pere/sami_parallel huggingface dataset:
Det skjer etter en totalvurdering, hvor de viktigste momentene er: † Lang tids bruk av området.
Dat dáhpáhuvvá oppalaš árvvoštallama miel de, mas deaŧalaččamus momeanttat leat: - Guovllu guhkes áiggi geavaheapmi.
Fordi de øvrige vilkårene ikke er like strenge som for hevd, kreves det svært lang tids bruk, kanskje så mye som 100 år, og minst 50 år.
Dasgo eará eavttut eai leat nu čavgadat go oamastussii, de gáibiduvvo hui guhkes áiggi geavaheapmi, soaitá nu guhká go 100 jagi, ja uhcimustá 50 jagi.
† Den som har brukt eller rådet over området må ha gjort dette i god tro.
- Gii lea geavahan dahje ráđđen guovllu, ferte dán dahkan buori jáhkus.
Kravet til god tro er ikke like strengt hvis brukstiden er svært lang.
Gáibádus buori jáhkkui ii leat nu garas, juos geavahanáigi lea hui guhkki.
Det er generelt lettere å opparbeide bruks rettig heter enn eierrettigheter.
Dábálaččat lea álkit rábidit geavahan vuoigat vuođaid go oamastan vuoigat vuo đaid.
For å få anerkjent eiendoms rett på disse grunnlagene må man blant annet ha brukt et område i så stort omfang at man fremsto som grunneier, og hatt grunn til å tro at man faktisk eide området.°
Go galgá oažžut dohkke huvvot oamastan vuoigatvuođa dáid vuđđosiid alde, de ferte earret eará geavahan muhtun guovllu dan mađe ja nu guhká, ahte orui leamen eanaeaiggát ja ahte lea leamaš árta jáhkkit iežas duođas eaiggáduššat guovllu.
: HEVD OG ALDERS TIDS BRUK
Leahkki vuoigatvuođaid gárten
Kartlegging og anerkjennelse av eksisterende rettigheter er et viktig element i Finnmarksloven.
Leahkki vuoigatvuođaid gárten ja dohkkeheapmi lea deaŧalaš oassi Finnmárkkulágas.
Det skal opprettes en kommisjon og en særdomstol for dette formålet.
Galgá ásahuvvot komišuvdna ja sierraduopmostuollu dán ulb milii.
Rettighetene skal kartlegges uavhengig av etnisk tilhørighet.
Vuoigatvuođat galget gártejuvvot beroškeahttá čearddalaš gullevašvuođas.
Man har tidligere hatt lignende kartleggingsprosesser i utmarksområder i andre deler av landet.
Sullasaš gártenproseassat leat ovdal čađahuvvon meahcceguovlluin eará osiin riikkas.
Finnmarkskommisjonen skal kartlegge rettighetsforhold på den grunnen som Finnmarkseiendommen overtar fra Statskog SF.
Finnmárkkukomišuvdna galgá gártet vuoigat vuo đadiliid dain eatnamiin, maid Finnmárkkuopmodat váldá badjelasas Statskog SFas.
Finnmarkskommisjonen skal ikke dele ut rettigheter som ikke allerede eksisterer.
Finnmárkkukomišuvdna ii galgga addit vuoigatvuođaid, mat eai juo leat.
Kartleggingen skal skje på grunnlag av gjeldende nasjonal rett slik denne er utviklet gjennom lang rettspraksis.
Gárten galgá dáhpáhuvvat gustojeaddji riikkagottálaš rievtti vuođul nugo dat lea ovdánan guhkilmas riektegeavada bokte.
Før Finnmarkskommisjonen starter utredningen av et område, skal den kunngjøre en oppfordring til mulige rettighetshavere om å melde seg for kommisjonen.
Ovdal go Finnmárkkukomišuvdna čielggadišgoahtá muhtun guovllu, de galgá dat almmuhit ávžžuhusa vejolaš vuoigatvuođalaččaide ahte galget dieđihit iežaset komišuvdnii.
Kunngjøringen skal skje i lokale medier og på annen hensiktsmessig måte.
Almmuhuvvot galgá báikkálaš mediaid bokte dahje eará ulbmillaš vuogi mielde.
Den vil gi nærmere opplysninger om hvordan man kan melde fra om at man har et krav.
Almmuhus addá dárkilet čuvgehusaid das, guđe láhkai olmmoš galgá dieđihit ahte sus lea gáibádus.
Hensikten med kommisjonen er å få en raskere og mer fullstendig avklaring av rettighetsforholdene i Finnmark enn hva som ville vært tilfelle dersom man hadde holdt seg til de vanlige domstolene.
Komišuvnna ulbmilin lea oažžut Finnmárkku vuoigatvuođadiliid johtileappot ja dievvaseappot čielggaduvvot go dábálaš duopmostuoluid bokte livččii vejolaš.
I så fall ville hver og en selv måtte gå til sak og kreve sin rett.
Dábálaš duopmostuoluin šattašii juohkehaš ieš čuoččáldahttit ášši ja gáibidit vuoigatvuođas.
Det er ofte kostbart og kunne ha medført at bare de som hadde råd til å føre en rettssak, ville få klarlagt sine opparbeidete rettigheter til grunn i Finnmark.
Dat lea dávjá divrras ja sáhtášii mielddisbuktit ahte dušše sii geat suitet vuodjit ášši, oččošedje čielggaduvvot iežaset rábidan vuoigatvuođaid eatnamii Finnmárkkus.
Finnmarkskommisjonen er ikke en domstol, og er derfor ikke avhengig av at partene går til sak for å kunne utrede et område.
Finnmárkkukomišuvdna ii leat duopmostuollu iige leat sorjavaš das ahte áššeoasálaččat čuoččáldahttet ášši ovdal go sáhttá čielggadit muhtun guovllu.
Kommisjonen har selv ansvaret for at rettighetsforholdene på Finnmarkseiendommens grunn blir utredet.
Komišuvnnas lea alddes ovddasvástádus das, ahte vuoigatvuođadilit Finnmárkkuopmodaga eatnamiin čielggaduvvojit.
Kommisjonen har også selv ansvaret for at saken blir tilstrekkelig opplyst, i motsetning til i en vanlig rettssak hvor det er partene som har ansvar for å gi domstolen alle nødvendige opplysninger.
Komišuvnnas lea maiddái alddes ovddasvástádus das, ahte ášši čuvgejuvvo doarvái iige nu mo dábálaš diggeáššis mas áššeoasálaččain lea ovddasvástádus addit duopmostullui buot dárbbašlaš čuvgehusaid.
Kommisjonen kan oppnevne representanter for ulike interessegrupper som kan følge kommisjonens arbeid.
Komišuvdna sáhttá nammadit iešguđetlágan bero štusjoavkkuid ovddasteddjiid, geat sáhttet čuovvut komišuvnna barggu.
Dermed sikrer man at partenes interesser blir ivaretatt uten at hver part må opptre med egen advokat eller lignende.
Dainna sihkkarastá áššeoasálaččaid beroštusaid áimmahuššama nu ahte juohke áššeoasálaš ii šatta váldit sierra advokáhta dahje sullasačča.
Utgiftene til partenes represen tanter dekkes av staten.
Áššeoasálaččaid ovddasteddjiid goluid máksá stáhta.
Ordningen er en form for rettshjelp fra statens side.
Ortnet lea muhtun lágan riekteveahkki stáhta beales.
Etter at kommisjonen er ferdig med å utrede et om råde, skal den avgi en rapport om hvem som etter kommisjonens mening eier grunnen og om det er andre som har bruksrettigheter der.
Maŋŋil go komišuvdna lea geargan čielggadeames muhtun guovllu, de galgá addit raportta mas čilge gii komišuvnna oaivila mielde oamasta eatnama ja leatgo earáin geavahanvuoigatvuođat doppe.
