pere/sami_parallel huggingface dataset:
Tapaamisen jälkeen Ylen hallintoneuvosto päätti, että Yleisradio aloittaa saamenkielisen lastenohjelmatuotannon.
Deaivvadeami maŋŋá hálddahusráđi lahtut čoahkkanedje ja mearridedje dikšut ášši. Sámemánát galge beassat geahččat TV-prográmmaid iežaset gillii. Ja nu dáhpáhuvaige.
Ensimmäinen Unna Junná näki päivänvalon syyskuun 16. päivänä 2007.
Vuosttas UnnaJunná oinnii beaivečuovgga čakčamánu 16. beaivve 2007.
Ohjelmaa tehtiin vuoden 2010 loppuun saakka yhteistyössä SVT Sápmin kanssa.
Prográmma dahkkojuvvui jagi 2010 loahpa rádjai ovttas SVT sámedoaimmahusain (SVT.
Sen jälkeen Yle Sápmi ja SVT Sápmi ovat tehneet erillistä lastenohjelmaa.
Sápmi).
Unna Junnáa tehdään kolmella kielellä, pohjois-, inarin- ja koltansaameksi.
UnnaJunná dahkkojuvvo golmma gillii, davvisáme-, anáraš- ja nuortalašgillii.
Ruotsin puolella tuotetuissa osissa on kuultu myös luulajan- ja eteläsaamea.
Ruoŧa bealde buvttaduvvon osiin lea gullon maid julev- ja lullisámegiella.
Unna Junná tekee yhteistyötä mm.. Saamelaisalueen koulutuskeskuksen (Sámi Oahpahusguovddáš) medialinjan kanssa Inarissa sekä Saamelaisalueiden koulujen ja Saamelaiskäräjien Elokuvakeskus Skábman kanssa.
UnnaJunná bargá ovttas Sámi Oahpahusguovddáža (www.sogsakk.fi) medialinjáin Anáris sihke sámeguovllu skuvllaiguin ja Sámedikki Skábma-filbmaguovddážiin.
Unna Junná lähetetään Suomessa sunnuntaisin klo 7.45 TV 2:ssa ja uusintana YLE FEM - kanavalla klo 08.15.
UnnaJunná sáddejuvvo Suomas sotnabeaivve dmu 7.45 TV-2:s ja nuppádassii FST5-kanálas dmu 10.30.
Ohjelmia on tehty 30 vuosittain; 15 kevät- ja 15 syyskaudella.
Jahkásaččat leat dahkkojuvvon 30 prográmma; 15 giđđa- ja 15 čakčabajis.
Unna Junnán ohjelmajuontajina aloittivat syksyllä 2007 Petra Magga ja Sofia Jannok.
UnnaJunná prográmmajođiheaddjin álggaheigga čakčat 2007 Petra Magga ja Sofia Jannok.
Heidän lisäkseen Unna Junnáa ovat pohjoissaameksi juontaneet näiden vuosien aikana myös Simon Issát Marainen, Maret Steinfjell, Per-Josef Idivuoma ja Oula Guttorm.
Sin lassin Unna Junná leat davvisámegillii jođihan maiddái Simon Issát Marainen, Maret Steinfjell, Per-Josef Idivuoma ja Oula Guttorm.
Vuodesta 2011 lähtien Yle Sápmin tuottamaa Unna Junnaa ovat juontaneet pohjoissaameksi Irene Länsman, Niillas Holmberg, Anna Näkkäläjärvi-Länsman ja Kirsti Länsman, inarinsaameksi Heli Huovinen ja koltansaameksi Anna-Katariina Feodoroff, Leena Fofonoff ja Terhi Kytölä.
Dán beaivve Unna Junná jođihit davvisámegillii Irene Länsman, Niillas Holmberg ja Anna Näkkäläjärvi, anárašgillii Heli Huovinen ja nuortalašgillii Anna-Katariina Feodoroff ja Leena Fofonoff.
Unna Junnássa nähdään perinteisten käsitöiden tekemistä.
Unna Junnás maiddái duddjojuvvo árbevirolaččat.
Ivalon koltankielen kielipesässä Tiina Sanila-Aikio, Janna Marja Semenoff, Iina Tarkiainen ja Masi Valtonen.
Nuortalašgiela giellabeasis Tiina Sanila-Aikio, Janna Marja Semenoff, Iina Tarkiainen ja Masi Valtonen.
Kuva: Yle Sápmi / Ritva Torikka.
Govva: Yle Sámi radio.
Unna Junnán toimitus on Inarissa.
Irene Länsman, doaimmaheaddji
Maahisweb - Saamelaismuseo Siidan lastensivusto
Maahisweb - Sámemusea Siidda mánáidsiiddut
Binna Bánna lasten radio
Binna Bánna mánáid radio
Lasten Binna Bánna - radio-ohjelma kuultiin ensimmäisen kerran toukokuun 8. päivänä 2002.
Binna Bánna - mánáid radioprográmma gulaimet vuosttas geardde miessemánu 8. beaivve 2002.
Lähetyksen pituus on 30 minuuttia ja Binna Bánna toimitetaan kolmella saamen kielellä.
Sáddaga guhkkodat lea 30 minuhta ja Binna Bánna doaimmahuvvo golmma sámegillii.
Siinä on pohjois-, inarin- ja koltansaamenkielisiä osia, joiden toimittamisessa lapset ovat aktiivisesti mukana.
Das leat davvisáme-, anáraš - ja nuortalašgielat oasit, maid doaimmaheamis mánát leat aktiivvalaččat mielde.
Ohjelmassa soitetaan paljon saamenkielistä lastenmusiikkia.
Prográmmas čuojahuvvo ollu sámegielat mánáid musihkka.
YLE Sámi radiossa on ollut lastenohjelmia jo ennen 2000-lukua. 1980-luvulla lähetettiin kouluradiota ja lauantaiaamuisin lähetetyissä ohjelmissa oli myös lapsille toimitettuja osia.
YLE Sámi radios leamašan mánáid prográmmat juo ovdal 2000-logu. 1980-logus sáddejuvvui skuvlaradio ja lávvardatiđidiid sáddejuvvon prográmmain ledje maid mánáide doaimmahuvvon oasit.
Ennen YLE Sámi radion tuottamia Binna Bánna-ohjelmia Norjan yleisradioyhtiö NRK:n tuottamat saamenkieliset lastenohjelmat kuuluivat myös Suomessa.
Ovdal YLE Sámi radio buvttadan Binna Bánna - prográmmaid Norgga riikkaradio NRK buvttadan sámegielat mánáidprográmmat gullojedje maid Suomas.
Binna Bánna-ohjelman kuulet Yle Sápmi kanavalta joka maanantai klo 14.35 ja uusintana keskiviikkoisin klo 10.00.
Binna Bánna - prográmma gulat Yle Sápmi kanálas juohke vuossárgga dmu 14.35 ja nuppádassii gaskavahko dmu 10.00.
Jos et voi kuunnella Sámi radion lähetyksiä, ohjelmat ovat kuultavissa viikon ajan internet-osoitteessa:
Jos it sáhte guldalit Sámi radio sáddagiid, prográmmat leat gullamis vahku áigge interneahtta-čujuhusas: http://yle.fi/sapmi /
Kuvassa Binna Bánnan toimittaja Irene Länsman työssään.
Govas Binna Bánna doaimmaheaddji Irene Länsman barggustis.
Diidalámpá on taikalamppu – mutta mikä on Skáhppu ?
Diidalámpá lea riikkaviidosaš mánáidkulturguovddážiid fierpmádat – muhto mii lea Skáhppu ?
Kuvassa Petra Biret Magga ja Anna Näkkäläjärvi pitämässä lasten musiikkityöpajaa.
Govas Petra Biret Magga ja Anna Näkkäläjärvi doallamin mánáid musihkkabargobáji.
Petra Biret Magga tekee Saamelaiskäräjillä lastenkulttuurityötä.
Petra Biret Magga bargá sámedikkis mánáidkultuvrrain.
Kysyimme Petralta saamelaislasten kulttuurista:
Jearaimet Petras sámemánáid kultuvrra birra:
Saamelaiskäräjillä on käynnissä lastenkulttuurikeskus-projekti.
Sámedikkis lea jođus mánáidkulturguovddáš-prošeakta.
Mitä se tekee ?
Maid áššiiguin dat bargá ?
