pere/sami_parallel huggingface dataset:
Avtalen innebærer økonomiske tiltak i reindriftsnæringen på i alt 109,5 mill. kroner.
Šiehtadusa boađusin leat ekonomalaš doaibmabijut boazodoalloealáhussii oktiibuot 109,5 miljovnna kruvnnu ovddas.
Dette er en økning på 5,0 mill. kroner i forhold til gjeldende avtale.
Dat lea 5,0 miljovnna kruvnnu eanet go dálá šiehtadusas.
Oppfølgingen av bruksreglene krever økt uttak av slakterein.
Doallonjuolggadusaid čuovvoleapmi gáibida njuovvat eambbo bohccuid.
Med dette som utgangspunkt, har avtalepartene sett det som viktig at Reindriftsavtalen 2013/2014 særlig prioriterer tiltak som bidrar til økt slakting og omsetning av reinkjøtt.
Dainna vuolggasajiin leat šiehtadusbealit oaidnán dehálažžan ahte Boazodoallošiehtadus 2013-2014 erenoamážit vuoruha doaibmabijuid mat mielddisbuktet eanet njuovvamiid ja gálvojođu bohccobierggus.
I dette arbeidet er det av sentral betydning at virkemidlene over reindriftsavtalen samordnes slik at man på en mest mulig effektiv måte når de fastsatte mål.
Dán barggus lea hui dehálaš ahte váikkuhangaskaoamit boazodoallošiehtadusa bokte ovttastahttojuvvojit nu ahte beaktileamos lági mielde juksat mearriduvvon ulbmiliid.
Reindriftsavtalen 2013/2014 gjør nettopp det ved at den legger til rette i alle ledd for å nå de reindriftspolitiske mål.
Boazodoallošiehtadus 2013-2014 dahká aiddo dan go dat láhčá dili dasa ahte olahit boazodoallopolitihkalaš ulbmiliid buot lađđasiin.
Infrastrukturen i reindriften styrkes.
Boazodoalu infrastruktuvra nannejuvvo.
Reineierne stimuleres til økt slakteuttak gjennom en ekstraordinær økning av det produksjonsrettede tilskuddet.
Boazodoallit movttiidahttojuvvojit njuovvat eambbo go buvttadandoarjja oažžu sierra lasáhusa.
Det skal etableres et felles klassifiseringssystem for reinsdyrkjøtt.
Oktasaš klassifiserenvuogádat galgá ásahuvvot bohccobierggu várás.
Samtidig skal det etableres et nytt rapporteringssystem som sikrer løpende rapportering fra slakteri- og videreforedlingsbedriftene.
Seammás galgá maid ásahuvvot ođđa raporterenvuogádat mii sihkkarastá dađistaga raporteremiid njuovahagain ja viidáset reidenfitnodagain.
Riktig rapportering er avgjørende for Markedsutvalgets arbeid.
Rivttes raporteren lea Márkanlávdegotti bargui mearrideaddjin.
Videre er budsjettet for Markedsutvalget for reinsdyrkjøtt økt for å kunne legge til rette for en styrking av kampanjene kommende høst.
Dasa lassin lea Bohccobierggu márkanlávdegotti bušeahtta lasihuvvon vai lea vejolaš buoridit dili boahtte čavčča jođihanáŋgirdemiide.
I tillegg legges det til rette for en oppgradering av reindriftens infrastruktur knyttet til uttak av slaktedyr.
Maiddái galgá boazodoalu infrastruktuvra buoriduvvot dasa mii guoská njuovvanbohccuide.
Utover den ekstraordinære økningen av det produksjonsrettede tilskuddet, videreføres i det vesentligste de direkte tilskuddene.
Earret buvttadandoarjagiid sierra lasáhusa, de jotkojuvvojit eanaš njuolggodoarjagat.
Denne videreføringen legger til rette for økt slakting og produksjon, samtidig som den skaper forutsigbarhet for den enkelte reindriftsutøver.
Doarjagat lea láhččojuvvon dainna lágiin vai sáhttá lasihit bohccobierggu njuovvama ja vuovdima, seammás go dat addá boazodoallái buoret vejolašvuođa ovddasguvlui plánet.
Frakttilskuddet endres slik at det kan gis tilskudd til frakt av levende rein fra siidaer lokalisert mer enn 100 km fra nærmeste godkjente slakteri.
Fievrridandoarjja rievdaduvvo vai ealli bohccuid sáhttá fievrridit njuovahahkii daid siiddain gos leat eanet go 100 km lagamus dohkkehuvvon njuovahahkii.
Denne endringen vil legge til rette for at flere siidaer kan foreta sitt slakteuttak før innflytting på høst- og vinterbeitene.
Dát rievdadus láhčá dili eanet njuovvamiidda ovdal johtima čakča- ja dálveguohtuneatnamiidda.
Som et tiltak i arbeidet med å tilpasse reintallet, reduseres aldersgrensen for tidligpensjon fra 62 år til 57 år.
Boazologu heivehanbarggus lea doaimmain okta dat ahte ahkemearri vuoliduvvo ohcat árrapenšuvnna 62 jagis 57 jahkái.
Videre åpnes det for at det kan gis tidligpensjon for det tidsrommet hvor det ytes avtalefestet pensjon.
Lassin rahppojuvvo maid vejolašvuohta fállat árrapenšuvnna dan áigodahkii goas addo šihttojuvvon penšuvdna.
Reinprogrammet videreføres.
Boazoprográmma jotkojuvvo.
Reinprogrammet skal særlig legge til rette for en videreutvikling av etablerte reinkjøttbedrifter.
Boazoprográmma galgá earenoamážit láhčit dili ásahuvvon bohccobiergofitnodagaid viidáset ovddideapmái.
Samtidig inngår reiselivsbasert næringsutvikling i reindriften, samt samarbeidstiltak mellom reindriften og foredlingsbedrifter i programmet.
Seammás siskkilda prográmma maiddái boazoealáhusa mátkeealáhusvuđot ealáhusovddideami ja ovttasbargodoaimmaid gaskal boazodoalu ja reidenfitnodagaid.
Den fremforhandlede avtalen har ytterligere forsterket den næringsrettede oppmerksomheten, og støtter opp om forvaltningen av reindriften som en næring.
Dán šiehtadusa vuođul biddjojuvvo ealáhussii eanet fuomášupmi, ja boazodoallu hálddašuvvo ealáhussan.
Ved at avtalen legger til rette i alle ledd i verdikjeden for økt slakting og omsetning av reinkjøtt, gir avtalen grunnlag for en positiv utvikling og økt inntjening hos den enkelte reineier.
Go šiehtadus láhčá dili buot lađđasiin árvogollosis ahte eanet njuovvat ja vuovdit bohccobierggu, de addojuvvo vuođđu joatkevaš positiiva ovdáneapmái, ja eanet sisaboađuid juohke boazoeaiggádii.
Samtidig underbygger den fremforhandlede avtalen den dreining man har hatt i reindriftsavtalens virkemidler de senere årene, med en tilrettelegging for de reindriftsutøverne som har reindrift som hovedvirksomhet.
Seammás doarju ja joatká dát šiehtadus daid nuppástuhttindoaimmaid mat maŋimuš jagiid leat čađahuvvon ahte heivehit doaibmabijuid sidjiide geain boazodoallu lea váldoealáhussan.
I tillegg til selve avtalen, vises det i sluttprotokollen til at det er bevilget 2,5 mill. kroner over kapittel 1147 til finansiering av kostnader vedrørende radioaktivitet i reinkjøtt i 2013.
Dán šiehtadusa lassin čujuhuvvo loahppaprotokollii gos boahtá ovdan ahte várrejuvvo 2,5 miljovnna kruvnnu kapihttalis 1147 ruhtadit radioaktiiva bohccobierggu goluid 2013:s.
