pere/sami_parallel huggingface dataset:
Kotiseutualueella tarkoitetaan Enontekiön, Inarin ja Utsjoen kuntien alueita sekä Lapin paliskunnan aluetta Sodankylän kunnasta.
Ruovttuguovlluin oaivvildit Eanodaga, Anára ja Ohcejoga gielddaid guovlluid sihke Sámi bálgosa guovllu Soađegili gielddas.
Loput saamelaisista asuvat kotiseutualueen ulkopuolella muualla Suomessa (5129) ja ulkomailla (644).
Loahpat sápmelaččat ásset ruovttuguovllu olggobealde Suomas (5129) ja olgoriikkain (644).
Suomessa puhutaan kolmea eri saamen kieltä; inarinsaamea, koltansaamea ja pohjoissaamea.
Suomas hállet golbma sámegiela; anárašgiela, nuortalašgiela ja davvisámegiela.
Arvioiden mukaan vajaa puolet saamelaisista puhuu saamea.
Árvvu mielde váile bealli sápmelaččain máhttá hállat sámegiela.
Pohjoissaamea käyttää 70-80 % sekä inarinsaamea ja koltansaamea kumpaakin alle 15 % saamenkielisistä saamelaisista.
Davvisámegiela hállet 70-80 % sihke anárašgiela ja nuortalašgiela goappáge vuollái 15 % sámegielat sápmelaččain.
Vuoden 2007 tilastojen mukaan jo yli 70 % alle 10-vuotiaista saamelaislapsista asuu saamelaisten kotiseutualueen ulkopuolella.
Jagi 2007 statistihkaid mielde jo badjel 70 % vuollel 10-jahkásaš sámemánáin ásset sámiid ruovttuguovllu olggobealde.
Saamelaisten tulevaisuuden visiona on, että saamelaisilla alkuperäiskansana on elävä saamen kieli ja vahva yhteisöllisyys, jotka ylläpitävät, vahvistavat ja edistävät saamelaiskulttuurin ja kulttuuriin kuuluvien elinkeinojen säilymistä ja kehittämistä sekä saamelaisten elämäntavan, perinteisen tietämyksen ja perinteisten taitojen välittymistä uusille sukupolville.
Sápmelaččaid boahttevuođa višuvdnan lea, ahte sápmelaččain eamiálbmogin livččii ealli sámegiella ja nana searvvušvuohta, mat bajásdollet, nannejit ja ovddidit sápmelaškultuvrra ja kultuvrii gullevaš ealáhusaid seailuma ja ovdáneami. Maiddái sápmelaš eallinvuogi, árbevirolaš dieđu ja dáidduid sirdašuvvama ođđa sohkabuolvvaide.
Saamelaisilla on terve itsetunto ja vahva yhteenkuuluvuuden tunne.
Sápmelaččain lea dearvvas iešdovdu ja nana oktiigullevašvuođa dovdu.
Inarinsaamelaiset
Anáraččat
Inarinsaamelaiset asuvat yhden valtion ja yhden kunnan sisällä.
Anáraččat ásset ovtta stáhta ja ovtta gieldda siste.
Inarinsaamelaisten perinteinen asuma-alue on Inarijärven ympäristö.
Anáraččaid árbevirolaš ássanguovlu lea Anárjávrri birrasis.
Perinteinen inarinsaamelainen elämänmuoto käsitti tyypillisimmillään luontaistalouteen perustuvan talonpidon, jossa toimeentulo muodostui kalastuksesta, poronhoidosta, karjanhoidosta ja maanviljelystä ja metsästyksestä.
Árbevirolaš anáraš eallinvuohki sisttisdoalai dábálaččat dállodoalu, man vuođđu lei luondduealáhusas ja dan birgejumi geađgejuolgin ledje guolástus, boazodoallu, šibitdoallu ja eatnama gilvin sihke meahcástus.
Inarinsaamelaiset ovat sopeutuneet hyvin nyky-yhteiskuntaan.
Anáraččat leat vuogáiduvvan bures dáláservodahkii.
Saamelainen elämäntapa ja arvot eivät ole kadonneet, vaan niistä voi tunnistaa merkkejä nykyisinkin.
Sápmelaš eallinvuohki ja árvvut eai leat láhppon, muhto dain baicce sáhttá oaidnit mearkkaid ain dálge.
Perinteisistä elinkeinoista, kuten kalastuksesta ja poronhoidosta saavat monet yhä toimeentulonsa.
