matspesialiteter basert på reinkjøtt.
- Boazoeaiggádiid reidenfitnodagat geain váldoulbmil lea ovddidit erenoamáš borramušgálvvu bohccobierggus.
Reineiere som samarbeider med foredlingsbedrifter der råvarene går til produksjon av matspesialiteter.
- Boazoeaiggádat geat ovttas reidenfitnodagaiguin ráhkadit erenoamáš borramušgálvvu bohccobierggus.
Foredlingsbedrifter og forpliktende produsentsammenslutninger med hovedmål å utvikle matspesialiteter basert på reinkjøtt.
- Reidenfitnodagat ja geatnegahtti buvttadeaddjiovttastusat geain váldoulbmil lea ovddidit erenoamáš borramušgálvvu bohccobierggus.
Reineiere som ønsker å starte eller utvikle sin virksomhet knyttet til bruk av reinens biprodukter.
- Boazoeaiggádat geat háliidit álggahit dahje ásahit iežaset fitnodaga ovdánahttit liigebuktagiid bohccobierggus.
Reineiere som ønsker å starte eller utvikle sin virksomhet knyttet til reiseliv hvor matelementet er sentralt.
- Boazoeaiggádat geat háliidit álggahit dahje ovddidit iežaset mátkeealáhusvuđot fitnodaga gos borramušoassi lea guovddážis.
Satsingen skal komme reindriftsutøverne til gode.
Áŋggirdeapmi galgá boazodolliide boahtit ávkin.
Det betyr at støtte til videreforedlingsbedrifter skal ha en økonomisk effekt for reindriften, enten i form av økt pris eller økt salgsvolum.
Dat mearkkaša ahte doarjja reidenfitnodagaide galgá mielddisbuktit ekonomalaš beavttu boazodollui, lassi hattiid ja lassi gálvojođu.
I særskilte tilfeller kan det også gis støtte til nyetableringer.
Erenoamáš oktavuođain sáhttá juolluduvvot doarjja ođđaálggaheddjiide.
Innovasjon i bedriftene skal bidra til markedsbasert og lønnsom næringsutvikling.
Fitnodagaid innovašuvdna galgá mielddisbuktit márkanvuđot ja gánnáhahtti ealáhusovdáneami.
Reinprogrammet skal vektlegge utvikling og kommersialisering av produkter, prosesser og tjenester som skaper økte verdier for bedriftene.
Boazoprográmma galgá vuoruhit ovdáneami ja gálvojođu márkanii, proseassaid ja bálvalusaid mat fitnodagaide lasihit árvvuid.
Reinprogrammet kan tilføre bedriftene kompetanse og finansielle ressurser på de områdene de trenger hjelp.
Boazoprográmma sáhttá addit fitnodagaide gelbbolašvuođa ja ruđalaš resurssaid daid surggiin masa sii dárbbašit veahki.
Spesielt vil det bli lagt stor vekt på å tilføre bedriftene kompetanse innenfor forretningsdrift, herunder kompetanse om marked og markedsarbeid.
Erenoamážit dehálaš lea fállat fitnodagaide gelbbolašvuođa fidnodoaimma ektui, nugo loktet márkan- ja márkanfievrridan gelbbolašvuođa.
Midlene kan bl.a. brukes til vekst og utvikling av markeder, produktkonsepter, nettverksbygging, produsentsammenslutninger, samt distribusjons- og salgsløsninger.
Ruđaid sáhttá geavahit ee. hukset ja ovddidit márkaniid, buvttaovddideapmái, fierpmádathuksemii, buvttadeaddjiovttastusaide, ja juogadan- ja vuovdinčovdosiidda.
Reinprogrammet består av ulike finansieringsordninger til bedrifter, produsenter og produsentsammenslutninger som ønsker å vokse eller utvikle produkter som kunden er villig til å betale mer for.
Boazoprográmmas leat mielde iešguhtetlágan ruhtadanortnegat fitnodagaide, buvttadeddjiide ja buvttadeaddjiovttastusaide geat háliidit viiddidit doaimmaidis dahje ovddidit gálvvuid maid ovddas geavaheaddjit mielas mákset.
Programmet er organisert i følgende ordninger:
Prográmmas leat mielde čuovvovaš ortnegat:
Bedriftsutvikling. Kompetansetiltak.
2.Gelbbolašvuođadoaibmabijut
Felles omdømme- og markedsføringstiltak.
3. Oktasaš beaggin- ja márkanfievrridandoaibmabijut
Reinprogrammet koordineres av Innovasjon Norge på bakgrunn av oppdragsbrev fra Landbruks- og matdepartementet.
Innovašuvdna Norga koordinere Boazoprográmma Eanandoallo- ja biebmodepartemeantta reive gohččosa mielde.
Det legges stor vekt på nasjonal forankring av programmet.
Deattuhuvvo ahte prográmma nannejuvvo našunála doaimmain.
Videre legges det stor vekt på koordinering og samarbeid med lokalmat- og reiselivssatsingen i Innovasjon Norge for øvrig.
Innovašuvdna Norga vuoruha eareliiggánit koordineren ja ovttasbargodoaimmaid báikkálašborramuš- ja mátkeealáhusáŋgiruššama oktavuođas.
Utviklingsprogrammet ledes av en Styringsgruppe oppnevnt av LMD og består av 5 medlemmer: 2 representanter fra Landbruks- og matdepartementet
Ovdánahttinprográmma jođiha Stivrenjoavku maid Eanandoallo- ja biebmodepartemeanta (EBD) lea nammadan ja mas leat mielde vihtta lahtu:
2 representanter fra NRL
-2 EBD áirasa -2 NBR áirasa
1 representant fra Sametinget
-1 Sámedikki áirras
Styringsgruppen og dets varamedlemmer er oppnevnt for 3 år.
Stivrenjoavkku áirasat ja várrelahtut leat nammaduvvon 3 jahkái.
NRL leder styringsgruppen.
NBR jođiha stivrenjoavkku.
4.6 Sikring av reindriftens arealer
4.6 Boazodoalu eatnamiid sihkkarastin
Tilgang til arealer er en forutsetning for at næringen skal kunne fortsette med den nomadiske driftsformen.
