pere/sami_parallel huggingface dataset:
De neste tre menighetene, Drag/Helland, Kjøpsvik og Korsnes, ligger i Divtasvuona suohkan / Tysfjord kommune, dvs. i den lulesamiske delen av det samiske språkforvaltningsområdet.
Čuovvovaš golbma searvegotti, Ájluokta/Ájladde (Drag/Helland), Gásluokta/Kjøpsvik ja Hierggenjárgga/Korsnes, leat Divtasvuona suohkanis, julevsámi giellahálddašanguovllus.
Søylen(e) til høyre – Snåase / Snåsa og fra 2014 også Raarvihke / Røyrvik – utgjør det sørsamiske språkforvaltningsområdet.
Stoalpu/stoalpput olgeš ravddas – Snåase/Snåsa ja 2014 rájes maiddái Raarvihke/Røyrvik – lea ges lullisámi guovlu giellahálddašanguovllus.
Fargene i søylene viser andelen brukt samisk i den enkelte gudstjeneste: mørkt indikerer sterkt språknivå, lyst lavt språknivå.
Ivnnit stoalppuin čájehit man stuora oassin sámegiella lea geavahuvvon guhtege ipmilbálvalusas:
Diagrammet viser at språkbruksnivået er høyere i Indre Finnmark prosti enn i de andre menighetene.
Diagrámma čájeha ahte giellageavahusdássi lea alit Sis-Finnmárkku proavássuohkanis go eará searvegottiin.
Figur 7.7 Prosentandel samisk i liturgien i enkeltgudstjenester - Menigheter i språkforvaltningsområdet 2012 Figur 7.8 Prosentandel samisk i liturgien i enkeltgudstjenester - Menigheter i språkforvaltningsområdet 2014
Govus 7.7 Sámegiela proseantaoassi liturgiijain ovttaskasipmilbálvalusain – searvegottiin giellahálddašanguovllus 2012 Govus 7.8 Sámegiela proseantaoassi liturgiijain ovttaskasipmilbálvalusain – searvegottiin giellahálddašanguovllus 2014
Kárášjohka / Karasjok har sterkest samisk språkbruksnivå og oppgir at alle forordnede gudstjenester i både 2012 og 2014 tilhører kategorien 50-90 % samisk.
Alimus sámegiela giellageavahusdássi lea Kárášjogas ja dieđuid mielde leat doppe buot mearriduvvon ipmilbálvalusat sihke jagi 2012 ja 2014 gullevaččat kategoriijai 50–90 % sámegiella.
Selv om tall ikke foreligger for Guovdageaidnu / Kautokeino, er det nærliggende å tro at språkbruksprofilen er mest lik Kárášjohka / Karasjok, av de menighetene vi har tall for.
Vaikko eai leat logut Guovdageainnus, de lea jáhkehahtti ahte giellageavahusprofiila sulastahttá eanemus Kárášjoga, dain searvegottiin main mis leat logut.
De svært få rapporterte gudstjenestene i 2014 med mer enn 90 % av liturgien er holdt i Porsáŋgu / Porsanger.
Dat moadde almmuhuvvon ipmilbálvalusa 2014 main lei eanet go 90% liturgiijas leat dollon Porsáŋggus.
Deatnu / Tana har doblet andelen gudstjenester med samisk språk fra 50 % i 2012 til 100 % i 2014. Gáivuotna / Kåfjord og Loabát / Lavangen, i særdeleshet sistnevnte, skiller seg negativt ut begge år i forhold til de andre menighetene i forvaltningsområdet.
Deatnu lea duppalastán oasi galle ipmilbálvalusa leat main lea sámegiella 50% rájes jagi 2012 100% rádjái jagi 2014. Gáivuotna ja Loabát, erenoamážit dat maŋit, sierrana negatiivvalaččat goappaš jagiid eará searvegottiid ektui hálddašanguovllus.
I lys av føringene som Den norske kirkes øverste organer selv har lagt for kirkelivet i forvaltningsområdet for samisk språk, er 14,8 og 2,9 % under det man bør kunne forvente i forvaltningsområdet for samisk språk.
Go geahččá ášši dan ektui maid Norgga girku iežas alimus orgána lea mearridan girkoeallimii sámegiela hálddašanguvlui, de lea 14,8 ja 2,9 % vuolábealde dan maid vuordá sámegiela hálddašanguovllus.
I det lulesamiske området var prosentandelen brukt samisk (lulesamisk) i menighetene i Divtasvuodna / Tysfjord, dvs, Drag/Helland, Korsnes og Kjøpsvik menigheter, meget god i 2012. Denne andelen er en del lavere i 2014, særlig i Kjøpsvik (fra 100 % til 41,2 %).
Julevsámi guovllus lea sámegiela (julevsámegiela) geavaheami proseantaoassi searvegottiin Divtasvuonas, mii lea Ájluokta/Ájladde, Hierggenjárgga ja Gásluokta searvegottiin, hui buorre jagi 2012. Dat oassi lea veaháš vuollelis jagi 2014, erenoamážit Gásluovttas (100% njiejai 41,2%).
En liten andel av gudstjenestene i forvaltningsområdet med mer enn 90 % av liturgien på samisk holdt i Drag/Helland menighet i 2012. Et hovedinntrykk som skapes i statistikken er at – med unntak av Loabát / Lavangen og Gáivuotna / Kåfjord – er samisk i stor grad normalisert som gudstjenestespråk i forvaltningsområdet for samisk språk, i alle fall i et se-perspektiv (synliggjøring).
Unna oasáš ipmilbálvalusain hálddašanguovllus main lei eanet go 90 % liturgiijas sámegillii ledje Ájluovtta/Ájladde searvegottis jagi 2012. Váldogovva mii orru ihttime statistihkas, lea ahte sámegiella – earret Loabáhis ja Gáivuonas – lea oalle muddui šaddan dábálaš ipmilbálvalusgiellan sámegiela hálddašanguovllus, goit jobe geahččan-perspektiivvas (oainnusin dahkan).
Det er imidlertid litt mer uklart hva som er status i et bruke-perspektiv.
Dattetge lea eahpesihkareabbo mii lea stáhtus geavahan-perspektiivvas.
Menighetene i Indre Finnmark prosti skiller seg her ut med et generelt sterkere språkbruksnivå, selv om det også er betydelig indre variasjon her.
Dán dáfus sierranit Sis-Finnmárkku proavássuohkana searvegottit nu ahte dain lea oppalaččat alit giellageavahusdássi, vaikko doppe nai leat mearkkašahtti siskkaldas erohusat.
Statistikken gir et inntrykk av at den svakeste språkbruksnivået er trukket noe oppover, mens det sterkeste språkbruksnivået er trukket noe nedover i forvaltningsnivået fra 2012 til 2014. Som nevnt er det meldt fra bispedømmene at enkelte menigheter har vært usikre på hvordan de skal kategorisere språknivået.
Nugo namuhuvvon de lea dieđihuvvon bismagottiin ahte muhtun searvegottit leat leamaš eahpesihkkarat mo sii galget kategoriseret gielladási.
Dessuten er to av kategoriene (10-50 % og 50-90 %) ganske vide og kan i praksis romme ulike nivåer språkstyrke.
Dasa lassin leat guokte kategoriija (10– 50 % og 50–90 %) oalle stuorrát ja sáhttet geavatlaččat čáhkkehit iešguđelágan gielladásiid.
Bildet som tegnes må derfor tas med visse forbehold og man bør være forsiktig med å trekke for bastante slutninger.
