pere/sami_parallel huggingface dataset:
For kvinner er det samtidig høy tilbakeflytting til disse kommunene.
Nissonolbmot ges fárrejit eanemusat ruovttoluotta daidda suohkaniidda.
For menn derimot er tilbakeflyttingen sterkt avtakende, og for de yngste mennene er den klart lavere enn for kvinner.
Dievdoolbmuid gaskkas lea ruovttoluottafárren njiedjame ja leat miha unnit nuoramus dievdoolbmot go nissonolbmot, geat fárrejit ruovttoluotta.
Dette kan delvis forklares med at den yngste aldergruppen ennå ikke er etablert, slik at tilbakeflytterne ikke ennå er kommet med i statistikken.
Dien sáhttá čilget dainna ahte nuoramus ahkejoavkkut eai leat vel bisanan, nu ahte ruovttoluotta fárrejeaddjit eai leat vel boahtán statistihkkii mielde.
Område 4 og 5 har tilsvarende flyttemønster, men trendene for bofasthet, flytting og tilbakeflytting er enda tydeligere i den sørlige delen av Troms fylke.
Guovlu 4 ja 5 lea sullásaš fárrenminsttar, muhto fástaássan, fárren ja ruovttoluottafárren treanddat leat vel čielgaseabbot lullin Tromssa fylkkas.
Område 6
Guovlu 6
I kommunene Hamarøy og Tysfjord har det vært en kraftig nedgang i bofastheten, spesielt for det yngste femårskullet.
Hápmir ja Divttasvuona suohkaniin lea fástaássan njiedjan, earenoamažiid dan nuoramus viđajahkebuolvva gaskkas.
Dette gjelder både for kvinner og menn.
Diet gusto sihke nissonolbmuide ja dievdoolbmuide.
For kvinner i yngste femårskull er tilbakeflyttingen lav.
Dan viđa nuoramus jahkebuolvva nissonolbmuid gaskkas leat unnán, geat fárrejit ruovttoluotta.
For de øvrige aldersgruppene er tilbakeflyttingen på gjennomsnittlig nivå i distriktskommunene.
Eará ahkejoavkkuide lea ruovttoluottafárren gaskamearálaš dásis boaittobealsuohkaniin.
Både interntflytting og flytting til andre samisknorske områder er liten.
Eai ge leat nu oallugat geat fárrejit siskkaldasat ja eará sámi-dáru suohkaniidda.
Det er avtakende utflytting til andre landkommuner i Nord-Norge, mens utflyttingen øker til landkommuner i Sør-Norge.
Eretfárren eará Davvi-Norgga boaittobealsuohkaniidda lea njiedjame, seammás go Lulli-Norgga boaittobealesuohkaniidda lea fárren lassánan.
For den yngste aldergruppen har det vært en stor utflytting til by, både for kvinner og menn.
Nuoramus ahkejoavku lea eanemusat fárren gávpogiidda, sihke nissonolbmuid ja dievdoolbmuid ektui.
Det meste av dette skyldes økt utflytting til Bodø.
Dat mii eanemusat dan dagaha lea go eanebut leat fárredišgoahtán Bådåddjoi.
Økningen i utflytting til by for yngste aldergruppe skyldes sannsynligvis at videreflytting fra by ennå ikke er gjennomført.
Dat go nuoramus ahkejoavkkus leat eanemusat fárren gávpogii, lea árvideames dat go eai leat vuos viidásitfárren eret gávpogis.
Det er ikke tydelig i flyttematerialet hvor de potensielle mannlige videreflytterne vil komme til å bosette seg.
Fárrenmateriálas ii leat čielggas gosa dievdoolbmot vejolaččat sáhtášii fárret viidásit, ja gosa de loahpas ásaiduvvat.
For kvinner derimot er det mer åpenbart at de flytter tilbake til hjemkommunene og til andre distriktskommuner i Nord-Norge.
Nissonolbmuid ektui gal lea eambbo čielggas ahte sii fárrejit ruovttoluotta ruovttusuohkanii ja eará Davvi-Norgga boaittobeale suohkaniidda.
I disse to kommunene er videreflyttingen nesten like lav som i Nord-Troms-kommunene.
Dan guovtti suohkanis lea viddásitfárren measta seamma unnán go DavviTromssa suohkaniin.
Midlertidig flytting til Hamarøy og Tysfjord er derfor ikke spesielt vanlig.
Iige leat nu dábálaš fárret dán guovtti suohkanii.
Område 7
Guovlu 7
For menn er bofastheten i kommunene Hattfjelldal, Grane, Namsskogan, Røyrvik og Snåsa høy i alle aldersgrupper.
Juohke agát dievdoolbmot orrot eambbo fásta suohkaniin, nugo Árborddes, Granes, Namsskogan, Raavrhvijhkes ja Snoasas, earret dát boarráseamos viđa jahkebuolvva dievdoolbmot.
Unntaket er det eldste femårskullet. Bofastheten for kvinner har vært lav, men er økende for de yngste årskullene.
Nissonolbmot ges eai leat nu stáđđásit orron fásta doppe, muhto lea dat nuoramus jahkebuolva, geat leat eambbo orrugoahtán fásta.
Tilbakeflyttingen er jevnt høy og lik for begge kjønn.
Ruovttoluottafárren lea hui allat ja seammalagan goappaš sohkabellin.
Tilbakeflyttingen har ikke forandret seg over tid, men holdt seg konstant.
Iige leat rievdan guhkes áiggis, muhto bisson dássedin.
Kvinner flytter mer internt i disse fem kommunene enn menn.
Dain suohkaniin fárredit nissonolbmot eambbo siskkaldasat dan viđa suohkanis.
Internflytting forekommer hyppigere enn flytting til andre landkommuner i Nord-Norge.
Leat dávjjit siskkáldasfárren go dan ahte fárrejit eará Davvi-Norgga suohkaniidda.
Flyttingene til landkommuner i Sør-Norge er riktignok høy.
Dáppe fárredit hui ollu Lulli-Norgga suohkaniidda.
Imidlertid er denne tendensen avtagende for kvinner.
Muhto dat lea njiedjagoahtán nissonolbmuid gaskkas.
Det er lite eller ingen flytting til andre samisk-norske områder.
Eará sámi-dáru guovlluide fárredit unnán dahje eai obage.
Totalt for dette grenseområdet flyttes det litt mindre til byer enn tilfellet er for gjennomsnittet i det samlede studiematerialet.
Oktiibuot dán rádjeguovllus fárrejit veahá unnit daidda smávit gávpogiidda go dat mii lea gaskamearálaš dan dutkanmateriálas.
Omfanget av flyttingene til by har vært det samme for alle kommunene i område 7 og gjelder for begge kjønn.
Dat man ollu fárrejit gávpogiidda lea leamaš seamma ollu buot suohkaniin dán guovllus, mii guoská goappaš sohkabeliide.
Når det gjelder kvinner, velger de derimot å flytte til andre byer enn tidligere.
Dat makkár gávpogii nissonolbmot fárrejit lea rievdan.
For de eldste aldersgruppene var flytting til Trøndelags-byene vanlig.
Dan boarráseamos ahkejovkui lea dábáleamos leamaš fárret Trøndelágafylkkaide.
Det er dobbelt så mange kvinner som flyttet til Trondheim, Steinkjer og Namsos som til Helgelands-byene.
Leat beali eambbo nissonolbmot, geat fárrejedje Troandimii, Steinkjerai ja Namsosai, go Helgelánddagávpogiidda.
For de yngste kvinnene er det blitt vanlig å flytte til Helgelands-byene.
Nuorat nissonolbmuide ges lea šaddan dábálažžan fárret Helgelánddagávpogiidda.