Saamelainen lastenkulttuurikeskus ei ole fyysinen tila eikä rakennus, vaan toiminta, joka pyrkii tavoittamaan mahdollisimman monta lasta ja nuorta saamelaisalueella.
Sámi mánáidkulturguovddáš ii leat fysalaš sadji iige viessu, baicce doaibma mii geahččala juksat sámeguovllus nu máŋga máná ja nuora go vejolaš.
Kohderyhmänä ovat alle 18-vuotiaat lapset ja nuoret ja pääasiassa toiminta keskittyy kouluihin, päiväkoteihin ja kielipesiin.
Čuozáhatjoavkun leat vuollái 18-jahkásaš mánát ja nuorat ja doaibma guoská lagamustá skuvllaid, beaiveruovttuid ja giellabesiid.
Saamelaisen lastenkulttuurikeskuksen tavoitteena on kehittää saamelaista lastenkulttuuria sekä lisätä lasten ja nuorten tuntemusta omaa kulttuuriaan kohtaan erilaisten toimintojen ja työpajojen kautta.
Sámi mánáidkulturguovddáža ulbmilin lea ovddidit sámi mánáidkultuvrra, lasihit mánáid ja nuoraid dovdamuša iežaset kultuvrra ektui iešguđetlágan doaimmaid ja bargobájiid bokte.
Mikä on Diidalámpá ?
Mii lea Diidalámpá ?
Diidalámpá eli Taikalamppu on valtakunnallinen lastenkulttuurikeskusten verkosto.
Diidalámpá dahjege Taikalamppu lea riikkaviidosaš mánáidkulturguovddážiid fierpmádat.
Opetusministeriö valitsee jäsenet (kulttuurikeskukset) Taikalamppu-kaudelle hakemusten perusteella.
Oahpahusministeria vállje lahtuid (kulturguovddážiid) Taikalamppu-badjái ohcamušaid vuođul.
Toimit juontajana myös TV lapsille suunnatussa Unna Junná - ohjelmassa.
Leat jođihan maiddái Unna Junná- mánáid TV-prográmmaid.
Minkälaista työtä se on ?
Makkár bargu dat lea ?
Unna Junná on saamenkielinen lastenohjelma, jonka tekeminen on tärkeää lasten kielen tukemisen kannalta.
Unna Junná lea sámegielat mánáidprográmma, man dahkan lea dehálaš mánáid sámegiela doarjuma dáfus.
Unna Junnálla on oma erityisleimansa muiden ohjelmien joukossa.
Unna Junná addá iežas sámi mihtilmasvuođa eará prográmmaid joavkkus.
Työssä on muistettava koko ajan kohderyhmä ja sen ajattelumaailma ja kulttuuritausta.
Barggus ferte oppa áigge muitit čuozáhatjoavkku ja sin jurddašanvuogi ja kulturduogáža.
Työ tukee päätyötäni, koska kohderyhmä on sama, vain keino tavoittaa saamelaislapset on toinen.
Bargu doarju mu váldobarggu, dasgo čuozáhatjoavku lea seamma, dušše vuohki juksat sámemánáid lea earálágan.
Mitkä ovat työkielesi lastenkulttuurikeskus-hankkeessa ja Unna Junnássa ?
Mat leat du bargogielat mánáidkulturguovddáš-fidnus ja Unna Junnás ?
Saamenkieliset lapset tavoitetaan vain saamenkielellä !
Sámegielat mánáid sáhttá juksat dušše sámegillii !
Kieli kehittyy vain sitä kuulemalla ja käyttämällä.
Giella ovdána dušše gullamiin ja geavahemiin.
Mikä on parasta ja tärkeintä lastenkulttuurityössä ?
Mii lea buoremus ja dehálamos mánáidkulturbarggus ?
Työ antaa mahdollisuuden tutustua saamelaisiin ympäri saamelaisaluetta.
Bargu addá vejolašvuođa oahpásmuvvat sámiide birra sámeguovllu.
Rajojenväliset yhteistyökuviot laajentavat lasten ja nuorten maailmankuvaa ja yhteenkuuluvuuden tunnetta.
Riikkaidgaskasaš oktasašbargu viiddida mánáid ja nuoraid máilmmigova ja oktiigullevašvuođa dovddu.
Välimatkat ovat pitkiä, mutta parempi jutaa eteenpäin kuin olla paikoillaan.
Gaskkat leat guhkit, muhto buoret johtit ovddosguvlui go leat ovtta sajis.
Parasta on se että ihmiset innostuvat ja haluavat olla mukana lasten ja nuorten kulttuurin tukemisessa ja toimintojen tuottamisessa.
Buoremus lea dat ahte olbmot movttáskit ja hálidit leat mielde mánáid ja nuoraid kultuvrra doarjumis ja doaimmaid buvttadeamis.
Ihanteellisinta olisi se, että toiminta tulisi tavallaan näkymättömäksi ja näin ollen lastenkulttuuri nousisi arvoonsa ja kuuluisi kaikkien toimijoiden rutiineihin.
Buoremus vejolaš dilli livččii dat ahte doaimma ii dárbbašivčče šat dego sierra deattuhit, baicce mánáidkultuvra oaččošii dasa gullevaš árvvu ja gulašii juo buot doaibmiid rutiinnaide.
Miten saamelaislasten kulttuuri eroaa suomalaislasten kulttuurista ?
Mo sámemánáid kultuvra earrána suomamánáid kultuvrras ?
Saamelaislapsille perhe on koko suku.
Sámemánáide bearaš lea oppa sohka.
Saamelaislapsille opetetaan enemmän luontoon kuulumista pienestä pitäen.
Sámemánáide oahpahit eanet lundui gullama juo mánnávuođa rájes.
Saamelaislapsi on päättelykykyinen ja avoin oppimaan itse, tekemään käsillään.
Sámemánná lea čeahppi árvvoštallat ja rabas oahppat ieš, bargat gieđaidisguin.
Saamelaislapsen kulttuuriin kuuluu kiinteästi suku sekä kielellinen ja kulttuurillinen ympäristö.
Sámemáná kultuvrii gullá nannosit sohka, gielalaš ja kultuvrralaš biras.
Näistä asioista saamelaislapsi rakentaa saamelaisen identiteettinsä.
Dáid áššiin sámemánná hukse sámi identitehtas.
Mikä on Skáhppu ?
Mii lea Skáhppu ?
Skáhppuun on koottu lapsille tarkoitettua materiaalia saamenkielisestä kirjallisuus- ja musiikkituotannosta.
Skáhppui lea čohkkejuvvon mánáide oaivvilduvvon materiála sámegielat girjjálašvuođas ja musihkas, buot golmma sámegillii.
Skáhppuun kurkistamalla voi löytää myös suopungin ja ohjeet miten suopunkia heitetään.
Skáhppui guovllastemiin sáhttá gávdnat maid suohpana ja rávvagiid mo galgá njoarostit.
Skáhppu löytyy pohjoisen kirjastoista ja se voi toimia virikkeenä oppitunneilla tai helpottaa vanhempia löytämään kerralla jo useamman mielenkiintoisen lapsille tarkoitetun virikkeen tai kirjan.
Skáhppu gávdno davvi girjerájuin ja dat sáhttá doaibmat jurddafáddán oahppodiimmuin dahje veahkehit váhnemiid gávdnat ovttatmano máŋga miellagiddevaš, mánáide oaivvilduvvon girjji dahje eará movttiidahttinmateriála.
Mitä omaan kieleen ja kulttuuriin liittyvää saamelaislapsille on tarjolla ?
Makkár iežaset gillii ja kultuvrii guoski fálaldagat leat sámemánáide ?
Televisiossa, radiossa, kirjoissa, lehdissä, netissä ?
Televišuvnnas, radios, girjjiin, aviissain, neahtas ?
Tv:ssä on saamenkielinen lastenohjelma Unna Junná, Sámi radiossa voi kuunnella Binna Bánna - lastenohjelmaa ja lastenkirjallisuus on lisääntynyt kaikilla saamen kielillä.
Tv:s lea sámegielat mánáidprográmma Unna Junná, sámiradios sáhttá guldalit Binna Bánna- mánáidprográmma ja mánáid girjjálašvuohta lea lassánan buot sámegielaiguin.
Tämä on positiivista !
Dat lea positiivvalaš ášši !
Saamelaislapsille ei juuri lehtiä ole ilmestynyt sitten saamenkielisen Aku Ankan (Vulle Vuojaš) jälkeen.