Govvidusa mii dás hábmejuvvo ii sáhte danne geahččat áibbas sihkkarin, ja ferte várrogasat geassit čoahkkái cealkámušaid.
Tallene gir imidlertid grunnlag for en bevisstgjørende samtale om i hvilken grad man menighetene legger til rette for at samisk kan være et bruksspråk i gudstjenesten.
Logut addet goitge vuođu dihtomielalaš ságastallamii dasa man muddui searvegottit láhčet sámegillii dili leat geavahusgiellan ipmilbálvalusain.
En måte å styrke språkbruksnivået kan være å etterstrebe å styrke språkbruksnivået i alle gudstjenester.
Okta vuohki nannet giellageavahusdási sáhttá leat oččodit alit giellageavahusdási buot ipmilbálvalusain.
En annen måte å gjøre dette på kan være å løfte et visst antall gudstjenester opp ett språkbruksnivå, og slik skape større variasjon i språkprofilen.
Eará vuohki sáhttá leat loktet giellageavahusdási ovttain cehkiin dihto logu ipmilbálvalusain, ja nu ráhkadit stuorit variášuvnna giellaprofiillas.
Figur 7.9 Tolking av preken til samisk i enkeltgudstjenester i språkforvaltningsområdet 2012 og 2014
Govus 7.9 Sártni dulkon sámegillii ovttaskasipmilbálvalusain giellahálddašanguovllus 2012 ja 2014
Diagrammet ovenfor (figur 7.9) viser hva som er status for samisk som forkynnelsesspråk ved forordnede gudstjenester (søn-/helligdag) i forvaltningsområdet for samisk språk.
Diagrámma badjelis (Govus 7.9) čájeha mo lea sámegiela stáhtus sárdnegiellan mearriduvvon ipmilbálvalusain (sotna-/bassebeivviid) sámegiela hálddašanguovllus.
Statistikken for 2012 og 2014 viser med all tydelighet at samisk er et tolkespråk ved prekener i Den norske kirke.
Jagi 2012 ja 2014 statistihkka čájehit čielgasit ahte sámegiella lea dulkongiella Norgga girku sártniin.
Om man ser alle menigheter i de de tre nordligste bispedømmene under ett, er det rapportert kun én gudstjeneste de to årene der prekenen er holdt på samisk og tolket til norsk.
Jus geahččá buot searvegottiid golmma davimus bismagottis oktii, de lea dieđihuvvon dušše okta guovtti jagis
Om dette har forekommet i Guovdageaidnu / Kautokeino vites ikke da det ikke foreligger tall fra denne menigheten.
mas lea sárdniduvvon sámegillii ja dulkojuvvon dárogillii. Ii leat dihtosis leago dát dáhpáhuvvon Guovdageainnus go dasa eai leat logut.
Diagrammet viser at det er stor forskjell innad i språkforvaltningsområdet med hensyn til hvorvidt menigheten har mulighet til å høre samisk i forbindelse med prekenen.
Diagrámma čájeha stuora erohusaid giellahálddašanguovllu siskkobealde dan ektui makkár vejolašvuohta searvegottis lea gullat sámegiela sártnis.
I Indre Finnmark prosti som helhet tolkes prekenen ved halvparten av de forordnede gudstjenestene (når Guovdageaidnu / Kautokeino er unntatt).
Sis-Finnmárkku proavássuohkanis ollislaččat dulkojuvvojit sártnit beali mearriduvvon ipmilbálvalusain (go Guovdageaidnu ii leat mielde).
Mens det tilnærmet alltid tolkes i Kárášjohka / Karasjok, Buolbmát / Polmak og Unjárga / Nesseby (dette gjelder også Guovdageaidnu / Kautokeino selv om de ikke er med i statistikken) skjer dette kun unntaksvis i Deatnu / Tana og Porsáŋgu / Porsanger.
Kárášjogas, Buolbmágis ja Unjárggas dulkojuvvo measta álo (dat guoská maiddái Guovdageidnui vaikko dat ii leat mielde statistihkas), muhto dát dáhpáhuvvo dušše muhtomin Deanus ja Porsáŋggus.
De førstnevnte menighetene har hele tiden hatt fast kirketolkstilling.
Dain vuosttamuš namuhuvvon searvegottiin lea čađat leamaš fásta girkodulkavirgi.
Porsáŋgu / Porsanger har ingen kirketolkstilling og har brukt å "låne" kirketolk fra Kárášjohka / Karasjok.
Porsáŋggus ii leat girkodulkavirgi ja leat «luoikkahan» girkodulkka Kárášjogas.
Deatnu / Tana er i samme fellesrådsområde som Buolbmát / Polmak menighet (de to menighetene er slått sammen fra 1.1.2015) som deler tolk med Unjárga / Nesseby.
Deatnu lea oktasašguovllus Buolbmát searvegottiin (dat guokte searvegotti biddjuiga oktii 1.1.2015), ja dát juogadit dulkka Unjárggain.
Nedgangen av prosentandelen tolkede gudstjenester i Unjárga / Nesseby og den tilsvarende økningen i Deatnu / Tana i 2014 kan muligens skyldes en viss omfordeling av tolketjenestener fra Unjárga / Nesseby til Deatnu / Tana.
Dulkojuvvon ipmilbálvalusaid proseantaoasi njieddju Unjárggas ja seamma mađe lassáneapmi Deanus jagi 2014 sáhttá leat danne go leat muhtum muddui juohkán dulkabálvalusa Unjárggas Detnui.
Med unntak av Gáivuona / Kåfjord, som har hatt en liten kirketolkstilling (25 %) som nå er vakant, har ingen av de andre menighetene som mangler bruk av samisk i prekenen, noen samisk kirketolk-/språkmedarbeiderstilling.
Earret Gáivuona, mas lea leamaš unna girkodulkavirggáš (25 %) mii dál lea rabas, de ii leat ovttage eará searvegottiin main lea váilvelaš sámegiela geavahus sártniin, makkárge girkodulka- /giellamielbargivirgi.
Statistikken viser dermed at det er klar sammenheng mellom en operativ kirketolktjeneste og bruk av samisk språk i prekenen.
Statistihkka čájeha dasto ahte lea čielga oktavuohta operatiiva girkodulkabálvalusas ja sámegiela geavahusas sártniin.
Den samiske kirketolktjenesten er med andre ord strategisk og nødvendig for at samiskspråklige skal ha en mulighet til å få høre forkynnelse på samisk i gudstjenesten.
Sámi girkodulkabálvalus lea danne eará sániiguin strategalaš ja dárbbašlaš jus sámegielagiin galgá vejolašvuohta gullat sártni sámegillii ipmilbálvalusain.
Der slike stillinger ikke finnes, er det ikke realistisk at menigheten får høre forkynnelse på samisk.
Doppe gos eai leat dakkár virggit, doppe ii leat realistalaš ahte searvegoddi beassá gullat sártni sámegillii.
Mens i alle fall en del menigheter i nordsamisk område får høre forkynnelse på samisk, viser den innmeldte statistikken at dette ikke har forekommet i lulesamisk og sørsamisk del av det samiske språkforvaltningsområdet de aktuelle årene.
Vaikko muhtun ráje davvisámegielat searvogottit besset gullat sártniid sámegillii, de čájehit dieđiheamit statistihkas ahte dat ii leat dáhpáhuvvan dáid jagiid sámi giellahálddašanguovllu julevsámi ja lullisámi guovlluin.
Til tross for at språkmedarbeiderstillinger i Den norske kirke for lulesamisk og sørsamisk språk var de høyest priorterte stillingene i Strategiplan for samisk kirkeliv, er noen av disse stillingene ennå opprettet.