Eaktun jođihit árbevirolaš johtti boazodoalu lea ahte dasa leat doarvái eatnamat.
Denne driftsformen danner basisen for en økologisk bærekraftig beiteutnyttelse, og departementet vil derfor fortsatt prioritere innsatsen på dette området.
Dákkár doaibmavuohki lea vuođđun ekologalaš guoddevaš guohtungeavaheapmái, ja departemeanta áigu áŋgireappot gozihit dán beali.
Reindriften er særlig sårbar for negative påvirkninger som reduserer størrelsen eller kvaliteten på beitelandet, eller som på andre måter forstyrrer reinens utnyttelse av arealene.
Boazodoallu lea erenoamáš hearki ráfehuhttimiid ja sisabahkkemiid hárrái mat gáržžidit guohtunguovlluid dahje billistit guohtumiid kvalitehta, dahje eará láhkai hehttejit bohccuid geavaheames guohtumiid.
Næringen påvirker også sitt eget beitegrunnlag, hovedsakelig som grad av beitebelastningen, motorisert ferdsel på barmark og ulike gjerdesystemer.
Ealáhus ieš lea maid mielde váikkuheamen guohtuneatnamiid, erenoamáš garra guođohemiid, vuodjimat bievlaeatnamiin ja iešguđetlágan áidevuogádagaid bokte.
Annen menneskelig aktivitet kommer imidlertid i tillegg til næringens egen påvirkning og den naturlige forstyrrelsen fra rovvilt og insekter som reinen alltid har måttet leve med.
Olmmošlaš doaibma boazoguohtumiin boahtá lassin dan muosehuhttima mii lea luonddus, earret eará boraspiriid ja divrriid geažil, mat álo leat leamaš doppe gos bohccot leat.
De energimessige marginene er til tider så små at nevnte tilleggsforstyrrelser kan få alvorlige konsekvenser for dyrenes kondisjon.
Muhtumin leat bohccot nu heajut ahte namuhuvvon lassi muosehuhttimat sáhttet duođalaččat váikkuhit.
Reinen svekkes gjennom økt energiforbruk og/eller redusert fórinntak.
Bohccot šaddet heajubut go šaddet lassi energiija geavahit ja/dahje heajos guohtuma dihte.
Dette som følge av tap av beiteland, økt aktivitet, redusert beitetid eller større beitekonkurranse i gjenværende, uforstyrrede områder og eller/ikke optimal beitebruk.
Sivvan sáhttá leat guohtuneatnamiid massin, eanet johtolat, ráddjejuvvon guođohanáiggit dahje stuorit guohtungilvu daid guovlluin mat eai leat vel duohtaduvvon ja dahje/eai leat buot buoremusat.
I flere lover er det nå etablert en rekke nye verktøy som legger til rette for å følge opp nasjonale mål om å sikre det materielle grunnlaget for den samiske reindriften.
Olu lágain leat dál ásahuvvon ođđa reaiddut mat addet buoret vejolašvuođaid čuovvolit našunála ulbmiliid sihkkarastit sámi boazodollui ávnnaslaš vuođu.
Fremover vil det være sentralt at disse verktøyene blir aktivt tatt i bruk.
Guovddáš áššin boahttevuođas šaddá ahte dáid reaidduid galgá divdna geavahit.
Ved bruk av virkemidlene er det helt avgjørende at de ulike aktørene får en felles virkelighetsforståelse, og som gir grunnlag for god samhandling og gode løsninger.
Dalle lea áibbas mearrideaddji ahte buohkain lea oktasaš duohtavuođaáddejupmi ja ahte iešguđet doaibmit doibmet ovttas ja gávdnet buriid čovdosiid.
Dette krever et høyt kunnskapsnivå hos politikere og myndigheter når det gjelder reindriftens rett til arealer og bruken av disse.
Dát gáibida ahte politihkkárat ja eiseválddit máhttet olu boazodoalu guđege beliid mat gusket boazodoalu eanan- ja geavahanvuoigatvuhtii.
Departementet vil videreføre arbeidet med å informere om reindriftens arealbruk og rettigheter.
Departemeanta áigu joatkit juohkimis dieđuid boazodoalu eanangeavaheami ja vuoigatvuođaid birra.
Plan- og bygningsloven er den sentrale loven når det gjelder arealforvaltning innenfor reinbeiteområdene.
Plána- ja huksenláhka lea guovdilis láhka areálahálddašeami hárrái boazodoalloguovlluin.
Det er viktig at loven blir brukt for å sikre en tilfredsstillende arealforvaltning innenfor hele distriktets areal.
Lága lea dehálaš geavahit sihkkarastit dohkálaš areálahálddašeami orohagain.
Dette for å skape den nødvendige forutsigbarheten for distriktet, samt muliggjøre en samlet vurdering av ulike tiltak innenfor distriktets grenser.
Orohaga ceavzima dihtii lea dát dárbbašlaš, ja dat addá maid orohahkii vejolašvuođa ollislaččat árvvoštallat iešguđetlágan doaimmaid orohagaid rájáid siskkobealde.
Helhetlige planer vil også være mindre arbeidsbelastende for distriktet ved at de slipper å forholde seg til delplaner.
Orohahkii leat ollislaš plánat unnit bargogáibideaddji ja eaige dárbbaš meannudit máŋggaid oasseplánaid.
Plan- og bygningsloven gjør det også mulig å få utarbeidet planretningslinjer/planbestemmelser for de arealene som er av særlig viktighet for en bærekraftig reindrift.
Plána- ja huksenláhka addá maid vejolašvuođa ráhkadit plánanjuolggadusaid/plánamearrádusaid daid guohtuneatnamiid várás mat leat erenoamáš dehálaččat ceavzilis boazodollui.
Landbruks- og matdepartementet er i oppstartsfasen sammen med Miljøverndepartementet i arbeidet med å få etablert planretningslinjer/planbestemmelser for reindriftsområdene.
Eanandoallo- ja biebmodepartemeantta lea áiddo álggahan ovttasbargguin Birasgáhttendepartemeanttain ráhkadit plánanjuolggadusaid/plánamearrádusaid boazodoalloguovlluid várás.