Det er enighet om at regelverket for radioaktivitetstiltak i slaktesesongen 2013/2014 fastsettes etter de samme prosedyrer som forskriftene etter reindriftsavtalen.
Lea maid ovttaoaivilvuohta dasa ahte rádioaktivitehtadoaibmabijuid njuolggadusat 2013/2014 njuovvanáigodahkii mearriduvvo seamma bargovugiid mielde go boazodoallošiehtadusa njuolggadusat.
Som vedlegg til proposisjonen følger Reindriftsavtalen for 2013/2014, sluttprotokollen til avtalen og en oversikt over fordelingen av avtalemidlene.
Proposišuvnna mielddusin čuovvu Boazodoallošiehtadus 2013/2014, šiehtadusa loahppaprotokolla ja bajilgovva das movt šiehtadusruđat leat juogaduvvon.
2 Politiske føringer
2 Politihkalaš láidestusat
Reindrift er en liten næring i nasjonal målestokk, men både i samisk og lokal sammenheng har den stor betydning, både økonomisk, sysselsettingsmessig og kulturelt.
Boazodoallu lea unna ealáhusaš riikkalaš mihtus, muhto sihke sámi ja báikkálaš oktavuođas das lea stuorra árvu – ekonomalaččat, bargosajiid dáfus ja kultuvrralaččat.
Reindriften har alltid vært oppfattet og akseptert som en helt unik samisk næring.
Boazodoallu lea álo adnojuvvon áibbas erenomáš sámi ealáhussan ja dohkkehuvvon danin.
Reindriften er derfor en viktig del av det materielle grunnlaget for samisk kultur.
Boazodoallu lea danne dehálaš oassi sámi kultuvrra ávnnaslaš vuođus.
På bakgrunn av nasjonale forpliktelser etter Grunnloven, og folkerettens regler om urfolk og minoriteter, sees reindriftspolitikken i en generell same- og samfunnspolitisk sammenheng.
Riikkalaš geatnegasvuođaid vuođul, mat vulget Vuođđolágas, ja geatnegasvuođaid vuođul mat leat álbmotrievtti njuolggadusain mat gieđahallet álgoálbmogiid ja unnitloguid, de boazodoallopolitihkka adnojuvvo dábálaš sáme- ja servodatpolitihka oassin.
Reindriftspolitikken er derfor bygd på to selvstendige grunnlag; en næringspolitisk produksjonsverdi og en samepolitisk kulturverdi.
Boazodoallopolitihkka lea danne huksejuvvon guovtti iehčanas vuđđui: ealáhuspolitihkalaš buvttadusárvvu vuđđui ja sámepolitihkalaš kulturárvvu vuđđui.
2.1 Grunnlaget for forhandlingene
2.1 Vuođđu šiehtadallamiidda
Stortinget godkjente 4. juni 1976 Hovedavtalen for reindriftsnæringen (St.prp. nr. 170 (1975-76)) og ga Landbruks- og matdepartementet fullmakt til å forhandle med Norske Reindriftsamers Landsforbund (NRL) om toårige avtaler for reindriftsnæringen.
Stuoradiggi dohkkehii geassemánu 4.b.1976 Váldošiehtadusa boazodoalloealáhussii (St.prop. no.170 (1975-1976)) ja attii Eanandoallo- ja biebmodepartementii váldi šiehtadallat Norgga Boazosápmelaččaid Riikkaservviin (NBR) guovttejahkásaš šiehtadusaid boazoealáhussii.
I samsvar med St.meld. nr. 28 (1991-92) ble det forhandlet om ny hovedavtale for reindriften.
St.dieđ. nr. 28 (1991-92) mielde šiehtadallojuvvui ođđa váldošiehtadus boazodollui.
Denne hovedavtalen ble gjeldende ved Stortingets behandling av St.prp. nr. 66 (1992-93).
Dát váldošiehtadus gustogođii maŋŋil go Stuoradiggi meannudii St.prop. nr. 66 (1992-93).
Dagens hovedavtale avviker i liten grad fra avtalen av 1976.
Dálá váldošiehtadus ii leat olus rievdan 1976 šiehtadusa ektui.
Det var imidlertid nødvendig som følge av St.meld. nr. 28 (1991-92) og Stortingets behandling av denne, å foreta enkelte endringer med hensyn til Sametingets og vesentlige næringsorganisasjoners rolle i reindriftsavtalesystemet, samt endringer i avtaleperioden.
St.dieđ. 28 (1991-92) ektui ja maŋŋil go Stuoradiggi dan meannudii šattai almmatge dárbu dahkat muhtun rievdadusaid dasa mii guoskkai Sámedikki ja dehálaš ealáhusorganisašuvnnaid sadjái boazodoallošiehtadusvuogádagas, ja rievdadusaid geažil šiehtadusáigodagas.
I henhold til gjeldende hovedavtale er Landbruks- og matdepartementet nå gitt fullmakt til å forhandle med NRL om ettårige avtaler for reindriftsnæringen.
Gustojeaddji váldošiehtadusa ektui lea Eanandoallo- ja biebmodepartemeanta ožžon váldi NBR:n šiehtadallat jahkásaš šiehtadusa boazodoalloealáhussii.
Perioden for reindriftsavtalen gjelder fra 1. juli til 30. juni.
Boazodoallošiehtadusa áigodat lea suoidnemánu 1.beaivvis geassemánu 30.beaivái.
Utover forhandlinger om de økonomiske virkemidlene, kan partene også kreve forhandlinger om faglige, sosiale, organisasjonsmessige og andre spørsmål av betydning for en utvikling av næringen mot de mål som er fastsatt i reindriftspolitikken.
Earret go ekonomalaš gaskaomiid šiehtadallat, de sáhttet šiehtadusbealálaččat maiddái gáibidit šiehtadallat fágalaš, sosiála, organisašuvnnalaš ja eará áššiid birra mat ealáhusovdáneapmái leat dehálaččat juksan dihtii boazodoallopolitihkalaš mearriduvvon mihttomeriid.
Ved brudd i forhandlingene, fremmer staten i henhold til hovedavtalen på eget grunnlag ovenfor Stortinget forslag om de tiltak og økonomiske rammer som skal gjelde for kommende avtaleperiode.
Jos šiehtadallamat boatkanit, de ovddida stáhta váldošiehtadusa mielde ieš Stuoradiggái árvalusa mas leat mielde doaibmabijut ja ekonomalaš rámma boahtte šiehtadusáigodahkii.
Foruten bruddet om forhandlingene om Reindriftsavtalen 2011/2012 og en utsettelse av forhandlingene om Reindriftsavtalen 1983/1984 i forbindelse med utbyggingen av Alta/Kautokeino vassdraget, har det ikke vært brudd i disse forhandlingene.
Earret šiehtadallanboatkaneami Boazodoallošiehtadusa 2011/2012 ja šiehtadallamiid maŋideapmi Boazodoallošiehtadusa 1983/84 Álttá/Guovdageainnu dulvadeami geažil, de eai leat leamaš boatkaneamit šiehtadallamiin.
2.2 Mål for reindriftspolitikken
2.2 Boazodoallopolitihka ulbmilat
Mål og retningslinjer for reindriftpolitikken er trukket opp i St.meld. nr. 28 (1991-92) En bærekraftig reindrift, og av Stortinget i Innst. S. nr. 167 (1991-1992).
Ulbmilat ja rávvagat mat leat vuođđun boazodoallopolitihkkii leat mielde St.dieđ. no. 28:s (1991-92) Ceavzilis boazodoallu, ja Stuoradikki Árvl. S. no. 167 (1991-1992).
I innstillingen konkretiseres ”En bærekraftig reindrift” gjennom målene om en økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig reindrift.
Árvalusas čilgejuvvojit “Ceavzilis boazodoallu” ulbmilat oaččuhit áigái boazodoalu mas lea ekologalaš, ekonomalaš ja kultuvrralaš ceavzilvuohta.