Sámemánáide eai jur leat bláđit almmustuvvan sámegielat Vulle Vuojaža (Aku Ankka) maŋŋá.
Aku Ankka tulisi mielestäni herättää henkiin.
Vulle Vuojažii galggašii mu mielas fas ” bosádit heakka ”.
Se motivoi lukemaan ihan kaikilla kielillä.
Dat movttiidahttá lohkama oahpahallamis.
Nuorille ilmestyy saamenkielinen nuortenlehti Š-bláddi. Lehti on nykyaikainen ja käsittelee nuoriin liittyviä ajankohtaisia aiheita.
Nuoraide almmustuvvá sámegielat nuoraidbláđđi Š. Bláđđi lea ođđaáigásaš ja sisttisdoallá nuoraide guoski áigeguovdilis fáttáid.
Netissä ei tietääkseni ole vielä saamelaislapsille kovinkaan runsasta tarjontaa.
Neahtas ii mu dieđu miel leat sámemánáide vel olusge fálaldat.
Kuvassa kenkäheinävieran tekoa ja kurkistus valmiista.
Govas gámasuoidnefiera dahkan ja guovllasteapmi gárvves fiera čađa.
Kenkäheinästä saa lämpimät, kuivat ja hyväntuoksuiset ŠsukatŠ kengän sisälle.
Gámasuoinnis oažžu liegga, goike ja njálggahájat ŠsuohkuidŠ gápmaga sisa.
Miten nykyisten saamelaislasten elämä, maailma ja leikit eroavat áhkujen ja áddjojen lapsuuden maailmasta ?
Mo dálá sámemánáid eallin, máilbmi ja stohkosat earránit áhkuid ja ádjáid mánnávuođa máilmmis ?
Áhkujen ja áddjojen (mummojen ja vaarien) maailma oli vaativampi.
Áhkuid ja ádjáid máilbmi gáibidii mánás eanet.
Muutenkin se sukupolvi on sitkeämpää ja vahvempaa lajia.
Muđuige dat sohkabuolva lea sitkadut ja nannosut šládja.
Tuiskut ja pakkaset eivät ole leikkejä haitanneet ja töihinkin on osallistuttu leikin varjolla.
Borggat ja buollašat eai leat stoahkama hehtten ja bargguidege lea oassálaston dego stoahkama mielde.
Lapsilla oli enemmän mielikuvitusta leikkiä koska mitään valmista ei ollut eikä mitään uutta kaivattu esimerkiksi lelujen suhteen.
Mánáin lei eanet miellagovahus stoahkamiin, dasgo gárvves duhkorasat eai lean eaige mánát máhttán oppa vuorditge omd. ođđa duhkorasaid.
Oma mielikuvitus ja rakentelutaito oli lapsillakin paljon rikkampaa kuin nykyään.
Iežas miellagovahus ja čehppodat hutkat ieš lei mánáinge ollu eanet go dán áigge.
Isovanhemmat olivat läsnä jokaisessa arkipäivässä ja koko suku osallistui lasten kasvattamiseen, näin ollen sukulaiset tulivat tutuiksi ja yhteisöllisyys oli kantava voima.
Áhkut ja ádját ledje máná eallimis mielde juohke árgabeaivve ja oppa sohka oassálasttii mánáid bajásgeassimii, ná fuolkkit ja oppa sohka šattai oahpisin ja servošii gullan lei guoddilis fápmu.
Nykymaailma on monimutkaisempaa ja koneellistettua.
Otnábeaivve máilbmi lea mohkkásut ja mekaniserejuvvon.
Kun nykylapsille opetetaan entisajan leikkejä, ne eivät ole välttämättä tuttuja.
Dán áigge mánáide ovddešáigge stohkosat oahpahuvvojit, dat eai leat vealttakeahttá oahppásat.
Saamelaislapset ovat monikulttuurisia, heitä asuu myös kaupungeissa ja siellä saamelaiskulttuuriin kasvaminen ei ole niin itsestäänselvää.
Sámemánát ellet máŋgga kultuvrra lahttun, máŋgasat ásset maid gávpogiin ja doppe sámekultuvrii bajásšaddan ii leat nu iešalddes čielggas.
Silloin Unna Junnánkin merkitys kasvaa.
Dalle Unna Junnáge mearkkašupmi stuorru.
Minkälaisia terveisiä lähettäisit lasten kulttuuriasioista päättäville aikuisille ?
Makkár dearvvuođaid sáddešit mánáid kulturáššiin mearrideaddji rávesolbmuide ?
Kuunnelkaa nuoria, antakaa heille vaikutusmahdollisuus !
Guldalehket nuoraid, addet sidjiide vejolašvuođa váikkuhit !
Muistattehan toimia niin, että saamelaislastenkin kielelliset ja kulttuuriset oikeudet toteutuvat.
Amma muitibehtet doaibmat nu ahte sámemánáidge gielalaš ja kultuvrralaš vuoigatvuođat ollašuvvet.
Lapsille ja nuorille mielekkäitä kokemuksia, harrastuksia tukevaa toimintaa niin poismuuttokaan ei ole niin todennäköistä tulevaisuudessa !
Mánáide ja nuoraide jierpmálaš vásáhusaid ja doaimmaid doarjut sin astoáiggebuđaldemiid, de eretfárrenge ii leat nu jáhkehahtti boahttevuođas !
YLE Sámi radio (katso Unna Junná ja Binna bánna)
YLE Sámi radio (geahča Unna Junná ja Binna bánna)
SVT Sápmi - lasten TV
SVT Sápmi - mánáid TV
Sivusto lapsille - Cugu
Siiddut mánáide - Cugu
Kolttasaamelaisten nuorten oma blogi tässä
Nuortalaš nuoraid iežaset blogi dás
Missä on Nooran kelkka ?
Gos lea Nora gielká ?
ja elin elämäni 16 ensimmäistä vuotta Utsjoella, suomineidon päälaella, kunnes muutin Tampereelle opiskelun merkeissä.
ja ellen 16 vuosttas jagi Ohcejogas, suomanieidda oaivečohkas, dasságo fárrejin Tamperei stuđerema geažil.
Sain paikan Tampereen ilmaisutaidon erityislukiosta, jossa tarkoituksenani on ollut kehittää musiikin, kirjallisuuden ja näyttelemisen taitojani, jotta voisin mahdollisimman hyvin pitää yllä ja edistää kulttuuriani.
Ožžon báikki Tampere olggosbuktin máhtu sierralogahagas (Tampereen ilmaisutaidon erityislukio), gos mu ulbmilin leamašan ovddidit musihka, girjjálašvuođa ja neavttadeami dáidduidan, vai sáhtášin nu bures go vejolaš doallat bajás ja ovddidit iežan kultuvrra.
Muutto pois saamelaisalueelta merkitsi tietenkin suurta muutosta elämääni.
Fárren eret sámeguovllus mearkkašii dieđusge stuorra nuppástusa eallimasan.
Suurin asia muutossa oli kuitenkin se, että aloin ymmärtää paremmin, mitä saamelaisuus minulle merkitsee.
Stuorámus ášši fárremis lei goittot dat, ahte áddegohten buorebut, maid sápmelašvuohta munnje mearkkaša.
Joskus täytyy mennä kauemmas nähdäkseen.
Muhtumin ferte vuolgit guhkkelebbui, vai oaidná buorebut.
Ne, jotka ovat joskus olleet kauan pois kotoa ilman perhettä ja palanneet sitten kotiin, voivat samastua minuun, kun minulta kysytään, mitä saamelaisuus minulle on.
Dat geat leamašan muhtumin guhká eret ruovttus almmá bearraša ja máhccan dasto ruoktot, sáhttet buohtastahttit iežaset munnje, go mus jerrojuvvo, maid sápmelašvuohta munnje mearkkaša.
Se on tunne, jota on vaikea kuvailla.
Dat lea dovdu, man lea váttis govvidit.
Hiljattain valmistuneessa runokirjassani tämä on kuitenkin ollut yksi pyrkimyksistäni.
Gieskat válmmaštuvvan diktagirjjistan dat leamašan goit okta mu figgamušain.
Kirja olisi tarkoitus saada julkaistua ensi vuoden puolella.
Oaivilin lea ahte girji almmustuvašii boahtte jagi bealde.
Kirjoitan pohjoissaameksi, äidinkielelläni.