Árbevirolaš ealáhusat, dego guolástus ja boazodoallu addet birgejumi máŋgasii.
Inarinsaamen kieli on aina ollut vähemmistöasemassa: sen puhujamäärä lienee ollut korkeimmillaan
Anáraččaid giella lea álo leamašan unnitlogus: dan hállanmearri leamaš várra sullii duhátmeare alimus dásis.
tuhatkunta puhujaa. Vuonna 1997 Inarinsaamen kielen yhdistys perusti kielipesän (kielâpiervâl), jolloin nuorin kielenpuhuja oli teini-ikäinen.
Jagi 1977 Anárašgiela searvi vuođđudii giellabeasi (kielâpiervâl). Dalle nuoramus giellageavaheaddji lei nuppelohjahkásaš.
Kielipesän ansiosta kielen katoaminen on pysähtynyt ja alkanut elpyä.
Giellabeasi dihtii giela jávkan lea bisánan ja giella lea ealáskišgoahtán.
Inarinsaamen kielen puhujien määrä on Saamelaiskäräjien tilaston mukaan n. 300.
Anárašgiela hállit leat Sámedikki statistihka mielde sullii 300.
Kolttasaamelaiset
Nuortalaččat
Kolttasaamelaiset ovat Kuolan niemimaan alkuperäisväestöä, jotka ovat toisen maailmansodan seurauksena menettäneet perinteiset sukualueensa Petsamossa.
Nuortalaččat leat Guoládatnjárgga eamiálbmot, geat leat nuppi máilmmisoađi dihtii massán sin árbevirolaš sohkaguovlluideaset Beahcámis.
Kolttasaamelaiset kuuluvat itäsaamelaisiin kielensä ja perinteidensä puolesta.
Giela ja kultuvrra dáfus nuortalaččat gullet nuortasápmelaččaide.
Kolttasaamelaiset ovat uskonnoltaan ortodokseja.
Nuortalaččat leat oskku dáfus ortodoksat.
Itäisiä piirteitä on nähtävissä mm. pukeutumisessa, juhla- ja tapaperinteessä ja ruokaperinteessä.
Nuorttabeale sárgosat leat vuohttimis ee. gárvodeamis, ávvudan- ja dáhpeárbevierus ja borramušárbevierus.
Kolttasaamelaisilla tärkeitä yhteisöllisyyttä lisääviä tekijöitä ovat mm. teekulttuuri, perinteiset leikit, kolttakatrillitanssi, helmikirjonta, juurityöt ja raanun kudonta.
Dahkkit, mat lasihit Nuortalaččaid dehálaš searvvušvuođa, leat ee. teadjakultuvra, árbevirolaš stohkosat, nuortalaškátrilladánsa, bearralherven, veaddeduojit ja ránu gođđin
Kolttasaamelaisten saivat toimeentulonsa pääasiassa pyyntitaloudesta.
Nuortalaččat ožžo birgejumi eanaš bivdindállodoalus.
Poronhoito sopeutettiin kalastukseen ja metsästykseen.
Boazodoallu heivehuvvui guollebivdui ja meahccebivdui.
Nykyisin perinteisistä elinkeinoista porotalous on merkittävä toimeentulonlähde pääasiassa Sevettijärven alueella.
Dálá árbevirolaš ealáhusain boazodoallu lea mearkkašahtti áigáiboađu gáldu Čeavetjávrri guovllus.
Kolttasaamelaiset ovat vuosisatoja päättäneet asioistaan yhdessä kyläkokouksissa (sijddsååbbar).
Nuortalaččat leat jahkečuđiid áigge mearredan áššiideaset ovttas giličoahkkimiin (sijddsååbbar).
Vanha asioidenhoitomenetelmä toimii nykyäänkin; kolttien asioita hoitavat kolttien luottamusmies ja kolttaneuvosto.
Boares áššiiddikšunvuohki doaibmá maiddái otná beaivve; nuortalaččaid áššiid dikšot nuortalaččaid luohttámušalmmái ja nuortalašráđđi.
Kolttien ja koltta-alueen elinolojen, toimeentulomahdollisuuksien ja kulttuurin ylläpitämiseksi ja edistämiseksi on voimassa kolttalaki, jossa säädetään laina- ja avustustavoista muun muassa kalastuksen ja poronhoidon sekä koltta-alueen palveluiden edistämiseksi.