Departementet vil legge til rette for at bl.a. NRL blir en aktiv samarbeidspartner i dette arbeidet.
Departemeanta áigu fuolahit ahte NBR searvá ovttasbargoguoibmin dán bargui.
Departementet foreslo i Meld. St. 9 (2011-2012) å gi jordskifteretten kompetanse til også å avklare interne rettighetsforhold i reindriften ved rettsutgreiing.
Departemeanta árvalii Dieđ. St. 9 (2011-2012) addit eanajuohkinduopmostullui válddi čielggadit boazodoalu siskkáldas vuoigatvuođaáššiid riekteguorahallama bokte.
Etter departementets vurdering forelå det muligheter til å fremme et slikt lovforslag for Stortinget allerede våren 2013 for å gi jordskifteretten kompetanse til å kunne gjennomføre rettsutgreiingsaker internt i reindriften.
Departemeantta árvvoštallama mielde livčče lean vejolašvuohta ovddidit láhkaárvalusa ahte addit eanajuohkinduopmostullui eanet válddi čađahit boazodoalu siskkáldas vuoigatvuođaguorahallamiid juo giđđat 2013.
Imidlertid ønsket verken Sametinget eller NRL å gjennomføre denne endringen nå.
Muhto Sámediggi ja NBR eaba háliidan rievdadusaid dál.
Bakgrunnen for dette var at de ønsket en større gjennomgang av bruken av jordskifteretten knyttet til interne forhold i reindriften.
Duogáš dasa leai ahte sii háliidit vuos geahčadit movt buoridit eanajuohkinduopmostuolu boazodoallogelbbolašvuođa.
Departementet slutter seg til viktigheten av at jordskifteretten har tilstrekkelig reindriftskunnskap dersom den skal gis kompetanse til å avgjøre interne forhold i reindriften.
Departemeantta mielas lea maid dehálaš ahte eanajuohkinduopmostuolus lea doarvái máhtu ja gealbu boazodoalloáššiin jos galggaš nagodit meannudit ja mearridit boazodoalu siskkáldas áššiid.
På den annen side er det departementets syn at en rettsutgreiing for å avklare rettighetsforholdene mellom siidaer ikke skiller seg vesentlig fra de rettsutgreiinger som jordskifteretten gjennomfører i dag.
Nuppe dáfos oaivvilda departemeanta ahte vuoigatvuođaguorahallamat čielggadit vuoigatvuođaáššiid siiddaid ektui ii leat nu olu earálágan go dat vuoigatvuođaguorahallamat maid eanajuohkinduopmostuollu dál juo čađaha.
På tross av dette forholdet har departementet etter en helhetsvurdering valgt å imøtekomme Sametinget og NRL, og ikke fremme nevnte endringer på nåværende tidspunkt.
Dattetge lea departemeanta ollislaš árvvoštallama vuođul válljen doarjut Sámedikki ja NBR:a, iige ovddit namuhuvvon rievdadusaid dál.
I det videre vil departementet arbeide for å sikre at NRL blir konsultert i arealsaker på lik linje med Sametinget.
Dasto áigu departemeanta sihkkarastit ahte NBR seammá go Sámediggi ge beassá čuovvut ráđđádallamiid areálaáššiid oktavuođas.
I tillegg vil departementet ta initiativ til at det foretas en gjennomgang av mulige utfordringer for reindriftens arealtilgang og drift som følge av de verneplanene som er gjennomført de siste årene.
Departemeanta áigu maid fuolahit ahte čađahuvvo čielggadeapmi movt maŋimuš jagiid čađahuvvon suodjalanplánat leat váikkuhan ja gáržžidan boazoguohtumiid ja boazodoalu jođiheami.
I tillegg vil det også framover være sentralt at forskningsprosjekter som gir mer kunnskap om ulike tiltaks innvirkning på reindriften, blir prioritert.
Dasa lassin šaddá lagamus áiggis dehálažžan vuoruhit dutkanprošeavttaid mat addet eanet máhtu movt iešguđetlágan doaibmabijut váikkuhit boazodollui.
4.7 Tap av rein grunnet rovvilt
4.7 Boazovahágat boraspiriid geažil
Reindriften i hele landet har hatt økende tap det siste tiåret, og i samme periode har det vært en økning i rovviltbestandene.
Boazodoallu lea olles riikkas gillán olu vahágiid daid maŋimuš logijagiid, ja seammá áigodagas leat boraspirenálit lassánan.
I 2011 meldte reindriften i alt 75 000 dyr tapt, av disse ble 19 500 erstattet som tap til rovvilt.
2011 dieđihuvvon boraspirevahágat boazodoalus ledje 75 000 bohcco, ja buhtadusmávssut ledje 19 500 bohcco ovddas maid boraspiret ledje speadjan.
Rovvilt utgjør således en betydelig del av tapet.
Boraspiriid speadjamat dahket viehka stuora oasi ollislaš massimiin.
Andre årsaker til tap av rein er påkjørsler, sykdom, ulykker og sult.
Massimiidda sáhttet maid eará sivat nugo bohccuid vuddjomat, dávddat, lihkohisvuođat, ja nealgi.
Av det totale tapet reindriften oppgir gjennom melding om reindrift, utgjør om lag 80 - 90 pst. tap til rovvilt.
Boazodoallodieđáhusat čájehit ahte boraspirevahágat dahket sullii 80-90 proseantta ollislaš boazomassimiin.
Reinen er særlig sårbar for tap til rovdyr på senvinteren og i kalvingsperioden om våren, det er derfor et forvaltningsmål å beskytte reinens kalvingsområder mot yngling av rovvilt.
Boazu lea erenoamáš hearki boraspiriid dáfus maŋŋitdálvvi ja guottetáiggi, ja danne lea hálddahusmihttomearri hehttet boraspiriid laskamis guottetbáikkiin.
Rein i dårlig kondisjon er særlig tapsutsatt, og nyere forskning viser at dårlig beitetilgang på grunn av ugunstig værforhold eller for høyt reintall øker tapene betraktelig.