Menn som flytter til byer, har gjennom hele perioden foretrukket Trøndelags-byene.
Dievdoolbmot, geat fárrejit gávpogiidda, leat čađat válljen fárret Trøndelagagávpogiidda.
Det er flere kvinner enn menn som flytter til kommunene Hattfjelldal, Grane, Namsskogan, Røyrvik og Snåsa og blir bofaste.
Leat eambbo nissonolbmot go dievdoolbmot, geat fárrejit daidda suohkaniidda, nugo Árbordii, Granii, Namsskoganii, Raavrhvijhkii ja Snoasai ja sii bisanit maid dohko.
Samtidig er videreflyttingen på samme nivå som nord i Nordland.
Seammás lea viidásitfárren seamma dásis go davvin Nordlánddas.
Oppsummerende
Čoahkkáigeassu
Tallene i tabell 4.4 og 4.5 viser tydelig at flyttebalansen i kommunene er negativ i alle de sju studieområdene.
Logut tábeallain 4.4 ja 4.5 čájehit čielgasit ahte fárrenbalánsa suohkaniin lea negatiivvalaš buot dan čieža dutkanguovllus.
Med andre ord taper kommunene innbyggere gjennom hele studieperioden.
Eará sániiguin dadjat, de masset suohkanat olbmuid, olles dan dutkanáigodaga.
Prosenttallene for tilbakeflyttere, tilflyttere og videreflyttere varierer fra område til område.
Proseanttaid mielde rievddadit ruovttoluottafárrejeddjiid, sisafárrejeddjiid ja viidásitfárrejeddjiid logut guovllus guvlui.
Det er likevel et betydelig potensial for å øke innbyggertallet i studiekommunene gjennom å jobbe for å beholde videreflyttergruppen.
Lihkká lea vejolaš lasihit olmmošlogu dutkansuohkaniin, jus bargagoahtá dan badjelii ahte doalahit daid viidásitfárrejeddjiid joavkku báikkis.
Kan halvparten av dem som velger å flytte videre, bli boende i de samisk-norske kommunene, kan dette gi betydelig uttelling når det gjelder antall innbyggere bosatt i kommunene.
Jus bealli sis, geat válljejit fárret viidásit, bisanivččii sámi-dáru suohkaniidda, de lasihivčče dat suohkaniid olmmošlogu.
4.6 Sysselsetting og pendling i samisk-norske distriktskommuner
4.6 Barggahus ja bargojohtin sámi-dáru boaittobealsuohkaniin
I følgende kapittel gis det en oversikt over hvor stor andel av den yrkesaktive delen av befolkningen som er i arbeid, samt hvor mange av disse som jobber i sine respektive bostedskommuner eller pendler til andre kommuner.
Čuovvovaš kapihttalis čájehit listu man stuora oassi bargoagi álbmogis leat barggus, ja man oallugat barget sin iežaset ruovttusuohkaniin dahje johtet bargui eará suohkaniidda. Barggahusa ja bargojohtima čájehit dan čieža guovllus, mat leat vuođđun min fárrenguorahallamiidda.
Totalt er det 14 315 personer i alderen 35–59 år i disse kommunene, 7457 menn og 6768 kvinner.
Oktiibuot orrot 14315 olbmo agis 3559 jahkásaččat dain suohkaniin, ja sin gaskkas leat 7457 dievdoolbmo ja 6768 nissonolbmo.
Vi har valgt å dele befolkningen inn i fire grupper ut fra om de er bofaste eller flyttere: bofaste, tilbakeflyttere til kommunene sine, internflyttere innen egen region eller tilflyttere fra andre regioner.
Mii leat válljen juohkit álbmoga njealji jovkui, dan ektui orrot go sii fásta vai leat go fárrejeaddjit: Ruovttoluottafárrejeaddjit iežaset suohkaniidda; siskkáldasfárrejeaddjit iežaset regiovnna siskkobealde;
Sysselsetting er inndelt i: arbeid i egen kommune, pendling til annen kommune eller ikke i jobb.
Barggahusa geahččanguovllut ges leat juhkkojuvvon ná: bargu ruovttusuohkanis; johtit bargui eará suohkanii;
4.6.1 Sysselsettingsnivå
4.6.1 Barggahusdássi
På landbasis er den totale sysselsettingen 85 % for menn og 81 % for kvinner i aldersgruppe 35–59 år.
Riikkadási ektui leat 85 proseanta dievdoolbmuin ja 81 proseanta nissonolbmuin agiin 35-59 jahkásaččat, geat leat barggahusas riikkadási ektui.
I de samisk-norske områdene er tilsvarende tall 82 % for menn og 81 % for kvinner.
Sámi-dáru guovlluin leat vástideaddji logut 82 proseanta dievdoolbmuin ja 81 proseanta nissonolbmuin.
Det er altså litt færre menn i arbeid i de samisk-norske områdene enn i landet for øvrig, men for kvinner er det ingen forskjell (tabell 4.6).
Sámi-dáru guovlluin leat veahá unnit dievdoolbmot bargguin go muđui leat riikkas, muhto nissonolbmuid ektui ii leat erohus (tabealla 4.6).
Det er stor variasjon i sysselsettingsnivået mellom de sju områdene.
Seammás lea hui stuora erohus barggahusdási ektui dan čieža guovllus.
For menn varierer arbeidsdeltagelsen fra 78 til 89 % og for kvinner fra 77 til 85 %.
Dievddolbmuid ektui rievddada barggahusdássi 78 gitta 89 prosentii dan čieža guovllus ja nissonolbmuin ges 77 gitta 85 prosentii.
For begge kjønn er det høyest sysselsetting i Område 7, sør i Nordland, hvor 89 % av menn og 85 % av kvinner er sysselsatt.
Goappaš sohkabeliin lea stuorimus barggahus guovlu 7, lullin Nordlánddas, gos 89 proseanta dievdoolbmuin ja 85 proseanta nissonolbmuin leat barggahusain.
Dette er også klart høyere enn på landsnivå.
Diet lohku lea arvat eambbo go muđui lea riikkas.
For kvinner er sysselsettingen lavest i Område 5 sør i Troms og helt nord i Nordland (77 %), for menn er den lavest i alle Finnmarks-regionene (78 % i indre Finnmark).
Nissonolbmuid ektui lea unnimus barggahusa lohku guovlu 5, lullin Tromssas ja hui davvin Nordlánddas (77%), ja dievdoolbmuid ektui ges lea buot Finnmárkku regiovnnain (78% SisFinnmárkkus).
I Finnmark er kvinnesysselsettingen derimot høy i områdene 1 og 2 (84 % og 82 %). Dette er betydelig høyere enn landsnivået.
Guovlluin 1 ja 2 Finnmárkkus leat nissonolbmot eanemusat barggahusain (84% ja 82%), juoga mii lea arvat eambbo go muđui riikkas.
4.6.2 Jobb på bosted eller pendling
4.6.2 Bargu orrunbáikkis dahje bargojohtin
Det faktum at det på landsbasis er flere kvinner enn menn som har jobb innenfor bostedskommunene sine, er antakelig litt overraskende for de fleste.
Leat eambbo nissonolbmot go dievdoolbmot, geat barget ruovttusuohkanis, juoga mii lea duohtavuohta olles riikkas.
Det samme mønsteret ser vi også i de 23 samisk-norske kommunene som studien vår omhandler, 69 % av kvinnene og 58 % av mennene arbeider i bostedskommunen sin.
Seamma minsttar lea maid dan 23 sámi-dáru suohkaniin, maid mii guorahallat, go 69 proseanta nissonolbmuin ja 58 proseanta dievdoolbmuin barget ruovttusuohkanis.