Nuortalaččaid nuortalašguovllu eallindiliid, birgejupmevejolašvuođaid ja kultuvrra bajásdoallama ja ovddideami várás lea nuortalašláhka, mas lea ásahuvvon loatna- ja doarjjavugiin earret eará guolástusa ja boazodoalu sihke nuortalašguovllu bálvalusaid ovddideamis.
Kolttasaamelaisia arvioidaan olevan nykyisin Suomessa noin 700 henkeä.
Nuortalaččaid árvvoštallet leat dál Suomas sullii 700.
Kolttasaamelaiset asuvat Inarin kunnan itäosissa, Inarijärven etelä-, kaakkois- ja koilliskulmalla, ns. koltta-alueella.
Nuortalaččat ásset Anára gieldda nuortaosiin, Anárjávrri mátta-, nuortamátta- ja davvenuortačiegas, ng. nuortalašguovllus.
Heistä noin kolmannes asuu saamelaisalueen ulkopuolella.
Sullii goalmmádas sis ássá sámeguovllu olggobealde.
Koltansaamen puhujien määrää on yli 350.
Nuortalašgiela hálliid mearri lea sullii 350.
Koltansaamen kielen elvyttämiseksi on toteutettu lyhytkestoisia kielenelvytystoimia vuodesta 1993 alkaen.
Nuortalašgiela ealáskahttima várás leat ollašuhttán oanehisáigge giellaealáskahttidoaimmaid jagi 1993 rájes.
Koltansaamen kieli on Suomessa puhuttavista saamen kielistä uhanalaisin.
Nuortalašgiella lea Suomas hállojuvvon sámegielain eanemus áitatvuloš.
Vuonna 2008 on kielen elvyttämiseksi aloitettu Ivalossa kielipesätoiminta.
Jagi 2008 Avvilis lea álggahuvvon giellabeassedoaibma giela ealáskahttima dihtii.
Varhaiskasvatuksessa lähtökohtana on lapsen edun ja oikeuksien turvaaminen.
Árabajásgeassima vuođđun lea máná ovddu ja rivttiid dorvvasteapmi.
Varhaiskasvatuksella on suuri merkitys myös lapsen hyvinvoinnin ja terveyden edistäjänä.
Árabajásgeassimis lea stuorra mearkkašupmi maiddái máná buresbirgejumi ja dearvvašvuođa ovddideamis.
Tässä suunnitelmassa varhaiskasvatus ymmärretään varhaiskasvatuksen valtakunnallisten linjausten mukaisesti sisällöllisenä terminä.
Dán plánas árabajásgeassin áddejuvvo árabajásgeassima riikkaviidosaš linnjágeassimiid mielde sisdololaš tearbman.
Varhaiskasvatus määritellään lapsen eri elämänpiirissä tapahtuvaksi kasvatukselliseksi vuorovaikutukseksi, jonka ensisijaisena tavoitteena on edistää lapsen kokonaisvaltaista hyvinvointia.
Árabajásgeassin meroštallo máná eará eallinbiires dáhpáhuvvan pedagogalaš vuorrováikkuhussan, mas vuosttas ulbmil lea ovddidit máná oppalaš buresbirgejumi.
Saamelaisella varhaiskasvatuksella on merkittävä rooli niin lasten saamen kielen ja saamelaisen identiteetin vahvistamisessa kuin myös saamelaisten säilymisenä omana kansanryhmänään.
Sápmelaš árabajásgeassimis lea mearkkašahtti rolla nu mánáid sámegiela ja sápmelaš identitehta nannemis go maiddái sápmelaččaid seailumis iežas álbmotjoavkun.
Saamen kielen opettamis- ja elvyttämisvastuuta on jaettava kodin, varhaiskasvatuspalvelujen ja perusopetuksen kesken.
Sámegiela oahpahan- ja ealáskahttinovddasvástádusa galgá juohkit skuvlla, ruovttu ja árabajásgeassinbálvalusaid ja vuođđooahpahusa gaskka.
Saamelaisella lapsella on oikeus saada tukea varhaiskasvatuspalveluissa kasvaakseen oman kulttuurinsa jäseneksi ja omaksuakseen saamelaisia tietoja, taitoja, tapoja ja arvoja.
Sápmelaš mánás lea riekti oažžut duvdaga árabajásgeassinbálvalusain vai šaddá iežas kultuvrras lahttun ja oahppá sápmelaš dieđuid, dáidduid, dábiid ja árvvuid.