Boazu mii ii leat buorre vuoimmis šaddá dávjá gillát boraspiriid geažil, ja ođđasit dutkan čájeha ahte vahágat lassánit jos guohtumat eai leat nu buorit heajos dálkkiid dahje alla boazologu geažil.
Tapsrisiko generelt forklares av driftsformen med helårs beiting i ofte utilgjengelig og uoversiktlig terreng, noe som også gjør det svært vanskelig å finne rein som er tatt av rovvilt.
Oppalaš sivva stuora massinloguide čilgejuvvo ahte bohccot guhtot birrajagi dakkár guovlluin gosa lea váttis beassat, ja dat dahká maid váttisin gávdnat bohccuid maid boraspiret leat speadjan.
Det har over tid vært en økning i erstatningsutbetalinger for rein tapt til rovvilt.
Buhtadusmávssut bohccuid ovddas maid boraspiret goddet leat dađistaga lassánan.
Dokumentasjonsgraden er svært lav i reindriften ved at om lag 5 pst. av erstattet tap er dokumentert.
Duođaštuvvonmuddu lea boazodoalus hui vuollin go sullii 5 proseantta lea duođaštuvvon vahágat.
Erstatningsutbetalingene blir skjønnsmessig beregnet ut i fra dokumentert tap vurdert opp mot tapsrisiko.
Buhtadusmávssut meroštallojuvvojit duođaštuvvon masson bohccuid ja massinriskka ektui.
Dette medfører at utbetalingene varierer mellom de ulike reinbeiteområdene, og kan bidra til et økt konfliktnivå mellom næring og myndigheter.
Dát mielddisbuktá ahte mávssut rievddadit iešguđet boazodoalloguovlluid gaskka, ja sáhttet dagahit riidduid ealáhusa ja eiseválddiid gaskka.
Det ble etablert en arbeidsgruppe i 2010 til å utrede om dagens erstatningsordning for tap av tamrein til rovvilt burde legges om, og eventuelt hvordan det skulle gjøres.
2010 ásahuvvui bargojoavku čielggadit movt fertešii rievdadit dálá buhtadusortnega bohccuid massima ovddas maid boraspiret goddet, ja movt dan galggašii dahkat.
Gruppen har avlevert en rapport våren 2011 der de anbefaler en trinnvis omlegging til en risikobasert erstatningsordning.
Joavku lea geigen raporttas giđđat 2011 gos sii rávvejedje riskavuđot buhtadusortnega cehkiid mielde.
Det er blant annet behov for mer kunnskap om rovvilt i de ulike områdene og andre tapsårsaker i reindriften.
Dárbbašuvvo earret eará eanet gelbbolašvuohta boraspiriid birra iešguđet guovlluin ja eará massinsivaid birra boazodoalus.
Miljøverndepartementet følger opp arbeidsgruppens rapport.
Birasgáhttendepartemeanta áigu čuovvolit bargojoavkku raportta.
Jerv, gaupe og kongeørn er de største skadevolderne i reindriften.
Geatki, albbas ja gonagasgaskin dahket eanemus vahágiid boazodoalus.
Rovviltforliket av juni 2011 sier rovviltforvaltningen skal skje på en slik måte at antallet ynglinger holdes så nær bestandsmålet som mulig, og at forvaltningen iverksetter de tiltak som er nødvendige i tråd med forliket.
Geassemánu 2011 Boraspiresoahpamuš cealká ahte boraspirehálddašeapmi galgá čađahuvvot dáinna lágiin ahte čivganlogut galget nu lahka máddodatmeari go vejolaš, ja ahte hálddahus álggaha dárbbašlaš doaibmabijuid soahpamuša ulbmiliid mielde.
Hovedvirkemidlene i bestandsreguleringen av disse artene er lisensfelling og kvotejakt.
Máddodatregulerema váldogaskaoamit dáid boraspiriid ektui lea liseansabivdu ja earrebivdu.
Ved ekstraordinært uttak og skadefelling brukes egne fellingslag og Statens naturoppsyn.
Boraspiriid erenoamáš bivddu oktavuođas geavahuvvojit sierra bivdojoavkkut ja Stáhta luonddubearráigeahčču.
Utviklingen det siste tiåret med økende og til dels svært høye tap i deler av de sørsamiske områdene er særlig bekymringsfull.
Maŋimuš logijagiid leat massimat lassánan balddihahtti olu muhtun lullisámi guovlluin.
Studier av produksjon og tap i reindriften sør for Finnmark viser at i kystnære områder er vinterbeitene en særlig knapphetsfaktor for produksjon.
Buvttadan- ja massinlogut daid boazodoalloguovlluin mat leat máddelis Finnmárkku duođaštit ahte buvttadeapmi lea unnán riddolagaš dálveguohtuneatnamiin.
I disse distriktene ligger tetthet av rein betydelig lavere enn i Finnmark.
Dáid orohagain eai leat nu olu bohccot go Finnmárkkus.
Selv om slaktevekter i gjennomsnitt ligger noe høyere enn gjennomsnittet i Finnmark er produksjonen svært lav, dyrene er særlig sårbare for vanskelige værforhold om vinteren og rovvilt.
Jos vel gaskamearálaš gorutdeaddu lea allelis go gaskamearálaš gorutdeaddu Finnmárkkus, de lea buvttadeapmi hui vuollin, bohccot leat erenoamáš hearkki boraspiriid dáfus ja heajos dálkkiid geažil dálveáiggi.
Det er til dels vanskelig å skille ut hvordan tilgang på vinterbeite, værforhold og klima og rovvilt hver for seg påvirker produksjonen i disse områdene.
Lea váttis meroštallat movt dálveguohtumat, dálkkádagat ja boraspiret iešguđet láhkai čuhcet buvttadeapmái dán guovllus.
Mye tyder likevel på at et økt slakteuttak vil kunne redusere tap i disse områdene.
Orru almmatge nu ahte eanet njuovvamat geahpedivčče massimiid dáid guovlluin.
Det er en kjensgjerning at rovvilt er en stor utfordring for reindriften i disse områdene, og det er behov for en særskilt oppfølging for å sikre næringsgrunnlaget.
Lea čabu čielggas ahte boraspiret leat stuora hástalussan dán guovllu boazodollui, ja dál lea dárbu erenoamáš čuovvoleapmái sihkkarastit ealáhusvuođu.