Tabell 4.7 og 4.8 viser stedsnær jobb og pendling for menn og kvinner relatert til bo- og flyttemønster.
Tabealla 4.7 ja 4.8 čájehit lagasbirrasa barggut ja johtin bargguide, mii guoská nissonolbmuid ja dievdoolbmuid orrun- ja fárrenminsttarii.
Menn pendler langt mer enn kvinner, 32 % av mennene og 22 % av kvinnene pendler på landsbasis.
Dievdoolbmot johtet barggu geažil ollu eambbo go nissonolbmot. Riikadásis johtet 32 proseanta dievdoolbmuin ja 22 proseanta nissonolbmuin barggu geažil.
Det samme pendlermønsteret ser vi i studieområdene, hvor 24 % menn og 12 % kvinner pendler.
Seamma bargojohtinminsttar lea min dutkanguovllus maid, go 24 proseanta dievdoolbmuin ja 12 proseanta nissonolbmuin johtet barggu dihte.
Men i studiens sju områder er det altså dobbelt så mange menn som kvinner som pendler.
Dán guorahallama čieža guovllus leat beali eambbo dievdoolbmot go nissonolbmot, geat johtet barggu geažil.
For kvinner er den totale sysselsettingen i de samisk-norske områdene tilsvarende som landsnivået (tabell 4.8).
Nissonolbmuid ektui lea dat obbalaš barggahus sámidáru suohkaniin seamma dásis go muđui riikkas (tabealla 4.8).
For menn i studiekommunene er den totale sysselsettingen noe lavere, 82 % mot 85 % i landet for øvrig (tabell 4.7).
Muhto dain guorahallansuohkaniin lea dievdoolbmuid obbalaš barggahus veahá unnit (82%) go muđui riikkas, mii lea (85%) (tabealla4.7).
Kvinner og menn i de samisk-norske kommunene er altså sysselsatt i omtrent samme grad.
Dat čájeha ahte nissonolbmot ja dievdoolbmot sámi-dáru suohkaniin leat barggahusas sulli seamma ollu.
Ser vi på de fire gruppene etter bo- og flyttebakgrunn, tegnes det et bilde av tilnærmet likestilling når vi ser de sju områdene samlet. Men det er store regionale variasjoner.
Jus geahččat obbalaččat dan njealji joavkku orrun- ja fárrenduogáža, de orru čájeheame ahte dan čieža guovllus lea dásseárvu, muhto leat gal stuora erohusat.
Som på landbasis er sysselsettingen i de samisk-norske områdene i sum høyere for bofaste enn for folk som har flyttet.
Sámi-dáru guovlluin leat dát fásta orrut oktiibuot eambbo barggahusain, go dát geat leat fárren dáidda guovlluide. Nu lea maid riikadásis.
Unntaket er menn som har flyttet internt i de samisk-norske områdene, hvor sysselsettingen er på 87 %, altså høyere enn på landsnivå (85 %).
Dievdoolbmuid ektui, geat leat fárren siskkaldasat sámi-dáru guovlluin, spiehkasta veaháš diet, go sii leat 87 proseanta barggahusas, juoga mii lea eambbo go riikadásis (85%).
Sysselsettingen er lavest for menn som har flyttet tilbake til oppvekstkommunene sine (79 %).
Barggahus lea unnimus dievdoolbmuid gaskkas, geat leat fárren ruovttoluotta bajasšaddansuohkaniidda (79%).
Dette kan ha sammenheng med avbrutt utdanning eller tilbakeflytting til hjemkommuner ved høy alder, da det blir vanskelig å finne nye jobber.
Diet sáhttá boahtit das go leat gaskkalduhttán oahpuin dahje leat fárren ruovttoluotta bajasšaddansuohkanii, dalle go leat oalle boarrásat, mii sáhttá dagahit ahte šaddá váttis oažžut barggu.
Kjønnsforskjeller i sysselsetting etter bo- og flyttebakgrunn
Sohkabeal erohusat barggahusas orrun ja fárrenduogáža ektui
Bo- og flyttebakgrunn har større betydning for menn enn for kvinner (tabell 4.7 og 4.8).
Orrun- ja fárrenduogáš mearkkaša eambbo dievdoolbmuide go nissonolbmuide, go guoská barggahusa ektui (tabealla 4.7 ja 4.8).
For kvinner er det ingen forskjell mellom tilbakeflyttere, internflyttere og tilflyttere utenfra, når vi ser på de sju samisk-norske regionene samlet.
Go geahččat dan čieža sámidáru regiovnna obbalaččat, de eai leat erohusat barggahusain nissonolbmuid ektui, geat fárrejedje ruovttoluotta, fárrejedje siskkáldasat dahje fárrejedje olggobeale báikái.
Årsaken er sannsynligvis at flytting i mindre grad henger sammen med arbeid for kvinner enn for menn i disse områdene.
Sivvan dasa sáhttá leat ahte nissonolbmot eai fárre nu ollu barggu oktavuođas go dievdoolbmot dahket. Guovllut sierra
I tabell 4.9 presenteres den totale sysselsettingen, jobb i bostedskommune og pendling for hvert av de sju samisk-norske områdene, menn og kvinner.
Tabealla 4.9 čájeha dan obbalaš barggahusa, bargu orrunbáikkisuohkanis ja bargojohtima juohke dan čieža sámi-dáru guovlluin, sihke nissonolbmuid ja dievdoolbmuid ektui.
Det er som tidligere nevnt stor variasjon i sysselsettingsnivået mellom de sju områdene.
Nugo ovdalis juo namuhuvvon, de leat stuora erohusat barggahusdási ektui.
Det er prosentvis flere i de samisknorske kommunene som jobber i bostedskommunene sine, både blant menn og kvinner, sammenliknet med landet som helhet.
Lea proseanttaid mielde eambbogat sámi-dáru suohkaniin, geat barget iežaset ruovttusuohkanis, sihke nissonolbmuid ja dievdoolbmuid gaskkas, go buohtastahttá riikkain obbalaččat.
Tydeligst er dette for kvinner, hvor 69 % av kvinnene i de samisk-norske områdene jobber hvor de bor, versus 59 % for landet i sin helhet.
Eanemusat dovdo nissonolbmuid ektui, go leat 69 proseanta geat barget doppe gos orrot, mii muđui riikkas lea 59 proseanta.
Jobb i bostedskommunen
Bargu ruovttusuohkanis
I vår studie er det i områdene 1, 2, 6 og 7 hvor flest menn jobber i bostedskommunene sine, altså kommunene i indre Finnmark og øst i Finnmark, samt Tysfjord og Hamarøy og kommunene på grensen mellom Nordland og Nord-Trøndelag (tabell 4.9).
Min guorahallamis boahtá ovdan ahte guovlluin 1, 2, 6 ja 7 leat eanas dievdoolbmot, geat barget ruovttusuohkanis. Dat leat suohkaniiguin SisFinnmárkkus, Nuorta-Finnmárkkus, Divttasvuonas, Hápmiris ja suohkaniin fylkkarájis gaskal Nordlándda ja Davvi-Trøndelaga (tabealla 4.9).
Mønsteret er helt identisk for kvinnene.
Nissonolbmuid ektui lea maid sullásaš.
Det er færrest menn som jobber i bostedskommunene sine i Kvalsund og Loppa (område 3).
Fálesnuoris ja Láhppis leat fas unnimus dievdoolbmot, geat barget ruovttusuohkanis (guovlu 3).
For kvinner er det derimot i kommunene Evenes, Skånland, Gratangen og Lavangen (område 5) at det er færrest som jobber i bostedskommunene sine.