Saamelainen varhaiskasvatustoiminta perustuu saamelaisiin arvoihin, jotka ovat erityisesti kieli, suku, yhteisö, vahva identiteetti, luonto, perinteiset elinkeinot, sukupuolten välinen tasa-arvo ja ihmisyys, monikulttuurisuus, rauha ja sovinnollisuus.
Sápmelaš árabajásgeassindoaimma vuođđun leat sápmelaš árvvut, dego eandalii giella, sohka, servodat, nana identitehta, luondu, árbevirolaš ealáhusat, sohkabeliid gaskasaš dásseárvu ja olmmošvuohta, máŋggakultuvrratvuohta ja soabalašvuohta.
Saamelaisen varhaiskasvatuksen päämääränä on ihminen, joka on itsenäinen, vastuullinen, sosiaalinen, luonteeltaan ja taidoiltaan monipuolinen ja jolla on omaa tahdonvoimaa ja arviointikykyä ja joka pärjää uudenaikaisessa yhteiskunnassa.
Sápmelaš árabajásgeassima mihttomearrin lea olmmoš, guhte lea iehčanas, vásttolaš, sosiálalaš, luonddus ja dáidduidis dáfus máŋggabealat ja geas lea iežas dáhttufápmu ja árvvoštallanattáldagat ja guhte birge ođđaáigásaš servodagas.
Kieli on ihmisen ajattelun ja vuorovaikutuksen perusta.
Giella lea olbmo jurddašeami ja vuorrováikkuhusa geađgejuolgi.
Kielen avulla ihminen tulee tietoiseksi itsestään, muodostaa omat käsityksensä ja myös kommunikoi ympäristön kanssa.
Giela vehkiin olmmoš boahtá diđolažžan alddis, hábme iežas áddejumi ja maiddái kommunisere iežas birrasiin.
Tällä tavalla kieli rakentaa yhteistä maailmaamme ja kulttuuriamme.
Dáinna vugiin giella hukse min oktasaš máilbmámet ja kultuvramet.
Saamelaiset ovat asuinalueillaan luonnostaan olleet kanssakäymisissä eri kielien ja kulttuurien kanssa ja tästä johtuen ovat usein monikielisiä ja arvostavat hyvää kielitaitoa.
Sápmelaččat leat sin ássanguovllus lunddolaččat leamašan dahkamušas eará gielaiguin ja kultuvrraiguin ja dán dihtii leat dávjá máŋggagielagat ja atnet árvvus buori gielladáiddu.
Saamen kielellä tarkoitetaan kaikkia Suomessa puhuttavia saamen kieliä, pohjois-, inarin- ja koltansaamen kieltä.
Sámegielain oaivvildit buot Suomas hállojuvvon sámegielaid, davvisáme-, anáraš- ja nuortalašgiela.
Suomen saamen kielet kuuluvat kansainvälisen luokituksen (UNESCO Red Book) mukaan uhanalaisiin kieliin.
Suoma sámegielat gullet riikkaidgaskasaš klassifiserema (UNESCO Red Book) mielde áitatvuloš gielaide.
Suomessa puhuttavat inarin- ja koltansaame luokitellaan vakavasti uhanalaisiin kieliin.
Suomas hállojuvvon anáraš- ja nuortalašgiella gullet garrasit áitatvuloš gielaide.
Saamen kieli on otettu vuonna 2002 EU:n komission vakavasti uhanalaisten kielten ohjelmaan.
Sámegiella lea váldon jagi 2002 EU:a kommišuvnna duođalaččat áitatvuloš gielaid prográmmii.
Saamen kielien pääuhka on sitä ympäröivä enemmistökieli ja kulttuuri.
Sámegiela váldoáitta lea dan birastahtti majoritehtagiella ja kultuvra.
Saamen kielten säilyminen edellyttää, että yhteiskunta luo kielten säilymiselle ja kehittymiselle riittävät edellytykset.
Sámegielaid seailun gáibida, ahte servodat láhčá giela seailumii ja ovdáneapmái doarvái buori eavttuid.
Tämä edellyttää kaikkien saamen kielten kohdalla positiivisia erityistoimia.
Dát gáibida buot sámegielaid bokte positiivvalaš sierradoaimmaid.
Kielten säilyminen edellyttää myös sen yhteisön jäsenten tietoisuuden heräämistä, joka näkyy perheen kielen valinnassa.
Gielaid seailun gáibida maiddái dan servodaga lahtuid diđolašvuođa morráneami, mii oidno bearraša giela válljemis.