Finnmarkseiendommen har plikt til å ta skriftlig stilling til kommi sjonens rapport.
Finnmárkkuopmodat lea geatnegahttojuvvon čálalaččat cealkit oaivila komišuvnna raportta hárrái.
Den skal også sørge for tinglysing av identifiserte rettigheter som Finnmarkseiendommen er enig i at eksisterer.
Finnmárkku opmodat galgá maiddái fuolahit ahte identifiserejuvvon vuoigatvuođat diggelogahuvvojit, go lea miehtan ahte dakkár vuoigatvuođat leat.
Dersom partene ikke er enige om at Finnmarks kommisjonens konklusjon er riktig, kan de be kommisjonen om å mekle mellom dem.
Juos áššeoasálaččat eai boađe ovttamillii das ahte Finnmárkkukomišuvnna konklušuvdna doallá deaivása, de sáhttet bivdit komišuvnna soabahallat.
Dersom det fremdeles er uenighet om rettigheter i områder som Finnmarkskommisjonen har utredet, kan partene bringe saken inn for Utmarksdom stolen for Finnmark.
Juos ain leat sierramielas vuoigatvuođaid alde guovlluin maid Finnmárkkukomišuvdna lea čielggadan, de sáhttet áššeoasálaččat doalvut ášši Finnmárkku meahcceduopmostullui.
Dette er en særdomstol som avsier rettslig bindende dommer.
Dat lea sierraduopmostuollu mii cealká rievttálaččat čadni duomuid.
Det er opp til de private partene å kreve saken behandlet av domstolen.
Ovttaskas áššeoasálaččat mearridit ieža, gáibiditgo duopmostuolu gieđahallat ášši.
Domstolen vil bare behandle tvister om rettigheter til Finnmarkseiendommens grunn.
Duopmostuollu gie đahallá dušše soahpameahttunvuođaid vuoigatvuođaid alde Finnmárkku opmodaga eatnamiin.
Som i en vanlig domstol er det opp til partene å føre bevis for de påstandene de kommer med. Staten dekker nødvendige utgifter partene har hatt i saker der Finnmarks eiendommen har motsatt seg en konklusjon fra kommisjonen om at andre har rettigheter til grunnen.
Nugo dábálaš duopmostuolusge, galget áššeoasálaččat duođaštit čuoččuhusaid maid buktet. Stáhta máksá dárbbašlaš goluid mat áššeoasálaččain leat leamaš áššiin, main Finnmárkkuopmodat lea vuostálastán komišuvnna konklušuvnna ahte earáin lea vuoigatvuohta eatnamii.
Hvis to private parter går til sak for dom stolen, gjelder de vanlige reglene om dekning av saksomkostninger i rettssaker.
Juos guokte áššeoasálačča bidjaba ášši duopmostullui, de gustojit dábálaš njuolggadusat diggeáššiid áššegoluid máksimis.
Det betyr at hver part i utgangs punktet selv må dekke sine omkostninger, med mindre den ene parten taper saken fullstendig.
Dat mearkkaša ahte iešguđege áššeoasála ieš ferte máksit goluidis, juos nubbi áššeoasálaš ii vuoittáhala áššis oalát.
Det skal uansett ikke betales rettsgebyr for å føre en sak for Utmarksdomstolen.
Goitge ii dárbbaš máksit riektedivada, go bidjá ášši Meahcceduopmostullui.
Utmarksdomstolens dommer kan ankes.
Meahcceduopmostuolu duomut sáhttet váidaluvvot.
I så fall går anken direkte til Høyesterett.°
Dalle manná váidalus njuolga Alimusriektái.
: Finnmarkseiendommen
Finnmárkkuopmodat
Når Finnmarksloven trer i kraft, overføres all grunn i Finnmark som i dag forvaltes av Statskog SF til et nytt organ kalt Finnmarkseiendommen
Go Finnmárkkuláhka boahtá fápmui, de sirdojuvvojit buot Finnmárkku eatnamat, maid Statskog SF dál hálddaha, ođđa orgánii mii gohčoduvvo Finnmárkkuopmodahkan (Finnmarkseiendommen).
Regjeringen har besluttet at Statskog SF skal skifte navn til Norsk Utmark SF.
Ráđđehus lea mearridan ahte Statskog SF galgá váldit ođđa namman Norsk Utmark SF.
Denne navne endringen vil ikke ha noen betydning for overføringen av grunnarealene i Finnmark til Finnmarks eiendommen.
Dát nammamolsun ii mearkkaš maidege Finnmárkku eanaarealaid sirdimii Finnmárkku opmodahkii.
Finnmarkseiendommen skal ledes av et styre på seks personer.
Finnmárkkuopmodaga galgá jođihit stivra, mas leat guhtta olbmo.
Finnmark fylkesting og Sametinget skal velge tre styremedlemmer hver.
Finnmárkku fylkkadiggi ja Sámediggi galgaba válljet golbma stivrralahtu goabbáge.
Alle styremedlemmene skal være bosatt i Finnmark.
Buot stivrralahtut galget ássat Finnmárkkus.
Styret velger selv hvem som skal være leder og nestleder.
Stivra vállje ieš, gii galgá leat jođiheaddji ja várrejođiheaddji.
Dersom ingen av medlemmene oppnår flertall, skal Finnmark fylkesting i oddetallsår og Sametinget i partallsår bestemme hvem av de seks medlemmene som skal være leder og nestleder.
Juos ii oktage stivrralahttu fidne eanetlogu, de galgá Finnmárkku fylkkadiggi leaskalohkojagiin ja Sámediggi bárralohkojagiin mearridit, guhtemuš dan guđa lahtus galgá leat jođiheaddjin ja várrejođiheaddjin.
I de aller fleste saker fattes styrevedtak ved alminnelig flertall.
Eanaš áššiin dahkkojuvvojit stivrramearrádusat dábálaš eanetloguin.
Dersom utfallet av avstemningen blir 3–3, er styrelederens stemme avgjørende.
Juos jienasteami boađus šaddá 3–3, de mearrida stivrrajođiheaddji jietna.
I tillegg til styret skal Finnmarkseiendommen ha en kontrollkomité med tre medlemmer.
Lassin galgá Finnmárkkuopmodagas leat gozihanlávdegoddi, mas leat golbma lahtu.
Kontrollkomiteen skal blant annet påse at Finnmarks - eiendommen drives i samsvar med Finnmarksloven og annen lovgivning, og godkjenne låneopptak og ut deling av utbytte.
Gozihanlávdegoddi galgá earret eará geahččat bearrái, ahte Finnmárkku opmodat jođihuvvo Finnmárkkulága ja eará láhkamearrádusaid mielde, ja dohkkehit loanahemiid ja dietnasa juohkima.
Finnmark fylkesting, Sametinget og Kongen oppnevner et medlem hver.
Finnmárkku fylkkadiggi, Sámediggi ja Gonagas nammadit lahtu guhtege.
Finnmarkseiendommen er et selvstendig rettssubjekt og vil i prinsippet eie grunnen på samme måte som en privat grunneier.
Finnmárkkuopmodat leat iehčanas riektesubjeakta ja prinsihpas dat oamasta eatnamiid nugo priváhta eanaeaiggátge.
Det betyr at Finnmarkseiendommen i utgangspunktet kan bestemme hvordan grunnen skal utnyttes.
Dát máksá ahte Finnmárkku opmodat vuolggasajis sáhttá mearridit, mo eatnamat galget ávkkástallojuvvot.
Det finnes imidlertid en del viktige unntak fra dette.
Almmatge leat muhtun deaŧalaš spiehkastagat dás.