Målene står i innbyrdes sammenheng;
Dát golbma ulbmila leat gaskaneaset oktavuođas;
økologisk bærekraft gir grunnlag for økonomisk bærekraft, og sammen gir økologisk og økonomisk bærekraft mulighet for å ivareta og utvikle kulturell bærekraft.
ekologalaš ceavzilvuohta bidjá vuođu ekonomalaš ceavzilvuhtii ja ekologalaš ja ekonomalaš ceavzilvuohta ovttas dahket vejolažžan ovddidit kultuvrralaš ceavzilvuođa.
I etterkant av behandlingen av St.meld. nr. 28 (1991-92) har Stortinget to ganger i året behandlet reindriftspolitikken – ved den årlige reindriftsavtaleproposisjonen og ved behandlingen av det årlige statsbudsjettet.
St.dieđ. no. 28 (1991-1992) meannudeami maŋŋil lea Stuoradiggi guktii jagis meannudan boazodoallopolitihka – jahkásaš boazodoallošiehtadusproposišuvnna ja jahkásaš stáhtabušeahta meannudettiin.
Regjeringen og Stortinget har videreført hovedlinjene i meldingen.
Ráđđehus ja Stuoradiggi leat joatkán dieđáhusa váldolinnjáid.
Men det er også gjennomført løpende og nødvendige tilpasninger, og nye momenter i forvaltningen av reindriften har blitt vektlagt.
Muhto leat maid čađahuvvon dađistaga ja dárbbašlaš muddemat, ja ođđa momeanttat boazodoalu hálddašeamis leat deattuhuvvon.
Våren 2012 behandlet Stortinget Meld. St. 9 (2011-2012).
Giđđat 2012 Stuorradiggi gieđahalai St.dieđ. 9 (2011–2012).
Ved behandlingen av meldingen sluttet Stortingets flertall seg til Regjeringens reindriftspolitikk.
Go gieđahalle dieđáhusa, de Stuorradikki eanetlohku doarjjui Ráđđehusa boazodoallopolitihka.
I innstillingen viste Næringskomiteen til at regjeringen vil sikre ei bærekraftig reindriftsnæring gjennom tilpasset reintall, reduserte tap og økt produksjon.
Árvalusastis Ealáhuslávdegoddi čujuhii dasa ahte Ráđđehus dáhttu sihkkarastit ceavzilis boazodoalloealáhusa boazologuid heivehallamiin, massimiid unnidemiin ja buvttadeami buoridemiin.
I den forbindelse understreker komiteen betydningen av at reintallet reduseres i de områder der det er for mye rein, og at dette også er svært viktig for å ivareta hensynet til dyrevelferd.
Dan oktavuođas lávdegoddi deattuhii dehálažžan ahte boazologut geahpeduvvojit dain guovlluin gos leat menddo ollu bohccot, ja ahte dat lea hui dehálaš go galgat vuhtiiváldit elliid buorredilálašvuođa.
Flertallet i komiteen sluttet seg til at delmålene om en økologisk, økonomisk og kulturell bærekraft blir videreført.
Lávdegotti eanetlohku doarjjui oasseulbmiliid ahte viidáset fievrridit boazodoalu mas lea ekologalaš, ekonomalaš ja kultuvrralaš ceavzilvuohta.
Mindretallet, bestående av representanter fra Høyre og Fremskrittspartiet, påpekte at målet om kulturell bærekraft som er beskrevet i meldingen vil forsterke reindriftens problemer, og ikke forenlig med delmålene om økologisk og økonomisk bærekraft.
Unnitlohku, mas ledje mielde áirasat Olgešbellodagas ja Ovddádusbellodagas, čujuhii ahte kultuvrralaš ceavzilvuođaulbmil mii dieđáhusas lea čilgejuvvon ii buorit boazodoalu váttisvuođaid, ja ii soaba ekologalaš ja ekonomalaš ceavzilvuođa oasseulbmiliidda.
Videre påpekte disse at reindriften må, som andre næringer, ta inn over seg at en modernisering av driften ved hjelp av teknologi også vil medføre behov for færre hender i næringen.
Dasto čujuhedje sii ahte boazodoallu ferte, nugo eará ealáhusat ge, dohkkehit ahte ođasmahttimat ealáhusas teknologiija bokte mielddisbuktet ahte ii leat dárbu šat nu olu giehtavehkiide.
Flertallet støtter også at næringsaspektet i de reindriftspolitiske virkemidlene forsterkes.
Eanetlohku doarju maiddái ahte jorahit boazodoallošiehtadusa gaskaomiid eanet ealáhusguvlui.
I den forbindelse ble det påpekt at reinkjøtt er en arktisk delikatesse som har et markedspotensial som bør utnyttes i større grad enn i dag, og at det er viktig at næringen øker sin innsats med produktutvikling og markedsføring.
Dán oktavuođas čujuhuvvui ahte bohccobiergu lea árktalaš hersko mas lea márkanárvu ja maid ferte geavahit eanet go dál, ja de lea dehálaš ahte ealáhus bidjá eanet návccaid buvttadanovdáneapmái ja márkanfievrrideapmái.
I forbindelse med Regjeringens arbeid med å forenkle og effektivisere den offentlige forvaltningen av reindriften, ble det understreket at en gjennomføring av reindriftspolitikken forutsetter en effektiv offentlig forvaltning av reindrift.
Ráđđehusa barggu oktavuođas, man ulbmil lei álkkásmahttit ja beavttálmahttit boazodoalu almmolaš hálddašeami, de deattuhuvvui ahte boazodoallopolitihka čađaheapmi eaktuda ealáhusa beaktilis almmolaš hálddašeami.
Videre at forvaltningen må kunne ivareta en god dialog og samhandling med reindriften og med samfunnet for øvrig.
Dasto deattuhuvvui datge, ahte hálddahus ferte sáhttit bisuhit buori gulahallama ja ovttasdoaibmama boazodoaluin ja servodagain muđuid.
Sist gang Stortinget behandlet reindriftspolitikken, var i forbindelse med behandlingen av Riksrevisjonens undersøkelse av bærekraftig reindrift i Finnmark den 24. januar. Ved denne behandlingen viste Stortinget til at store deler av Finnmarksvidda er overbeitet fordi reintallet ikke er tilpasset beitegrunnlaget.
Maŋimuš go Stuoradiggi meannudii boazodoallopolitihka, lei meannudettiin Riikarevišuvnna guorahallama ceavzilis boazodoalu birra ođđajagimánu 24.b. Dán ášši meannudettiin cuiggodii Stuoradiggi ahte eanaš eatnamat Finnmárkkus ledje guorban dan sivas go boazolohku ii leat heivehuvvon guohtuneatnamiidda.
Det ble trukket fram at reintallet har økt med 40 prosent siden 2002 og fram til 2010, og at det nå er avgjørende å få gjennomført pågående prosesser for å redusere reintallet i Finnmark.
Dat váldojuvvui ovdan ahte boazolohku lea lassánan 40 proseanttain jagis 2002 jahkái 2010, ja dál lea áibbas dárbbašlaš čađahit daid proseassaid mat leat álggahuvvon ahte geahpedit boazologu Finnmárkkus.
Det ble trukket fram at reindriftslovens formulering om at reindriften også skal være kulturelt bærekraftig, kan stå i motsetning til målene om økonomisk og økologisk bærekraft.
Namuhuvvui maid ahte kultuvrralaš ceavzilvuođa cealkka boazodoallolágas ii soaitte soahpat ekonomalaš ja ekologalaš ceavzilvuođa ulbmiliidda.
Videre at de to siste målene da må være overordnet målet om kulturell bærekraft.
Viidáset ahte diet guokte maŋimuš ulbmila fertejit leat bajit dásis go kultuvrralaš ceavzilvuođa ulbmil.