Alkuperäiskansan kielten käyttömahdollisuuksien vahvistaminen kaikilla elämän alueilla on tärkeää kielen säilymiselle ja kehittymiselle.
Eamiálbmogiid gielaid geavahanvejolašvuođaid lasiheapmi buot eallima surggiin lea dehálaš giela seailuma ja ovdáneami dáfus.
Saamenkielinen päivähoito tai kielipesä voi olla lapsen ainoa saamenkielinen ympäristö.
Sámegielat beaivedikšu dahje giellabeassi sáhttá leat máná áidna sámegielat biras.
Saamenkieliseen päivähoitoon tulevien lasten saamen kielen hallinta voi olla hyvinkin eri tasoilla.
Mánáid, geat bohtet sámegielat beaivedikšui, giela máhttu sáhttá leat eará dásiin.
Pohjoissaamenkielisessä päivähoidossa kielitaidoiltaan eritasoiset lapset sijoittuvat samaan ryhmään.
Davvisámegielat beaivedivššus gielladáiddu dáfus eará dási mánát sajustuvvojit seamma jovkui.
Erityisenä haasteena onkin se, miten varhaiskasvatuksessa huomioidaan lapsen kielelliset tarpeet monimuotoisessa lapsiryhmässä, jossa on erilaisia oppijoita ja joiden kielitaidon taso ja tuen tarpeet vaihtelevat paljon.
Earenoamáš hástalus leage dat, mo árabajásgeassimis váldit vuhtii mánáid gielalaš dárbbuid máŋggahámat mánnájoavkkus, mas leat earálágan oahppit ja geaid gielladássi ja doarjaga dárbbut molsašuddet olu.
Mikäli kielen omaksumisen tukemiseen ei kiinnitetä riittävää huomiota, tilanne voi johtaa saamenkielisen lapsen kielen vaihtumiseksi suomen kieleen.
Jus giela oahppama doarjun ii oaččo doarvái fuopmášumi, dilli sáhttá doalvut sámegielat máná suomaiduvvamii, giela molsašuddama suomagiellan.
Kaikissa varhaiskasvatuspalveluissa tulee varmistaa lapsen yhdenvertainen oikeus omaan kieleen ja kulttuuriin.
Buot árabajásgeassinbálvalusain galgá sihkkarastit máná ovttaveardásašvuođa iežas gillii ja kultuvrii.
Saamen kieli ensimmäisenä tai toisena kielenä
Sámegiella vuosttas dahje nubbin giellan
Vähemmistöasemassa oleville on tärkeää oman äidinkielen oppimisen lisäksi sen säilyminen.
Unnitlogusajádaga olbmuide lea iežas eatnigiela oahppama lassin dehálaš maiddái dan seailun.
Äidinkieli on ihmiselle side omaan kulttuuriin, identiteettiin ja sukuun.
Eatnigiella lea olbmo čanus iežas kultuvrii, identitehtii ja sohkii.
Sillä on merkitystä myös tiedon, ajattelun ja luovuuden kielenä.
Das lea maiddái mearkkašupmi dieđu, jurddašeami ja kreatiivavuođa giellan.
Kieli on tärkeä kaikessa varhaiskasvatustoiminnassa, se on vuorovaikutuksen väline ja avain kaikkeen oppimiseen.
Giella lea dehálaš buot árabajásgeassindoaimmas, dat lea maiddái vuorrováikkuhusa gaskaoapmi ja čoavdda buot oahppamii.
Suomessa on saamelaisperheitä, joissa lapsen ensikielenä on saamen kieli, joka on samalla myös molempien vanhempien äidinkieli ja perheen kotikieli.
Suomas leat sápmelašbearrašat, main máná vuosttasgiellan lea sámegiella, mii lea maiddái guktuid vánhemiid eatnigiella ja bearraša ruovttugiella.
Lapsi oppii suomen kielen myöhemmin tavallisesti kouluun mennessään.
Mánná oahppá suomagiela maŋŋeleappos dávjá skuvllii manadettiin.
Varhaiskasvatuksessa lapsi voi kehittää ja vahvistaa saamen kieltä monipuolisten kielenkäyttötilanteiden kautta.
Árabajásgeassimis sáhttá ovddidit ja nannet sámegiela máŋggabealat giellageavahandiliid bokte.
Useimmat saamelaislapset kasvavat kahden kielen ja kulttuurin perheissä.
Máŋggat sámemánát šaddet guovtti giela ja kultuvrra bearrašiin.