Nissonolbmot ges unnimusat barget ruovttusuohkanis dain suohkaniin: Evenáššis, Skániin, Rivttagis ja Loabagis (guovlu 3).
Pendling
Bargojohtin
Generelt pendles det mindre i de samisk-norske kommunene enn i landet som helhet.
Sámi-dáru suohkaniin johtet barggu geažil obbalččat unnit go muđui riikkas.
Kvinner pendler også bare halvparten av det menn gjør. Dette gjelder både i vår studie og i landet for øvrig.
Leat beali unnit nissonolbmot go dievdoolbmot, geat johtet barggu dihte, sihke min guorahallamis ja muđui riikkas.
Høyest andel pendlere både blant menn og kvinner finner vi i Kvalsund og Loppa (område 3) og Evenes, Skånland, Gratangen og Lavangen (område 5).
Eanemus bargojohtiid gávdnat Fálesnuoris ja Láhppis (guovlu 3) ja Evenáššis, Skániin, Rivttagis ja Loabagis (guovlu 5), ja dat guoská goappaš sohkabeliide.
Dette er naturligvis på grunn av nærliggende byer som Hammerfest for område 3 og Harstad og Narvik i område 5. Det er få pendlere i område 1, som er kommunene i indre Finnmark.
Doppe leat lagasbirrasis gávpogat, mii lea lunddolaš čilgehus dasa, nugo Hámmárfeasta (guovlu 3), Hárštá ja Narviika (guovlu 5). Leat unnán olbmot, geat johtet barggu geažil guovlu 1, mat leat suohkanat Sis-Finnmárkkus.
4.7 Fra bygd til by
4.7 Gilis gávpogii
Resultatene som er presentert i dette kapittelet, er deler av trinn 1 i surveyen Fra bygd til by.
Bohtosat, mat dán kapihttalis čájehuvvojit, leat oassin vuosttáš ceahkis guorahallamis (surveyen) Gilis gávpogii.
Registerstudier kan vise flyttemønster, kjønnsfordelinger blant de utflyttede og de som blir boende, og aldersfordelingene.
Registtarguorahallamat sáhttet čájehit fárrenminsttara, movt sohkabealit juohkásit sin gaskkas, geat leat eretfárren ja sii geat ain orrot báikkis, ja movt juohkásit ágiid ektui.
Årsaker til flytting og til bosetting i by, etnisk og kulturell tilhørighet, betydning av relasjoner til oppvekststed, og ikke minst språksituasjonen må undersøkes nærmere.
Mii lea sivvan go olbmot fárrejit ja ásaiduvvet gávpogii, čearddalaš ja kultuvrralaš gullevašvuohta, makkár čatnasumit olbmuin leat ruovttusuohkanii, ja movt lea gielladilli.
Registeranalysene danner dermed grunnlaget for den videre planlagte surveyen som skal gjennomføres i 2012 – 2013.
Dan ferte lagabui guorahallat. Ragisttarguorahallamat dagahit danne vuođu, ja daid leat viidásit plánen guorahallat 2012-2013.
Trinn 2 i surveyen er en undersøkelse som skal sette søkelys på levekår hos personer som har flyttet fra distriktsområder til bykommuner.
Ceahkki 2 dan surveyenis lea guorahallan, mas geahččat olbmuid birgejumi, geat leat fárren boaittobealsuohkaniin gávpotsuohkaniidda.
Samtidig vil studien gi oss mer forskningsbasert kunnskap om sosiale forhold, levekår og miljø for de flerkulturelle gruppene med røtter i områder med både samisk og norsk bosetting.
Seammás addá dát guorahallan midjiide eambbo dutkkojuvvon máhtu sosiála diliid birra, birgejumi birra ja máŋggakultuvrralaš joavkkuid birra, geain leat ruohttasat guovlluin gos orrot sihke sápmelaččat ja dáččat.
Studiens overordnede formål er å se på hvordan demografiske, sosiale og kulturelle endringer påvirker individers evne til å beholde kulturell bakgrunn og tilhørighet.
Guorahallama mihttu lea geahččat movt demográfalaš, sosiála ja kultuvrralaš rievdadusat váikkuhit indiviidat návccaid doalahit kultuvrralaš duogáža ja gullevašvuođa.
Økonomi og arbeids- og utdanningsmuligheter skal sees i sammenheng med individers og gruppers evner og muligheter til å ivareta egen kultur og bakgrunn.
Ekonomiija ja bargo- ja oahpahusvejolašvuođaid ferte geahččat dan oktavuođas movt indiviidaid ja joavkkuid návccat ja vejolašvuođat leat seailluhit iežaset kultuvrra ja duogáža.
Relasjoner mellom majoritet og minoritet, samt kjønnsperspektiver, er sentrale temaer i studien.
Guorahallama guovddáš fáttát leat makkár gaskavuohta lea álbmoga eanetlogus ja unnitlogus, ja makkár lea sohkabealleperspektiiva.
Trinn 2 er en undersøkelse basert på epidemiologisk forskningsmetodikk.
Ceahkki 2 lea guorahallan mas lea epidemiologalaš dutkanvuogi birra.
Spørreskjema er planlagt utsendt til en utflyttet befolkning, og studien er planlagt gjennomført høsten 2012 og vinteren 2013.
Jearahallanskovi leat plánen sáddet eretfárren álbmogii, ja dan guorahallama leat plánen čađahit čakčat 2012 – dálvet 2013.
Følgende fem hovedtemaer vil inngå i spørreskjemaet i Fra bygd til by:
Čuovvovaš vihtta váldofáttá bohtet leat mielde Gilis gávpogii jearahallanskovis:
1) Flytting
1) Fárren
Vi vil studere prediktorer for flytting.
Mii áigut guorahallat fárrema PREDIKTORAID.
Flytting, økonomi og arbeids- og utdanningsmuligheter skal sees i sammenheng med individers og gruppers evner og muligheter til å utvikle egen kultur og bakgrunn.
Fárrema, ekonomiija ja bargo- ja oahpahusvejolašvuođaid ferte geahččat dan oktavuođas movt indiviidat ja joavkkuin leat návccat ja vejolašvuođat ovdánahttit iežaset kultuvrra ja duogáža.
Majoritet versus minoritet
Álbmoga eanetlohku unnitlogu ektui
Det overordnede målet med temaet majoritet versus minoritet er å kartlegge hvordan en befolkning fra mindre distriktskommuner tilpasser seg et nytt levesett, og hvordan dette virker inn på følelsen av tilhørighet til oppvekstkommune (Thuen 2003).
Ulbmil dainna fáttain, mas geahččat álbmoga eanetlogu unnitlogu ektui, lea kártet movt álbmot smávit boaittobealsuohkaniin heivehit iežaset ođđa eallinvuohkái ja movt dat váikkuha bajasšaddansuohkana gullevašvuođa dovdduide (9).
Relasjoner mellom majoritet og minoritet, samt kjønnsperspektiver, er viktige temaer i studien.
Álbmoga eanetlogu ja unnitlogu gaskavuođat, ja sohkabealleperspektiiva leat dehálaš geahčestagat guorahallamis.
Helse og levekår
Dearvvašvuohta ja birgejupmi
Studien vil også gi mer kunnskap om helse- og levekårsrelaterte temaer i en bybefolkning.
Guorahallan galggašii maid addit eambbo oahpu mii guoská dearvvašvuođa ja birgejumi guoskevaš fáttáide gávpotálbmogii.
Det vil bli kartlagt forekomster av noen selvrapporterte sykdommer og utvalgte risikofaktorer for sykdom.
Áigut kártet muhtin iešdieđihuvvon dávddaid ja geahččat muhtin buozanvuođai riskkafáktoriid.