Videre ble det påpekt at det er LMDs ansvar å sikre en økologisk bærekraftig reindrift i Finnmark, samt at det ble anmodet om at de virkemidlene som finnes i reindriftsavtalen også blir benyttet til å få ned reintallet.
Viidáset čujuhuvvui ahte lea EBD ovddasvástádus sihkkarastit ekologalaš ceavzilis boazodoalu Finnmárkkus, ja ávžžuhuvvui ahte gaskaoamit mat gávdnojit boazodoallošiehtadusas maiddái geavahuvvojit boazologu geahpedeapmái.
2.3 Reindriftspolitiske virkemidler
2.3 Boazodoallopolitihkalaš váikkuhangaskaoamit
De to sentrale virkemidlene for å nå de reindriftspolitiske målene er reindriftsloven og reindriftsavtalen.
Dat guokte guovddáš gaskaoami mainna galggašii juksat boazodoallopolitihkalaš ulbmiliid leat boazodoalloláhka ja boazodoallošiehtadus.
Etter at ny lov tok til å gjelde fra 1. juli 2007, er reindriften gitt et større ansvar for en bærekraftig ressursforvaltning av reinbeiteområdene.
Maŋŋil go ođđa láhka gustogođii suoidnemánu 1.b.2007, lea boazodollui addojuvvon stuorit ovddasvástádus fuolahit ahte boazodoalloguovlluin galgá leat ceavzilis resursahálddašeapmi.
Bruksreglene vil utgjøre fundamentet i ressursforvaltningen framover, og være en forutsetning for at en rekke av lovens bestemmelser skal komme til anvendelse.
Doallonjuolggadusat leat vuođđun boahtteáiggi resursahálddašeamis, ja vuođđun maiddái boazodoallolága mearrádusaid čađaheapmái.
Et sentralt forhold i loven er reindriftens rolle i forvaltningen av ressursene.
Guovddáš ášši boazodoallolágas lea boazodolliid resursageavaheapmi.
Gjennom ulike bestemmelser legges det opp til at næringen skal medvirke og ta et økt ansvar for at reindriften er økologisk, økonomisk og kulturelt bærekraftig.
Iešguđetlágan mearrádusat galget ealáhussii dahkat vejolažžan váikkuhit ja váldit eanet ovddasvástádusa ovddidit boazodoalu mas lea ekologalaš, ekonomalaš ja kultuvrralaš ceavzilvuohta.
Siidaen fikk en sentral plass i reindriftsloven av 2007.
Siida lea ožžon guovddáš saji 2007 boazodoallolágas.
Siidaen er både et arbeidsfellesskap og det sentrale grunnlaget for tradisjonell bruk av reinbeiteområdene.
Siida lea sihke bargooktavuohta ja lea árbevirolaš guohtungeavaheami deaŧalaš vuođđu.
Siidaens rettslige stilling kommer til uttrykk i flere bestemmelser i loven.
Siidda rievttálaš sajádat boahtá ovdan olu láhka mearrádusain.
For eksempel fremgår det at alle sommersiidaer skal ha medlem i distriktsstyret, og at det er siidaens beitegrunnlag som vil være utgangspunktet ved fastsettelsen av reintall.
Ovdamearkka dihtii daddjo ahte buot geassesiiddain galget leat miellahtut orohatstivrrain, ja ahte siidda guohtuneatnamat galget biddjot vuođđun boazologu mearrideapmái.
Et annet sentralt eksempel er at det er siidaen selv som skal avgjøre hvor mange ansvarlige utøvere det skal være i siidaen, i motsetning til 1978-loven der det krevdes samtykke fra myndighetene for å opprette en ny andel.
Eará dehálaš ovdamearka lea ahte siida galgá ieš mearridit galle vástideaddji boazodoalli galget leat siiddas, ii ge nu movt 1978-lágas gos gáibiduvvui lohpi eiseválddiin ásahit ođđa siidaoasi.
Etter 2007-loven kan myndighetene kun nekte samtykke dersom gjennomsnittlig reintall etter opprettelsen av ny siidaandel kommer lavere enn 250 rein.
2007-lága mielde lea eiseválddiin vejolašvuohta dušše gieldit lobi addimis jos ođđa siidaoasi gaskamearálaš boazolohku lea vuollelis go 250 bohcco.
Denne bestemmelsen er en direkte konsekvens av målet om at næringen skal være økonomisk bærekraftig.
Dát mearrádus čuovvu njuolgut dan ulbmila ahte ealáhus galgá leat ekonomalaččat guoddevaš.
I tillegg til at reindriften har fått et ansvar for regulering av interne forhold som for eksempel nyetableringer, har de også anledning til å fordele reintallet mellom reineiere.
Dasa lassin ahte boazodoallu lea ožžon ovddasvástádusa mearridit siskkáldas áššiid ovdamearkadihttiid ođđa álggaheddjiid hárrái, de lea sis maid vejolašvuohta juogadit boazologu boazoeaiggádiid gaskka.
I praksis vil dette skje ved at siidaen, ved enstemmighet, kan bestemme hvordan en eventuell fordeling av et reintallskutt skal fordeles mellom siidaandeler.
Geavatlaččat dáhpáhuvvá dat go siida, ovttajienalaččat, sáhttá mearridit movt juogadit vejolaš boazologugeahpedeami siidaosiid gaskka.
Videre har innehaveren av en siidaandel fått adgang til å bestemme hvem som skal eie rein i egen andel, og hvor mye rein vedkommende skal ha.
Dasto lea siidaoasi eaiggát ožžon lobi mearridit geat galget beassat eaiggádit bohccuid mat gullet su siidaoasi vuollái, ja man olu bohccot sis galget.
Hvordan den enkelte siidaandel som får krav om reduksjon av sitt reintall vil forholde seg til sin rett til å fordele kuttet mellom reineierne i andelen, er uvisst.
Movt juohke siidaoassi gii oažžu gáibádusa geahpedit boazologu geavaha rievttis juogadit boazologugeahpedeami, lea eahpečielggas.
Regjeringen har i Meld. St. 9 (2011-2012) Velkommen til bords!
Ráđđehus lea Dieđ. St. 9 (2011-2012) Buresboahtin beavdái!
uttalt at det er svært viktig at reindriften tar dette verktøyet i bruk for å sikre næringsgrunnlaget til siidaandelsinnehaveren.
cealkán ahte lea dehálaš ahte boazodoallu váldá dáid vejolašvuođaid atnui sihkkarastit ealáhusvuođu siidaoasi eaiggádii.
Videre er det uttalt at Regjeringen vil forsterke næringsaspektet i reindriften.
Dasto lea celkojuvvon ahte Ráđđehus áigu nannet ealáhusbeali boazodoalus.
Av den grunn er det varslet at Regjeringen vil igangsette en kartlegging av sammenhengene mellom bl.a. antall reineiere, antall rein, antall aktive reindriftsutøvere og næringsinntekter for de som har reindrift som hovedvirksomhet.
Dan dihtii lea dieđihuvvon ahte Ráđđehus áigu čohkkegoahtit dieđuid makkár oktavuođat leat ee. boazoeaiggádiid logu, boazologu, beaivválaš boazodolliid logu ja ealáhussisaboađuin sis geain boazodoallu lea váldoealáhus.
Reindriftsavtalen er, ved siden av reindriftsloven, det viktigste redskapet for å følge opp målene og retningslinjene i reindriftspolitikken.
Boazodoallošiehtadus ja boazodoalloláhka leat dat deháleamos gaskaoamit čuovvolit boazodoallopolitihka ulbmiliid ja njuolggadusaid.
I forhandlingene om reindriftsavtalen drøftes de sentrale økonomiske spørsmål som knytter seg til utviklingen i næringen.
Boazodoallošiehtadusa šiehtadaladettiin ságastallojuvvojit dehálaš ekonomalaš áššit ealáhusa ovdáneami oktavuođas.