Vaikko Sámi girkoeallima strategiijaplánas ledje giellamielbargivirggiid julevsámegillii ja lullisámegillii vuoruhan garrasit, de dat virggit eai leat vel ásahuvvon.
Det er vanskelig å se for seg at sørsamer og lulesamer skal ha en realistisk mulighet til å høre sitt eget språk i forkynnelsen i gudstjenestelivet dersom slike ressurser ikke finnes.
Lea váttis oaidnit ahte lullisámiin ja julevsámiin galgá leat realistalaš vejolašvuohta gullat iežaset giela sártniin ipmilbálvaluseallimis jus dakkár resurssat eai leat.
7.4 Hva forteller den generelle kirkestatistikken om Den norske kirkes stilling og betydning i samiske samfunn?
Dan dáfus orru dehálaš ásahit dáid virggiid. 7.3 Maid muitala obbalaš girkostatistihkka Norgga girku sajádagas ja mearkkašumis sámi servodagas?
En utfordring i arbeidet med samisk statistikk er at det i Norge ikke registreres informasjon om etnisk tilhørighet.
Sámi statistihka barggus lea hástalussan ahte Norga ii registrere etnalaš gullevašvuođa dieđuid.
Samiskrelatert statistikk er derfor i hovedsak geografisk basert (Slaastad 2014:7).
Sámiguoski statistihkka lea danne váldoáššálaččat vuođuštuvvon geográfalaččat (Slaastad 2014:7).
Da samer i mesteparten av det tradisjonelle bosettingsområdet utgjør en minoritet i sine hjemkommuner, er det videre ikke mulig å lage geografisk basert statistikk som gir indikasjoner på situasjonen for samer i hele det samiske bosettingsområdet.
Go sápmelaččat eanas árbevirolaš ássanguovlluin leat minoritehtan iežaset ruovttusuohkaniin, de ii leat vejolaš ráhkadit geográfalaš vuođuštuvvon statistihka mii čujuha sápmelaččaid dili olles sámi ássanguovllus. Sámegiela hálddašanguovllus lea goitge nu stuora
I forvaltningsområdet for samisk språk er imidlertid innslaget av samisk befolkning så stort, at geografisk basert statistikk fra dette området gir en rimelig god indikasjon på situasjonen for den samiske befolkningen i de kommunene dette gjelder.
sámi álbmot ahte geográfalaš statistihkka dán guovllus addá oalle buori čujuheami sámi álbmoga
Tall fra SSBs kirkelige årsstatistikk fra forvaltningsområdet for samisk språk kan derfor brukes som indikasjon på Den norske kirkes stilling og betydning for det samiske samfunnet.
dilis dain suohkaniin. SGD girkolaš jahkestatistihka loguid sámegiela hálddašanguovllus sáhttá danne geavahit čujuhussan dasa makkár Norgga girku sajádat ja mearkkašupmi lea sámi servodagas.
Statistikken herfra sier først og fremst noe om situasjonen for de samiske lokalsamfunnene som omfattes av denne statistikken.
Statistihkka dain guovlluin addá dieđuid vuosttažettiin muhtun diliin mat leat sámi báikkálašservodagain mat
I kraft av at disse kommunene samtidig er viktige kulturelle sentra for det samiske samfunnet for øvrig, er det er imidlertid rimelig å anta at bildet som tegnes her, også kan fortelle noe om Den norske kirkes betydning for den samiske befolkningen generelt.
leat mielde dán statistihkas. Go dát suohkanat seammás leat dehálaš kultuvrralaš guovddážat sámi servodahkii muđui, de lea goitge jáhkehahtti ahte govvideapmi dán guovllu dilis, sáhttá maiddái muitalit juoidá Norgga girku sajádagas sámi álbmogii obbalaččat.
Følgende nøkkeltall fra SSBs kirkelige årsstatistikk brukes i fortsettelsen som indikasjon på oppslutningen om Den norske kirke lokalt i forvaltningsområdet for samisk språk: (1) prosentandel medlemmer i forhold til innbyggertall, (2) prosentandel døpte i forhold til antall fødte, (3) prosentandel konfirmerte av årskullet 15-åringer, (4) prosentandel kirkelig gravferd i forhold til antall døde og (5) antall besøkte gudstjenester pr. innbygger på søn- og hellidag.
Čuovvovaš váldologut SGD girkolaš jahkestatistihkas geavahuvvojit joatkkagis indikašuvdnan dasa makkár searvan lea Norgga girkui báikkálaččat sámegiela hálddašanguovllus: 1) proseantaoassi miellahtut olmmošlogu ektui, 2) proseantaoassi gástašuvvon riegádanloguid ektui, 3) proseantaoassi konfirmerejuvvon 15-jahkásaččaid jahkejoavkkus, 4) proseantaoassi girkolaš hávdádeamit dan ektui gallis jápmet ja 5) lohku galle oassálastima ipmilbálvalusain leat juohke ássi ektui sotna- ja bassebeivviid.
Tallene for perioden 2009-2014 er satt opp i en samlet tabell nedenfor (Tabell 7.2). For å ha et sammenlikningsgrunnlag gjengis i samme tabell tilsvarende tall for hele landet og for kommunene i henholdsvis KOSTRAgruppe 3 og 6. KOSTRAgruppene trekkes inn for å kunne sammenlikne forvaltningskommunene med andre kommuner i landet som har noenlunde lik demografi.
Logut áigodagas 2009-2014 leat biddjon oktii tabeallas vuollelis (tabealla 7.2) Vai galgá sáhttit buohtastahttit de almmuhit seamma tabeallas vástideaddji loguid olles riikkas ja suohkaniin KOSTRA-joavkkus 3 ja 6. KOSTRA-joavkkut leat mielde vai sáhttá buohtastahttit hálddašansuohkaniid eará suohkaniiguin riikkas main lea seamma sullasaš demografiija.
Ved å sammenlikne det samiske språkforvaltningsområdet med disse, får man en indikasjon på hvorvidt større forskjeller mellom forvaltningsområdet og landsgjennomsnittet først og fremst kan tilskrives generelle demografiske forhold, eller om det også kan tilskrives særlige trekk ved samiske samfunn.
Go buohtastahttá sámegiela hálddašanguovllu daiguin de oažžu indikašuvnna man muddui stuora erohusat hálddašanguovllus ja riikkagaskamearis sáhttet čilgejuvvot oppalaš demográfalaš oktavuođaid dihte, dahje sáhttá go daid čilget erenoamáš áššin sámi servodagain.
KOSTRAgruppe 3 består av 37 kommuner hvorav 6 tilhører det samiske språkforvaltningsområdet.
KOSTRA-joavkkus 3 leat 37 suohkana main 6 gullet sámegiela hálddašanguvlui.
KOSTRAgruppe 6 består av 54 kommuner hvorav 3 tilhører språkforvaltningsområdet.
KOSTRA-joavkkus 6 leat 54 suohkana, main 3 gullet giellahálddašanguvlui.
Ved sammenlikning av tallene bør man merke seg at de årlige variasjonene er langt større for forvaltningsområdet for samisk språk enn de andre kategoriene.
Go buohtastahttá loguid, de berre mearkkašit ahte jahkásaš rievdamat leat ollu stuoribut sámegiela hálddašanguovllus go eará kategoriijain.
Tallene kan her gå betydelig ned ett år for så å gå opp et annet.
Dain guovlluin sáhttet logut njiedjat ollu ovtta jagi, ja eará jagi fas lassánit ollu.