Tidligere helse- og levekårsstudier gjort i samiske og norske rurale områder har vist at den samiske befolkningen står overfor noen spesifikke helseutfordringer som aktualiserer ytterligere forskning (Nystad ofl. 2010:17 – 24).
Ovddeš dearvvašvuođa- ja birgejumiiskkademiin sámi ja dáčča guovlluin lea čájehan sámiálbmogis leat muhtin earenoamáš dearvvašvuođahástalusat, mat gáibidit eambbo dutkama (10).
Tilsvarende kunnskap foreligger ikke fra en fleretnisk samisk-norsk befolkning i bykommuner.
Vástideaddji máhttu ii gávdno máŋggačearddalaš sámi-dáru álbmogis gávpotsuohkaniin.
Informasjon om helse og levekår innhentes via spørreskjemaopplysninger.
Dearvvašvuođa- ja birgejumi birra dieđuid viežža jearahallanskovi dieđuin.
Spørsmålene i spørreskjemaet på temaet helse er identiske med en del av spørsmålene i helse- og levekårsundersøkelsen, SAMINOR 2, del 1, fra 2012. Dette for at det skal være mulig å gjøre sammenligninger mellom de to surveyene, Fra bygd til by og SAMINOR 2.
Jearahallanskovi gažaldagain, mat gusket dearvvašvuođa birra, lea oassi das seammalágán go dearvvašvuođa- ja birgejumiiskkadeamis, SAMINOR 2 vuosttaš oasis, mii čađahuvvui 2012. Dan dahkat vai galgá buohtastahttit dan guovtti surveyeid (guorahallamiid), Gilis gávpogii ja SAMINOR 2.
Tilhørighet til sted og kultur
Gullevašvuohta báikái ja kultuvrii
Hensikten med dette delprosjektet er å undersøke sammenheng mellom stedstilhørighet til oppvekstkommunen og det å være bosatt i by (Thuen 2003).
Ulbmil dainna oasseprošeavttain lea guorahallat makkár lea báikáigullevašvuohta bajasšaddansuohkana ektui go dan ahte orrut gávpogis (9).
Hva påvirker oppfattelsen av egen identitet, og hvor stor betydning har familie og miljø i oppfattelsen egen identitet?
Mii váikkuha dan ipmárdussii mii lea iežas identitehta ja man ollu váikkuha bearaš ja biras iežas identitehta ipmárdussii?
Språk
Giella
Det overordna målet med temaet språk er å finne ut hvor mange som ønsker å bruke eller bruker eksisterende samiskspråklige barnehage- og skoletilbud i dag (Todal 2010:154–162, Todal 2009:115–147).
Ulbmil giella fáttain lea gávnnahit man oallugat háliidit dahje atnet sámegielat mánáidgárde- ja skuvlafálaldagaid, mat juo gávdnojit dál (11-12).
Samtidig vil studien kartlegge behovet for slike tilbud hos andre generasjon samer som er bosatt i byer i Norge, men med røtter fra rurale kommuner i NordNorge.
Seammás boahtit dán iskkadeamis kártet man dárbu lea diekkár fálaldagaide nuppi buolvva olbmuide, geat orrot gávpogiin Norggas, muhto geain leat ruohttasat boaittobealsuohkaniin Davvi-Norggas.
Studien vil også kunne vise utviklingen av samiskspråklige undervisningstilbud i de ulike bykommuner.
Guorahallamis galgá boahtit ovdan movt sámegielat oahppofálaldagat ovdánit dain iešguđet gávpotsuohkaniin.
4.8 Avslutning
4.8 Loahppa
Det er tydelig at region 3, her representert med Kvalsund og Loppa kommuner, står overfor store utfordringer når det gjelder å stabilisere bosetningen.
Boahtá čielgasit ovdan ahte regiovdna 3, Fálesnuorri ja Láhppi suohkaniin leat stuora hástalusat oažžut álbmoga ássama dássedin.
Utflyttingen er stor gjennom flere generasjoner og viser ingen avtagende tegn.
Lea stuora eretfárren leamaš máŋgga buolvva čađa juo, iige oro vel mihkkege mii čájáha ahte dat unnu.
Årsaker det kan pekes på, er manglende muligheter for utdanning i nærmiljøet, samt mangel på arbeidsplasser.
Sivvan dasa sáhttá leat ahte ii leat vejolaš oahpu gazzat lagasbirrasis, ja ahte leat unnán bargosajit guovllus.
Disse kommunene har store utfordringer med tanke på å stabilere bosetningen, øke innflyttingen og mobilisere til bolyst.
Dain suohkaniin leat stuora hástalusat ássama ektui ja oažžut dan dássedin, lasihit sisafárrema ja oaččuhit olbmuide hálu orrut báikkis.
Område 1 med kommunene Karasjok og Kautokeino har den mest stabile bosetningen.
Guovlu 1, gos lea Kárášjoga gielda ja Guovdageainnu suohkan, lea eanemus dássedis ássan.
Forklaringene er nok flere, men det er nærliggende å tro at det har sammenheng med den samiske institusjonsbyggingen som har vært gjennomført de siste tiårene.
Čilgehusat leat dieđusge máŋga, muhto orru ollu ávkkuhan go leat huksen sámi ásahusaid dan maŋemus logi jagis.
I tillegg står reindrifta sterkt i disse områdene.
Dasa lassin lea boazodoallu hui nanus dain guovlluin.
Distriktene jobber energisk for å få flere tilflyttere til sine kommuner.
Boaittobealsuohkanat barget garrasit vai oččošedje sisafárrejeddjiid iežaset suohkaniidda.
Dette reflekteres gjennom blant annet slagord og kampanjer for å motivere flytting til distriktene.
Dan sáhttá oaidnit earret eará das go sis leat čuoládansánit ja áŋggirdit vai movttidahtejit olbmuid fárret boaittobealbáikkiide.
Men analysene våre viser at det er en betydelig andel personer som flytter midlertidig til de samisknorske kommunene i vår studie, og som etter tre år flytter videre.
Muhto min guorahallamat dán iskkadeamis čájehit ahte leat oalle oallugat geat gaskaboddosaččat fárrejit sámi-dáru suohkaniidda, geat fas 3 jagi maŋŋil fárrejit viidásit.
Det er derfor muligheter til å stabilisere og øke bosetningen i kommuner ved å motivere potensielle videreflyttere til å bli bofaste.
Danne sáhtášii ge ássama oažžut dássedin ja lasihit olmmošlogu, go movttidahttá sin, geat vejolaččat fárrejit viidásit, bisanit báikái.
Sysselsettingen i studiekommunene våre er gjennomsnittlig litt lavere enn sysselsettingen i hele landet, men forskjellene er ikke store. Det er derimot forholdsvis store regionale forskjeller.
Barggahus min guorahallansuohkaniin lea gaskamearálaččat veahá unnit go muđui lea riikkas, muhto erohusat eai leat nu stuorrat. Leat baicca stuora erohusat regiovnnaid ektui.
Områdene med lavest registrert sysselsetting blant menn er de tradisjonelle samiske kommunene i indre Finnmark.
Guovllut, gos dievdoolbmot leat unnimus registrerejuvvon barggahusain, leat suohkaniin Sis-Finnmárkkus.
Det er fullt mulig at dette ikke er helt reelle tall, da mange jobber i primærnæringer uten at dette registreres i noe arbeidsregister.
Sáhttá leat stuora vejolašvuohta ahte dat eai leat duohtalogut, go máŋggas barget vuođđoealahusaiguin nu ahte dat eai registrerejuvvo makkárge bargoregisttarii.