Her fastsettes retningslinjene for bruken av de økonomiske virkemidlene – blant annet ut fra reindriftslovens intensjon og bestemmelser, og ut fra de behov og utfordringer næringen til enhver tid står overfor.
Dáppe mearriduvvojit njuolggadusat movt geavahit ekonomalaš váikkuhangaskaomiid – earret eará boazodoallolága ulbmiliid ja mearrádusaid ektui, ja daid dárbbuid ja hástalusaid ektui mat ealáhusas leat áiggis áigái.
Fra og med reindriftsavtalen 2003/04 er tilskuddsordningene lagt vesentlig om i forhold til tidligere.
Boazodoallošiehtadusa 2003/2004 rájes leat doarjjaortnegat olu rievdaduvvon.
Tilskuddene til siidaandeler og tamreinlag er endret fra ordninger som i stor grad har vært faste beløp per siidaandel, til ordninger som premierer produksjon og verdiskaping.
Doarjagat siidaosiide ja boazoservviide leat ovdal leamaš eanaš fásta doarjagat juohke siidaoassái, muhto dál dat leat rievdaduvvon ortnegin mat árvvosmahttet buvttadeami ja árvoháhkama.
Dette innebærer at mens ordningene tidligere var knyttet opp mot et minstekrav til produksjon (kg), er dagens ordninger knyttet til verdien av det som produseres (kr).
Dát mearkkaša ahte ovddeš ortnegiin leai unnimusgáibádus buvttadeapmái (kg), muhto dálá ortnegat leat čadnon buvttadanárvui (kr).
Videre vektlegges tiltak som skal legge til rette for økt slakting og omsetning av reinkjøtt.
Dasto deattuhuvvojit doaibmabijut mat láhčet dili dasa ahte eambbo bohccot njuvvojit ja eanet bohccobiergu vuvdojuvvo.
Dagens tilskuddsordninger for reindriftsnæringen har hatt en annen utvikling i forhold til det øvrige landbruket hvor man de siste år, både nasjonalt og internasjonalt, har redusert de produksjonsavhengige tilskuddene til fordel for mer produksjonsnøytrale ordninger.
Dálá boazodoalu guoskevaš doarjjaortnegiin lea leamaš eará ovdáneapmi go eanandoalus gos buvttadandoarjagat leat geahpeduvvon sihke riikka siste ja riikkaidgaskasaččat ja dan sadjái leat boahtán buvttadanbealátkeahtes ortnegat.
Noe av bakgrunnen for dette er at man ønsker å stimulere til økt slakteuttak og produksjon per dyr.
Sivvan dasa soaitá leat dáhttu movttiidahttit eambbo njuovvat ja buvttadit juohke ealli ovddas.
Beiteressursene er, og vil være, det som setter rammene for reindriftens omfang.
Guohtuneatnamat leat, ja šaddet ain leat dat mat bidjet rámmaid boazodoalu ovdáneapmái.
Tiltak som stimulerer til størst mulig produksjon per rein på et gitt beiteareal bidrar til det beste økonomiske resultatet for næringen.
Doaibmabijut mat movttiidahttet eanemus lági mielde buvttadit juohke bohcco ovddas ráddjejuvvon guohtuneatnamiin addet ealáhussii buoremus ekonomalaš bohtosiid.
I tillegg til at dagens tilskuddsystem har hatt en positiv effekt på slakteutaket og verdiskapingen i reindriften, har den bidratt til å øke forutsigbarheten i næringen samt en betydelig forenkling i forvaltningen av de ulike tilskuddsordningene.
Lassin dan ahte dálá doarjjavuogádat lea váikkuhan positiivvalaččat njuovvamii ja árvoháhkamii boazodoalus, de lea dat maid buoridan einnostahttivuođa ealáhusas ja buori muddui álkkásmahttán iešguđetlágan doarjjaortnegiid hálddašeami.
3 Nærmere om den økonomiske utviklingen i næringen
3 Čilgehus ealáhusa ekonomalaš ovdáneami birra
3.1 Totalregnskapet for reindriften
3.1 Boazodoalu oppalašrehketdoallu
Økonomisk utvalg for reindriften er oppnevnt av Landbruks- og matdepartementet og har til oppgave hvert år å legge fram et totalregnskap for næringen. Regnskapet utgjør det økonomiske grunnlagsmaterialet for reindriftsforhandlingene.
Eanandoallo- ja biebmodepartemeantta nammadan Boazodoalu ekonomalaš lávdegoddi galgá jahkásaččat buktit ovdan boazodoalu ekonomalaš rehketdoalu mii galgá leat vuođđun boazodoalu ealáhusšiehtadusa šiehtadallamiidda.
Regnskapet gir en oversikt over verdiene som er skapt i næringen samlet sett ved utnyttelse av produksjonsfaktorene arbeid og kapital, og viser samlede inntekter, kostnader og resultat for hele reindriftsnæringen i Norge.
Rehketdoallu čilge ealáhusa ollislaš buvttaduvvon árvvuid barggu ja kapitála geavaheami bokte, ja maiddái olles Norgga boazodoalloealáhusa sisaboađuid, goluid ja bohtosiid.
Regnskapet for 2011 med budsjett for 2012 ble lagt fram i desember 2012.
Jagi 2011 rehketdoallu oktan 2012 bušeahtain ovddiduvvui juovlamánus 2012.
Totalregnskapet viser en nedgang i resultatmålene fra 2010 til 2011.
Oppalašrehketdoallu čájeha ahte boađusmihtut njidjet 2010 rájes 2011 rádjái.
Vederlag for arbeid og kapital har en nedgang fra 160,9 mill. kroner i 2010 til 136,0 mill. kroner i 2011 (-24,9 mill. kroner).
Buhtadus barggu ja ieškapitála ovddas lea njiedjan 160,9 milj. kruvnnus 2010:s 136,0 milj. kruvdnui 2011:s (-24,9 milj. kruvnnu).
Målt per årsverk har vederlag for arbeid og egenkapital en nedgang fra 152.998 kroner i 2010 til 122 891 kroner i 2011, og målt per siidaandel har vederlag for arbeid og egenkapital en nedgang fra 265 258 kroner i 2010 til 213 605 kroner i 2011.
Go mihtida ovttaskas jahkedoaimmaid mielde, de njiedjá buhtadus barggu ja ieškapitála ovddas 152 998 kruvnnus 2010:s 122 891 kruvdnui 2011:s, ja go mihtida ovttaskas doaluid mielde, de njiedjá buhtadus barggu ja ieškapitála ovddas 265 258 kruvnnus 2010:s 213 605 kruvdnui 2011:s.
Sum produksjonsbaserte inntekter reduseres fra 174,3 mill. kroner i 2010 til 142,7 mill. kroner i 2011 (-31,6 mill. kroner), hovedsakelig som følge av en reduksjon i kjøttinntektene på 23,6 mill. kroner grunnet reduksjon i slakteuttaket og i produsentprisen, samt en reduksjon i livdyrverdien.
Buvttadanvuđot doarjagat leat njiedjan 174,3 milj. kruvnnus 2010:s 142,7 milj. kruvdnui 2011:s (-31,6 milj. kruvnnu), erenoamážit dan sivas go biergotietnasat njidje 23,6 milj. kruvnnuin vuollegis njuovvanbohccuidloguid geažil ja go buvttadeaddjihaddi njiejai, ja go ealihanbohccuid árvu geahpeduvvui.
Posten ”andre produksjonsbaserte inntekter” øker med 2,1 mill. kroner fra 2010.
Poasta “eará buvttadanvuđot boađut” lassána 2,1 miljovnna kruvnnuin jagi 2010 ektui.
Videre reduseres posten binæringsinntekter med 2,5 mill. kroner.
Poasta “lassiealáhustietnasat” lea ges unnon 2,5 miljovnna kruvnnuin.
Sum statstilskudd reduseres fra 87,2 mill. kroner i 2010 til 76,9 mill. kroner i 2011 (-10,3 mill. kroner).