For det første inneholder Finnmarksloven i seg selv viktige regler om forvaltningen av den grunnen Finnmarks eiendommen eier.
Vuosttamužžan sisdoallá Finnmárkkuláhka iešalddes deaŧalaš njuolggadusaid Finnmárkkuopmodaga oamastan eatnamiid hálddaheamis.
Etter reglene i kapittel 3 skal innbyggerne i Finnmark ha visse rettigheter til blant annet jakt, fiske og multeplukking på denne grunnen.
Kapihtal 3 njuolggadusaid mielde galget Finnmárkku ássiin leat vissis vuoigatvuođat earret eará bivdui ja lubmemii dáin eatnamiin.
(Se avsnittet om forvaltning av fornybare ressurser.)
(Geahča kapihttala ođasmuvvi luonddu valljodagaid hálddaheamis.)
Staten kan også legge områder på Finnmarks eiendommens grunn ut som nasjonalpark (§ 19).
Stáhta sáhttá maiddái bidjat guovlluid Finnmárkku eatnamiin álbmotmeahccin (§ 19).
Denne typen vedtak innebærer at visse typer virksomhet forbys i de områdene vedtaket gjelder.
Dákkár mearrádusat mearkkašit, ahte dihtolágan doaimmat gildojuvvojit dain guovlluin maidda mearrádus gusto.
: PLAN OG BYGNINGSLOVEN
PLÁNA- JA HUKSENLÁHKA
Plan- og bygningsloven inneholder regler om areal planlegging og byggesaksbehandling.
Plána- ja huksenláhka sisdoallá njuolggadusaid arealaplánemis ja huksenáššegieđahallamis.
Loven er kommunens viktigste verktøy for å styre areal utnyttelsen i kommunen.
Láhka lea gieldda deaŧalaččamus neavvu stivret arealaávkkástallama gielddas.
Kommunestyret kan vedta overordnete arealplaner og mer detaljerte regulerings planer som setter rammene for hvilken type virksomhet som kan foregå i forskjellige om råder i kommunen.
Gielddastivra sáhttá mearridit bajit arealaplánaid ja dárkilet reguleren plánaid, mat muddejit makkár doaibma sáhttá leat iešguđege guovllus gielddas.
Også staten kan vedta en reguleringsplan dersom det er nødvendig for å gjennomføre tiltak av stor samfunnsmessig betydning.
Maiddái stáhta sáhttá mearridit regulerenplána, juos lea dárbbašlaš čađahan dihtii doaibmabijuid main lea stuorra servodatlaš mearkkašupmi.
Det kan også settes vilkår for den virksomhet som kan drives i de ulike delene av kommunen.
Sáhttet maiddái biddjojuvvot eavttut dasa, makkár doaibma sáhttá leat iešguđege osiin gielddas.
For eksempel kan kommunen bestemme at det i et område skal kunne drives industri, og samtidig stille krav om begrensning av utslipp og støy for industrivirksomhet som etablerer seg i området.
Ovdamearkan sáhttá gielda mearridit ahte muhtun guovllus galgá sáhttit doaimmahit industriija, ja sáhttá seammás bidjat gáibádusaid nuoskkideami ja šláma eastadeami dáfus industriijai mii álggahuvvo guvlui.
Fylkeskommunen, nabokommunene og stat lige fagmyndigheter kan fremme inn sigelse mot kommunens forslag til arealplan og reguleringsplan.
Fylkkagielda, ránnjágielddat ja stáhtalaš fágaeise válddit sáhttet buktit vuosteákka gieldda arealaplána- ja regulerenplánaevttohussii.
I så fall må areal- eller regulerings planen sendes til departementet for endelig godkjenning.
Dalle ferte areala- ja regulerenplána sáddejuvvot departementii loahpalaš dohkkeheapmái.
Rett til å fremme inn sigelse betyr ikke at man har rett til å nekte at reguleringsplanen vedtas, men man kan kreve at departe mentet tar stilling til saken.
Vuoigatvuohta buktit vuosteákka ii mávsse ahte lea vuoigatvuohta biehttalit regulerenplána mearriduvvomis, muhto sáhttá gáibidit departemeantta gieđahallat ášši.
Same tinget har innsigelsesrett i saker som berører samisk kultur minnevern.
Sámedikkis lea vuosteággavuoigatvuohta áššiin, mat gusket sámi kulturmuitosuodjaleapmái.
: RETT TIL FERDSEL I UTMARK
VUOIGATVUOHTA JOHTIT MEAHCIS
Friluftsloven § 2 lyder: «I utmark kan enhver ferdes til fots hele året, når det skjer hensynsfullt og med tilbørlig varsomhet.»
Olgoáibmolága § 2 lohká: «Mehciin sáhttá juohkehaš johtit juolgásii miehtá jagi, go dat dáhpáhuvvá deasttalaččat ja dárbbašlaš várrugasvuođain.»
Med utmark menes udyrket mark, typisk fj ellområder, skog osv. Friluftsloven vil gjelde fullt ut på Finnmarks eiendommens grunn.
Mehciin oaivvilda gilvvekeahtes eatnama, mihtil masat várreguovlluid, vuvddiid jna. Olgoáibmoláhka gusto ollásit Finnmárkku opmodaga eatnamiin.
Alle – også personer bosatt utenfor Finnmark – kan derfor ferdes fritt i utmarksområder på Finnmarkseiendommens grunn.
Buohkat – maiddái olbmot geat ásset olggobealde Finnmárkku – sáhttet danne johtit veaiddalassii meahcceguovlluin, mat leat Finnmárkku opmodaga eatnamiin.
På den annen side gjelder det også et generelt forbud mot motorferdsel i utmark (lov om motor ferdsel i utmark § 3).
Nuppi dáfus gusto maiddái dábálaš gielddus mohtorjohtalussii mehciin (láhka mohtorjohtalusa birra mehciin § 3).
Også denne loven vil gjelde fullt ut på Finnmarkseiendommens grunn.
Dátge láhka gusto ollásit Finnmárkkuopmodaga eatnamiin.
Finnmarks eiendommen kan ikke tillate motorferdsel i utmark på sin grunn i strid med denne loven.
Finnmárkkuopmodat ii sáhte suovvat mohtorjohtalusa mehciin iežas eatnamiin, mii riidá dán lága.
Kommunen kan imidlertid på visse vilkår gi tillatelse til dette.°
Gielda sáhttá almmatge dihtoeavttuid vuođul addit lobi dása.
: HVA ER ENDRET BRUK AV UTMARK?
MII LEA MEAHCCEEATNAMIID NUPPÁSTUVVAN GEAVAHEAPMI?
For at et tiltak skal regnes som «endret bruk av utmark» må det ha merkbare fysiske og praktiske konsekvenser for bruken av utmarksområdene.
Juos doaibmabidju galgá meroštallojuvvot «meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheapmin», de fertejit das leat mearkkašahtti fysalaš ja praktihkalaš čuovvumušat meahcceeatnamiid geavaheapmái.
Tiltakene må også være av en viss varighet for at man kan si at bruken av utmarka er «endret».
Doaibmabijut fertejit maiddái bistit dihtoáiggi, juos galgá sáhttit lohkat meahcceeatnama geavaheami «nuppástuvvan».
Typiske eksempler vil være hus- og hytteutbygging, bygging av veier, oppstart av gruvedrift og oppføring av vindmølleparker.
Mihtilmas ovdamearkkat leat viesut ja bartahuksemat, geainnuid ráhkadeapmi, ruvkedoaimmaid álggaheapmi ja bieggamillopárkkaid ceggen.
Det anses ikke som «endret bruk» dersom det vedtas regler som bare angår bruken av utmarka som utmark.