Mun čálán davvisámegillii, iežan eatnigillii.
Tampereella ollessani tuntuu jatkuvasti siltä, kuin olisin kotoisin toisesta ulottuvuudesta, jonne voi hädän tullen aina paeta, ja mikäs sen parempi tunne !
Tamperes orodettiinan lea jámma dakkár dovdu go livččen eret nuppi máilmmis, gosa sáhttá álo báhtarit go lea heahti, ja mii dat dan buoret dovdu !
Monille lähtöni Tampereelle, n.1100 kilometrin päähän kotoa, on ollut kysymysmerkki.
Máŋgasiidda mu vuolgin Tamperei, sullii 1100 kilomehtera duohkái ruovttus, leamašan gažaldatmearka.
Joidenkin mielestä olen ikään kuin hylännyt juureni, paennut pois.
Muhtumiid mielas lean dego hilgon máttuidan, báhtaran eret.
Asia on kuitenkin päinvastainen.
Ášši lea goit nuppe gežiid.
Saamelaisuus, Saame ja saamen kieli ovat päivittäin mielessäni.
Sápmelašvuohta, Sápmi ja sámegiella leat beaivválaččat mu mielas.
Tunnen lähteneeni, jotta voin tulla isompana takaisin, jotta auttava käteni olisi isompi.
Lean vuolgán, vai sáhtán boahtit stuorábun ruovttoluotta, vai mu veahki addi giehta livččii stuorát.
Kaiken kaikkiaan olen todella ylpeä saamelaisuudestani, enkä häpeile sitä.
Buohkanassii anán duođaid árvvus iežan sápmelašvuođa, inge heahpanatte dan.
Ei pidä olla leuhka, muttei ole väärin olla ylpeä siitä, mitä on ja mihin kuuluu.
Ii galgga leat gáddálas, muhto ii leat boastut atnit árvvus dan, mii lea ja gosa gullá.
Häpeilyä on viime vuosisadan aikana nähty ihan tarpeeksi.
Heahpanaddama mii leat mannan jahkečuođi áigge oaidnán áibbas nohkka.
Olen Milla Elmiina Pulska (2008)
Lean Milla Elmiina Pulska (2008)
Olen 19-vuotias ja kotoisin Vuotsosta, joka on Suomen eteläisin saamelaiskylä.
Lean 19-jahkásaš ja eret Vuohčus, mii lea Suoma máttimus sámegilli.
Tällä hetkellä asun Kautokeinossa, jossa käyn saamenkielistä korkeakoulua, Sámi allaskuvlaa, ja tähtään saamenkieliseksi luokanopettajaksi.
Dál orun Guovdageainnus, gos váccán sámegielat allaskuvlla, Sámi allaskuvlla, ja áiggošin gárvvásmuvvat sámegielat luohkáoahpaheaddjin.
Keväällä 2008 valmistuin Utsjoen saamelaislukiosta.
Giđđat 2008 válmmaštuvven Ohcejoga sámelogahagas.
Äitini kautta olen saanut kiinnostuksen musiikkiin, jota olen harrastanut koko elämäni.
Eatni bokte lean ožžon beroštumi musihkkii, mii leamaš mu eallimis mielde álo.
Olen laulanut ja joikannut muiden vuotsolaisten tyttöjen kanssa, mutta enää en suutani aukaise, vaan keskityn soittamiseen.
Lean lávlon ja juoigan eará vuohččulaš nieiddaiguin, muhto dál in šat iežan njálmmi raba, muhto baicce hálidan čuojahit.
Pianonsoittoa olen harrastanut pikkutytöstä asti ja kuljin peruskouluaikoina Sodankylässä 100 kilometrin päässä pianonsoittotunneilla.
Piáno lean čuojahan dan rájes go ledjen unna nieiddaš ja johten vuođđoskuvlaáigge Soađegilis 100 kilomehtera duohken piánočuojahandiimmuin.
Peruskouluaikoina perustimme kylän tyttöjen kanssa bändin.
Vuođđoskuvlaáigge vuođđudeimmet gili nieiddaiguin musihkkajoavkku.
Sitten jossain vaiheessa aloimme soittaa saamenkielistä musiikkia ja kokoonpanon muokkauduttua esittämästämme musiikista tuli saamenkielistä rockia.
Dasto muhtun muttus čuojahišgođiimet sámegielat musihka ja maŋŋá go joavku šattai dálá hápmái, min musihkas bođii sámegielat rockmusihkka.
Bändimme nimi on SomBy, joka tulee 1800-luvun kartasta, jossa lukee Vuotson kohdalla Sombio-by.
Min joavkku namma lea SomBy, mii boahtá 1800-logu kárttas, mas lohká Vuohču buohta Sombio-by.
Sompio on ollut suuri alue ja sisältänyt monia kyliä, joista osa jäi Lokan tekoaltaan alle.
Sompio dahjege Soabbat leamašan stuorra guovlu ja lea doallan sisttis máŋggaid giliid, main oassi bázii Lokka dahkuáldá vuollái.
Keväällä 2008 teimme levytyssopimuksen Tuupa Records - levy-yhtiön kanssa ja saman kevään toukokuussa meiltä ilmestyi EP-levy Cáhppes Lasttat, jolla on viisi meidän itse tekemäämme kappaletta.
Giđđat 2008 dagaimet skearroráhkadansoahpamuša TuupaRecords – skearrofitnodatservviin ja seamma giđa miessemánus mis almmustuvai EP-skearru ČáhppesLasttat, mas leat vihtta min iežamet dahkan bihtá.
Olemme keikkailleet paljon Lapin läänin alueella ja pari keikkaa on ollut myös hieman etelämpänä.
Mii leat lávlon ja čuojahan ollu Lappi leana guovllus ja moddii leat fitnan maiddái vehá máddelabbos.
Tällä hetkellä teemme uusia biisejä tulevalle täyspitkälle albumille, joten minulla menee musiikintekoon paljon aikaa, mutta se ei haittaa, koska rakastan kirjoittaa biisien sanoja ja säveltää musiikkia.
Dál mii dahkat ođđa lávlagiid čuovvovaš guhkes jietnaskerrui, nu ahte mus manná musihkadahkamii ollu áigi, muhto dat ii daga maidige, dasgo liikon čállit lávlagiid sániid ja bidjat daidda nuohta.
Siinä työssä saa kaivaa omia tunteita ja ajatuksia ja luoda jotain omaa ihmisten kuultavaksi.
Dien barggus oažžu suokkardit iežas dovdduid ja jurdagiid ja hutkat juoidá iežasa, man eará olbmot ožžot gullat.
Mielestäni on todella tärkeää, että teemme biisimme saameksi, koska sillä tavalla tuomme saamelaisista uusia puolia esiin valtaväestön nähtäville, nostamme saamelaista kulttuuria positiivisesti esille ja edistämme sitä.
Mu mielas lea duođaid dehálaš, ahte dahkat iežamet lávlagiid sámegillii, dasgo dan láhkai buktit sápmelaččain ođđa beliid ovdan suomaálbmogii, loktet sámi kultuvrra positiivvalaččat oidnosii ja ovddidat dan.
Saamelaisuus on muutakin kuin poroja, joikaamista, nokipannukahvittelua, kodassa ilman sähköjä asumista ja muita stereotypioita.
Sápmelašvuohta lea earáge go bohccot, juoigan, káfestallan dollagáttis, ássan goađis elerávnnji haga ja eará stereotypiat.
Saamelaisuus voi olla rock, saamelaisuus voi olla kaikkea mahtavaa, meidän nuorten pitää vain uskaltaa olla saamelaisia ja tehdä sitä mitä haluamme.
Sápmelašvuohta sáhttá leat rock, sápmelašvuohta sáhttá leat mii beare, mii nuorat galgat dušše duostat leat sápmelaččat ja dahkat dan maid hálidat.
Minulla on poroja, joten porohommiin menee myös paljon aikaa.
Mus leat bohccot, nu ahte boazobargguide manná maid ollu áigi.
Kesäisin kuljen merkityksissä ja olen ollut nyt myös mönkijällä kokoamistyössä mukana parina kesänä.
Gesiid jođán mearkumiin ja leamašan dál maid njealjejuvllagiin čohkkenbarggus mielde moadde geasi.
Syksyisin ja talvisin puolestaan on erotuksia ja lihahommia.