Ollislaš stáhtadoarjja vuoliduvvui 87,2 milj. kruvnnus 2010:s 76,9 milj. kruvdnui 2011:s (-10,3 milj. kruvnnu).
Erstatningene for tap av rein økte fra 66,1 mill. kroner i 2010 til 76,1 mill. kroner i 2011 (10,0 mill. kroner), mens erstatningene for arealinngrep hadde en reduksjon fra 6,1 mill. kroner i 2010 til 3,8 mill. kroner i 2011 (-2,3 mill. kroner).
Boazomassimiid buhtadusat lassánedje 66,1 milj. kruvnnus 2010:s 76,1 milj. kruvdnui 2011:s (10,0 milj kruvnnu), ja areálabáhkkemiid buhtadusat leat unniduvvon 6,1 milj kruvnnus 2010:s 3,3 milj. kruvdnui 2011:s (-2,3 milj. kruvnno).
Det er hovedsakelig erstatningene for tap av rein til rovvilt som er økende.
Eanaš oassi leat buhtadusat mat gusket massimiidda boraspiriid geažil.
Totalt sett gir dette en reduksjon i de samlede inntektene på 333,6 mill. kroner i 2010 til 299,4 mill. kroner i 2011 (-34,2 mill. kroner).
Oktiibuot leat ollislaš tietnasat njiedjan 333,6 milj. kruvnnus 2010:s 299,4 milj. kruvdnui 2011:s (-34,2 milj. kruvnnu).
Siidaandelenes kostnader reduseres fra 139,3 mill. kroner i 2010 til 130,7 mill. kroner i 2011 (-8,6 mill. kroner).
Siidaosiid golut leat njiedjan 139,3 milj. kruvnnus 2010:s 130,7 milj. kruvdnui 2011:s (-8,6 miljovnna kruvnnu).
Felleskostnadene har også en reduksjon fra 25,6 mill. kroner til 23,8 mill. kroner i 2011 (-4,1 mill. kroner).
Oktasašgolut leat maid njiedjan 25,6 milj. kruvnnus 2010:s 23,8 milj. kruvdnui 2011:s (-4,1 milj ruvnno).
Tamreinlagenes kostnader reduseres fra 9,6 mill. kroner i 2009 til 7,8 mill. kroner i 2010 (-1,8 mill. kroner).
Boazoservviid golut leat njiedjan 9,6 milj. kruvnnus 2010:s 7,8 milj. kruvdnui 2011:s (-1,8 milj. kruvnnu).
I sum gir dette en reduksjon i de totale kostnadene fra 172,7 mill. kroner i 2010 til 163,4 mill. kroner i 2011 (-9,3 mill. kroner).
Oktiibuot mearkkaša dat ahte ollislaš golut leat njiedjan 172,7 milj. kruvnnus 2010:s 163,4 milj. kruvdnui 2011:s (-9,3 milj. kruvnnu).
Fra 2001 til 2010 økte imidlertid siidaandelens kostnader fra 68,6 mill. kroner til 139,3 mill. kroner, og inkludert felleskostnadene økte kostnadene fra 94,4 mill. kroner til 172,7 mill. kroner.
Áigodagas 2001 gitta 2010 rádjai lassánedje almmatge siidaosiid golut 68,6 milj. kruvnnus 2010:s gitta 139,3 milj. kruvdnui 2011:s.
Dette utgjør en kostnadsøkning på om lag 83 pst. Samlet sett har kostnadene vært høyere enn kjøttinntektene flere år på rad.
Dat čájeha ahte golut leat lassánan 83 proseantta. Ollislaš golut leat leamaš máŋga jagi eanet go biergotietnasat.
Departementet vil påpeke at denne økningen fremstår som bekymringsfull i forhold til målet om økonomisk bærekraft.
Departemeanta háliida čujuhit ahte ekonomalaš ceavzilis boazodoalu ulbmiliid ektui lea dát lassáneapmi vuorjašuhtti.
Renter på lånt kapital øker fra 8,3 mill. kroner i 2010 til 9,7 mill. kroner i 2011 (1,4 mill. kroner) på grunn av høyere gjeldsnivå i 2010 sammenlignet med året før.
Reanttut loatnakapitála ovddas leat lassánan 8,3 milj. kruvnnus 2010:s gitta 9,7 milj. kruvdnui 2011:s (1,4 milj. kruvnnu) dan sivas go 2011:s ledje stuorit vealggit go ovddit jagi.
Foreløpige tall viser at den negative utviklingen fortsatte i 2012.
Gaskaboddosaš logut čájehit ahte negatiiva ovdáneapmi jotkojuvvo jagi 2012.
Hovedårsaken til dette er en reduksjon i slakteuttaket og i prisen til reineier.
Váldosivvan dasa lea ahte unnit bohccot njuvvojuvvojit ja biergohattit njidjet boazoeaiggádii. Dát
Dette skjer på tross av at produsentprisen hadde en mindre økning for rein i de høyere vektklassene fra 2011 til 2012.
3.2 Jagi 2011 oppalašrehketdoallu boazodoalloguovlluid mielde
Tabell 3.2 viser totalregnskapet for 2011 fordelt etter reinbeiteområder.
Tabealla 3.2 čájeha jagi 2011 oppalašrehketdoalu loguid boazodoalloguovlluid mielde.
Det går frem av tabellen at det er klare forskjeller i resultatene mellom områdene.
Tabealla čájeha čielga erohusaid guovlluid gaskka.
Vederlag for arbeid og egenkapital utgjør for Nord-Trøndelag som ligger høyest, 331 544 kroner per årsverk.
Buhtadusat barggu ja kapitála ovddas leat Davvi-Trøndelágas eanemusat, 331 544 kruvnnu juohke jahkebarggu ovddas.
For Vest-Finnmark, som ligger lavest, utgjør det 71 454 kroner per årsverk.
OarjeFinnmárkkus, gos leat unnimus logut, buhtaduvvo 71 454 kruvnnu juohke jahkebarggu ovddas.
Det er i regnskapet foretatt oppsplitting av Øst-Finnmark og Vest-Finnmark i soner – se tab 3.3. Her viser tilsvarende beregning at Karasjok Øst ligger lavest med 36 204 kroner per årsverk, mens Polmak/Varanger ligger høyest med 208 422 kroner per årsverk.
Rehketdoalu ovdanbidjamis almmuhuvvojit logut Nuorta-Finnmárkku ja OarjeFinnmárkku guohtunguovlojuoguid mielde – geahča tab. 3.3. Das čájehit logut ahte Kárášjoga Nuorttabealde buhtaduvvo unnimusat, 36 204 kruvnnu juohke jahkebarggu ovddas, ja Buolbmágis/Várjjagis buhtaduvvo eanemus, 208 422 kruvnnu juohke jahkebarggu ovddas.
Endringer i reinhjordverdien fremkommer i hovedsak som følge av endringer i reintall og flokksammensetning.
Ealloárvu rievddada dan mielde movt boazolohku rievdá ja das makkár bohccot ealus leat.
Tabell 3.2 viser at disse endringene har stor betydning for resultatmålene i de fleste reinbeiteområdene.
Tabealla 3.2 čájeha ahte dáid rievdadusain leat stuorra váikkuhusat iešguđet ge boazodoalloguovlluid boađusmihtuide.
I tillegg til at endringer i reinhjordverdien har innvirkning på resultatmålene i de fleste reinbeiteområdene innenfor samme år, har de også avgjørende betydning for endringer i resultatmålene innenfor et område mellom år.
Lassin dasa ahte ealloárvvu rievdadusat váikkuhit eanaš boazodoalloguovlluid boađusmihtuide seamma jagi, de dain lea maid mearrideaddji váikkuhus boađusmihtuid rievdadusaide guovlluid siskkobealde jagis jahkái.