«Nuppástuvvan geavaheapmin» ii adnojuvvo juos mearriduvvojit njuolggadusat, mat dušše gusket meahcceeatnama geavaheapmái meahccin.
For eksempel er det ikke «endret bruk av utmark» om Finnmarkseiendommen vedtar regler om fordeling av utmarksressurser mellom ulike grupper eller om begrensninger i adgangen til å drive jakt og fiske.°
Ovdamearkan ii leat «meahcceeatnamiid nuppástupmi», juos Finnmárkkuopmodat mearrida njuolggadusaid valljodagaid juogadeapmái iešguđetlágan joavkkuide ja gáržžádusaid bivdinvejolašvuhtii.
: Forvaltning av fornybare ressurser
Ođasmuvvi valljodagaid hálddaheapmi
Et av de viktigste formålene med loven er å gi befolkningen i Finnmark større innflytelse på forvaltningen av grunnen i fylket.
Lága deaŧalaččamus ulbmiliid gaskkas lea addit Finnmárkku veahkadahkii stuorát váikkuhanfámu fylkka eatnamiid hálddaheapmái.
Finnmarkslovens kapittel 3 gir regler om forvaltningen av fornybare naturressurser på Finnmarkseiendommens grunn.
Finnmárkkulága kapihtal 3 addá njuolggadusaid Finnmárkkuopmodaga eatnamiid ođasmuvvi luondduvalljodagaid hálddaheapmái.
Lokalbefolkningen bør ha rett til å utnytte lokale naturressurser i større grad enn alle andre.
Báikkálaš veahkadagas seahtá leat stuorát vuoigatvuohta ávkkástallat luondduvalljodagain go earáin.
Man har derfor lagt opp til flere rettighetsnivåer i forhold til hvor nært man er tilknyttet de forskjellige ressursene.
Danne leat biddjojuvvon máŋga vuoigatvuođadási dasa, man lahka iešguđege joavku lea čadnojuvvon iešguđetlágan valljodagaide.
Alle innbyggerne i den enkelte kommune har rett til utnyttelse av visse naturressurser innenfor kommunens grenser, blant annet egg- og dunsanking og begrenset hogst.
Buot gieldda ássiin galgá leat vuoigatvuohta ávkkástallat dihto luondduvalljodagain gieldda rájáid siskkobealde, earret eará mannet, uvjet ja murret dihto mearrái.
: SAMETINGETS RETNINGS LINJER
SÁMEDIKKI VÁLDDAHUSAT
Sametinget kan gi retningslinjer for hvordan man skal vurdere virkningen av vedtak om endret bruk av utmark for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv (§ 4).
Sámediggi sáhttá addit válddahusaid (rávvagiid) dasa, mo galgá árvvoštallat guđe láhkai mearrádusat meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheamis váikkuhit sámi kultuvrii, boazodollui, meahcásteapmái, ealáhusdoaimmaheapmái ja servodateallimii (§ 4).
Sametingets retningslinjer skal legges til grunn for denne vurderingen.
Sámedikki válddahusat galget adnojuvvot vuođđun dán árvvoštallamis.
Retningslinjene regulerer bare hvordan virkningene av forskjellige tiltak for samiske interesser skal bedømmes.
Válddahusat ásahallet dušše guđe láhkai iešguđet lágan doaibmabijuid váikkuhusat sámi beroštu saide galget árvoštallojuvvot.
Retningslinjene er ikke bindende for hvilke vedtak offentlige myndigheter eller Finnmarks eiendommen kan fatte.
Válddahusat eai čana dan, makkár mearrádusaid almmolaš eiseválddit dahje Finnmárkkuopmodat sáhttet dahkat.
De bestemmer ikke hvordan hensynet til samiske interesser skal veies opp mot andre interesser, for eksempel hensynet til næringsutvikling eller behovet for utbygging av infrastruktur.
Dat eai mearrit guđe láhkai sámi beroštusaid vuhtiiváldin galgá vihkkehallojuvvot eará beroštusaid vuostá, ovdamearkan ealáhus ovddideami dahje infrastruktuvrra huksendárbbu vuhtiiváldima vuostá.
Kommunen kan for eksempel vedta en regulerings plan etter plan- og bygningsloven som innebærer omdisponering av utmarksressurser selv om dette kan gå på bekostning av samiske interesser.
Gielda sáhttá ovdame arkan mearridit regulerenplána plána- ja huksenlága mielde, mii mearkkaša ahte meahccevalljodagat geavahuvvojit earaláhkai, vaikko vel dat sáhttáge čuohcat sámi beroštusaide.
Sametingets retningslinjer har betydning for alle offentlige myndigheter som planlegger tiltak i Finnmark som innebærer omdisponering av utmarks områder og som kan ha betydning for samiske interesser.
Sámedikki válddahusain lea mearkkašupmi buot almmolaš eiseválddiide geat plánejit doaibmabijuid Finnmárkui, mat mearkkašit ahte meahcceatnamiid geavaheapmi nuppástuvvá ja mat sáhttet váikkuhit sámi beroštusaide.
For eksempel må kommunen legge retningslinjene til grunn dersom den vil vedta en omregulering av utmark som kan ha betydning for samisk reindrift eller annen næringsutøvelse.
Ovdamearkan galgá gielda atnit válddahusaid vuođđun, juos áigu mearridit meahcceeatnama ođđasisregulerema mii sáhttá váikkuhit sámi boazodollui dahje eará ealáhusdoaimmaheapmái.
Staten må legge retningslinjene til grunn dersom det er planlagt en riksveiutbygging i utmark som kan ha innvirkning på samiske interesser.
Stáhta galgá atnit válddahusaid vuođđun, juos lea plánejuvvon riikkageaidnohuksen meahcce eatnamiidda mii sáhttá váikkuhit sámi beroštusaide.
Også styret i Finnmarkseiendommen må forholde seg til retningslinjene dersom den vil vedta endret bruk av utmark på sin grunn (§ 10).
Maiddái Finnmárkkuopmodaga stivra galgá atnit válddahusaid vuođđun, juos áigu mearridit meahcceatnama nuppástuvvan geavaheami iežas eatnamiin (§ 10).
: FORVALTNING AV FORNYBARE RESSURSER PÅ FINNMARKS EIENDOMMENS GRUNN
OÐASMUVVI VALLJODAGAID HÁLDDAHEAPMI FINNMÁRKKUOPMODAGA EATNAMIIN
Alle innbyggerne i den enkelte kommune har rett til:
Buot gieldda ássiin lea vuoigatvuohta: - bivdit jávreguliid firpmiin
fiske etter anadrome laksefisk med faststående redskap i sjøen
- bivdit sáivačázis gođđi luossaguliid gittaneavvuiguin mearas
sanking av egg og dun
- čoaggit maniid ja uvjjaid
hogst av lauvskog til brensel for husbehov
- čuohppat lastavuovddi boaldámuššan dáludárbui
stikking av torv til brensel og annet husbehov
- loggut lavnnjiid boaldámuššan ja eará dáludárbui
uttak av lauvskog til bruk som gjerdestolper og hesjestaur i reindrifts- og jordbruksnæring
- čuohppat lastamuoraid áidestoalpun ja áhcestoalpun boazodoallo- ja eanadoalloealáhussii
Alle innbyggerne i Finnmark har rett til:
Buot Finnmárkku ássiin lea vuoigatvuohta:
jakt på storvilt
- bivdit fuođđuid
jakt og fangst av småvilt
- bivdit smávvafuđđožiid
fiske i vassdrag med stang og håndsnøre
- oaggut jogain ja jávrriin stákkuin ja giehtaduorgguin
plukking av multer
- čoaggit luopmániid
uttak av trevirke til husflid
- váldit muoraid duodjái
Alle – også de bosatt utenfor Finnmark – har adgang til:
Buohkat – maiddái sii geat ásset olggobealde Finnmárkku – besset:
fiske i vassdrag med stang og håndsnøre
- oaggut jogain ja jávriin stákkuin ja giehtaduorgguin
plukking av multer til egen husholdning
- čoaggit luopmániid iežaset ruovttudollui
Jakt, fangst og fiske krever alltid tillatelse.