Čakčat ja dálvit fas leat rátkimat ja biergobarggut.
Ympäri vuoden on oikeastaan kaikenlaisia porotöitä.
Birra jagi leat iešalddes máŋggalágan boazobarggut.
Porot ovat minulle tärkeitä, koska ne liittävät minut esivanhempiini ja myös saamelaisuuteen.
Bohccot leat munnje dehálaččat, dasgo dat čatnet mu iežan máddariidda ja maiddái sápmelašvuhtii.
Eikä se ole pelkkää työtä vaan elintapa.
Iige dat leat dušše bargu, muhto maiddái eallinvuohki.
Puhun saamea, ja vaikka se ei ole äidinkieleni, se on minulle tärkeä kieli saamelaisuuteni vuoksi.
Human sámegiela, ja vaikko dat ii leat mu eatnigiella, dat lea munnje dehálaš giella mu sápmelašvuođa geažil.
Olen opiskellut sitä koko kouluikäni vieraana kielenä, ja kirjoitin sen ylioppilaskirjoituksissakin.
Lean stuđeren dan oppa mu skuvlaagi vieris giellan, ja čállen dan stuđeantačállosiinge.
Vuotsossa saamenkielen siirtäminen seuraaville sukupolville valitettavasti jotenkin pysähtyi, ja saamea puhuvat siellä äidinkielenään enää oikeastaan vain vanhat ihmiset.
Vuohčus sámegiela sirdin čuovvovaš buolvvaide váidalahtti gal monu bisánii, ja sámegiela hupmet doppe eatnigiellan šat iešalddes dušše boarrásat.
Haluaisin, että olisin saanut saamen äidinkielenä, mutta koska se ei ole mahdollista, niin aion opetella kielen hyvin ja siirtää sen omille lapsilleni äidinkielenä.
Livččen hálidan oahppat sámegiela eatnigiellan, muhto go dat ii lean vejolaš, de áiggon oahpahallat giela bures ja sirdit dan iežan mánáide eatnigiellan.
Kuvassa SomBy Inarissa keväällä 2008 levyn julkistamiskeikan jälkeen.
Govas SomBy Anáris giđđat 2008 skearru almmustahttima maŋŋá.
Milla kolmas vasemmalta.
Milla goalmmát gurutbealde.
Minun nimeni on Hánno Heaikka Ásllat Ánde, Aslak Antti Paltto (2008)
Mun lean Hánno Heaikka Ásllat Ánde, Aslak Antti Paltto (2008)
ja olen kotoisin Lemmenjoelta Inarin kunnasta.
ja lean eret Leammis Anára gielddas.
Tällä hetkellä myös asun Lemmenjoella, vanhempieni luona.
Dál maid ásan Leammis, vánhemiiddán luhtte.
Olen 25 vuotias.
Lean 25 jahkásaš.
Kesällä 2007 valmistuin Kautokeinon saamelaisesta korkeakoulusta, jossa suoritin kolmen vuoden journalistilinjan bachelorin ja lisäksi saamen kielen approbaturin.
Geassit 2007 válmmaštuvven Guovdageainnu sámi allaskuvllas, gos čađahin golmma jagi journalistalinjá bachelor-dutkosa ja lassin sámegiela approbatura.
Valmistumisen jälkeen olen enimmäkseen työskennellyt YLE saameradiolla Inarissa saamenkielisten tv-uutisten toimittajana.
Válmmaštuvvama maŋŋá lean eanaš bargan YLE sámeradios Anáris sámegielat tv-ođđasiid doaimmaheaddjin.
Lisäksi olen freelancannut Kiirunassa SVT:n uutisreportterina ja myös galdu.
Dasa lassin leamašan Gironis SVT freelanceođasreporttarin ja maid galdu.
org-nettisivujen päivittäjänä.
org-neahttasiidduid beaivideaddjin.
Viimeinen suurempi projektini päättyi keväällä 2008: silloin organisoin saamelaisten osallistumisen Arctic Winter Games 2008 tapahtumaan Yellowknifeen, olin Saamen joukkueen Chef de Mission.
Mu maŋimuš stuorát prošeakta nogai giđđat 2008: dalle organiserejin sámiid oassálastima ArcticWinterGames 2008 dáhpáhussii Yellowknifei, ledjen Sámi joavkku Chef de Mission.
Olen koko nuoruuteni harrastanut kaikenlaista liikuntaa ja ollut kilpahiihtäjä 22-vuotiaaksi asti.
Lean oppa nuorravuođa lihkadan ollu ja čuoigan gilvvu gitta 22-jahkásažžan.
Osallistumiseni hiihdon saamenmestaruuskisoihin 12-vuotiaana teki minulle mahdolliseksi ymmärtää jo silloin, että saamelaiset asuvat neljässä eri maassa.
Go oassálasten čuoigama sámemeašttirgilvvuide 12-jahkásažžan, de dat veahkehii mu áddet juo dalle, ahte sámit ásset njealji sierra riikkas.
Talvisin mestaruuskisoja järjestetään hiihdossa ja suopunginheitossa, kesällä suopunginheiton lisäksi myös juoksussa.
Dálvit meašttirvuođagilvvut ordnejuvvojit čuoigamis ja njoarosteamis, geassit njoarosteami lassin maid viehkamis.
Minulla on kaksi äidinkieltä: pohjoissaame ja suomi.
Mus leat guokte eatnigiela: davvisámegiella ja suomagiella.
Voin puhua saamen kieltä päivittäin kotona ja jutellessani kavereiden kanssa.
Sáhtán hállat sámegiela beaivválaččat ruovttus ja dalle go háleštan skihpáriiguin.
Saamelaisuus merkitsee elämistä luonnossa, porojen kanssa, kalastamista, kuulumista omaan joukkoon.
Sápmelašvuohta mearkkaša eallima luonddus, bohccuiguin, guolásteami, gullama iežas jovkui.
Maailmalla ollessani voin kertoa olevani saamelainen ja edustan ylpeänä neljän eri maan ihmisiä, yhtä kansaa, vaikkakin erittäin monimuotoista sellaista.
Máilmmis jođedettiin sáhtán muitalit ahte lean sápmelaš ja lean movtta go beasan ovddastit njealji sierra riikka olbmuid, ovtta álbmoga, mas gávdnojit hui máŋggalágan iešvuođat.
Olen syntynyt poronhoitaja- ja kalastajaperheeseen, joten saamelaisuus näkyy myös siitä, miten harjoitamme poronhoitoa ja hyödynnämme poron eri materiaaleja sekä minkälaista ruokaa syömme.
Lean riegádan badje- ja guolásteaddjibearrašii, nu ahte sápmelašvuohta oidno maid das, mo mii hárjehat boazodoalu ja atnit ávkin bohcco sierra materiálaid sihke makkár biepmu mii borrat.
Meillä on tapamme olla saamelaisia, mutta ei ole olemassa vain yhtä tapaa olla sitä.
Mis leat iežamet vuogit leat sápmelaččat, muhto ii leat dušše okta vuohki leat dat.
Viralliset määrittelyt saamelaisuudesta ovat kyllä löydettävissä Norjan, Ruotsin ja Suomen saamelaiskäräjien nettisivuilta, mutta kuten niistä näkee, määritellään saamelaisuus joka maassakin hieman eri tavoin.
Virggálaš meroštallamat sápmelašvuođas leat gal gávdnomis Norgga, Ruoŧa ja Suoma sámedikkiid neahttasiidduin, muhto nugo dain oaidná, meroštallojuvvo sápmelašvuohta guđege riikkasge uhcánaš eará láhkai.
Jos jo syntyessäsi vanhempasi kertovat sinulle, että olet saamelainen, kasvaa saamelaisuuden merkitys sinulle iän myötä ja vanhetessa arvostat sitä enemmän.
Jos juo riegádettiinat du váhnemat muitalit dutnje, ahte leat sápmelaš, stuorru sápmelašvuođa mearkkašupmi dutnje agi mielde ja anát dan árvvus eanet ah ’ eanet.
Sen sijaan jos kuulet 20-vuotiaana olevasi saamelainen, etkä ole sitä koskaan aikaisemmin kuullut etkä tiennyt, sinun on paljon vaikeampi oppia ymmärtämään ja sisäistämään, mitä on olla saamelainen.
Muhto jos gulat 20-jahkásažžan ahte leat sápmelaš, itge leat dan goasge ovdal gullan itge diehtán, dutnje lea ollu váddásut oahppat duođaid áddet, maid mearkkaša leat sápmelaš.