En medvirkende årsak til dette er antakelig en kombinasjon av at året for dåp/konfirmasjon/begravelse ikke nødvendigvis sammenfaller med år for fødsel/fylt 15/dødsår, og at statistikken fra forvaltningsområdet er basert på små tallvolum.
Dasa váikkuha jáhku mielde belohahkii dat ahte gásta/konfirmášuvdna/hávdádeami logut eai dárbbu mielde boađe ovttaide riegádan/deavdán 15 jagi/ jápmánjahki jagiin, ja belohahkii dat ahte statistihkka hálddašanguovllus lea vuođđuduvvon smávva loguide.
Når statistikken baseres på større tallvolum fra langt flere kommuner, jevner slike forskjeller seg ut.
Go statistihkkii leat vuođđun stuora logut ollu eanet suohkaniin, de jávket dakkár rievddadeamit.
Denne variasjonen fra år til år kan gjøre det vanskeligere å sammenlikne tall fra ett år med et et annet i forvaltningsområdet.
Rievdadeamit jagis jahkái sáhttet dahkat váttisin buohtastahttit loguid ovtta jagis eará jagiin hálddašanguovllus.
Man kunne imidlertid ha forventet at dåpsandelen i forvaltningsområdet for samisk språk skulle ha vært høyere i 2014 sammenliknet med tallene i 2012 og 2010 som var «toppår» med noe lavere tall årene i mellom.
Livčče sáhttán vuordit ahte gástaoassi sámegiela hálddašanguovllus livčče badjelis jagi 2014 buohtastahttojuvvon loguiguin 2012 ja 2010, mat ledje «bajemusjagit» ja jagiin gaskkas ledje logut veaháš vuollelis.
Den noe uventet lave dåpsprosenten kan henge sammen med at Guovdageaidnu / Kautokeino ikke har meldt inn sine tall for 2014 (noe som er gjort for de foregående årene).
Dat veaháš vuordemeahttun vuollegis gástaproseanta sáhttá leat gitta das go Guovdageaidnu ii leat dieđihan loguidis jagi 2014 (ovddit jagiid gal leat dieđihan).
Hvor mye tallene fra Guovdageaidnu / Kautokeino ville endret på tallene som nå foreligger blir imidlertid bare spekulasjon.
Man ollu Guovdageainnu logut livčče rievdadan loguid mat leat, šattašii dušše árvaladdan.
Først når tallene for 2015 foreligger blir det derfor mulig å se om tallene for 2014 er uttrykk for en reell nedgang i dåpsprosenten i forvaltningsområdet for samisk språk.
Aitto go 2015 logut almmuhuvvojit, lea vejolaš oaidnit lea go 2014 loguin duođai
Uansett, tallene for 2014 viser at oppslutningen om medlemskap, dåp, konfirmasjon og gravferd i Den norske kirke er betydelig høyere i det samiske språkforvaltningsområdet enn på landsbasis.
njieddju gástaproseanttas sámegiela hálddašanguovllus. Almmatge 2014 logut čájehit ahte sámi hálddašanguovllus lea miellahttuvuohta, gásta, konfirmašuvdna ja hávdádeapmi Norgga girkus ollu badjelis go riikkadásis.
Om vi sammenlikner forvaltningsområdet med kostragruppe 3 og kostragruppe 6 blir forskjellene langt mindre.
Jus mii buohtastahttit hálddašanguovllu KOSTRA-joavkkuin 3 ja KOSTRA-joavkkuin 6, de šaddet unnit erohusat.
Prosentandelen medlemmer i Den norske kirke er høyere i de samiske forvaltningskommunene enn i kostragruppe 3 og 6 (88,1 % mot 83,6 og 83,9 %).
Proseantaoassi miellahtuin Norgga girkus lea alit sámegiela hálddašanguovllus go KOSTRA- joavkkuin 3 ja 6 (88,1 % buohtastahtton 83,6 ja 83,9 % ektui).
Andelen døpte i 2014 er noe lavere enn i kostragruppe 3 og 6 (84,3 % mot 86 % og 91,4 %).
Oassi gástašuvvon 2014 lea veaháš vuollelis go KOSTRA-joavkkus 3 ja 6 (84,3 % buohtastahtton 86 % ja 91,4 % ektui).
Oppslutningen om konfirmasjon er derimot betydelig høyere i det samiske språkforvaltningsområdet (90 % mot 76,2 % og 81,7 %) og andelen kirkelig gravferd er høyere enn kostragruppe 3 og omtrent identisk med kostragruppe 6 (100 % mot 96,4 % og 100,8 %).
Konfirmašuvnna searvan lea mearkkašahtti alit sámegiela hálddašanguovllus (90 % buohtastahtton 76,2 % ja 81,7 % ektui), ja oassi girkolaš hávdádeamit leat alibut go KOSTRA- joavkkus 3 ja sullii seamma dásis go KOSTRA-joavkkus 6 (100 % buohtastahtton 96,4 % ja 100,8 % ektui).
Om man måler utviklingen fra 2009 til 2014 i prosentandel oppgang/nedgang, og sammenlikner språkforvaltningsområdet med utviklingen på landsbasi, og for kostragruppe 3 og 6, ser man at utviklingen ikke er like negativ for det samiske språkforvaltningsområdet som for de andre gruppene.
Jus mihtida ovdáneami 2009 rájes 2014 rádjái proseantaoasi lassáneami/njiedjama, ja buohtastahttá giellahálddašanguovllu riikkadási ovdánemiin, ja KOSTRA-joavkku 3 ja 6, de oaidná ahte ovdáneapmi ii leat seamma negatiiva sámegiela hálddašanguvlui go eará guovlluide.
Nedgangen i medlemsprosent og dåpsprosent er betydelig mindre enn på landsbasis, og forskjellen med hensyn til konfirmasjon og gravferd er enda større, da forvaltningsområdet i 2014 fremviser vekst i forhold til i 2009. Om man sammenlikner med utviklingen for kostragruppe 3 og 6 ser man større nedgang i prosentandel for de nevnte kostragruppene enn for forvaltningsområdet for samisk språk.
Miellahttoproseantta ja gástaproseantta njieddju lea ollu unnit go riikkadásis, erohus konfirmašuvnna ja hávdádeami ektui lea vel eanet, go hálddašanguovlu 2014 čájeha lassáneami 2009 ektui. Jus buohtastahttá ovdáneami KOSTRA-joavkku 3 ja 6 ektui, de oaidná stuorit njiedjama proseantaoasis namahuvvon KOSTRA-joavkkuin go sámegiela hálddašanguovllus.
Ser man på antall årlige gudstjenestebesøk per innbygger på søn-/helligdag for 2014 er utviklingen i den aktuelle 6-årsperioden mer negativ enn for oppslutningen om de nenvte kirkelige handlingene.
Jus geahččá galle jahkásaš ipmilbálvalusgalledeami leat juohke ássi ektui sotna-/bassebeivviid ektui 2014, de lea ovdáneapmi dan 6-jagiáigodagas eanet negatiiva go searvan daidda badjelis namahuvvon girkodoaimmaide.
Tallet for forvaltningsområdet for samisk språk var i 2014 på 1,35 gudstjenestebesøk pr. år.
Lohku sámegiela hálddašanguovllus lei 2014 jagis 1,35 ipmilbálvalusfitnama juohke jagi.
Dette er betydelig høyere enn landsgjennomsnittet (0,9), noe høyere enn kostragruppe 3 der gjennomsnittet er 1,2 gudstjenestebesøk i året, men lavere enn kostragruppe 6 med 1,5 gudstjenestebesøk i året.