Bivdu gáibida álo lobi.
Tillatelse til fiske etter anadrome laksefisk i sjøen gis fortrinnsvis til personer som er tilknyttet primærnæringene og som bor fast i området.
Lohpi sáivačázis gođđi (anadroma) luossaguliid bivdit addojuvvo ovddimustá olbmuide, geat gullet vuođđoealáhusaide ja ásset bissovaččat guovllus.
Kommunen kan gi enkeltpersoner eller grupper for 10 år av gangen rett til å utnytte enkelte ressurser i nærmere bestemte områder nær bygden.
Gielda sáhttá addit eaŋkilolbmuide dahje joavkkuide 10 jahkái háválassii vuoigatvuođa ávkkástallat muhtun valljodagain dárkileappot mearriduvvon guovlluin gili lahka.
Kommunens vedtak kan påklages til Finnmarks eiendommen.
Gieldda mearrádus sáhttá váidaluvvot Finnmárkkuopmodahkii.
Finnmarkseiendommen kan:
Finnmárkkuopmodat sáhttá:
gi lokale organisasjoner for 10 år av gangen rett til å forvalte utnyttelsen av naturressurser i bestemte områder
- addit báikkálaš servviide 10 jahkái háválassii vuoigatvuođa hálddahit luondduvalljodagaid ávkkástallama mearriduvvon guovlluin
gi andre grupper eller allmennheten tillatelse til å utnytte naturressurser ut over det de har rett til etter loven
- addit eará joavkkuide dahje álbmogii lobi ávkkástallat luondduvalljodagain viidábut go sis lea vuoigatvuohta lága mielde
gi nærmere regler om utnyttelsen av fornybare ressurser, herunder kreve individuell tillatelse og avgift
- addit dárkilet njuolggadusaid ođasmuvvi valljodagaid ávkkástallama birra, dán vuolde maiddái gáibidit oktagaslaš lobi ja divada
fastsette begrensninger av ressursutnyttelsen i bestemte områder.
- mearridit gáržžádusaid valljodagaid ávkkástallamii mearriduvvon guovlluin.
Avgjørelsen kan klages inn for departementet.
Mearrádus sáhttá váidaluvvot departementii.
: Endringer i andre lover
Nuppástusat eará lágain
Finnmarksloven gjør noen endringer i andre lover som har betydning for Finnmarkseiendommens råderett over den grunnen den overtar.
Finnmárkkuláhka dahká muhtun nuppástusaid eará lágaide, main lea mearkkašupmi Finnmárkkuopmodaga vuoigatvuhtii ráđđet daid eatnamiid maid váldá badjelasas.
De viktigste endringene gjøres i bergverksloven.
Deaŧalaččamus nuppástusaid dahká báktedoaibmaláhkii.
Før man starter leting etter mineralforekomster i Finnmark skal Finnmarkseiendommen, Sametinget og de lokale reindrifts styrene varsles skriftlig.
Ovdal go giige ohcagoahtá minerálaid Finnmárkkus, de galgá dieđihit čálalaččat Finnmárkkuopmodahkii, Sámediggái ja báikkálaš boazo doallostivrraide.
Når bergverksmyndighetene vurderer søknader om rett til å utnytte mineralforekomstene i et område, skal de legge vesentlig vekt på hensynet til samiske interesser.
Go báktedoaibmaeiseválddit árvvoštallet ohcamušaid oažžut vuoigatvuođa ávkkástallat minerálagávdnosiin muhtun guovllus, galget sii deattuhit deastta sámi beroštusain.
Sametinget, fylkeskommunen og kommunen skal få anledning til å uttale seg om saken.
Sámediggi, fylkka gielda ja gielda galget oažžut vejolašvuođa cealkit áššis.
Dersom Sametinget eller Finnmarks eiendommen går imot at søknaden innvilges, skal saken avgjøres av Nærings- og handelsdepartementet.
Juos Sámediggi dahje Finnmárkkuopmodat vuosttalda ohcamuššii miehtamis, de galgá Ealáhus- ja gávpedepartemeanta mearridit ášši.
Det er også bestemt at Kongen kan gi regler om høyere avgift til grunneier for gruvedrift på Finnmarkseiendommens grunn enn det som gjelder for andre grunneiere.°
Mearriduvvon lea maiddái ahte Gonagas sáhttá addit njuolggadusaid, maid mielde galgá mákso juvvot alit divat eanaeaiggádii ruvkedoaimma ovddas Finnmárkku opmodaga eatnamis go dat, mii gusto eará eanaeaiggádiidda.
: Ikrafttredelse av loven
Lága fápmuiboahtin
Reglene i loven gjelder ikke før de settes i kraft.
Lága njuolggadusat eai gusto ovdal go biddjojuvvojit fápmui.
Dette må gjøres gjennom et vedtak av Kongen i statsråd.
Dat ferte dahkkojuvvot Gonagasa mearrádusain stáhtaráđis.
De enkelte delene av loven kan settes i kraft til forskjellig tid.
Lága eaŋkiloasit sáhttet biddjojuvvot fápmui iešguđe áigái.
Både regjeringen, Same tinget og Finnmark fylkes ting har som målsetning at Finnmarks loven skal tre i kraft så snart som mulig.
Sihke ráđđehusa, Sámedikki ja Finnmárkku fylkkadikki ulbmil lea ahte Finnmárkkuláhka galgá boahtit fápmui nu fargga go vejolaš.
Det er imidlertid en del forberedende arbeid som må gjøres før dette kan skje.
Almmatge fertejit vuos muhtun válmmaštallanbarggut dahkkojuvvot ovdal go dát sáhttá dáhpáhuvvat.
Før Statskogs grunn kan overføres til Finnmarkseiendommen, og reglene om Finnmarkseiendommen kan settes i kraft, må Finnmarkseiendommen være etab lert og i stand til å overta forvaltningen av de store grunnarealene.
Ovdal go eatnamat sáhttet sirdojuvvot Statskogas Finnmárkkuopmodahkii, ja njuolggadusat Finnmárkku opmodaga birra sáhttet biddjojuvvot fápmui, de ferte Finnmárkkuopmodat álggahuvvot ja sáhttit váldit badjelasas stuorra eanaarealaid hálddaheami.
Det må derfor etableres et styre eller lignende som kan gjøre alle praktiske forberedelser for at Finnmarkseiendommen kan fungere fullt ut idet grunnarealene overføres.
Danne ferte álggahuvvot stivra dahje sullasaš, mii sáhttá dahkat buot geavatlaš ráhkkanemiid vai Finnmárkkuopmodat sáhttá doaibmat ollásit dalle go eanaarealat sirdojuvvojit.
Det må vedtas overgangsregler som bestemmer hvilken myndighet dette styret skal ha.
Fertejit mearriduvvot muhttádusnjuolggadusat, mat mearridit makkár váldi dán stivrras galgá leat.
Blant annet må styret kunne inngå avtaler som er bindende for Finnmarks eiendommen, for eksempel om leie eller kjøp av lokaler, om ansettelse av nødvendig arbeidskraft osv. Det tas sikte på å få på plass styret og overgangs reglene innen 1. januar 2006.