Miljøverndepartementet har iverksatt et eget prosjekt for å studere tapsårsaker i Nord-Trøndelag.
Birasgáhttendepartemeanta lea álggahan sierra prošeavtta dutkat massinsivaid DavviTrøndelágas.
4.8 Konvensjonen mellom Norge og Finland om bygging av reingjerder med mer
4.8 Norgga-Suoma konvenšuvdna boazoáidehuksemiid ee. birra
Reindriftssamenes flyttinger mellom årstidsbeitene har pågått i århundrer og lenge uten hinder av nasjonalstatsgrensene.
Boazodoallit leat johtán áigodatguohtumiid gaskka čuđiid jagiid beroškeahttá našunálastáhta rájáin.
Etter at Finland kom under russisk herredømme på begynnelsen av 1800-tallet, ble grensen mot Norge stengt i 1852.
Maŋŋil go Suopma šattai ruošša válddi vuollái álgo 1800-logus, giddejuvvui Norgga ja Suoma gaskasaš rádjá 1852:s.
Strekningen langs den norsk/finske grensen danner få naturlige hindringer for rein.
Norgga/Suoma rádjáguovllus eai leat eatnamat mat lunddolaččat cagget bohccuid.
Uten effektive sperringer vil rein fra de to landene krysse grensen med de ulemper dette vil medføre.
Jos albma nanu gaskaáidi ii huksejuvvo, de dán guovtti riikka bohccot jotket rasttildit rájá mii mielddisbuktá olu váttisvuođaid.
Den første konvensjonen som regulerer dette forholdet er fra 1922.
Vuosttas konvenšuvdna mii regulere dán dili dahkkui 1922.
Deretter fulgte konvensjonen av 1952.
1952 ođasmahttojuvvui konvenšuvdna.
Gjeldende konvensjon ble undertegnet i Helsingfors 3. juni 1981.
Doaibmi konvenšuvdna vuolláičállojuvvui Helssegis geassemánu 3.b.1981.
Gjeldende konvensjon avviker i substans ikke vesentlig fra 1952- konvensjonen.
Doaibmi konvenšuvdna ii leat nu olu rievdan 1952-konvenšuvnna ektui.
Gjerdetraseene ble noe endret, og enkelte steder ble det åpnet for en noe større gjerdeavstand fra riksgrensen.
Áidespáittut rievdaduvvojedje veaháš, ja muhtun sajiin rahppojuvvui vejolašvuohta guhkidit áidegaskka riikkarádjái.
I tillegg ble fremgangsmåten ved tilbakeføring av rein som har krysset grensen forenklet.
Dasto álkkásmahttojuvvui vuohki movt fievrridit bohccuid ruovttoluotta mat ledje rasttildan rájá.
Det er oppført gjerder sammenhengende langs riksgrensen, unntatt strekningen Angeli til Riksrøys 343, en distanse på vel 200 kilometer.
Rádjeáiddit leat botkekeahttá huksejuvvon, earret Áŋŋelis Riikkarádjái 343, ja dát gaska lea badjelaš 200 kilomehtera guhku.
Konvensjonen av 1981 er gjort til norsk lov, jf. lov i henhold til konvensjon av 3. juni 1981 mellom Norge og Finland om bygging av reingjerder og andre tiltak for å hindre at rein kommer over grensen mellom de to riker, av 11. mars 1983.
1981 konvenšuvdna, gč. geassemánu 3.b.1981 konvenšuvnna gaskal Norgga ja Suoma boazoáiddiid ja eará doaibmabijuid huksemiid birra easttadan dihte ahte bohccot eai rasttil riikkarájáid, doaibmá norgga láhkan njukčamánu 11.b.1983 rájes.
Under konvensjonens funksjonstid har det vært problemer med rein som har trukket over grensen.
Konvenšuvnna doaibmanáiggis leat bohccuid rasttildeamit mielddisbuktán olu váttisvuođaid.
Dette har medført skader på jordbruksarealer og sammenblandinger med andre reinflokker.
Dát lea mielddisbuktán vahágiid eanadollui ja masttademiid eará ealuide.
De siste årene har det vært flere tilfeller hvor norsk rein har krysset grensen og gjort skade på jordbruksarealer på finsk side i Tanadalen.
Maŋimuš jagiid leat bohccot dávjá rasttildan riikkarájá ja vahágahttán gilvojuvvon eatnamiid Deanujoga suomabeale.
Dette har medført betydelige erstatningsutbetalinger over LMD sitt budsjett.
Dat lea dagahan arvat stuora buhtadanmávssuid EBD bušehttii.
Årsakene til at reinen trekker over grensen er flere.
Sivat manne bohccot johtalit rastá riikkarájáid leat olu.
Her kan det vises til manglende gjerde mellom Angeli til Riksrøys 343, et for høyt reintall i enkelte distrikter, endrede driftsforhold, samt klimatiske forhold som innebærer et endret trekk på reinen.
Sivat sáhttet leat váilevaš áidi gaskal Áŋŋela ja Riikkarájá 343, alla boazolohku muhtun orohagain, rievdaduvvon doaibmavuohki, ja dálkkádatrievdamat mat váikkuhit bohcco johtaleapmái.
Mange av de problemene som man har knyttet til rein som trekker over grensen, viser at dagens grensegjerdekonvensjon ikke fungerer tilfredsstillende.
Olu dát váttisvuođat mat čatnasit bohcco johtaleapmái riikkarájá rastá, čájehit ahte dálá rádjeáidekonvenšuvdna ii doaimma dohkálaččat.
I medhold av konvensjonen er det oppnevnt en norsk/finsk reingjerdekommisjon på fire medlemmer som har ansvaret for å overvåke bygging og vedlikehold av gjerdestrekningene.
Konvenšuvnna vuođul lea nammaduvvon Norgga/Suoma boazoáidekommišuvdna mas leat mielde 4 miellahtu ja sin ovddasvástádus lea gozihit rádjeáiddiid huksemiid ja divodemiid.
Denne kommisjonen fremmet høsten 2007 forslag om at det gjennomføres en revisjon av konvensjonen.