Dat lea mearkkašahtti eanet go riikkagaskamearri (0,9), veaháš eanet go KOSTRA-joavkkus 3, mas gaskamearri lea 1,2 ipmilbálvalusfitnama jagis, muhto unnit go KOSTRA-joavku 6 mas lei 1,5 ipmilbálvalusfitnama jagis.
Som nevnt er det ikke usannsynlig at nøkkeltallene for forvaltningsområdet for samisk språk hadde vært bedre på flere av de nevnte punktene dersom tallene for 2014 fra Guovdageaidnu / Kautokeino hadde foreligget.
Nugo namuhuvvon de ii leat jáhkkemeahttun ahte váldologut sámegiela hálddašanguvlui livčče leamaš buoret máŋga eará namuhuvvon čuoggás jus 2014 logut Guovdageainnus livčče boahtán.
I sum indikerer statistikkmaterialet at Den norske kirke står sterkt og at kirkelivet fortsatt har relativt stor betydning i det samiske samfunnet.
Oppalaččat indikere statistihkkamateriála ahte Norgga girkus lea nana sajádat, ja ahte girkoeallimis lea ain oalle stuora mearkkašupmi sámi servodagas.
Sammenliknet med samfunnet generelt er oppslutningen om Den norske kirke betydelig større i forvaltningsområdet enn hva som er tilfelle på landsbasis.
Buohtastahtton servodagain oppalaččat de lea searvan Norgga girkui mearkkašahtti stuorit hálddašanguovllus go riikkadásis.
Situasjonen er mer sammenliknbar med områder som har en noenlunde lik demografi, men også her er trenden i hovedsak mer positiv enn for områder med sammenliknbar demografi.
Dili sáhttá buorebut buohtastahttit guovlluiguin main lea sullasaš demografiija, muhto maiddái dan ektui lea treanda váldoáššálaččat positiivvabut go guovlluin main lea demografiija mainna sáhttá buohtastahttit.
Statistikken for forvaltningsområdet skiller seg tydelig ut på ett punkt, nemlig konfirmasjon, noe som indikerer at konfirmasjonen står sterkt som kulturell institusjon i det samiske samfunnet.
Hálddašanguovllu statistihkka sierrana čielgasit ovtta čuoggás, namalassii konfirmašuvnna ektui, mii čujuha dasa ahte konfirmašuvdna lea nanu kultuvrralaš institušuvdna sámi servodagas.
Innenfor 6-årsperioden ser vi for øvrig at både dåps- og gravferdsprosenten flere år overgår 100 % i forvaltnigsområdet for samisk språk.
6-jagiáigodaga siskkobealde oaidnit ahte sihke gásta- ja hávdádanproseanta máŋga jagi manná badjel 100 % sámegiela hálddašanguovllus.
En forklaring kan være at personer som bor i andre kommuner, men har slektstilknytning til stedet, velger å døpe sine barn, la seg konfirmere eller begrave sine nærmeste her (Holberg og Brottveit 2013:19).
Okta čilgehus sáhttá leat ahte olbmot geat orrot eará suohkaniin, muhto geain lea sohkačatnašupmi báikái, válljejit gásttašit mánáideaset, diktit konfirmeret dahje hávdádit lagamusaideaset dohko (Holberg ja Brottveit 2013:19).
Hvis dette er riktig, er det i så fall en indikasjon på at menighetene i forvaltningsområdet for samisk språk i noen grad ivaretar samisk kirkeliv for en større befolkning enn de som bor i menigheten.
Jus dát lea riekta, de lea indikašuvdna ahte searvegottit sámegiela hálddahusguovllus muhtun muddui áimmahuššet sámi girkoeallima stuorit álbmogii go mii lea searvegottis.
Vi vet ikke nok om hva som eventuelt ligger bak slike valg, men det er grunn til å tro at muligheten for å kunne delta i kirkelige handlinger der samisk språk er anerkjent og i bruk vil ha betydning for enkelte.
Eat dieđe doarvái mii vejolaččat lea duogážin dákkár válljejumiide, muhto lea ágga jáhkkit ahte vejolašvuohta oassálastit girkolaš doaimmain gos sámegiella lea dohkkehuvvon ja geavahusas, dáidá leat sivvan soapmásiidda.
7.5 Oppsummering, utfordringer og anbefalinger
7.4 Čoahkkáigeassu, hástalusa ja ávžžuhusat
I dette kapittelet er ivaretakelsen av samisk språk i kirkelivet forstått som en del av Den norske kirkes samfunnsoppdrag som "Norges folkekirke", og kapittelet har sett nærmere på hvordan dette ansvaret blir fulgt opp i praksis.
Dán kapihttalis lea sámegiela áimmahuššan girkoeallimis ipmirduvvon oassin Norgga girku servodatdoaimmas «Norgga álbmotgirkun», ja kapihttalis leat geahččan lagabui mo dán ovddasvástádusa leat čuovvolahttán geavatlaččat.
En tidsserie på 3 år er et spinkelt statistisk grunnlag for å trekke bastante konklusjoner om utviklingen for samisk språk i Den norske kirke.
Golbma jagi áigodat ii leat nu nanu statistihkalaš vuođđu čoahkkáigeassit sihkkarit mo sámegiela ovdáneapmi lea Norgga girkus.
Mange sammenfallende data øker imidlertid sannsynligheten for at de positive tendensene ikke bare skyldes naturlige svinginger, men også indikerer reelle positive trender med hensyn til bruken av samisk språk i Den norske kirke.
Máŋggat dáhtat mat čájehit seamma positiiva tendeanssaid goitge lasihit jáhkehahttivuođa dasa ahte dát eai leat dušše lunddolaš rievdamat, muhto ahte dat maiddái čujuhit duohta positiiva treanddaide sámegiela geavaheami ektui Norgga girkus.
Kapittelet har vist at Den norske kirke de siste årene har tatt selvstendige grep for å styrke egen språkpolitikk, og at utbredelsen av bruken av samisk i gudstjenestelivet har økt merkbart fra 2012 til 2014. I 2014 meldte 1/8 av menighetene i Nidaros, ¼ av menighetene i SørHålogaland og ½ av menighetene i Nord-Hålogaland at de hadde brukt noe samisk i gudstjenestelivet en eller annen gang i løpet av året.
Kapihtal čájeha ahte Norgga girku lea maŋemus jagiid bargan iešheanalaččat nannet iežaset giellapolitihka, ja ahte mearri man ollu geavahit sámegiela ipmilbálvaluseallimis lea lassanan 2012 rájes 2014 rádjái. 2014 dieđihedje okta gávccádasoassi searvegottiin Nidarosas, okta njealjátoassi searvegottiin Lulli-Hålogalánddas ja bealli searvegottiin Davvi-Hålogalánddas ahte sii ledje geavahan veaháš sámegiela ipmilbálvaluseallimis muhtomin maŋemus jagis.
Disse positive utviklingstrekkene ledsages imidlertid av stor variasjon lokalt, og omfanget av bruken av samisk – det vi si antallet gudstjenester med innslag på samisk gjennom et år – er generelt lite.
positiiva ovdánemiin leat stuora variašuvnnat báikkálaččat, man ollu sámegiella lea geavahuvvon –nappo galli ipmilbálvalusas jagis lea leamaš juoga sámegillii – mii lea oppalaččat hui unnán
Noen enkeltmenigheter har imidlertid i løpet av treårsperioden gått fra å ha brukt samisk unntaksvis ved en til to gudstjenester i året, til å inkludere innslag på samisk på fast basis. Statistikken tyder på at det foregår endringsprosesser i mange lokalmenigheter med hensyn til å inkludere og øke bruken av samisk språk i kirkelivet lokalt.