For områder som er nabokommuner til byer, ligger det muligens ennå en mulighet for økt pendling.
Guovlluin, gos ránnjasuohkan lea gávpotsuohkan, sáhttá leat vejolaččat maid eambbo bargojohtin.
Pendling er mest uttalt blant personer som kjenner lokalområdet og vet om jobb- og pendlermuligheter i regionen.
Bargojohtima birra leat eanemus muitalan olbmot, geat dovdet báikkálašguovllu ja dovdet bargo- ja bargojohtinvejolašvuođaid regiovnnas.
Det har vært en betydelig utflytting fra norsk - samiske distriktskommuner til byer i Norge.
Lea leamaš ollu eretfárren sámi boaittobealsuohkaniin gávpogiidda Norggas.
Dette innebærer at mange av dem som har flyttet, har samisk og flerkulturell bakgrunn.
Dat mielddisbuktá ahte sii geat leat fárren, sis lea sámi ja máŋggakultuvrralaš duogáš.
Ventelig vil det kunne innebære at disse eller barna deres aktiviserer sin samiske bakgrunn i de byene de bor i.
De maid vurdojuvvo ahte sii dahje sin mánát aktiivvalaččat doalahit iežaset sámi duogáža dain gávpogiin gos orrot.
Dette vil ha konsekvenser for bykommunens tilbud til den samiske del av befolkningen.
Das maid leat váikkuhusat gávpotsuohkaniid fálaldagaide sápmelaččaid ektui.
Også bykommunene må tilrettelegge og implementere samiske kulturelle og språklige tilbud i de offentlige tjenestetilbudene sine, blant annet gjelder det skoletilbud og helsetjenester.
Maiddái gávpotsuohkanat fertejit heivehit ja álggahit kultuvrralaš ja gielalašfálaldagaid iežaset almmolaš fálaldagaid ektui, earret eará go guoská skuvlafálaldagaide ja dearvvašvuođabálvalusaide.
Som vi skrev innledningsvis, vil registerstudier gi bakgrunnsinformasjon og en oversikt over den befolkningen som en studie ønsker å følge.
Nugo álggus čáliimet, de sáhttet registrerenguorahallamat addit duogáš dieđuid ja álbmoga ektui dieđuid, maid guorahallamis áigu čuovvolit.
Men for å finne svar på årsaker til flytting, betydning av relasjoner til oppvekststed, valg av språk og tilhørighet til byen det er flyttet til, må det brukes en annen studiemetode.
Muhto go galgá gávnnahit vástádusaid fárrema ektui, dasa maid mearkkašit bajasšaddanbáikki gaskavuođat, makkár giela vállje hupmat ja makkár gullevašvuohta lea dan gávpogii gosa lea válljen fárret, de ferte earalágán iskkadanvuogi čađahit.
Alle som er registrert som utflyttere fra en av våre 23 samisk-norske kommuner, og som har bosatt seg permanent i en by, vil i løpet av høsten 2012 eller vinteren 2013 få tilsendt et spørreskjema.
Buohkat, geat leat registrerejuvvon ahte leat eretfárren muhtin dan 23 sámi-dáru suohkanis ja leat bistevaččat ássagoahtán muhtin gávpogis, sidjiide sáddejuvvo 2012 čavčča ja 2013 dálvvi mielde jearahallanskovvi.
Skjemaet inneholder mange spørsmål og vil gi oss viktig informasjon om hvorfor distriktene opplever fraflytting.
Skovis leat ollu gažaldagat ja dat addá midjiide dehálaš dieđuid manne olbmot fárrejit eret boaittobealesuohkaniin.
For at denne undersøkelsen skal gi oss viktig kunnskap og være representativ for utvalget vårt, er vi helt avhengige av at de som blir forespurt, gir oss svar tilbake.
Vai dát iskkadeapmi galgá addit midjiide dehálaš ipmárdusa ja jus dat galgá sáhttit leat doallevaš min lávdegoddái, de lea dehálaš ahte mii oažžut vástádusaid ruovttoluotta sis, geain mii jearrat.
Funn fra studien Fra bygd til by vil bli publisert i både nasjonale og internasjonale tidsskrifter.
Bohtosat dan Gilážis gávpogii guorahallamis almmuhuvvojit sihke sisriikkalaš ja gaskariikkalaš áigečállagiin.
4 Den samiskrelaterte doktorgradsproduksjonen ved Universitetet i Tromsø
4 Sámi-guoski doavttergrádabuvttadeapmi Romssa universitehtas
Ann Ragnhild Broderstad Forsker, dr.med, overlege Senter for samisk helseforskning, Universitetet i Tromsø Medisinsk klinikk, Universitetssykehuset Nord Norge, Harstad Else Grete Broderstad Forsker, dr. polit. Senter for samiske studier, Universitetet i Tromsø
Ann Ragnhild Broderstad Dutki, dr.med, váldodoavttir Sámi dearvvašvuođadutkama guovddáš, Romssa universitehta Medisiinnalaš klinihkka, Davvi-Norgga Universitehtabuohcceviessu, Hárštá Else Grete Broderstad Dutki, dr. polit. Sámi dutkamiid guovddáš, Romssa universitehta
Kapitlet gjør et dypdykk i den samiskrelaterte doktorgradsproduksjonen ved Universitetet i Tromsø, fordi dette er den forsknings- og utdanningsinstitusjonen i landet som er størst i omfang og bredde når det gjelder samiskrelatert forskning.
Kapihtal čiekŋuda sámi-guoskevaš doavttergrádabuvttademiide Romssa universitehtas danne go dat lea dutkan- ja oahppoásahus riikkas mii go guoská sámi guoskevaš dutkamii, lea stuorimus fátmmasteami ja viidodaga dáfus.
Gjennomgangen viser en bred interesse for samiskrelatert forskning.
Daid guorahallan čájeha nana beroštumi sámiguoski dutkamii.
Selv om det faktiske antall samiskrelaterte doktorgrader er mange ganger lavere enn det totale antall, har den samiskrelaterte doktorgradsproduksjonen pr. femårsperiode 1990–2009 hatt godt og vel samme økning som den totale økningen ved universitetet.
Vaikko duohta lohku sámi-guoski doavttergrádain lea máŋgga geardde unnit go ollislaš lohku, de lea sámi-guoski doavttergrádabuvttadeapmi juohke vihttajagiáigodaga 1990-2009 lassánan roahkka seamma ollu go ollislaš lassáneapmi lea universitehtas.
Samtidig har noen fagområder i undersøkelsesperioden lyktes bedre enn andre når det gjelder å få gjennomført doktorgradsprosjekter.
Muhtun fágasuorggit leat seammás guorahallanáigodagas lihkostuvvan buorebut go earát doavttergrádabuvttademiid čađahemiiguin.
Årsakene kan være mange og sammensatt.
Čilgehusat sáhttet leat máŋggat ja máŋggageardánat.
Biologi/fysiologi, medisin og helseforskning, historie og arkeologi er de fire største fagområdene når det gjelder samiskrelatert doktorgradsproduksjon.
Sámi-guoski doavttergrádabuvttadeami njeallje stuorimus fágasuorggi leat biologiija/fysiologiija, medisiidna ja dearvvašvuođadutkan, historjá ja arkeologiija.
Selv om det er et klart større antall doktorgrader totalt sett blant naturvitere og medisinere enn tilfellet er blant humanister, samfunnsvitere og jurister, er det verdt å merke seg at den samiskrelaterte produksjonen innenfor fagene rettsvitenskap og humaniora utgjør henholdsvis 25 % og 21 % av den relevante totalandelen for disse fagene.