Kommišuvdna de árvalii čakčat 2007 čađahit konvenšuvdnadárkkisteami.
Konkret har kommisjonen fremmet forslag om at det oppføres et konvensjonsgjerde på norsk side også i det område hvor det i dag ikke er et gjerde.
Kommišuvdna lea árvalan hukset konvenšuvdnaáiddi dáža beallái, maiddái dohko gos dál ii leat áidi.
Videre at det utarbeides nye og mer funksjonelle og smidige erstatningsordninger i de tilfeller rein krysser grensen og gjør skade, samt at det gjennomføres en gjennomgang av samtlige gjerdestrekninger.
Dasto ahte ráhkaduvvojit ođđa ja eanet doaibmi ja njuovžilis buhtadusortnegat mat galget gustot go bohccot rasttildit riikkarájá ja dahket vahágiid, ja áigumuššan lea maid guorahallat buot áideosiid.
Etter kontakt med finske myndigheter startet man vinteren 2012 forhandlinger om en revisjon av gjeldende konvensjon.
Maŋŋil go Suoma eiseválddiiguin leai váldon oktavuohta álggahuvvojedje dálvit 2012 šiehtadallamat árvvoštallat doaibmi konvenšuvnna.
Den norske forhandlingsdelegasjonen ledes av Landbruks- og matdepartementet.
Eanandoallo- ja biebmodepartemeanta jođiha norgga šiehtadallandelegašuvnna.
I tillegg er Utenriksdepartementet, reindriftsnæringen, politimyndigheten, Statens reindriftsforvaltning og Fylkesmannen i Finnmark representert i den norske forhandlingsdelegasjonen.
Šiehtadallandelegašuvnnas ledje vel lassin ovddasteaddjit Olgoriikadepartemeanttas, boazodoalloealáhusas, politiijaeiseválddiin, Stáhta boazodoallohálddahusas ja Finnmárkku Fylkkamánnis.
Forhandlingene har tatt lengre tid enn først antatt.
Šiehtadallamat leat ádjánan guhkit go álggos jurddašeimmet.
Dette skyldes flere forhold, men behovet for gjennomføring av utredninger knyttet til konsekvenser ved bygging av nye gjerder har vært sentralt.
Dasa leat máŋga siva, muhto dárbu čađahit váikkuhusčielggademiid ođđa áidehuksemiid hárrái lea leamaš guovddážis.
Det tas sikte på at forhandlingene er avsluttet i løpet av våren/sommeren 2013.
Áigumuš lea ahte loahpahit šiehtadallamiid giđđat/geasset 2013.
4.9 Grenseoverskridende reindrift mellom Norge og Sverige
4.9 Rádjerasttideaddji boazodoallu Norgga ja Ruoŧa gaskka
Konvensjon av 9. februar 1972 mellom Norge og Sverige om reinbeite gjaldt i utgangspunktet fram til 30. april 2002.
Guovvamánu 9.b.1972 boazodoallo konvenšuvdna Norgga ja Ruoŧa gaskka doaimmaid cuoŋománu 30.b.2002 rádjai.
For å utrede spørsmålet om ny konvensjon ble det i 1997 nedsatt en norsk-svensk reinbeitekommisjon som avgav sin innstilling i mai 2001.
1997 nammaduvvui Norgga-Ruoŧa boazoguohtunkommišuvdna mii galggai čielggadit ođđa konvenšuvdnadárbbu, ja dat ovddidii árvalusastis miessemánus 2001.
På bakgrunn av Kommisjonens innstilling og høringsuttalelser til denne, fremsto det som klart at det ville gjenstå et betydelig arbeid før Norge og Sverige kunne bli enige om en ny konvensjon.
Kommišuvnna árvalusa ja gulaskuddancealkámušaid vuođul bođii čielgasit ovdan ahte leai ain olu mii galggai dahkkot ovdalgo Norga ja Ruoŧŧa sáhttiba soabadit ja dohkkehit ođđa konvenšuvnna.
Konvensjonen av 9. februar 1972 ble derfor, ved avtale mellom de to land, forlenget med tre år fram til 30. april 2005.
Dát guokte riikka de soabadeigga joatkit guovvamánu 9.b.1972 boazodoalokonvenšuvnna vel golbma jagi, cuoŋománu 30.b.2005 rádjai.
Under forhandlingene klarte ikke partene å komme til enighet, og kom heller ikke til enighet om ytterligere forlengelse av 1972-konvensjonen.
Šiehtadallanbealit eai nagodan soabadit šiehtadaladettiin, ja eaige nagodan soabadit guhkidit 1972-konvenšuvnna doaibmanáiggi.
Da denne opphørte å gjelde 1. mai 2005, inntok man på svensk side det standpunkt at Lappekodisillen alene skulle regulere den grenseoverskridende reindriften og at noen ytterligere særskilt lovgivning ikke var nødvendig.
Go konvenšuvdna heittii doaibmamis miessemánu 1.b.2005 de oaivvildedje ruoŧabeale ahte rádjesoahpamuš (Lappekodisilla) okto galggai reguleret rádjerasttideaddji boazodoalu ja iige lean dárbu eará sierra láhkamearrádusaide. Stuoradiggi mearridii geassemánu 17.b. 2005, gč. Od.Prop.nr.
Stortinget vedtok 17. juni 2005, jf Ot.prp. nr. 75 (2004-2005), endringer i lov 9. juni 1972 om reinbeite mellom Norge og Sverige.
75 (2004 2005), rievdadit geassemánu 9.b. 1972 lága Norgga ja Ruoŧa gaskasaš boazoguohtumiid birra.
Denne innebar at forvaltningssystemet i henhold til 1972-konvensjonen ble videreført på norsk side i påvente av en ny konvensjon.
Dat mielddisbuvttii ahte 1972-konvenšuvnna hálddašanvuogádat joatkašuvvá norggabeale dassá go ođđa konvenšuvdna doaibmagoahtá.
Svenske samebyer ble dermed i hovedsak gitt tilgang til de samme områder og på samme vilkår som under 1972-konvensjonens gyldighetstid.