He omaksuvat kaksi- tai jopa kolme kieltä syntymästään lähtien.
Sii ohppet guokte dahje juobe golbma giela riegádeami rájes.
Saamenkielisellä varhaiskasvatuksella on keskeinen rooli lapsen simultaanisen monikielisyyden ja kielellisen identiteetin tukemisessa niin, että lapsi saavuttaa kouluun mennessä hyvän kielitaidon osallistuakseen saamenkieliseen opetukseen.
Sámegielat árabajásgeassimis lea guovddáš rolla máná simultánalaš máŋggagielatvuođa ja gielalaš identitehta doarjumis nu, ahte mánná oažžu ovdal skuvlla buorre giellamáhtu vai sáhttá oassálastit sámegielat oahpahussii.
Saamen kieli kielipesäkielenä
Sámegiella giellabeassegiellan
Kielipesä on alle kouluikäisille kielivähemmistön tai alkuperäiskansan lapsille tarkoitettu päivähoitopaikka, jossa uhanalainen kieli pyritään siirtämään lapsille puhumalla sitä heille koko ajan alusta lähtien, vaikkeivät he ymmärtäisikään kieltä kielipesään tullessaan.
Giellabeassi lea vuollái skuvlaahkásaččaide giellaunnitlogu dahje eamiálbmoga mánáide oaivvilduvvon beaivedikšunbáiki, mas áitatvuloš giella geahččaluvvo sirdojuvvot mánáide oppa áigge álggu rájes dan giela hállamiin, vaikke sii eai dan áddešiige giellabeassái boađedettiin.
Kielipesässä käytetään kielikylpymenetelmää.
Giellabeasis geavahit giellalávgunvuogi.
Kielipesätoiminta on osoittautunut hyväksi keinoksi uhanalaisten kielten elvyttämispyrkimyksissä.
Giellabeassedoaibma lea gávnnahuvvon buorre vuohkin áitatvuloš gielaid ealáskahttináigumušain.
Kielipesässä puhutaan vain saamen kieltä, eikä henkilöstö käännä puhettaan suomen kielelle edes alussa, kun lapset eivät vielä heitä ymmärrä.
Giellabeasis hállojuvvo dušše sámegiella, iige bargoveahka jorgal dan suomagillii, ii oppa álggusge, vaikke mánát eai vel áddehala singuin.
Kielen omaksumista tuetaan havainnollistamalla puhetta elein, äänenpainoin, kuvin, esinein, lauluin ja liikkein.
Giela oahppama doarjut áiccalmahttimiin hállama láhtain, jietnadeattuin, govain, dávviriin, lávlagiin ja lihkastagain.
Myös henkilökunta puhuu keskenään vain kielipesäkieltä.
Maiddái bargoveahka hállá gaskaneaset dušše giellabeassegiela.
Passiivisen kielitaidon kehittyessä lapsi rohkaistuu vähitellen aktiiviseen puheen tuottamiseen.
Passiiva gielladáiddu ovdánettiin mánná oažžu roahkkatvuođa álggahit gulul aktiivvalaš giela buvttadeami.
Lapsen annetaan omaksua kieltä omaan tahtiinsa.
Máná diktet oahppat giela iežas leavttu mielde.
Lasten keskinäisenä kielenä on usein suomen kieli.
Mánáid gaskaneaset geavahuvvon giella lea dávjá suomagiella.
Haasteena onkin saada lapset kommunikoimaan myös keskenään saamen kielellä.
Hástalussan livččii oažžut mánáid kommuniseret maiddái gaskaneaset sámegillii.
Saamen kielen oppimisen yhteiset tavoitteet
Sámegiela oahppama oktasaš mihttomearit
Päivittäisten toimintojen yhteydessä kieli toimii välineenä, ei itseisarvona.
Beaivválaš doaimmaid oktavuođas giella doaibmá gaskaoapmin, ii iešárvun.
Varhaiskasvatuksessa lapsen kielen kehittymistä edistetään erilaisten toimintojen kautta.
Árabajásgeassimis máná giela ovdáneami ovddidit earálágan doaimmaid bokte.