Earret eará ferte stivra sáhttit dahkat šiehtadusaid, mat leat čatnavaččat Finnmárkkuopmodahkii, ovdamearkan lanjaid láigoheami ja oastima birra, dárbbašlaš bargofámu virgáibidjamiid birra jna. Stivra ja muhttádusnjuolggadusat galggašedje leat sajis ovdal ođđajagemánu 1. 2006.
Styret må gis en viss tid til nødvendige forberedelser før Statskogs grunn overføres til Finnmarkseiendommen.
Stivrii ferte addojuvvot vissis áigi dárbbašlaš ráhkkanemiide ovdal go eatnamat sirdojuvvojit Statskogas Finnmárkku opmodahkii.
Det tas sikte på å få dette til slik at reglene som angår Finnmarkseiendommen kan settes i kraft i løpet av andre kvartal 2006 (kapittel 1 til 3).
Dán lea áigumuš dahkat nu ahte njuolggadusat mat gusket Finnmárkkuopmodahkii sáhttet biddjojuvvot fápmui nuppi njealjáda sjagi mielde 2006 (kapihtal 1 ja 3).
Det er mer arbeid som må gjøres før reglene om Finnmarks kommisjonen og Utmarksdomstolen kan settes i kraft og kommisjonen kan starte sitt kartleggingsarbeid.
Eambbo bargu ferte dahkkojuvvot ovdal go njuolggadusat Finnmárkkukomišuvnna ja Meahcceduopmostuolu birra sáhttet biddjojuvvot fápmui ja komišuvdna sáhttá álggahit gártenbarggus.
Det må inngås avtaler om leie av lokaler osv., og det må opprettes et sekretariat.
Fertejit dahkkojuvvot šiehtadusat lanjaid láigoheamis jna., ja ferte álggahuvvot čállingoddi.
Det må lages nærmere retningslinjer for kommisjonens arbeid, og Stortinget har krevd at disse skal ut på høring.
Fertejit ráhkaduvvot dárkilet válddahusat (rávvagat, háltelinját) komišuvnna bargui, ja Stuorradiggi lea gáibidan daid sáddejuvvot gulaskuddamii.
Man må også finne kvalifiserte medlemmer til kommisjonen og utmarksdomstolen.
Ferte maiddái gávdnat dohkálaš lahtuid komišuvdnii ja meahcceduopmostullui.
Lederen av kommisjonen skal oppfylle kravene for å bli høyesterettsdommer.
Komišuvnna jođiheaddji galgá deavdit gáibádusaid beassat alimusrievttiduopmárin.
I domstolen skal minst tre av medlemmene oppfylle dette kravet.
Meahcceduopmostuolus galget uhcimustá golbma lahtu deavdit dán gáibádusa.
Medlemmene må også ha gode kunnskaper om forholdene i Finnmark.
Lahtut galget bures diehtit ja dovdat Finnmárkku diliid.
Det er viktig at man ikke forhaster seg når det gjelder dette, men bruker den tiden som er nødvendig for å finne de som er best kvalifisert til å sitte i kommisjonen og domstolen.
Deaŧalaš lea ahte ii doama bearehaga dáinna, muhto atná dan áiggi maid dárbbaša gávdnat sin geat leat dohkálaččamusat čohkkát komišuvnnas ja meahcceduopmostuolus.
Det tas sikte på at reglene om kommisjonen og domstolen (kapittel 5) kan tre i kraft 1. januar 2007.°
Njuolggadusat komišuvnna ja duopmostuolu birra (kapihtal 5) galggašedje boahtit fápmui ođđajagemánu 1. 2007.°
: Oversikt over loven
Lága sisdoalu oktiigeassu
Loven består av seks kapitler.
Lágas leat guhtta kapihttala.
I kapittel 1 er det gitt generelle regler som har betydning for forståelsen og anvendelsen av hele loven.
Kapihttalis 1 leat addojuvvon oppalaš njuolggadusat, main lea mearkkašupmi olles lága áddemii ja atnimii.
Loven gjelder for fast eiendom og vassdrag i Finnmark.
Láhka gusto Finnmárkku gittaopmodagaide ja čázádagaide.
Den gjelder så langt ut i havet som den private eiendomsretten strekker seg, det vil grovt sett si til ca. 2 meters dyp.
Dat gusto nu guhkás merrii go ovttaskas oamastanvuoigatvuohta ollá, nappo árvvu mielde sullii 2 mehtera čikŋodahkii.
Kapittel 2 gir regler om det nye organet Finnmarkseiendommen, blant annet om sammensetningen av styret og kontrollkomiteen, og om saksbehandlingen.
Kapihtal 2 addá njuolggadusaid ođđa orgána Finnmárkkuopmodaga birra, earret eará stivrra ja gozihanlávdegotti čoakkádusas ja áššegieđahallamis.
Kapittel 3 inneholder regler om forvaltningen av fornybare ressurser, blant annet jakt, fiske og vedhogst på Finnmarkseiendommens grunn.
Kapihtal 3 sisdoallá njuolggadusaid ođasmuvvi valljodagaid hálddaheamis, earret eará bivddus, guolásteamis ja murremis Finnmárkkuopmodaga eatnamiin.
Kapittel 4 omhandler fisket i Tana- og Neiden vassdragene.
Kapihtal 4 máinnaša guolásteami Deanu ja Njávdáma čázadagas.
Finnmarksloven vil ikke gjøre inngrep i eksisterende rettigheter til fisket i disse vassdragene.
Finnmárkkuláhka ii lihkahala guolástanvuoigatvuođaid mat juo leat dáid čázádagain.
Kongen kan gi forskrift med nærmere regler om forvaltningen og utøvelsen av fisket.
Gonagas sáhttá addit láhkaásahusa, mas leat dárkilet njuolggadusat guolásteami hálddaheamis ja doaimmaheamis.
Kapittel 5 handler om de to nye organene Finnmarkskommisjonen og Utmarksdomstolen for Finnmark.
Kapihtal 5 lea guovtti ođđa orgána Finnmárkkukomišuvnna ja Finnmárkku meahcceduopmostuolu birra.
Finnmarkskommisjonen skal gå gjennom hele det området som Finnmarkseiendommen overtar etter Statskog og kartlegge hvilke bruks- og eierrettig heter som finnes der.
Finnmárkkukomišuvdna galgá guorahallat oppa dan guovllu, man Finnmárkkuopmodat váldá badjelasas Statskoga maŋis ja gártet makkár geavahan- ja eaiggátvuoigatvuođat gávdnojit doppe.
Tvister om rettigheter i områder som Finnmarkskommisjonen har kartlagt, kan bringes inn for Utmarksdomstolen for Finnmark.
Soahpameahttunvuođat guovlluid alde maid Finnmárkku komišuvdna lea gárten, sáhttet dolvo juvvot Finnmárkku meahcceduopmostuolu gieđahallamii.
I kapittel 6 er det gitt regler om ikraftsettingen av loven, om overføringen av grunnen fra Statskog til Finnmarkseiendommen og bestemmelser om endringer i andre lover.°
Kapihttalis 6 leat addojuvvon njuolggadusat lága fápmuiboahtimis, ja eatnamiid sirdimis Statskogas Finnmárkkuopmodahkii ja mearrádusat eará lágaid nuppástusaid birra.°
: MILEPÆLER I FINNMARKS LOVENS
FINNMÁRKKULÁGA OVDAHISTORJJÁ DÁHPÁHUSAT:
Arbeidet med Finnmarksloven har sin bakgrunn i behovet for å avklare statens forhold til det samiske folk, og for å anerkjenne samenes rett til bruk og utnyttelse av naturressurser i samsvar med sin kultur.
Finnmárkkulága barggu duogážin lea dárbu čielggadit stáhta gaskavuođa sámi álbmogii, ja dohkkehit sámiid vuoigatvuođa geavahit ja ávkkástallat luondduvalljodagaid sin iežaset kultuvrra mielde.