Ruoŧabeale sámičearut ožžo nugo ovdal geavahit boazodoalloguovlluid 1972-konvenšuvnna eavttuid mielde.
Dette innebærer at rettstilstanden for den grenseoverskridende reindriften etter 1. mai 2005 har vært forskjellig i de to land.
Dát mearkkaša ahte rádjerasttideaddji boazodoalu riektedilli miessemánu 1.b.2005 rájes lea leamaš goabbat láhkai dán guovtti riikkas.
Forhandlingene med Sverige om en ny reinbeitekonvensjon ble tatt opp igjen i desember 2005 og sluttført i februar 2009.
Šiehtadallamat Ruoŧain ođđa boazoguohtunkonvenšuvnna hárrái álggahuvvojedje fas juovlamánus 2005 ja loahpahuvvojedje guovvamánus 2009.
Delegasjonene kom da til enighet om utkast til konvensjon med tilhørende vedtekter for de felles forvaltningsorganer som foreslås opprettet og områdeprotokoll med den geografiske områdefordelingen, herunder nærmere bestemmelser om gjerder.
Sáttagottit soabadedje hábmet konvenšuvdnaárvalusa oktan njuolggadusaiguin oktasaš hálddašanorgánaide mat leat árvaluvvon ásahuvvot, ja konvenšuvdnaguovllu šiehtadusa geográfalaš namaiguin, ja dasa gullevaš áidemearrádusaiguin.
En framforhandlet ny reinbeitekonvensjon ble parafert av de to lands forhandlingsledere 24. februar 2009.
Dán guovtti riikka šiehtadallanjođiheaddjiguovttus dohkkeheigga ođđa šiehtadallojuvvon boazodoallokonvenšuvnna guovvamánu 24.b.2009.
Landbruks- og matminister Lars Peder Brekk og landsbygdsminister Eskil Erlandsson undertegnetkonvensjonen 7. oktober 2009.
Eanandoallo- ja biebmoministtar Lars Peder Brekk ja eanadoalloministtar Eskil Erlandsson vuolláičáliiga konvenšuvnna golggotmánu 7.b.2009.
Gjennom undertegningen har de to land forpliktet seg til en videre oppfølging mot ratifikasjon og ikrafttredelse.
Duot guokte riikka leaba vuolláičállima bokte geatnegahtton fuolahit ahte konvenšuvdna dohkkehuvvo (ratifiserejuvvo) ja fápmuduvvo.
Konvensjonen har deretter vært på høring i begge land, og høringen ble avsluttet rundt årsskiftet 2010/2011.
Konvenšuvdna lea dan maŋŋá leamaš gulaskuddamis goappaš riikkain, ja gulaskuddanáigemearri loahpahuvvui sullii 2010/2011 jahkemolsumis.
Det har også vært konsultasjoner om saken både med Sametinget og NRL i april 2009.
Dát ášši lea maid leamaš ráđđádallamiin sihke Sámedikkis ja NBR:s cuoŋománus 2009.
Det var nye konsultasjoner med Sametinget 6. april 2011.
Sámedikkiin ledje ođđa ráđđádallamat cuoŋománu 6.b. 2011.
Deretter mottok landbruks- og matministeren og den svenske landsbygdsministeren felles henvendelse ved brev av 6. mai 2011 fra sametingspresidentene i de to land vedrørende et møte mellom de to ministrene, de to sametingspresidentene og lederne i NRL og SSR.
Dasto oaččui eanadoallo- ja biebmoministtar ja ruoŧa eanadoalloministtar guovtti sámediggepresideanttas oktasaš bovdejumi reive bokte beaiváduvvon miessemánu 6.b. 2011 čoahkkimii gosa galge searvat duot guokte ministara, guokte sámediggepresideantta ja NBR ja SSR jođiheaddjit.
Det ble 21. september 2012 avholdt møte i Stockholm mellom landsbygdsminister Eskil Erlandsson, landbruks- og matminister Trygve Slagsvold Vedum, sametingene i de to land, og Norske Reindriftsamers Landsforbund og Svenske Samers Riksforbund.
Čakčamánu 21.b.2012 dollojuvvui čoahkkin Stockholmmas gos oassálaste eanandoalloministtar Eskil Erlandsson, eanandoallo- ja biebmoministtar Trygve Slagsvold Vedum, duon guovtti riikka sámediggepresideanttat ja Norgga Boazosápmelaččaid Riikkasearvvi ja Ruoŧa Sámi Riikkasearvvi jođiheaddjit.
Det ble her bestemt at sametingene i Norge og Sverige og reindriftens organisasjoner i begge land skal arbeide videre for å komme til enighet om en ny norsk-svensk reinbeitekonvensjon, slik at den kan bli ratifisert og iverksatt.
Dáppe mearriduvvui ahte Norgga ja Ruoŧa sámedikkit ja boazodoalu organisašuvnnat galge joatkit barggu ja soahpat ođđa Norgga-Ruoŧa boazoguohtunkonvenšuvnna, vai dan sáhttá dohkkehit (ratifiseret) ja fápmuibidjat.
Det norske Sametinget skulle ha ansvaret for å lede prosessen.
Norgga Sámediggi oaččui ovddasvástádusa jođihit proseassa.
Det ble satt en frist på ett år for dette arbeidet.
Dán bargui mearriduvvui áigemearri jahkái.
Dersom dette arbeidet ikke leder frem til noen enighet, er ansvarlige myndigheter i begge land innstilt på å sluttføre prosessen gjennom ratifikasjon og ikrafttredelse av det forhandlingsresultatet som forelå i 2009.
Jos dán barggus ii nagot soabadit, de leat ovddasvástideaddji eiseválddit goappaš riikkain gergosat loahpahit proseassa ja dohkkehit ja fápmuibidjat jagi 2009 šiehtadallanbohtosiid.
Norge og Sverige har nå vært uten en konvensjon om grenseoverskridende reindrift siden 2005, en situasjon som er svært uheldig for reindriften i begge land.
Norga ja Ruoŧŧa leaba leamaš rádjerasttideaddji boazoguohtunkonvenšuvnna haga jagi 2005 rájes, ja dákkár dilli lea hui eahpegovttolaš goappašiid riikkaid boazodollui.