Endringene fra 2010 til 2011 i totalregnskapets hovedposter gir følgende forklaring til endringene i resultatmålene i de ulike reinbeiteområdene:
Oppalašrehketdoalu váldopoasttaid rievdadusat jagis 2010 jahkái 2011 čilgejit čuovvovaččat iešguđetge boazodoalloguovlluid boađusmihtuid rievdadusaid:
Øst-Finnmark: Resultatmålene har en stor nedgang.
-Nuorta-Finnmárku: Boađusmihtut leat hirbmadit maŋosmannan.
De produksjonsbaserte inntektene og tilskuddsdelen er redusert, mens erstatninger er økende.
Buvttadanvuđot tietnasat ja doarjjaoassi leat njiedjan, ja buhtadusat lassánan.
Området har redusert sine kostnader i forhold til 2010. Antall siidaandeler er gått opp fra 170 til 178.
Dát guovlu lea geahpedan goluid jagi 2010 ektui, siidaoasuslohku lea lassánan 170 siidaoasis 178 siidaoassái.
Vest-Finnmark: Resultatmålene har en nedgang.
-Oarje-Finnmárku: Boađusmihtut leat maŋosmannan.
De produksjonsbaserte inntektene, samt statstilskuddene, reduseres.
Buvttadanvuđot tietnasat ja doarjjaoassi leat njiedjan.
Kostnadene er noe redusert i forhold til 2010, mens erstatningene er på omtrent samme nivå.
Golut leat veaháš geahpeduvvon jagi 2010 ektui, muhto buhtadusat gal leat seammá dásis.
Antall siidaandeler har økt fra 208 til 214.
Siidaoasuslohku lea lassánan 208 siidaoasis 214 siidaoassái.
Troms: Resultatmålene øker.
-Romsa: Boađusmihtut lassánit.
De produksjonsbaserte inntektene har en økning fra fjoråret, og sammen med økte erstatninger og reduserte kostnader gir dette forbedrede vederlagsmål.
Buvttadanvuđot tietnasat leat lassánan diimmá ektui, ja oktan lassi buhtadusaiguin ja geahpeduvvon goluiguin de dat addá buoret buhtadanulbmiliid.
Statstilskuddene er imidlertid noe redusert.
Stáhtadoarjja lea binnánaš vuoliduvvon.
Antall siidaandeler har økt fra 47 til 48.
Siidaoasuslohku lea lassánan 47 siidaoasis 48 siidaoassái.
Nordland: Resultatmålene for området har en nedgang.
-Nordlánda: Boađusmihtut dán guovllus leat maŋosmannan.
De produksjonsbaserte inntektene samt tilskuddsoverføringene øker noe i forhold til fjoråret.
Buvttadanvuđot tietnasat ja doarjjaoassi lassána veaháš diimmá ektui.
Erstatningene er på et litt lavere nivå enn i 2010, mens kostnadene har økt.
Buhtadusat leat njiedjan 2010 ektui, muhto golut leat lassánan.
Økningen på sistnevnte er det som i størst grad bidrar til nedgangen i vederlagsmålene.
Goluid lassáneapmi váikkuha eanemusat buhtadanulbmiliidda.
Antall siidaandeler er uendret.
Siidaoasuslohku bissu rievddatkeahttá.
Nord-Trøndelag: Resultatmålene har økt.
-Davvi-Trøndeláhka: Boađusmihtut leat lassánan.
Dette på tross av en liten nedgang i de produksjonsbaserte inntektene.
Vaikko vel buvttadanvuđot tietnasat leat binnánaš maŋosmannan.
Statstilskudd og erstatninger øker i forhold til 2010, mens kostnadene er redusert.
Stáhtadoarjja ja buhtadusat leat lassánan jagi 2010 ektui, muhto golut leat geahpeduvvon.
Sør-Trøndelag/Hedmark: Resultatmålene for området reduseres.
-Lulli-Trøndeláhka/Hedmárku: Boađusmihtut leat maŋosmannan.
Årsaken til dette er jevnt fordelt over hele linjen;
Sivat leat jeavddálaččat juogaduvvon;
nedgang i produksjonsbaserte inntekter, nedgang i statstilskudd, nedgang i erstatninger og økning i kostnadene.
buvttadanvuđot tietnasat leat maŋosmannan, stáhtadoarjja lea geahpeduvvon, buhtadusat unnon ja golut lassánan.
Tamreinlag: Resultatmålene reduseres.
-Boazosearvvit: Boađusmihtut leat maŋosmannan.
De produksjonsbaserte inntektene og erstatningene reduseres, mens statstilskuddene har økt sammenlignet med 2010.
Buvttadanvuđot tietnasat ja doarjjaoassi leat njiedjan, muhto buhtadusat leat lassánan jagi 2010 ektui.
I tillegg har tamreinlagene økt sine kostnader.
Dasto leat boazosearvvit lasihan goluideaset.
Antall årsverk i tamreinlagene har økt i forhold til tidligere år, men dette skyldes at grunnlagsmaterialet ikke har vært justert for faktiske korreksjoner tidligere.
Jahkebarggu logut boazoservviin leat lasihuvvon ovddit jagiid ektui, muhto dasa lea sivvan go vuođđomateriála ii leat ođasmahttojuvvon duohta dieđuid ektui.
3.3 Siidaandelenes økonomi
3.3 Siidoosiid ekonomiija
Gjennomsnittlige nøkkeltall per siidaandel og per rein i de ulike reinbeiteområdene er presentert i tabell 3.4. Tabellen viser at det er store variasjoner mellom områdene.
Tabealla 3.4 čilge boazodoalloguovlluid siidaosiid ja bohccuid gaskamearálaš čoavddaloguid. Tabealla čájeha stuora erohusaid guovlluid gaskka.
Eksempelvis varierer kjøttinntektene per siidaandel mellom 110 337 kroner i Troms og 396 582 kroner i Sør-Trøndelag/Hedmark.
Ovdamearkka dihtii rievddada juohke siidaoasi biergotienas gaskal 110 337 kruvnnu Romssas ja 396 582 kruvnnu Lulli
Gjennomsnittlige kjøttinntekter per rein varierer mellom 305 kroner per rein i Vest-Finnmark og 860 kroner per rein i Sør-Trøndelag/Hedmark.
Gaskamearálaš biergotienas juohke bohccos rievddada 305 kruvnnus Oarje-Finnmárkkus 860 kruvdnui juohke bohccos Lulli-Trøndelágas/Hedmárkkus.
Det er også betydelige variasjoner i gjennomsnittlig statstilskudd mellom reinbeiteområdene.
Gaskamearálaš stáhtadoarjaga mávssuin leat stuora erohusat boazodoalloguovlluid gaskka.
Reinbeiteområdene der flest siidaandeler og distrikter oppfyller kravene i reindriftsavtalens ordninger, får uttelling i form av høyere utbetaling.
Boazodoalloguovlluin gos eanaš siidaoasit čuvvot boazodoallošiehtadusa ortnegiid gáibádusaid, ožžot stuorimus mávssuid.
Dersom inntektsoverføringene relateres til reintall, er overføringene i 2011 størst i Nordland med 618 kroner per rein og lavest i Polmak Varanger med 226 kroner.
Jos ruhtadoarjagiid meroštallá boazologu ektui, de leat jagi 2011 ruhtadoarjagat stuorimusat Nordlánddas gos máksojuvvui 618 kruvnnu juohke bohcco nammii ja unnimus Buolbmágis/Várjjagis gos máksojuvvui 226 kruvnnu juohke bohcco nammii.
For 2011 er inntektsoverføringene per siidaandel høyest i Sør-Trøndelag/Hedmark med 223 863 kroner og lavest i Troms med 99 156 kroner.
Jagi 2011 lea juohke siidaoasi doarjja stuorimus LulliTrøndelágas/Hedmárkkus olles 223 863 kruvnnu ja unnimus Romssas, 99 156 kruvnnu.