Itse olen oppinut kaksi kieltä ja kaksi kulttuuria rinnakkain, virallisen saamelaismääritelmän mukaan olen puoleksi suomalainen ja puoleksi saamelainen.
Ieš lean oahppan guokte giela ja guokte kultuvrra báldalagaid, virggálaš sámemeroštallama mielde lean beallái suopmelaš ja beallái sápmelaš.
Minulla on Suomen passi, joka on hyvää valuuttaa kun kiertää maailmalla, koska suomalaisia arvostetaan.
Mus lea Suoma pássa, mii lea buorre valuhtta go johtá máilmmis, dasgo suopmelaččaid atnet árvvus.
Mutta kun menen YK:n kokoukseen New Yorkiin ja minulta kysytään kuka olen, kerron olevani saamelainen – ellei minua sitten tunnisteta jo vaatteista.
Muhto go manan ON:a čoahkkimii New Yorkii ja mus jerrojuvvo gii mun lean, muitalan ahte lean sápmelaš – jos mu eai dovdda juo biktasiin.
Joka aamu ensimmäinen kieli, jota puhun, on saame.
Juohke iđit vuosttas giellan hálan sámegiela.
Töissä radiolla käytän suurimman osan ajasta saamea.
Barggus radios geavahan eanaš áigge sámegiela.
Muuten saamelaisuus näkyy arjessani siinä, että suuri osa ajastani kuluu porojen kanssa.
Muđui sápmelašvuohta oidno árggastan das, ahte stuorra oassi áiggis gollá bohccuiguin.
Erityisesti syystalvella, joka on vilkasta porojen erottelu-aikaa.
Erenomážit čakčadálvve, go dalle leat ollu rátkimat.
Jäljelle jääneen vapaa-ajan vietän kotikulmilla sekä Ruotsissa ja Norjassa, saamelaisnuorten tapahtumia kun riittää.
Loahppaáiggi, mii báhcá, golahan ruovttubirrasis sihke Ruoŧas ja Norggas, sámenuoraid dáhpáhusat gal reahkkájit.
Ja aina kun tapahtuu jotain suurempaa, pakkaan lapintakin laukkuun, sillä eihän sitä tavallista tummaa pukua ole koskaan tullut hankittua !
Ja álo go dáhpáhuvvá miinu stuorábuid, de páhkken sámegávtti lávkii, dasgo iihan dakkár dábálaš čáhppes láttebiktasa leat goasge gártan skáhppot !
Tulevaisuudessa saamelaisuuteni näkyy samoin arkipäivän askareissa kuin nykyisinkin: kielessä, sanomisissani ja ideologiassa.
Boahttevuođas mu sápmelašvuohta oidno seammaláhkai árgabeaivve barggildemiin go dálge: gielas, mu dadjamušain ja ideologias.
Uskon, että tulevaisuudessa saamelaisuus on saamelaisille tärkeämpi kuin kymmenen vuotta sitten.
Jáhkán ahte boahttevuođas sápmelašvuohta lea sámiide dehálut go logi jagi dás ovdal.
Kuluneet kymmenen vuotta olemme muutenkin eläneet suurta muutosta, kun saamelaisen ei enää tarvitse hävetä itseään, vaan päinvastoin saamelaisuudella jopa ylpeillään.
Vássán logi jagi mii leat muđuige eallán stuorra nuppástusa, go sápmelaš ii šat dárbbaš heahpanit iežas, muhto baicce sápmelašvuođain juoba čevllohallo.
Itse olen oppinut pohjoissaamen äidinkielenä, lukenut sitä koulussa äidinkielenä ja kirjoittanut sen myös ylioppilaskirjoituksissa äidinkielenä.
Ieš lean oahppan davvisámegiela eatnigiellan, lohkan dan skuvllas eatnigiellan ja čállán dan maiddái stuđeantačállosiin eatnigiellan.
Silloin olin ainoa pohjoissaamen äidinkielenä kirjoittanut.
Dalle ledjen áidna, guhte čálii davvisámegiela eatnigiellan.
Nyt, vajaat kymmenen vuotta myöhemmin, yhä useampi tekee tai valitsee samoin.
Dál, vádjit logi jagi maŋŋá, máŋgasat dahket dahje válljejit seammaláhkai.
Tärkeintä ei kuitenkaan ole kielen käyttö paperilla, vaan suullisesti: saamen kielen puhuminen on nykyään sallittua, se on muodissa ja työpaikatkin vaativat saamenkielentaitoisia.
Dehálemos ii goit leat giela geavaheapmi báhpára alde, muhto baicce njálmmálaččat: sámegiela hállan lea dán áigge lobálaš, dat lea otná vuogi mielde ja bargobáikkitge gáibidit sámegielat olbmuid.
Kielen käyttäminen auttaa meitä ymmärtämään moninaista kulttuuriamme paremmin, ja kun kielenkäyttäjiä on enemmän, myös kulttuuri säilyy laajemmin sukupolvelta toiselle.
Giela geavaheapmi veahkeha min áddet min máŋggabealat kultuvrra buorebut, ja go gielageavaheaddjit leat eanet, maiddái kultuvra seailu viidásabbot buolvvas nubbái.
Kuten niin monet ovat sen sanoneet: kielessä on kulttuuri, joten käyttäkäämme sitä.
Nugo nu máŋgasat leat dan dadjan: gielas lea kultuvra, nuba geavaheatnot dan.
Minä olen Anni Koivisto, utsjokinen, melkein 17-vuotias saamelaisnuori (2008)
Mun lean Anni Koivisto, ohcejohkalaš, farga 17-jahkásaš sámenuorra
Alun perin olen kotoisin Kaamasesta, mutta niiltä ajoilta en muista oikeastaan mitään, kun olin niin pieni vielä silloin.
Álggoálggus lean eret Gápmasis, muhto dieid áiggiin in muitte iešalddes maidige, go ledjen nu uhcci vel dalle.
Opiskelen ahkerasti toista vuotta Utsjoen saamelaislukiossa.
Stuđeren viššalit nuppi jagi Ohcejoga sámelogahagas.
Äidinkieleni on saame, suomea opin sitten katsomalla televisiosta Muumeja.
Mu eatnigiella lea sámegiella, suomagiela ohppen go gehččen televišuvnnas Mumeniid.
Yritän kovasti ehtiä harrastamaan kaikenlaista, tai siis, lähinnä niitä juttuja, mitä Utsjoella on tarjolla.
Geahččalan geargat dahkat buotlágan somás hommáid, dahje lagamustá dakkár áššiid, mat Ohcejogas leat fállun.
Tykkään mm. kirjoitella kaikennäköisiä tekstejä ja kutoa.
Liikon ee. čálašit buotlágan teavsttaid ja gođđit.
Saamelaisuus näkyy elämässäni lähinnä saamen kielellä käydyissä keskusteluissa ja juhlapukeutumisessa.
Sápmelašvuohta oidno eallimisttán lagamustá nu ahte geavahan sámegiela ságastallamiin ja čiŋadan sámebiktasiidda.
Ei se muuten kai näykään.
Ii dat muđui várra oidnoge.
Tietysti se merkitsee minulle enemmänkin kuin vain kieltä ja vaatteita.
Dieđusge dat mearkkaša munnje eanetge go dušše giela ja biktasiid.
On minulle toki tärkeää myös saamelaisuus itsessään.
Lea munnje áinnas dehálaš maid ieš sápmelašvuohta.
Se on sellainen oikeus ja velvoite.
Dat lea dakkár vuoigatvuohta ja geatnegasvuohta.
On toisinaan ahdistavaa, kun tietää että ihmiset odottavat minun jäävän Utsjoelle puhumaan saamea, menevän naimisiin jonkun ihastuttavan saamelaismiehen kanssa ja synnyttävän saamelaisia lapsia.
Orru muhtumin áŧestuhtti, go diehtá ahte olbmot vurdet mu báhcit Ohcejohkii hállat sámegiela, náitalit geainnanu somás sámealbmáin ja riegádahttit sámemánáid.
Sitten jos en teekään niin, olen jotenkin huono ihminen.
Dasto jos in dagage nu, lean monu fuones olmmoš.
Enhän minä itse edes tiedä, mitä elämältä haluan.
Inhan mun ieš oppa dieđe, maid eallimis hálidan.