Muhtun ovttaskassearvegottiin leat golmma jagiáigodagas lasihan sámegiela geavaheami das ahte vuos lei dušše oktii dahje guktii jagis dasa ahte leat bidjan sámegielat oasi fástan. Statistihkka orru čájeheame ahte leat rievdadusproseassat jođus máŋgga báikkálaš searvegottis sámegiela siskkildeame ja lassi geavaheami ektui báikkálaš girkoeallimis.
Dette indikerer et potensiale for at trenden kan fortsette, noe som også vil være nødvendig for at målsettinger signalisert i Strategiplan for samisk kirkeliv skal nås (jf. strategiplanens omtale av et «grunnivå» / «minimumsnivå» som i prinsippet kan ivaretas i alle menigheter i Den norske kirke).
Dat maiddái čujuha vejolašvuhtii ahte treanda sáhttá joatkit, mii maiddái lea dárbbašlaš jus Sámi girkoeallima strategiijaplána čujuhuvvon mihtut galget ollašuhttot. (vrd. das mii daddjo strategiijaplánas «vuođđomeari» / «unnimusmeari» birra maid prinsihpalaččat buot Norgga girku searvegottit sáhtášedje áimmahuššat).
Tallmaterialet viser at Den norske kirke i et økende antall lokalsamfunn bidrar til synliggjøring og anerkjennelse av samisk språk.
Lohkomateriála čájeha ahte Norgga girku eanet ahte eanet báikkálašservodagain lea mielde dahkame sámegiela oainnusin ja árvosažžan.
Når det f.eks. skjer på fast basis i Nidarosdomen har dette stor symbolkraft.
Go ovdamearka dihte dát dáhpáhuvvá fástan Nidarosdomenis, de lea das nana symbolalaš fápmu.
Det er særlig gledelig at mange menigheter i det sørsamiske området har tatt i bruk innslag på sørsamisk på mer eller mindre fast basis i gudstjenestene.
Erenoamáš illudahtti lea ahte máŋga searvegotti lullisámeguovllus leat geavahišgoahtán lullisámegielat osiid unnit eanet fástan ipmilbálvalusain.
Disse viser at inkludering av samisk språk er mulig også i menigheter der samer er klar minoritet.
Dat čájeha ahte sámegiela siskkildahttin maiddái lea vejolaš searvegottiin gos sápmelaččat leat čielga minoritehtan.
I kontrast til denne utviklingen ser man at mange menigheter lenger nord, som grenser til såkalte samiske «kjerneområder» og som antakelig har en en langt større samisk befolkning, knapt bruker samisk i sitt gudstjenesteliv.
Nuppi dáfus dán ovdáneami ektui oaidnit máŋga searvegotti davvelis, main lea rádji sámi «váldoguovlluide» ja gos jáhku mielde lea ollu stuorit sámi álbmot, ille geavahit sámegiela ipmilbálvaluseallimis.
Det er en utfordring å få også slike menigheter til i større grad å inkludere samisk språk i sitt gudstjenesteliv, og på denne måte anerkjenne det samiske som en naturlig del av stedets og menighetens historie og tilhørighet.
Lea hástalus oažžut maiddái dakkár searvegottiid eanet siskkildahttit sámegiela ipmilbálvaluseallimis, ja dainna lágiin dohkkehahttit sámevuođa lunddolaš oassin báikki searvegotti historjjás ja gullevašvuođas.
Den positive utviklingen beskrevet ovenfor dreier seg i hovedsak om en styrking av Den norske kirke som arena for synliggjøring av samisk språk.
Positiiva ovdáneapmi mii lea čilgejuvvon badjelis, lea eanas dan birra ahte nannet Norgga girku arenan mas sáhttá dahkat sámegiela oainnusin.
Vi kan kalle dette en symbolsk bruk av samisk språk.
Mii sáhttit gohčodit dan sámegiela symbolalaš geavaheapmin.
Den norske kirkes rolle som reell bruksarena for samisk språk, det vil si som språkbruksarena for samiske språkbrukere, er imidlertid mer geografisk begrenset.
Norgga girku rolla duohta geavahanarenan sámegillii, nappo giellageavahanarenan sámegielat giellageavaheddjiide, lea baicca geográfalaččat ráddjejuvvon.
Statistikken tyder på at gudstjenestene fungerer som bruksarena for samisk språk først og fremst innenfor forvaltningsområdet for samisk språk.
Statihkka čujuha dasa ahte ipmilbálvalusat doibmet geavahanarenan sámegillii vuosttažettiin sámegiela hálddašanguovllus.
Men også blant enkeltmenigheter her finnes eksempler på et språkbruksnivå som samsvarerer dårlig med de språkpolitiske føringer Den norske kirke selv har lagt for bruken av samisk språk i gudstjenestelivet i forvaltningsområdet.
Muhto maiddái ovttaskassearvegottiid gaskkas leat ovdamearkkat giellageavahusdásis mat eai boađe ovttaide daiguin giellapolitihkalaš čujuhemiiguin maid Norgga girku ieš lea bidjan sámegiela geavaheapmái hálddašanguovllu ipmilbálvaluseallimii.
Dette bør følges opp.
Dan galggašii čuovvolahttit.
Hovedbildet er imidlertid at det jobbes bevisst med bruken av samisk språk i gudstjenestelivet i de aller fleste av menighetene i forvaltningsområdet for samisk språk, og at det er positive trender også her.
Váldogovva lea goitge ahte barget dihtomielalaččat sámegiela geavahemiin eanas searvegottiin sámegiela hálddašanguovllus, ja ahte leat positiiva treanddat maiddái dán dáfus.
En utfordring kan imidlertid bestå i å løfte språkbruksnivået i liturgien et hakk, om så på et begrenset antall gudstjenester.
Okta hástalus sáhttá goitge leat loktet giellageavahandási liturgiijas ovtta ceahki, vaikko dušše muhtun mađe ipmilbálvalusain.
Statistikken viser at kirketolktjenesten nesten uten unntak fremstår som en forutsetning for at samiskspråklige skal kunne høre sitt språk i forkynnelsen.
Statistihkka čájeha ahte girkodulkabálvalus lea measta álo eaktun dasa ahte sámegielagat besset gullat gielaset sártnis.
Å opprettholde disse stillingene der de finnes vil antakelig ha stor betydning for hvorvidt samisk oppfattes og videreføres som et bruksspråk (og ikke bare symbolspråk) i gudstjenestelivet. Dette er en utfordring for menigheter som mangler kirketolkstilling.
Daid virggiid doalaheapmi gos dat leat, dáidá ollu váikkuhit dasa man muddui sámegiela atnet ja fievrridit ovddos guvlui geavahusgiellan (eaige dušše symbolalašgiellan) ipmilbálvaluseallmis. Dat lea hástalus searvegottiide main eai leat girkodulkavirggit.
At det hverken finnes en sørsamisk eller en lulesamisk språkmedarbeiderstilling i Den norske kirke betyr i praksis at det ikke er lagt til rette for at sørsamiske og lulesamiske språkbrukere kan kunne høre sitt eget språk i forkynnelsen i Den norske kirke.