I de to årene Stortingets justiskomité arbeidet med loven, holdt komiteen blant annet åpne høringer i juni 2003 og besøkte Finnmark høsten 2003.
Dan guovtti jagis go Stuorradikki justiisa lávdegoddi barggai lágain, doalai lávdegoddi earret eará rabas gullamiid geassemánus 2003 ja oahppalattai Finnmárkku čakčat 2003.
Komiteen holdt også fire konsultasjoner med Sametinget og Finnmark fylkesting der man drøftet regjeringens lovforslag.
Lávdegoddi doalai maiddái njeallje ráđđádallama Sámedikkiin ja Finnmárkku fylkkadikkiin, main ságaškušše ráđđehusa láhkaevttohusas.
Justiskomiteens lovforslag ble sendt til Sametinget og Finnmark fylkesting til uttalelse.
Justiisalávdegotti láhkaevttohus sáddejuvvui Sámediggái ja Finnmárkku fylkkadiggái vai buktet cealkámušaid.
Et enstemmig Sameting og et stort flertall i Finnmark fylkesting sluttet opp om justiskomiteens lovforslag, som så ble endelig vedtatt av Stortinget.°
Ovttajienalaš Sámediggi ja stuorra eanetlohku Finnmárkku fylkkadikkis dorjo justiisalávdegotti láhkaevttohusa, man dasto Stuorradiggi loahpalaččat mearridii.
Lov 17. juni 2005 nr. 85 om rettsforhold og forvaltning av grunn og naturressurser i Finnmark fylke (finnmarksloven)
Láhka geassemánu 17. 2005 nr. 85 riektediliid ja eatnamiid ja luondduvalljodagaid hálddaheami birra Finnmárkku fylkkas (finnmárkkuláhka)
Kapittel 1 Alminnelige bestemmelser
Kapihtal 1 Dábálaš mearrádusat
§ 1 Lovens formål
§ 1 Lága ulbmil
Lovens formål er å legge til rette for at grunn og natur ressurser i Finnmark fylke forvaltes på en balansert og økologisk bærekraftig måte til beste for innbyggerne i fylket og særlig som grunnlag for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og sam funnsliv.
Lága ulbmil lea lágidit diliid nu, ahte eatnamat ja luondduvalljodagat Finnmárkku fylkkas hálddahuvvojit dássedis ja ekologalaččat suvdinnávccalaš vuogi mielde fylkka ássiide buorrin ja earenoamážit sámi kultuvrii, boazodollui, meahcásteapmái, ealáhusdoaimmaheapmái ja servodateallimii vuođusin.
§ 2 Virkeområde
§ 2 Doaibmaviidodat
Loven gjelder for fast eiendom og vassdrag med naturressurser i Finnmark fylke.
Láhka gusto gittaopmodagaide ja čázádagaide oktan luondduvalljodagaiguin Finnmárkku fylkkas.
§ 3 Forholdet til folkeretten
§ 3 Gaskavuohta álbmotriektái
Loven gjelder med de begrensninger som følger av ILO-konvensjon nr. 169 om urfolk og stammefolk i selvstendige stater.
Láhka gusto daid ráddjehusaiguin mat čuvvot ILO-konvenšuvnnas nr. 169 eamiálbmogiid ja čearddaid birra iehčanas stáhtain.
§ 4 Sametingets retningslinjer for endret bruk av utmark
§ 4 Sámedikki válddahusat meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheapmái
Sametinget kan gi retningslinjer for hvordan virkningen for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv av endret bruk av utmark skal bedømmes.
Sámediggi sáhttá addit válddahusaid dasa, mo meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheami váikkuhus sámi kultuvrii, boazodollui, meahcásteapmái, ealáhusdoaimmaheapmái ja servodateallimii galgá árvvoštallojuvvot.
I saker om endret bruk av utmark skal statlige, fylkes kommunale og kommunale myndigheter vurdere hvilken betydning endringen vil ha for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv.
Áššiin meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheami birra galget stáhtalaš, fylkkagielddalaš ja gielddalaš eiseválddit árvvoštallat, mo nuppástupmi váikkuha sámi kultuvrii, boazodollui, meahcásteapmái, ealáhusdoaimmaheapmái ja servodateallimii.
§ 5 Forholdet til bestående rettigheter
§ 5 Gaskavuohta bissovaš vuoigatvuođaide
Samene har kollektivt og individuelt gjennom langvarig bruk av land og vann opparbeidet rettig heter til grunn i Finnmark.
Sámit leat oktasaččat ja oktagaslaččat bistilis eana- ja čáhceguovlluid geavahemiin rábidan vuoigatvuođaid eatnamiidda Finnmárkkus.
Loven her gjør ikke inngrep i kollektive og individuelle rettigheter som samer og andre har opparbeidet ved hevd eller alders tids bruk.
Láhka ii guoskkat oktasaš dahje oktagaslaš vuoigatvuođaid, maid sámit ja earrásat leat rábidan oamastusa dahje dološ áiggi rájes geavaheami bokte.
For å fastslå omfanget og innholdet av de rettighetene som samer og andre har på grunnlag av hevd eller alders tids bruk eller på annet grunnlag, opprettes en kommisjon som skal utrede rettigheter til land og vann i Finnmark, og en særdomstol som skal avgjøre tvister om slike rettigheter, jf. kapittel 5.
Nannen dihtii vuoigatvuođaid mahtodaga ja sisdoalu, mat sámiin ja earrásiin leat oamastusa dahje dološ áiggi rájes geavaheami vuođul dahje eará vuđđosa alde, ásahuvvo komišuvdna mii galgá čielggadit vuoigatvuođaid Finnmárkku eatnamiidda ja čáziide, ja sierraduopmostuollu mii galgá mearridit soahpameahttunvuođaid dakkár vuoigatvuođaid alde, vrd. kapihtal 5.
Kapittel 2 Finnmarkseiendommen
Kapihtal 2 Finnmárkkuopmodat
§ 6 Finnmarkseiendommens rettsstilling
§ 6 Finnmárkkuopmodaga riektedilli
Finnmarkseiendommen (Finnmárkkuopmodat) er et eget rettssubjekt med sete i Finnmark som skal forvalte grunn og naturressurser mv. som den eier i samsvar med lovens formål og reglene i loven her for øvrig.
Finnmárkkuopmodat (Finnmarkseiendommen) lea Finnmárkkus sierra riektesubjeakta, mii galgá hálddahit eatnamiid ja luondduvalljodagaid jna, maid dat oamasta lága ulbmila mielde ja dán lága njuolggadusaid mielde.
§ 7 Finnmarkseiendommens styre
§ 7 Finnmárkkuopmodaga stivra
Finnmarkseiendommen ledes av et styre på seks personer.
Finnmárkkuopmodaga jođiha stivra, mas leat guhtta olbmo.
Med lemmene og varamedlemmene skal være bosatt i Finnmark.
Lahtut ja sadjásašlahtut galget ássat Finnmárkkus.
Organet skal velge medlemmer og varamedlemmer samlet.
Orgána galgá válljet lahtuid ja sadjásašlahtuid ovtta ollái.
Ansatte i Finnmarkseiendommen, Finnmarkseiendommens revisor og medlemmer og varamedlemmer i kontrollkomiteen kan ikke velges som styremedlemmer eller varamedlemmer.
Stivrralahttun dahje sadjásašlahttun ii sáhte válljet Finnmárkku opmodaga virgehasaid, Finnmárkku opmodaga rehketdoallodárkkisteaddji ja gozihanlávdegotti lahtuid ja sadjásašlahtuid.