Ehkä minä toteutan kylän toiveen.
Kánske mun ollašuhtán gili sávaldaga.
Voisinhan minä itseni tänne kuvitella.
Sáhtášinhan mun iežan deike govahallat
Tiörv !
Tiörv !
Olen Anna Lumisalmi, 21-vuotias kolttasaamelaistyttö (2008)
Lean Anna Lumisalmi, 21-jahkásaš nuortalašnieida
Alun perin olen kotoisin Ivalosta, mutta viimeiset kolme vuotta olen asunut Etelä-Suomessa, ensin vuoden Helsingissä, ja nyt reilut kaksi vuotta Imatralla.
Álggoálggus lean eret Avvilis, muhto maŋimuš golbma jagi lean ássan Mátta-Suomas, vuos jagi Helssegis ja dál badjel guokte jagi Imatras.
Opiskelen nyt toista vuotta matkailua ammattikorkeakoulussa ja valmistun parin vuoden päästä restonomiksi.
Stuđeren dál nuppi jagi turismma ámmátallaskuvllas ja válmmaštuvan moatti jagi geažes restonoman.
Harrastan erityisesti laulamista ja satunnaisesti myös tanssimista, sulkapalloa ja kirjoittamista, sekä matkustelen mielelläni – niin paljon kuin opiskelijabudjetti sallii.
Astoáigge láven lávlut ja muhtumin maid dánssun, spealan dolgespáppa ja čálán, liikon maid mátkkoštit – nu olu go badjelmearálaš ruhta fal báhcá.
Suhteellisen ison osan vapaa-ajastani vie myös tutortoiminta, missä olen ollut mukana tämän vuoden, ja vuodenvaihteessa minusta tulee mitä todennäköisimmin meidän koulun matkailun yksikön uusi päätutor.
Viehka stuorra oassi mu astoáiggis doalvu maid tutordoaibma, mas leamašan mielde dán jagi, ja jagimolsašumis mus boahtá viehka sihkkarit min skuvlla turismma ovttadaga ođđa váldotutor.
Äidinkieleni on suomi, ja osaankin koltansaamea vain muutaman lauseen verran, mutta ymmärrän kieltä vähän enemmän kuin puhun.
Mu eatnigiella lea suomagiella, ja máhtánge nuortalašgiela dušše muhtun cealkaga veardde, muhto ádden giela vehá eanet go hálan.
Lausuminen onnistuu aika hyvin, jos luen saamea ääneen paperilta.
Go logan sámegiela jitnosit báhpáris, de dat lihkostuvvá viehka bures.
Olenkin tehnyt viimeiset viisi vuotta satunnaisesti koltansaamenkielisiä ortodoksisia hartausohjelmia YLE Saamenradiolle isäni (kanttori ja Saamelaiskäräjien jäsen Erkki Lumisalmen) kanssa.
Leange dahkan maŋimuš vihtta jagi duollet dálle nuortalašgielat ortodoksalaš rohkosprográmmaid YLE Sámeradioi áhčiinan (kántor ja Sámedikki lahttu Erkki Lumisalmiin).
Niistä olen selvinnyt, kun isä on kirjoittanut minulle valmiiksi kaiken, mitä on pitänyt lukea.
Daid lean máhttán dahkat, go áhčči lea čállán munnje gárvvisin visot, maid lea galgan lohkat.
Olen myös ollut mukana laulamassa kuorossa kolme kertaa Helsingissä järjestetyissä koltansaamenkielisissä jumalanpalveluksissa.
Leamašan maid mielde lávlumin goaras golbmii Helssegis ordnejuvvon nuortalašgielat ipmilbálvalusain.
Olisi todella hienoa osata kieltä paremminkin ja minua harmittaa, että sitä ei puhuttu meillä kotona, kun olin pieni.
Livččii duođaid somá máhttit giela buorebutge ja mu mielas lea váivi ahte mii eat hállan dan ruovttus, go ledjen uhcci.
Olen muutaman kerran aloittanut kouluaikoinani saamen tunnit, mutta kielen oppiminen ei ole sujunut odotusten mukaisesti.
Lean muhtun geardde álggahan skuvllas sámegiela diimmuid, muhto giela oahppan ii leat lihkostuvvan vuordagiid mielde.
Esimerkiksi lukiossa opetus järjestettiin etäopetuksena television kautta, ja sitä oli vaikea seurata, kun yhteys takkusi koko ajan.
Ovdamearkka dihte logahagas oahpahus ordnejuvvui gáiddusoahpahussan televišuvnna bokte, ja dan lei váttis čuovvut, go oktavuohta ii doaibman albmaláhkai.
Koltansaamen tunneista on kuitenkin ollut sen verran hyötyä, että uskoakseni osaksi niiden ansiosta minun on ollut helpompi oppia venäjää, jota meidän koulussa opiskellaan pakollisina kieliopintoina ainakin muutaman kurssin verran.
Nuortalašgiela diimmuin leamašan goit dan veardde ávki, ahte iežan jáhku mielde dat lea veahkehan mu oahppat álkibut ruoššagiela, mii min skuvllas lohkkojuvvo bákkolaš giellan ainjuo muhtun gurssa veardde.
Koltansaamessa ja venäjässä kun on jonkun verran todella samantapaisia sanoja, ja joitain kirjaimia.
Nuortalašgielas ja ruoššagielas go leat muhtun veardde duođaid seammasullasaš sánit, ja muhtun bustávat.
Venäläiset kirjaimet opinkin hämmästyksekseni vain parissa tunnissa.
Ruošša bustávaid ohppenge ipmašis dušše moatte diimmus.
Saamelaisuus ei näy nykyisin kovinkaan paljon arkielämässäni, mutta olen hyvin ylpeä juuristani.
Sápmelašvuohta ii oidno dán áigge olusge árgaeallimisttán, muhto anán sakka árvvus iežan máttuid.
Olen huomannut, että aina kun ihmisille mainitsee olevansa saamelainen, he ovat todella positiivisesti yllättyneitä ja kiinnostuneita, ja haluavat kuulla asiasta lisää.
Lean fuomášan, ahte álo go olbmuide máinnaša ahte lean sápmelaš, sii leat duođaid positiivvalaččat heahkastuvvan ja beroštuvvan, ja hálidit gullat ášši birra lasi.
Monet ovat sanoneet, että näytän saamelaiselta, joskus jopa ennen kuin ovat tienneet minun olevan saamelainen.
Máŋggat leat dadjan, ahte čájehan sápmelažžan, muhtumin juoba ovdal go leat diehtán ahte lean sápmelaš.
Vaikka olenkin ylpeä saamelaisista juuristani ja siitä, mistä olen lähtöisin, en kuitenkaan usko koskaan muuttavani takaisin Lappiin, en ainakaan ennen eläkeikää.
Vaikko anánge árvvus iežan sámemáttuid ja dan, gos lean eret, in goit jáhke goasge fárret ruovttoluotta Sápmái, in goit ovdal ealáhatagigi.
Lapissa on mukavaa käydä aina välillä, mutta jostain syystä olen aina tuntenut oloni paljon kotoisammaksi isommissa kaupungeissa.
Sámis lea suohtas fitnat ain gaskkohagaid, muhto mannu sivas lean álo loaktán olu buorebut stuorát gávpogiin.
Lapissa kylät ja kaupungit ovat niin pieniä, että mahdollisuus uusien ihmisten tapaamiseen on todella rajallinen – ja minä olen aina nauttinut uusien ihmisten tapaamisesta sekä siitä, että ympärillä on myös paljon tuntemattomia ihmisiä ja vielä tutkimattomia mahdollisuuksia ja paikkoja.
Sámis gilit ja gávpogat leat nu uhcit, ahte dat ráddje vejolašvuođa deaivat ođđa olbmuid – ja mun lean álo liikon deaivvadit ođđa olbmuiguin sihke das ahte birra leat ollu maid amas olbmot ja vel dutkkakeahtes vejolašvuođat ja báikkit.
Valmistumisen jälkeen muutan pois Imatralta, ehkä Helsinkiin, ehkä johonkin toiseen kaupunkiin.
Válmmaštuvvama maŋŋá fárren eret Imatras, kánske Helssegii, kánske muhtun eará gávpogii.
On myös aina mahdollista, että muutan aivan toiseen maahan.
Lea maid álo vejolaš, ahte fárren áibba eará riikii.