Go Norgga girkus ii leat lullisámegielat iige julevsámegielat giellamielbargi, de mearkkaša dat geavatlaččat ahte Norgga girku ii leat láhčán dili lullisámegielat ja julevsámegielat giellageavaheddjiide nu ahte sii galggaše sáhttit gullát gielaset girkosárdnideamis.
Det tyder på et særlig behov for at slike stillinger opprettes.
Dat čájeha erenoamáš dárbbu dákkár virggiid ásaheapmái.
Selv om det ikke finnes statistisk materiale om Den norske kirkes betydning for det samiske samfunnet generelt, gir SSBs kirkelige årsstatistikk fra forvaltningsområdet for samisk språk
Vaikko ii gávdno statihkalaš materiála mii muitala Norgga girku mearkkašumis sámi servodahkii oppalaččat, de SGD girkolaš jahkestatistihkat sámegiela hálddašanguovllus sáhttet čujuhit muhtun áššiide.
Denne viser at Den norske kirke har betydelig sterkere oppslutning i disse lokalsamfunnene enn hva som er landsgjennomsnittet, og at oppslutningen i noen grad også er sterkere enn i områder med en sammenliknbar demografi.
Dat čájehit ahte Norgga girkus lea mearkkašahtti eanet searvan báikkálašservodagain go riikkagaskamearis, ja ahte oassálastin muhtun muddui maiddái lea nannoseappot go eará guovlluin maiguin sáhtášii buohtastahttit demográfalaččat.
Det er grunn til å tro at bruken av samisk språk er en faktor som bidrar til å styrke oppslutningen om Den norske kirke i forvaltningsområdet for samisk språk.
Hálddašanguovllus lea erohus erenoamážit das man mearkkašahtti eanet oassálastin lea konfirmašuvnnas. Sámegiela geavaheapmi sáhttá leat fáktor mii nanne oassálastima Norgga girkus sámegiela hálddašanguovllus.
Det er videre grunn til å anta at kirkens forpliktelser i henhold til samelovens språkregler har bidratt positivt med hensyn til å opprettholde Den norske kirkes vilje til å ivareta samisk språk.
Lea maiddái jáhkehahtti ahte girku geatnegasvuođat sámelága giellanjuolggadusaide leat positiivvalaččat vaikkohan Norgga girku dáhttui áimmahuššat sámegiela.
At kirken fremstår som bruksarena for samisk språk først og fremst i forvaltningsområdet for samisk språk, kan tyde på dette.
Dan sáhttá vuohttit das go girku lea sámegiela geavahanarena vuosttažettiin sámegiela hálddašanguovllus.
Det statistiske materialet indikerer at Den norske kirke er en viktig samfunnsinstitusjon med hensyn til å øke synligheten og skape bruksarenaer for samisk språk.
Statistihkalaš materiála čujuha ahte Norgga girku lea dehálaš servodatinstitušuvdna dan ektui ahte sámegiela oččodit oinnolaččabun ja dasa ráhkadit geavahanarenaid.
Den sterke oppslutningen om Den norske kirke i forvaltningsområdet for samisk språk som fremgår av SSBs kirkelige årsstatistikk viser at kirkelivet fyller en viktig rolle i samiske lokalsamfunn.
Sámegiela hálddašanguovllu nana oassálastin Norgga girkus nugo boahtán ovdan SGD girkolaš jahkestatistihkas, čájeha ahte girkoeallimis lea dehálaš rolla sámi báikkálašservodagain.
Dettte er momenter som har relevans for det pågående arbeidet med å revidere samelovens språkregler.
Dat leat momeanttat main lea áššáigullevašvuohta sámelága giellanjuolggadusaid revideren bargui.
Den norske kirke ved Kirkemøtet har gitt uttrykk for at man ønsker at kirken skal være forpliktet på samelovens språkregler også etter skillet mellom stat og kirke.
Norgga girku lea Girkočoahkkima bokte dáhtton girkus leat geatnegasvuođa čuovvut sámelága giellanjuolggadusaid maiddái maŋŋil stáda ja girku sirrema.
Det anbefales at Den norske kirke innleder en samtale med det regjeringsoppnevnte samiske språkutvalget som er gitt i mandat å gjennomgå samelovens språkregler og fremme forslag til eventuell revidering av disse.
Ávžžuhuvvo ahte Norgga girku álggaha ságastallama ráđđehusa nammaduvvon sámegiela giellalávdegottiin mas lea mandáhtta guorahallat sámelága giellanjuolggadusaid ja ovddidit evttohusa vejolaš revideremii.
Den norske kirke har i dag relativt tydelige ansvarsbærere med hensyn til kirkelig bruk av samisk språk.
Norgga girku lea dál relatiivvalaš čielga ovddasvástideaddji sámegiela geavaheapmái girkus.
De endringsprosesser som skjer fram mot 2019/2020 med hensyn til utforming av ny kirkeordning for Den norske kirke som selvstendig trossamfunn, kan potensielt endre betingelsene for ivaretakelsen av samisk språk i Den norske kirke.
iešheanalaš oskuservodahkan, sáhttá vejolaččat rievdadit Norgga girku sámegiela áimmahuššama eavttuid.
Sett fra et samisk språkbruksperspektiv bør det være en målsetting for Den norske kirke at eventuelle endringer snarere styrker enn svekker mulighetene for bruken av samisk språk, samt kapasiteten for ivaretakelse av dette i kirkelivet.
Go geahččá sámegiela giellageavaheddjiid bealis de berre mihttun leat Norgga girkus ahte vejolaš rievdadusat baicca nanneše ovdalgo láivudahtáše áimmahuššan kapasitehta girkoeallimis ja maiddái vejolašvuođa geavahit sámegiela.
Det anbefales at det tas tilstrekkelige hensyn til dette i arbeidet med ny kirkeording for Den norske kirke.
Ávžžuhit ahte dát váldo doarvái vuhtii Norgga girku ođđa girkoortnega barggus.
Det anbefales til sist at Den norske kirke viderefører arbeidet med innsamling og analyse av statistikk om bruken av samisk språk i kirkelivet.
Loahpas ávžžuhit ahte Norgga girku joatká čohkket ja analyseret statistihka girkoeallima sámegiela geavaheamis.
Å ha et godt bilde av utviklingen på feltet vil gjøre Den norske kirke bedre i stand til å identifisere og målrette tiltak som styrker den samiske språkbrukssituasjonen i tråd med de føringer som allerede er lagt.
Go lea buorre diehtu suorggi manus, de Norgga girkus lea buoret vejolašvuohta identifiseret ja ulbmillaččat bidjat doaibmabijuid mat nannejit sámegiela giellageavahusdili daid čujuhusaid mielde mat jo leat biddjon.
Statistikkmaterialet innhentet i de tre nordligste bispedømmene gir for øvrig grunnlag for en bredere analyse av språkbrukssituasjonen enn det som det har vært rom for i denne artikkelen, f.eks. relatert til dåp, konfirmasjon, vigsel, begravelse, Samefolkets dag og utdelt litteratur på samisk.
Statistihkkamateriála mii lea vižžon golbma davimus bismagottis addá vuođu viidábut analysai go masa lea leamaš sadji dán artihkkalis, ovdamearka dihte mii guoská gástii, konfirmašuvdnii, vihaheapmái, hávdádeapmái, Sámeálbmot beaivái ja juhkkojuvvon sámegielat girjjálašvuhtii.
I et videre statistikkarbeid kan det vurderes å se nærmere også på dette statistikkmaterialet.
Joatkka statistihkkabarggus sáhttá maiddá veardidit geahččat lagabui dieid statistihkkamateriálaid.