Dersom ingen oppnår flertall, fast setter Finnmark fylkesting i oddetallsår og Sametinget i partalls år hvem av de seks medlemmene som skal være leder og nestleder.
Juos ii oktage oaččo eanetlogu, de mearrida Finnmárkku fylkkadiggi leaskalohkojagiin ja Sámediggi bárralohkojagiin guhtemuččat guđa lahtus galgaba leat jođiheaddji ja várrejođiheaddji.
§ 8 Nærmere om forholdsvalg
§ 8 Dárkileappot gorreválggaid birra
Valget av styremedlemmer og varamedlemmer holdes som forholdsvalg som nevnt i kommuneloven § 37 dersom minst ett medlem av organet krever det.
Stivrralahtuid ja sadjásašlahtuid válggat galget dollojuvvot gorreválgan nugo namahuvvo gielddalágas § 37, juos uhcimustá okta orgána lahtuin dan gáibida.
Dersom det ved forholdsvalg i Sametinget er nødvendig for å oppfylle kravet om at et av styremedlemmene og vedkommendes varamedlem skal være representanter for reindriften, skal representanter for reindriften rykke opp på den listen som har fått færrest stemmer av de list ene som skal representeres og som har slike kandidater.
Juos gorreválggain Sámedikkis lea dárbbašlaš deavdit gáibádusa, ahte okta stivrralahtuin ja su sadjásašlahttu galgaba leat boazodoalu ovddasteaddjit, de galgá boazodoalu ovddasteddjiid loktet badjeliidda dan listtas, mii lea ožžon uhcimus jienaid daid listtaid gaskkas, mat galget ovddastuvvot ja main leat dakkár evttohasat.
Dersom det ikke finnes noen slik liste, tilfaller den siste styreplassen representantene for reindriften på den listen som har fått flest stemmer av de listene som har slike kandidater.
Juos ii leat oktage dakkár lista, de manná maŋimuš stivrrasadji boazodoalu ovddasteddjiide, geat leat dan listtas mii lea ožžon eanemus jienaid daid listtaid gaskkas, main leat dakkár evttohasat.
Ved stemmelikhet avgjøres det ved loddtrekning hvilken liste som skal anses for å ha fått flest eller færrest stemmer.
Juos leat ovtta meare jienat, de mearriduvvo vuorbádeami bokte, guđe lista lea ožžon eanemus dahje uhcimus jienaid.
§ 9 Styrets oppgaver og saksbehandling
§ 9 Stivrra dahkamušat ja áššegieđahallan
Forvaltningen av Finnmarkseiendommen hører under styret.
Finnmárkkuopmodaga hálddaheapmi gullá stivrii.
§ 10 Saker om endret bruk av utmark og avhendelse av fast eiendom m.m.
§ 10 Áššit meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheami ja gittaopmodagaid luobaheami jd. birra
I saker om endret bruk av utmark skal Finnmarkseiendommen vurdere hvilken betydning endringen vil ha for samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv.
Áššiin meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheami birra galgá Finnmárkkuopmodat árvvoštallat, mo nuppástupmi váikkuha sámi kultuvrii, boazodollui, meahcásteapmái, ealáhusdoaimmaheapmái ja servodateallimii.
Sametingets retningslinjer etter § 4 skal legges til grunn ved vurderingen av sam iske interesser etter første punktum.
Sámedikki válddahusaid § 4 mielde galgá atnit vuođđun sámi beroštusaid árvvoštallamis vuosttas čuoggá mielde.
Vedtak om endret bruk av utmark krever tilslutning fra minst fire styremedlemmer dersom hele mindretallet begrunner sitt standpunkt i hensynet til samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv vurdert på bakgrunn av Same tingets retningslinjer.
Mearrádusat meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheami birra gáibidit álo uhcimustá njealji stivrralahtu doarjaga, juos olles uhcitlohku vuođđudallá oainnus sámi kultuvrra, boazodoalu, meahcásteami, ealáhusdoaimmaheami ja servodateallima destii mii lea árvvoštallojuvvon Sámedikki válddahusaid vuođul.
Dersom flertallet ikke utgjør flere enn fire, kan et samlet mindretall i løpet av styre møtet kreve at saken forelegges for Sametinget.
Juos eanetlogus eai leat eambbo go njealjis, de sáhttá uhcitlohku stivrračoahkkima áigge ovtta oli gáibidit ášši Sámedikki gieđahallamii.
Dersom Sametinget ikke godtar flertallets vedtak eller unnlater å behandle saken innen rimelig tid, kan et samlet flertall i styret kreve at Finnmarks eiendommen forelegger saken for Kongen, som avgjør om vedtaket skal godkjennes.
Juos Sámediggi ii dohkket eanetlogu mearrádusa, dahje ii gieđahala ášši govttolaš áiggi sisa, de sáhttá stivrra eanet lohku ovtta oli gáibidit Finnmárkkuopmodaga váldit ášši ovdan Gonagasain, gii mearrida dohkkehuvvogo mearrádus.
Godkjennelse av vedtaket har virkning som styre vedtak.
Mearrádusa dohkkeheapmi dahká stivrramearrádusa mađđása.
Ved denne behandlingen deltar ikke det siste styremedlemmet valgt av Finnmark fylkesting dersom saken gjelder endret bruk av utmark i Karasjok, Kautokeino, Nesseby, Porsanger eller Tana kommuner.
Dán gieđahallamii ii searvit Finnmárkku fylkkadikki válljen maŋimuš stivrralahttu, juos ášši gusto Kárášjoga, Guovdageainnu, Unjárgga, Porsáŋggu ja Deanu gieldda meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheapmái.
Gjelder saken endret bruk av utmark i res ten av Finnmark, deltar ikke det siste styremedlemmet valgt av Sametinget som ikke representerer reindriften.
Juos ášši gusto reasta Finnmárkku meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheapmái, de ii searvit Sámedikki válljen maŋimuš stivrralahttu gii ii ovddas boazodoalu.
Dersom det blir besluttet endret bruk av utmark med tilslutning fra tre og bare tre styremedlemmer og hele mindretallet begrunner sitt standpunkt i hensynet til samisk kultur, reindrift, utmarksbruk, næringsutøvelse og samfunnsliv vurdert på bakgrunn av Sametingets retningslinjer, kan et samlet mindretall i løpet av styremøtet kreve at saken forelegges for Sametinget.
Juos mearriduvvo meahcceeatnamiid nuppástuvvan geavaheapmi golmma ja dušše golmma stivrralahtu doarjagiin ja olles uhcitlohku vuođđudallá oainnus sámi kultuvrra, boazodoalu, meahcásteami, ealáhusdoaimmaheami ja servodateallima destii mii lea árvvoštallojuvvon Sámedikki válddahusaid vuođul, de sáhttá uhcitlohku ovtta oli stivrračoahkkima áigge gáibidit ášši Sámedikki gieđahallamii.
Første til fjerde ledd gjelder tilsvarende for saker om avhendelse og bortleie av utmark eller rettig heter i utmark.
Vuosttas lađđasis njealját lađđasii gustojit seamma láhkai áššiide meahcceeatnamiid dahje vuoigatvuođaid meahcceeatnamiin luobaheami ja láigoheami birra.
Bestemmelsene i paragrafen her gjelder ikke for saker etter kapittel 3. Vedtak om avhendelse av fast eiendom som er truffet med tilslutning fra mindre enn fire styremedlemmer, må godkjennes av Sametinget og Finnmark fylkesting.
Dán paragráfa mearrádusat eai gusto kapihttalis 3 namahuvvon áššiide. Mearrádusaid gittaopmodaga luobaheamis, mat leat dahkkojuvvon uhcit go njealji stivrralahtu doarjagiin, ferte Sámediggi ja Finnmárkku fylkkadiggi dohkkehit.