I og med at ny Norsk-svensk reinbeitekonvensjon ennå ikke er operativ, er situasjonen fortsatt slik at mangel på avtale forhindrer norske reinbeitedistrikt i å bruke vinterbeiter i Sverige.
Dan sivas go Norgga-Ruoŧa boazoguohtunkonvenšuvdna ii leat vel fámus, de lea dilli ain nu ahte váilevaš šiehtadallamiid geažil eai beasa norggabeale orohagat geavahit dálveguohtumiid Ruoŧas.
For å sikre driftsgrunnlaget for disse distriktene, innebærer Reindriftsavtalen 2013/2014 forslag om å omdisponere 1,6 mill. kroner til fôring og andre tiltak fra kapittel 1147 post 71 til kapittel 1151 post 51 i 2013.
Sihkkarastin dihte doaibmavuođu dáidda orohagaide, árvaluvvo Boazodoallošiehtadusas 2013/2014 sirdit 1,6 miljovnna kruvnnu kapihttala 1147 poasttas 71 kapihttala 1151 postii 51 biebmandoaimmaide ja eará doaibmabijuide 2013:s.
5 Tilrettelegging for slakting og omsetning av reinkjøtt – Bruk av mindreforbruket fra 2012 kapittel 1151 post 75
Láhčit dili bohccobierggu njuovvamii ja vuovdimii – Geavahit jagi 2012 geavatkeahtes ruđa kapihttalis 1151 poasta 75
Oppfølgingen av bruksreglene krever økt uttak av slakterein.
Doallonjuolggadusaid čuovvoleapmi gáibida ahte njuvvojit eambbo bohccot.
I dette arbeidet er det av sentral betydning at virkemidlene over reindriftsavtalen samordnes slik at man på en mest mulig effektiv måte når de fastsatte mål.
Dán barggus lea mávssolaš ovttastahttit boazodoallošiehtadusa váikkuhangaskaomiid, nu ahte beaktileamos lági mielde juksat mearriduvvon ulbmiliid.
Departementet understreker viktigheten av at man har oppmerksomheten rettet mot alle ledd i verdikjeden, fra vidde til bord, når tiltak vurderes for økt slakting og omsetning av reinkjøtt.
Departemeanta deattuha ahte lea dehálaš bidjat erenoamáš fuomášumi árvogollosa buot lađđasiidda, duoddaris beavdái, go árvvoštallojuvvojit doaimmat mat mielddisbuktet eambbo njuovvamiid ja gálvojođu bohccobierggus.
Under forutsetning om at Stortinget godkjenner en omdisponering av 12,0 mill. kroner av mindreforbruket fra 2012 på kapittel 1151 post 75 til kapittel 1151 post 51, ble partene i forbindelse med forhandlingene om reindriftsavtalen 2013/2014 enige om å benytte mindreforbruket til følgende tiltak:
Dainna eavttuin ahte Stuoradiggi dohkkeha sirdit 12,0 miljovnna kruvnnu kapihttala 1151 poasttas 75 kapihttala 1151 postii 51 sohpe áššeosolaččat boazodoallošiehtadusa 2013/2014 šiehtadallamiid oktavuođas geavahit unnit golaheami čuovvovaš doaimmaide:
Etablering av et nasjonalt klassifiseringssytem for reinsdyrkjøtt.
-Ásahit bohccobirgui našunála klassifiserenvuogádaga.
Etablering av et rapporteringssystem som sikrer løpende rapportering fra slakteri- og videreforedlingsbedrifter.
-Ásahit raporterenvuogádaga mii sihkkarastá dađistaga raporterema njuovahat- ja reidenfitnodagain.
Styrking av Markedsutvalget for reinsdyrkjøtt sine planlagte kampanjer høsten 2013.
-Nannet Bohccobierggu márkanlávdegotti plánejuvvon áŋggirdemiid 2013 čavčča.
Infrastrukturtiltak som legger til rette for økt slakting av rein. 5.1 Etablering av et nasjonalt klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt
-Infrastruktuvrra doaimmat mat láhčet dili dasa ahte eanet bohccot njuvvojit 5.1 Našunála klassifiserenvuogádaga ášaheapmi bohccobirgui
I dag er det til dels store variasjoner mellom slakterienes klassifisering av reinsdyrkjøtt.
Dán áiggi njuovahagat klassifiserejit bohccobierggu iešguđet vugiid mielde.
Selv om det er gjennomført en rekke kvalitetstiltak, er det fremdeles kvalitetsforskjeller på det reinkjøttet som går ut i markedet.
Vaikko moanat kvalitehtaovddidandoaibmabijut leat čađahuvvon, de leat dattetge stuora erohusat bohccobierggu kvalitehtas mii fievrreduvvo gávpemárkaniidda.
Gjennom en mer stabil kvalitet ligger det et betydelig verdiskapingspotensial for reinkjøtt.
Bohccobierggus livčče arvat olu árvoháhkanvejolašvuođat jos dat meroštallojuvvošii dássedeappot.
Et nasjonalt klassifiseringssystem vil øke stabiliteten i kvaliteten, og sikre at reinkjøttet faktisk leverer på kvalitet.
Našunála klassifiserenvuogádat mielddisbuvttášii stáđđáseabbo kvalitehta ja sihkkarasttášii ahte boazodoallu duođai vuovddášii bierggu mas lea buorre kvalitehta.
Samtidig vil et klassifiseringssystem virke stimulerende for reineieren til å produksjonsoptimalisere, og å ha slaktedyr med best mulig kvalitet.
Seammás movttiidahtášii klassifiserenvuogádat boazoeaiggádiid buvttadit nu olu go vejolaš, ja fuolahit ahte njuovvanbohccuin lea buorre kvalitehta.
I tillegg vil et nasjonalt klassifiseringssystem bidra til å få en bedre oversikt over produksjonen og skape trygghet for en likebehandling blant reineierne.
Dasto veahkehivččii našunála klassifiserenvuogádat boazoeaiggádiid buorebut čuovvut mielde das mii buvttaduvvo ja buvttášii boazodollui oadjebasvuođa dasa ahte buohkat meannuduvvojit ovtta láhkai.