7 Selvopplevd diskriminering av samer i Norge
7 Sápmelaččaid vásihan vealaheapmi Norggas
Ketil Lenert Hansen, PhD, førsteamanuensis, Regionalt kompetansesenter for barn og unge Nord (RKBU Nord), UiT Norges arktiske universitet, Tromsø.
Ketil Lenert Hansen, PhD, Vuosttašamanueansa, Regionalt kompetansesenter for barn og unge Nord (RKBU Nord), UiT Norgga Arktalaš Universitehta, Tromsa.
Sammendrag Ny forskning viser at mange samer rapporterer ulike former for selvopplevd diskriminering.
Čoahkkáigeassu Ođđa dutkamat čájehit ahte ollu sápmelaččat dieđihit vásihan iešguđetlágan vealaheami.
Målet med dette kapittelet er å gi en oppdatert kunnskapsstatus om diskrimineringsutfordringer samer står overfor i Norge.
Dán kapihttala mihttu lea ođastit diehtostáhtusa dain vealahanhástalusain mat sápmelaččain leat Norggas.
Vi skal kartlegge forekomsten av selvrapportert diskriminering blant voksne samer i alderen 18–69 år, studere hvor diskrimineringen skjer, og identifisere hvem som utøver den, og hvordan individet forholder seg til det å bli diskriminert.
Áigut kártet ieš-dieđihuvvon vealaheami gávdnoštumiid sápmelaččain agis 18-69 jagi, guorahallat gos vealaheapmi dáhpáhuvvá, ja identifiseret vealaheddjiid, ja mo indiviida birgenláhki lea vealahemiin.
Tallmaterialet bygger på innsamlede kvantitative data fra 2012 fra 11 600 individer (både samer og majoritetsnordmenn), fra 25 kommuner i de fem nordligste fylkene i Norge.
Lohkomateriálii leat vuođđun čohkkejuvvon kvantitatiiva dáhtat 2012 rájes 11 600 indiviiddas (sihke sápmelaččain ja majoritehtanorgalaččain), 25 suohkanis Norgga viđa davimus fylkkas.
Studien er en del av helse- og levekårsundersøkelsen i områder med samisk og norsk bosetting, kalt SAMINOR 2-undersøkelsen, som var en spørreskjemaundersøkelse som ble sendt ut til kommuner i Nord-Norge og Trøndelag.
Dutkan lea oassin dearvvašvuođa- ja eallindiliiskkadeamis guovlluin gos ásset sápmelaččat ja dáččat, SAMINOR 2 guorahallan, mas lei skovvegažadaniskkus mii sáddejuvvui suohkaniidda Davvi-Norggas ja Trøndelágas.
I utvalget har omtrent én av fem opplevd diskriminering.
Dutkanjoavkkus lea sullii okta viđas vásihan vealaheami.
Omtrent en tredjedel av dem som har blitt diskriminert, sier diskrimineringen har skjedd de siste to årene.
Sullii okta goalmmádasoassi sis geain leat vealahuvvon dieđihit dan dáhpáhuvvon maŋemus guokte jagi.
Samer opplever langt oftere å bli diskriminert enn majoritetsnordmenn.
Sápmelaččat vásihit ollu dávjjibut vealahuvvot go majoritehtanorgalaččat.
Samer med sterk samisk tilknytning rapporterer den høyeste forekomsten av diskriminering, både diskriminering skjedd før de siste to årene og de siste to årene.
Sápmelaččat geain lea nanu sápmelaš gullevašvuohta dieđihit eanemus vealaheami deaividemiid, dáhpáhuvvon sihke ovdal ja maŋemus guokte jagi.
Den vanligste formen for diskriminering som ble rapportert av samer, var etnisk diskriminering, etterfulgt av diskriminering på grunn av kjønn og geografisk tilhørighet.
Dábáleamos vealaheapmi maid sápmelaččat almmuhedje lei čearddalaš vealaheapmi, ja de vealaheapmi sohkabeali ja geográfalaš gullevašvuođa dihte.
Samiske kvinner rapporterte høyest for kjønnsbasert diskriminering.
Sápmelaš nissonolbmot dieđihedje eanemusat vealaheami sohkabeale dihte.
Samer opplever diskriminering på flere arenaer.
Sápmelaččat vásihit vealaheami máŋgga arenas.
Den mest vanlige arenaen er på skolen, i arbeidslivet og i lokalsamfunnet.
Dábáleamos arena lea skuvla, bargoeallimis ja báikkálaš servodagas.
Videre rapporterer mange samer å ha blitt møtt med krenkelser i møte med det offentlige, på internett og når de går i butikken eller ved restaurantbesøk.
Viidásit dieđihit ollu sápmelaččat ahte leat vásihan dulbmojuvvot almmolašvuođa deaivvademiin, interneahtas ja go mannet gávppis dahje restauráŋŋas.
Samer har opplevd/opplever i langt større grad diskriminering fra medelever/studenter, lærere/andre ansatte på skolen, arbeidskollegaer, offentlige tjenestemenn, annen etnisk gruppe enn dem selv (majoritetsbefolkningen), ukjente personer og samme etniske gruppe som dem selv (andre samer) enn majoritetsnordmenn.
Sápmelaččat leat vásihan/vásihit majoritehtanorgalaččaid ektui mihá eanet vealaheami mielohppiin/studeanttain, oahpaheddjiin/eará bargiin skuvllas, bargoustibiin, almmolaš virggehasain, eará čearddalaš joavkkohasain go ieža (majoritehtaálbmogis), amas olbmuin ja seamma čearddalaš joavkkus go ieža (eará sápmelaččain).
Selv om mange samer opplever å ha blitt diskriminert, er det få samer som melder saker inn til Likestillings- og diskrimineringsombudet (LDO).
Vaikko ollu sápmelaččat leat vásihan vealahuvvot, de unnán sápmelaččat dieđihit áššiid Dásseárvo- ja vealahanáittardeaddjái (DVÁ).
7.1 Innledning
7.1 Álggaheapmi
Den samiske befolkningen står i en særstilling sammenlignet med de andre minoritetene i Norge.
Sámi álbmot lea erenoamáš dilálašvuođas go buohtastahttá eará minoritehtaiguin Norggas.
På den ene siden har de en lang historie som diskriminert minoritet, der den norske statens fornorskningspolitikk hadde som målsetning å assimilere samene inn i den norske majoritetskulturen (Minde, 2005).
Nuppi dáfus lea sápmelaččain guhkes historjá vealahuvvon minoritehtan, mas norgga stáda dáruiduhttinpolitihka ulbmil lei oktiisuddadit (assimileret) sápmelaččaid norgalaš majoritehtakultuvrii (Minde, 2005).
På den andre siden har samene i dag status som urfolk med en sterk rettslig status i Norge (Midtbøen, 2015).
Nuppi dáfus lea sápmelaččain dál stáhtus álgoálbmogin ja nanu riektestáhtus Norggas (Midtbøen, 2015).
Imidlertid beskytter ikke den rettslige statusen som samene har, dem ifra å bli utsatt for diskriminering.
Sápmelaččaid riektestáhtus ii dattetge suodjal sin vásiheamis vealaheami.
Voksne samer rapporterer langt oftere å ha blitt diskriminert enn majoritetsnordmenn (K. L. Hansen, Melhus, Hogmo, &amp; Lund, 2008).
Sápmelaččat rávisolbmo agis dieđihit ollu dávjjibut vealahuvvon go majoritehtanorgalaččat (K. L. Hansen, Melhus, Høgmo, &amp; Lund, 2008).