Varhaiskasvatuksessa lapsi
Árabajásgeassimis mánná
• vahvistaa saamelaista identiteettiään ja kulttuuriaan
• nanne sápmelaš identitehtas ja kultuvrras
• kehittää monipuolisten kielenkäyttömahdollisuuksien avulla kieltään päivittäisissä toiminnoissa; lapsi keskustelee, kyselee ja kertoo omista ajatuksistaan, tunteistaan, toiveistaan
• ovddida máŋggabealat giellageavahanvejolašvuođaid vehkiin gielas beaivválaš doaimmain; mánná hálešta, jearaha ja muitala iežas jurdagiin, dovdduin, doaivagiin
• saa laajasti tietoa ja kokemusta omasta kielestä, kulttuuriperinnöstä ja historiasta ja kokee sen
• oažžu viidát dieđu ja vásáhusa iežas gielas, kulturárbbis ja historjjás ja vásiha dan mávssolažžan
• rohkaistuu käyttämään ja kehittämään aktiivisesti kieltä
• roahkasmuvvá geavahit ja ovddidit aktiivvalaččat giela
• kehittää kielellistä tietoisuuttaan
• ovddida gielalaš diđolašvuođa Máná giellaoahppama dáfus lea dehálaš, ahte bearaš, sohka ja servodat váldet giela oahppama
Lapsen kielenoppimisen kannalta on tärkeää, että perhe, suku ja yhteisö suhtautuvat kielen oppimiseen myönteisesti ja tukevat sitä aktiivisesti.
vuostá miehtemielalaččat ja dorjot dan aktiivvalaččat.
Lapsen saamen kielen vahvistamisen välineet:
Máná sámegiela nannema gaskaoamit:
• tarinat, kertomukset, sadut, lorut, arvoitukset, runot
• máidnasat, muitalusat, cukcasat, árvádusat, divttat
• musiikki, joiut, leuddit, livđet, laulut
• musihkka, luođit, leuddit, liđvit, lávlagat
• radio, videot, lehdet, kirjat, pelit, televisio
• radio, video, bláđit, girjjit, televišuvdna
• vanhempien, sukulaisten ja yhteisön kanssa perinteiseen vuotuiskiertoon liittyvät monipuoliset kielenkäyttötilanteet: työt, käsitöiden tekeminen, luonnossa liikkuminen,
• vánhemiin, fulkkiiguin ja servodagain árbevirolaš jahkodatgerdui gullevaš máŋggabealat giellageavahandilálašvuođat: barggut, giehtadujiid dahkan, luonddus lihkadeapmi, lávostallan,
laavustelu, retket, tapaamiset, vierailut ja tapahtumat
reaissut, deaivvadeamit, galledallamat ja dáhpáhusat
• kirjoitetun saamen kielen näkyminen yksikön fyysisessä ympäristössä (ilmoitukset, julisteet, kuvataulut, kyltit jne.)
• čállojuvvon sámegiela oidnon ovttadaga fysalaš birrasis (almmuhusat, posterat,
• kirjastossa ja museossa vierailut
• girjerájus ja museas galledeamit
• vuorovaikutus eri-ikäisten saamelaislasten kanssa
• vuorrováikkuhus earáahkásaš sámemánáiguin
• yhteistyö muiden varhaiskasvatusyksiköiden, kielikummien, saamelaisen median,
• ovttasbargu eará árabajásgeassinovttadagaiguin, giellaristvánhemiiguin, sápmelaš mediain, searvegottiin ja organisašuvnnaiguin
• vanhemmille suunnatut keskustelu- ja koulutustilaisuudet
• vánhemiidda oaivvilduvvon háleštallan- ja skuvlendilálašvuođat
3.4 Arkipäivän esimerkkejä kielen oppimisen edistämiseksi
3.4 Árgabeaivvi ovdamearkkat giela oahppama ovddideapmin
Myönteinen, turvallinen ilmapiiri sekä aikuisen ja lapsen välinen luottamus ja tasa-arvo rohkaisevat lasta aktiiviseen kielenkäyttöön.
Miehtemielalaš, dorvvolaš biras sihke ollesolbmo ja máná gaskasaš luohttámuš ja dásseárvu roahkasmuhttet máná aktiivvalaš giellageavaheapmái.
Lapsen kielellisen tietoisuuden kehittymiseksi lapsella tulee olla paljon monipuolisia kielenkäyttömahdollisuuksia kaikkien toimintojen yhteydessä.
Máná gielalaš diđolašvuođa ovdáneapmin mánás galget leat olu máŋggabealat giellageavahanvejolašvuođat buot doaimmaid oktavuođas.
Lapsen kielellinen tietoisuus kehittyy kielellä leikkiessä, loruillessa, laulaessa ja erilaisiin kielen muotoihin tutustuessa.