De totale kostnadene per siidaandel varierer også betydelig mellom områdene.
Juohke siidaoasi ollislaš golut rievddadit olu guovllus guvlui.
Tilsvarende varierer de totale kostnader per rein.
Seamma láhkai rievddadit ollislaš golut juohke bohcco nammii.
Nordland og Troms har det høyeste kostnadsnivået sett i forhold til reintallet med hhv 1158 og 1289 kroner per rein, mens Vest-Finnmark og Karasjok har de laveste kostnadene per rein med hhv 505 og 497 kroner per rein.
Nordlánddas ja Romssas leat stuorimus golut go árvvoštallá boazologu ektui, ja goabbáige máksojuvvui 1158 ja 1289 kruvnnu juohke bohcco nammii, ja Oarje-Finnmárkkus ja Kárášjogas leat unnimus golut juohke bohccos ja dohko máksojuvvui 505 ja 497 kruvnnu juohke bohcco nammii.
Variasjonen i kostnadene per rein har sammenheng med driftsstrukturen og størrelsen på driftsgruppene i de ulike områder.
Goluid rievddademiid juohke bohcco ektui ferte geahččat iešguđet guovlluid doaibmastruktuvrra ja doaibmajoavkkuid sturrodaga oktavuođas.
Tabell 3.4 viser til dels store forskjeller i lønnsomhet mellom områdene.
Tabealla 3.4 čájeha ahte guovlluid gaskka leat stuora erohusat gánnáheami dáfus.
Den store variasjonen skyldes forskjeller både når det gjelder reintall per siidaandel og inntjening per rein, hvorav sistnevnte ser ut til å ha størst betydning for resultatet.
Sivvan dákkár stuora erohusaide lea go juohke siidaoasi boazolohku rievddada ja nu maid tienas juohke bohccos, mas maŋimuš namuhuvvomis orru leamen stuorimus mearkkašupmi bohtosiidda.
Dette innebærer at en forbedring av siidaandelenes økonomi først og fremst betinger økt inntjening per rein, men også økt reintall per siidaandel.
Dat mearkkaša ahte siidaoasi ekonomalaš buorideapmi vuosttažettiin gáibida eanet tietnasa juohke bohccos, muhto maiddái boazologu lassáneami juohke siidaoassái.
Mange reindriftsfamilier henter betydelige deler av sin inntekt utenfor reindriftsnæringen.
Olu boazodoallobearrašat vižžet stuora oasi sisaboađus boazodoalloealáhusa olggobealde.
Tabell 3.5 viser at vederlag for arbeid og egenkapital er på sitt laveste i 2011 sett perioden under ett.
Tabealla 3.5 čájeha ahte buhtadus barggu ja ieškapitála ovddas leai vuolimus dásis jagi 2011 go geahččá áigodaga oppalohkái.
Fra 2008 er det en reduksjon på 70 026 kroner til 2011.
Jagi 2008 rájes dat lea vuoliduvvon 70 026 kruvnnuin jagi 2011 rádjai.
Den største nedgangen er i Karasjok Øst.
Stuorimus vuolideapmi leai Kárášjoga Nuorttabealde.
I dette området er vederlaget redusert fra 253 324 kroner i 2008 til 74 137 kroner i 2011.
Dán guovllus vuoliduvvui buhtadus 253 324 kruvnnus jagi 2008:s 74 137 kruvdnui 2011:s.
For denne sonen har det vært en markant nedgang gjennom hele sammenligningsperioden.
Dán guohtunguovlojuogus leai erenoamáš stuora vuolideapmi olles buohtastahttináigodagas.
4 Sentrale utfordringer og oppgaver
4 Guovddáš hástalusat ja doaimmat
4.1 Innledning Reindriften som næring har mange positive elementer i seg.
4.1 Álggahus Boazodoalus ealáhussan leat máŋga buori beali.
Den representerer en god og fornuftig ressursutnyttelse i marginale fjell- og utmarksområder.
Dat ovddasta álgoálggus buori ja jierpmálaš resursaávkkástallama marginála várre- ja meahcceguovlluin.
Den bidrar til et næringsmessig mangfold, og den er en sentral bærer og videreutvikler av samisk kultur.
Dat lea oassin ealáhuslaš girjáivuhtii, ja dat lea sámi kultuvrra ovdáneapmái guovddáš guoddin.
Reindriften som næring, kultur og livsform er på mange måter unik både i nasjonal og internasjonal sammenheng.
Boazodoallu ealáhussan, kultuvran ja eallinvuohkin lea máŋggaláhkai áibbas erenomáš sihke našunála ja riikkaidgaskasaš oktavuođas.
Reindriften er en av få næringer i Norge med helårs beitedrift.
Boazodoallu lea okta dain hárvenaš ealáhusain Norggas mas lea jagimiehtásaš guođoheapmi.
Reinens diett, som hovedsakelig består av viltvoksende planter, gjør at reinkjøtt er et smakfullt og eksklusivt bidrag til matmangfoldet i Norge.
Boazu guohtu eanaš duottaršattuid ja danne lea bohccobiergu erenoamáš njálgga ja herskoborramuš ja Norgga borramušvalljivuhtii dehálaš.
Totalt foregår det reindrift i nærmere 140 av landets kommuner, og på et areal som brutto utgjør om lag 40 pst. av landarealet i Norge eller ca. 140 000 km 2. Fra og med Finnmark til og med Sør-Trøndelag utgjør bruttoandelen rundt 80 pst. av landarealet.
Boazodoallu doaimmahuvvo oktiibuot riikka lagabui 140 gielddas, ja areálas mii buohkanassii lea sullii 40 pst. Norgga eananareálas dahje sullii 140 000 km. Areála Finnmárkkus Lulli-Trøndeláhkii dahká sullii 80
Ikke alt av dette arealet er tilgjengelig som reinbeite.
Buot areálaid ii sáhte geavahit boazoguohtuneatnamiidda.
Vann, impediment, dyrket mark og bebygde områder kommer til fradrag.
Čáhci, impedimentoassi, gilvojuvvon eatnamat ja ássanguovllut gessojuvvojit vel eret.
Hovedtyngden av reindriften, om lag 70 pst., finner sted i Finnmark.
Eanaš boazodoallu, sullii 70 pst. lea Finnmárkkus.
Reintallet i Norge er i dag ca. 250 000 dyr i vårflokk, det vil si før kalving om våren.
Giđđaealu boazolohku Norggas lea dál sullii 250 000 bohcco, ovdal guottetáiggi giđđat.
Kjøttproduksjonen er på om lag 2000 tonn per år.
Jahkásaš biergobuvttadeapmi lea sullii 2000 tonna.
Reindriftens utfordringer er mange og sammensatte.
Boazodoalu hástalusat leat ollu ja seagážat.
I deler av Finnmark foreligger det fortsatt utfordringer i forholdet mellom beitetrykk og beitegrunnlaget.
Ain lea muhtin sajiin Finnmárkkus viehka stuorra hástalus gaskavuođas gaskal dan maid guohtumat girdet ja resursavuođu.
I forvaltningen av reindriften er det viktig å være bevisst at utfordringene er ulike mellom reinbeiteområdene, og at det også innad i det enkelte område i vesentlig grad kan variere.
Boazodoalu hálddašeapmi ferte leat dihtomielalaš dan hárrái ahte hástalusat boazodoalloguovlluin leat iešguđet láganat, ja hástaleaddji maiddái guovlluid siskkobealde.
I de øvrige reinbeiteområdene er utfordringene særlig knyttet til tap av rein grunnet rovvilt og andre tapsårsaker, samt en sikring av arealene for å opprettholde den tradisjonelle nomadiske driftsformen.
Eará boazodoalloguovlluide lea hástalussan stuora massimat boraspiriid geažil ja eará massimat, ja sihkkarastit eatnamiid doalahan dihtii árbevirolaš johtti doaibmavuođu.