Olen aina haaveillut oman yrityksen perustamisestakin, se voisi ehkä olla kahvila, tai sitten enemmän matkailuun liittyvä ohjelmapalveluyritys.
Lean álo niegadan vuođđudit iežan fitnodaga, dat sáhtášii kánske leat kafea, dahje dasto eanet turismii laktáseaddji prográmmabálvalusfitnodat.
Tulevaisuus on näin nuorella iällä vielä todella avoinna.
Boahttevuohta lea ná nuorra agis vel duođaid rabas.
Kävi miten kävi, saamelaisuus tulee aina olemaan iso osa identiteettiäni, asuinpa sitten Ivalossa tai Pariisissa.:)
Geavaš dal mo beare, sápmelašvuohta boahtá álo leat stuorra oassi mu identitehta, ásanba dasto Avvilis dahje Parisas.:)
(Kuvassa Anna Pietarissa syksyllä 2008)
(Govas Anna Biehtárgávpogis čakčat 2008)
Olen Satu Aikio (2008)
Lean Satu Aikio (2008)
ja syntynyt pian 25 vuotta sitten kuopuksena inarinsaamelaiseen perheeseen, johon itseni lisäksi kuuluu isä, äiti sekä isosisko ja - veli.
ja riegádan sullii 25 jagi dás ovdal váhkarin anáraš bearrašii, masa iežan lassin gullet áhčči, eadni sihke stuorraoabbá ja - viellja.
Lapsuuteni ja nuoruuteni olen viettänyt Sevetintien varrella pienessä kylässä nimeltään Väylä, jossa vanhempani edelleen asuvat.
Mánnávuođa ja nuorravuođa lean eallán Čeavetjárgeaidnoguoras smávva gilážis Fávllis, gos mu váhnemat ain ássaba.
Tätä nykyä tieni on vienyt minut asustelemaan Ivaloon, jossa myös molemmat sisarukseni asuvat.
Eallin lea dolvon mu ássat Avvilii, gos maiddái guktot mu oappážagat ássaba.
Peruskouluni olen käynyt Kaamasessa (1-3lk) ja Inarissa (4-9lk) sekä lukion Ivalossa.
Vuođđoskuvlla lean vázzán Gápmasis (1-3lk) ja Anáris (4-9lk) sihke logahaga Avvilis.
Saatuani ylioppilaslakin vuonna 2003, elämä kuljetti erinäisten työpaikkojen jälkeen opiskelemaan perhepäivähoitajaksi saamelaisalueen koulutuskeskukseen Ivaloon, josta valmistuin kyseiseen ammattiin syksyllä 2008.
Go ožžon vilges gahpira jagis 2003, eallin doalvvui mu muhtin dihto bargosajiid maŋŋá stuđeret bearašbeaivedivššárin sámi oahpahusguovddážii Avvilii, gos válmmaštuvven máinnašuvvon ámmáhii čakčat 2008.
Tällä hetkellä työskentelen Inarissa inarinsaamen kielipesässä eli päiväkodissa, jossa lapsille puhutaan ainoastaan inarinsaamea.
Dál barggan Anáris anárašgiela giellabeasis dahjege beaiveruovttus, gos mánáide hállojuvvo dušše beare anárašgiella.
Inarinsaame on näkynyt elämässäni koko elämäni ajan niin kielen takia kuin harrastuksen ja työni kautta.
Anárašgiella lea oidnon eallimisttán álo nu giela geažil go áiggeáji ja barggu bokte.
Lapsuuskodissani Väylässä kuulin joka päivä inarinsaamen kieltä, jota poromies-kalastajaisäni puhui niin samassa pihapiirissä asuneiden edesmenneiden isovanhempieni kuin sukulaistenikin kanssa.
Mánnávuođaruovttustan Fávllis gullen beaivválaččat anárašgiela, man badjealmmái-guolásteaddjiáhččán hálai das bálddas ássan ádjáinan ja áhkuinan, geat leaba juo jápmán, ja maiddái fulkkiidanguin.
Kotona kuulemaani ja oppimaani kieltä opiskelin lisää koulussa ja opiskelu on jatkunut tähän päivään asti, koska uusia inarinsaamenkielisiä sanoja kehitetään jatkuvasti.
Ruovttus gullan ja oahppan giela stuđerejin lasi skuvllas ja stuđeren lea joatkašuvvan gitta dán beaivái, dasgo ođđa anárašgielat sániid hutket oppa áigge lasi.
Yksi harrastuksistani on laulaminen, jonka puitteissa teen silloin tällöin myös keikkaa inarinsaameksi erinäisissä tilaisuuksissa niin yksin kuin yhdessä siskoni kanssa.
Okta mu áiggeájiin lea lávlun, masa gullá maiddái dat ahte duollet dálle lávllun anárašgillii iešguđetlágan dilálašvuođain nu okto go ovttas oappáinan.
Inarinsaame on vähemmistökieli, joka oli pitkään uhanalainen sen puhujien vähyyden takia.
Anárašgiella lea vehádatgiella, mii lei guhká áittatvuloš danin go giela hállit ledje nu uhcán.
Tätä nykyä näen inarinsaamen kielen tulevaisuuden valoisana juurikin vuonna 1997 perustetun inarinsaamen kielen kielipesän ansiosta sekä myös sen, että kieltä opetetaan myös aikuisille ihmisille, jotka välttämättä eivät ole juuriltaan inarinsaamelaisia.
Dál oainnán anárašgiela boahttevuođa čuovgadin jagis 1997 vuođđuduvvon anárašgiela giellabeasi geažil sihke maid danin go giela oahpahit maiddái rávesolbmuide, geat vealttakeahttá eai leat anáraččat.
Inarissa sijaitseva saamelaismuseo Siida, jossa olen monet kesät työskennellyt, välittää osaltaan tietoa inarinsaamelaisuudesta ja kielestä.
Anáris sámemusea Siida, gos lean máŋggaid gesiid bargan, juohká oasiltis dieđu anársápmelašvuođas ja gielas.
Uskon ja toivon, että inarinsaamen arvostus on kasvanut ja että useimmat myös tiedostavat nykyään Suomessa puhuttavan kolmea eri saamen kieltä, joista yksi on inarinsaame.
Jáhkán ja sávan, ahte anárašgiela árvu lea lassánan ja ahte eatnašat maid dihtet dál ahte Suomas hállojuvvojit golbma sierra sámegiela, main okta lea anárašgiella.
Inarinsaamelaisuus merkitsee minulle kielen puhumisen lisäksi sitä, että voin käyttää inarinsaamenpukua, jota pidän useissa eri tilaisuuksissa sekä myös esiintyessäni.
Anársápmelašvuohta mearkkaša munnje giela hállama lassin dan, ahte sáhtán geavahit anárašgávtti, man geavahan máŋggain sierra dilálašvuođain ja maiddái dalle go lávllun olbmuide.
Kun monet tuskailevat, mitä laittaa päälleen tilaisuuksiin, minulla tätä ongelmaa ei juurikaan ole ollut, koska voin käyttää saamenpukuani monissa eri tilaisuuksissa.
Go máŋgasat duskidit, mo gárvodit dilálašvuođaide, mun in leat olus dárbbašan váivvidit iežan dáinna áššiin, dasgo sáhtán geavahit sámegávtti máŋggain sierra dilálašvuođain.
Tällä hetkellä olen iloinen voidessani osaltani edistää inarin saamenkielen asemaa tämän hetkisen työni kautta sekä myös musiikin avulla.
Dál lean ilolaš das go sáhtán iežan oasil ovddidit anárašgiela sajádaga dálá barggu sihke maiddái musihka bokte.
Ijahis Idja musiikkifestivaali elokuussa 2009
Ijahis Idja musihkkafestivála borgemánus 2009
Alkuperäiskansojen musiikkifestivaali Ijahis Idja järjestetään ensi vuonna elokuun 21.-23. päivinä.
Álgoálbmogiid musihkkafestivála Ijahis Idja ordnejuvvo boahtte jagi borgemánu 21.-23. beivviin.
Festivaalia on järjestetty vuodesta 2004 lähtien ja sen ajankohtana on aiemmin ollut toukokuun loppu.
Festivála lea ordnejuvvon jagi 2004 rájes ja ovddit jagiin miessemánu loahpas.
Festivaalin ohjelmarunko säilyy ennallaan.
Festivála prográmmaplána bissu seammálágánin.