Vaikko leat čielgasit eanet doavttergrádat ollislaččat luonddudihttiin ja medisiidna dutkiin go humanisttain, servodatdihttiin ja juristtain, de lea veara mearkkašit ahte sámi-guoski buvttadeapmi fágasurggiin riektediehtagis ja humanioras dahket 25 % ja 21 % áššáiguoskevaš ollislašlogus dain fágain.
Dette kan ses i sammenheng med at historie, arkeologi og rettsvitenskap er fagfelt som har påtatt seg et særlig ansvar for samisk forskning, der langvarig satsning i form av eksplisitte strategier og personellmessig oppbygging har gitt resultater.
Dan sáhttá geahččat dan oktavuođas ahte historjá, arkeologiija ja riektedieđa leat fágasuorggit mat leat váldán badjelasaset erenoamáš ovddasvástádusa sámi dutkamii, dain lea guhkesáiggi vuoruheapmi eksplisihtta strategiijaid bokte ja bargonávccalaš ovddideapmi addán bohtosiid.
Ved fagmiljøene i samisk språkvitenskap, språk og litteraturvitenskap og samisk språkteknologi er rekrutteringssituasjonen en annen enn ved andre fagområder.
Sámi gielladiehtaga, giela ja girjjálašvuođa ja sámi giellateknologiija fágabirrasiin lea bestendilálašvuohta ieža lágan go eará fágasurggiin.
Her er det særlig viktig å arbeide med forskerrekruttering og tilrettelegging for å sikre flere doktorgradsarbeider.
Dan dáfus lea erenoamáš dehálaš bargat dutkiidbestemiin ja láhčit dili sihkkarastit eanet doavttergrádabargguid.
Som grunnlag for planlegging, nye satsninger og prioriteringer bør det utarbeides jevnlige oversikter/analyser over den samiskrelaterte doktorgradsproduksjonen både for UiT, på nasjonalt plan og i en nordisk sammenheng.
Vuođđun plánemii, ođđa árjjaid bidjamii ja vuoruhemiide galggaše ráhkaduvvot jeavddalaččat oppalašgeahčastagat/analysat sámiguoski doavttergrádabuvttademiin sihke UiT:s, riikka dásis ja davviriikkalaš oktavuođas.
4.1 Innledning
4.1 Álggahus
I dette kapitlet vil vi drøfte utviklingen av samisk forskning, konkretisert til avlagte doktorgrader ved Universitetet i Tromsø (UiT) i perioden 1990–2010. Selv om doktorgradene formelt er avlagt ved UiT, er flere av dem gjennomført ved andre høyere forsknings- og utdanningsinstitusjoner, som for eksempel Samisk høgskole i Kautokeino.
Dán kápihttalis áigut ságaškuššát sámi dutkama ovdáneamis, konkrehtalaččat doavttergrádain mat leat čađahuvvon Romssa universitehtas (UiT) áigodagas 1990-2010. Vaikko doavttergrádat almmolaččat leat čađahuvvon UiT bokte, de leat máŋga dain čađahuvvon eará alit dutkan- ja oahppoásahusain, nugo ovdamearka dihte Sámi allaskuvllas Guovdageainnus.
Når det gjelder en mer fullstendig oversikt over samisk og samiskrelatert forskning, viser vi til det pågående arbeidet til Butenschøn-utvalget, som på oppdrag fra Kunnskapsdepartementet og i samråd med Sametinget utreder en rekke forhold knyttet til samisk forskning og høyere utdanning.
Sámi ja sámi-guoski dutkama ollislaš oppalašgeahčastaga ektui, čujuhit bargui máid Butenschøn-lávdegoddi lea jođiheame Máhttodepartemeantta gohččuma mielde ja ovttas Sámedikkiin guorahallet muhtun ráje áššiid mat čatnasit sámi dutkamii ja alit ohppui.
Utredningen skal ferdigstilles ved utgangen av 2011. I forbindelse med utredningsarbeidet har NIFU gjennomført en omfattende kartlegging av samisk forskning og høyere utdanning ved alle relevante forskningsmiljø i Norge etter mønster av den nasjonale nordområdekartleggingen.
Guorahallan galgá válmmaštuvvot loahpageahčen 2011. Guorahallanbarggu geažil lea NIFUSTEP čađahan viiddis kártema sámi dutkamis ja alit oahpus buot guoskevaš dutkanbirrasiin Norggas našunála davviguovlluidkártema minstara mielde.
Blant annet kartlegges forskningsprosjekter, personalressurser, finansieringskilder, studietilbud, forskerrekrutteringssituasjonen, forskningstema og forskningsnettverk.
Earret eará kártejuvvojit dutkanprošeavttat, bargiidresurssat, ruhtadangáldut, oahppofálaldagat, dutkanbestendilálašvuohta, dutkanfáttát ja dutkanfierpmádagat.
NIFU-kartleggingen gir oss et grunnlagsmateriale og bidra til statistiske tall på det samiske forskningsområdet, tall som fram til nå ikke har vært tilgjengelig.
NIFU-STEP kárten ráhkada vuođđomateriála ja addá statistihka sámi dutkansurggiin mat dássážii eai leat leamaš olámuttus.
En avgrensning til doktorgradsarbeider kan synes vel snevert, da samisk forskning er langt mer omfattende enn dette, og skjer ved langt flere institusjoner enn Universitetet i Tromsø.
Dán barggu ráddjen doavttergrádabargguide sáhttá orrut gáržžideaddjin, go sámi dutkan fátmmasta ollu eanet ja lea ollu eanet institušuvnnain go dušše Romssa Universitehtas.
Men vi velger i denne omgang å gjøre et dypdykk i doktorgradsproduksjonen ved den forsknings- og utdanningsinstitusjonen i landet som når det gjelder samiskrelatert forskning, er størst i omfang og bredde, og som også har et nasjonalt ansvar for dette forsknings- og utdanningsfeltet.
Muhto dán háve válljet čiekŋudit doavttergrádabuvttademiide dan dutkan- ja oahppoinstitušuvnnas riikkas mii lea stuorimus sámi-guoski dutkama dáfus sihke fátmmasteaddjivuođa ja viidodaga ektui, ja mas maiddái lea našuvnnalaš ovddasvástádus dan dutkan- ja oahpposuorggis.
Som en følge av Stortingets behandling av St.meld. 34 (2001–2002) Kvalitetsreformen om høyere samisk utdanning og forskning ble universitetet tillagt et nasjonalt ansvar for samisk og urfolksrelatert forskning, utdanning og formidling.
Oassin Stuoradikki meannudeamis St. dieđ. 34 (2001-2002) Sámi alit oahpu ja dutkama kvalitehtaođastusa birra, addui universitehtii našuvnnalaš ovddasvástádus sámi- ja eamiálbmotguoskevaš dutkamii, ohppui ja gaskkusteapmái.
I lys av dette kan det være nyttig å gjennomgå universitetets doktorgradsproduksjon, sett ut fra et samfunnsansvar for høyere utdanning. Dessuten utgjør doktorgradsutdanningen en viktig plattform for videre forskningssatsninger.
Dan dáfus dáidá ávkkálaš čađaiskat universitehta doavttergrádabuvttademiid, go geahččá servodatovddasvástádusa ektui mii lea alit ohppui, ja go doavttergrádabuvttadeapmi lea dehálaš vuođđu viidásit dutkanáŋgiruššamiidda.
Hvilke prioriteringer UiT gjør, vil ha stor betydning for hele forsknings- og utdanningsfeltet.
Juste máid UiT vuoruha, dáidá mearkkašit ollu olles dutkan- ja oahpposuorgái.
Vi gjør oppmerksom på at vi i denne oversikten ikke inkluderer oversikter over samiskrelaterte forskerstillinger og gjennomførte og pågående samiskrelaterte forskningsprosjekter, fordi dette, i likhet med en nasjonal oversikt over relevante doktorgradsarbeid, forventes å framgå av NIFU-kartleggingen.
Mearkkašahttit ahte dán oppalašgeahčastagas ii leat mielde oppalašgeahčastat sámi-guoski dutkanvirggiin iige dutkanprošeavttain mat leat čađahuvvon dahje leat dál jođus, go daid vuordit nugo našuvnnalaš oppalašgeahčastagas áššáiguoskevaš doavttergrádabargguid, boahtit ovdan NIFU-STEP kártemis.
I vår gjennomgang av doktorgradsproduksjonen ved UiT anvender vi begrepet samiskrelatert forskning.
Dán čađaiskamis UiT doavttergrádabuvttademiin, atnit doahpaga sámi-guoski dutkan.
Med dette mener vi forskning som omhandler samiske forhold, med både disiplinære, flerfaglige og tverrfaglige tilnærminger.
Dainna oaivvildit dutkama mii sisdoallá sámi áššiid, sihke disiplineara, máŋggafágalaš ja fágarasttildeaddji lahkonemiiguin.
Tematisk favner samisk forskning bredt.
Temáid dáfus fátmmasta sámi dutkan viidát.
I vår oversikt inkluderes derfor forskning innen samfunnsvitenskap, humaniora, rettsvitenskap, biologi og fysiologi, medisin og helsefag.
Dán oppalašgeahčastagas siskkilduvvo danne dutkan surggiin servodatdieđa, humaniora, riektedieđa, biologiija ja fysiologiija, medisiidna ja dearvvašvuođafágat.
Samisk forskning kan videre forstås ut fra flere dimensjoner: et institusjonsfokus (hvor utføres forskningen), et innholdsfokus (hva forskes det på) og et relevansfokus (til hvilket formål).
institušuvdna geahččanvuohki (gos doaimmahit dutkama); sisdoallo geahččanvuohki (máid dutket) ja áššáiguoskevaš geahččanvuohki (makkár ulbmiliin).
I tillegg kan man i noen sammenhenger velge å spørre om hvem som utfører forskningen. Det er særlig aktuelt i de tilfeller da søkelyset settes på behovet for å rekruttere samer til forskningen.
Dasa lassin sáhttá muhtun oktavuođain válljet jearrat gii doaimmaha dutkama, ja dat geahččanvuohki šaddá áigeguovdilin erenoamážit oktavuođain go čuvgehit dárbbu bestet sápmelaččaid dutkamii.
I denne artikkelen har vi lagt til grunn en bred forståelse av hva samisk forskning er, og valgt et innholdsfokus der vi ser på utviklingen av produksjonen av samiskrelaterte doktorgrader ved Universitetet i Tromsø.
Dán artihkkalis lea vuođđun viiddis ipmárdus das mii sámi dutkan lea, ja leat válljen sisdoallogeahččanvuogi mas iskat Romssa universitehta sámiguoski doavttergrádaid buvttadeami ovdáneami.
Formålet med kapitlet er å se på utviklingen av doktorgradsproduksjonen ved UiT innen samiskrelaterte tema og problemstillinger.
Ulbmil kápihttaliin lea geahččat doavttergrádabuvttademiid ovdáneami UiT:s main leat sámiguoski temát ja čuolbmačilgehusat.
Den generelle doktorgradsproduksjonen har økt kraftig i den 20-årsperioden vi studerer, og UiT har nesten doblet antall disputaser fra 2006 til 2009, selv om det var en liten nedgang i 2010. Vi forventer å finne en lignende tendens når det gjelder samiskrelaterte doktorgrader, og vi ønsker å se på forholdet mellom den generelle og den samiskrelaterte doktorgradsproduksjonen.
Doavttergrádabuvttadeapmi oppalaččat lea lassánan hirbmosit 20 jagi áigodagas máid guorahallat, ja UiT lea measta duppalastan nákkáhallamiid logu 2006 rájes 2009 rádjai, vaikko lei veaháš njiedjan 2010:s. Seamma sullásaš tendeanssa vuordit sámi-guoski doavttergrádaid dáfus, ja dáhttut geahččat oktavuođa dábálaš ja sámiguoski doavttergrádabuvttadeamis.
Selv om vi ikke har kunnet gå i dybden når det gjelder de miljø som har lyktes med å få fram samiskrelaterte doktorgradsarbeider, vil vi i tillegg ta opp noen forhold som synes å karakterisere disse fagmiljøene.
Vaikko eat leat sáhttán čiekŋudit birrasiidda mat leat lihkostuvvan buvttadit sámi-guoski doavttergrádabargguid, áigut lassin váldit ovdan muhtun oktavuođaid mat orrot dovdomearkan daidda fágabirrasiidda.
For å drøfte dette vil vi først kort gjøre rede for hvilke data vi har lagt til grunn for undersøkelsen.
Dan ságaškuššamii áigut vuos oanehaččat čielggadit makkár data lea vuođđun guorahallamii.
Videre vil vi redegjøre for utviklingen av doktorgradsproduksjonen, herunder fordeling på fagområder, og andel av samiskrelatert forskning i forhold til fagområdenes relevante totalandel.
Viidásit čielggadit doavttergrádabuvttadeami ovdáneamis, das maiddái fágasurggiid juogu, ja man stuora oassi sámi-guoski dutkamiin lea fágasurggiid áššáiguoskevaš oppalašoasi ektui.
4.2 Innsamling av data
4.2 Data čohkken
Det har så langt ikke vært utarbeidet egne oversikter over samiskrelaterte doktorgrader. Derfor har vi for hvert enkelt år i 20-årsperioden 1990–2010 gjennomgått universitetets egen doktorgradsoversikt.
Dássážii ii leat ráhkaduvvon sierra oppalašgeahčastat sámi-guoski doavttergrádain, danne leat juohke jahkái 20 jagi áigodagas 1990- 2010, iskan čađa universitehta iežas doavttergrádaoppalašgeahčastaga.
Det tas imidlertid forbehold om at vi kan ha oversett arbeider som skulle vært inkludert.
Varohit goitge ahte sáhttit guođđán muhtun barggu mii goitge livčče galgan leat mielde.
Vi har også inkludert noen arbeider som i mindre grad berører samiske forhold, men i de tilfellene har vi likevel ansett disse som relevante for vårt formål.
Leat maiddái siskkildan muhtun bargguid mat unnán guoskkahit sámi áššiid, muhto daid leat goitge atnán áššáiguoskevažžan min ulbmilii.
Selv om det kan være arbeider som er oversett, mener vi oversikten gir et representativt bilde av utviklingen innenfor fagområdene.
Vaikko soaitit guođđán muhtun bargguid, de oaivvildit oppalašgeahčastaga addit ovddasteaddji gova fágasurggiid ovdáneamis.
Samlet sett for hele denne 20-årsperioden har vi registrert at det er avlagt 72 samiskrelaterte avhandlinger.
Ollislaččat olles 20 jagi áigodagas leat lohkan 72 čađahuvvon sámiguoski doavttergrádabarggu.
Avgjørende for hvilke doktorgrader som har blitt tatt med, er hvorvidt avhandlingene har et eksplisitt søkelys på samiske forhold og urfolksforhold, ikke hvorvidt det er samer som har tatt doktorgraden.
Dat mii lea mearridan guđiid doavttergrádaid leat váldán mielde, lea man muddui bargguin lea čielga sámi ja eamiálbmotdilálašvuođaid geahččanvuohki, iige leat go sápmelaččat doavttergráda čađaheaddjit.