Máná gielalaš diđolašvuohta ovdána gielain duhkoraddamiin, hoagadettiin, lávllodettiin, ja earálágan giela hámiide oahpásmuvadettiin.
Kielellinen tietoisuus luo pohjan luku- ja kirjoitustaidolle.
Gielalaš diđolašvuohta addá vuođu lohkan- ja čállindáidui.
Aikuinen voi usein huomaamattaan puhua lapselle kannustamatta häntä vastavuoroiseen puheeseen.
Ollesolmmoš sáhttá máŋgii fuomáškeahttá hállat mánnái nu, ahte ii doarjjo su vuorrováikkuhuslaš háleštallamii.
On tärkeää keskustelussa antaa aikaa lapsen omille ajatuksille ja kertomuksille.
Háleštallamis lea dehálaš addit áiggi máná jurdagiidda ja muitalusaide.
Aikuisen tulee tietoisesti kiinnittää huomiota omaan kielenkäyttöön, jotta se olisi mahdollisimman monipuolista.
Ollesolmmoš galgá diđolaččat giddet fuopmášumi iežas giellageavaheapmái, vai dat livččii nu máŋggabealat go vejolaš.
Lasten kanssa voi päivittäin harjoitella kieltä yhdessä mm. laulujen, laululeikkien ja lorujen avulla.
Mánáin sáhttá beaivválaččat hárjehallat giela ovttas ee. lávlagiid, lávlunstohkosiid ja hoahkamiid vehkiin.
Lasten kielenkäyttötilanteiden monipuolistamiseksi lapset voidaan jakaa pienryhmiin esimerkiksi iän mukaan.
Mánáid giellageavahandilálašvuođaid máŋggabealagiin dahkama dihtii mánáid sáhttá juohkit smávvajoavkkuide agi mielde.
Usein ne lapset, joilla saamen kieli ei ole vielä kovin vahva, puhuvat keskenään mielellään suomea.
Dávjá dat mánát, geaid sámegiella ii lea vel nu nana vuođu alde, hállet gaskaneaset milloseappot suomagiela.
Ryhmiä muodostettaessa nämä lapset laitetaan eri ryhmiin saamen kielen käytön vahvistamiseksi.
Joavkkuid dagadettiin dát mánát biddjojit eará joavkkuide sámegiela geavaheami nannema dihtii.
Pienryhmissä on enemmän aikaa käsitellä lapsen omia kokemuksia, tunteita tai vain tarinoida.
Smávvajoavkkuin lea eambo áigi giehtadallat máná iežas vásáhusaid, dovdduid dahje dušše muitalusaid.
Kieltä opettelevien lasten kanssa tunteiden esille tuomisessa käytetään apuna kuvia, liikkeitä, ääniä, eleitä ja kerrotaan samalla millaiset käsitteet niihin kuuluvat.
Giela oahpahalli mánáin dovdduid ovdanbuktimis geavahit veahkkin govaid, lihkastagaid, jienaid, láhtaid ja muitalit seammás, mat doahpagat gullet daidda.
Arka lapsi tarvitsee enemmän aikaa ja tukea puhumisessa.
Árgges mánná dárbbaša eanet áiggi ja doarjaga hállamis.
Siksi on tärkeää, että kaikki keskustelutilanteet hänen kanssaan hyödynnetään aktiivisesti.
Dan dihtii lea dehálaš, ahte suinna galgá ávkkástallat buot háleštallandilálašvuođaid aktiivvalaččat.
Tasavertaisen ja turvallisen kontaktin luomiseksi työntekijä voi asettua fyysisesti lasten tasolle lattialle.
Dásseárvosaš ja dorvvolaš kontávtta dahkamii bargi sáhttá mannat fysalaččat máná dássái láhttái.
Lapset ottavat helpommin kontaktia ja aikuinen voi keskittyä kuuntelemaan ja keskustelemaan heidän kanssaan.
Mánát váldet álkibut oktavuođa ja ollesolmmoš sáhttá vuodjut guldalit ja háleštallat singuin.
Aikuinen ohjaa aktiivisesti lasten leikkitilanteita tukien samalla lasten saamen kielen käyttöä.
Ollesolmmoš stivre aktiivvalaččat máná stoahkandilálašvuođaid ja doarju seammás mánáid sámegiela geavaheami.
Pienille lapsille puhutaan paljon eri hoitotilanteissa (mm. vaipan vaihdon, peseytymisen ja pukeutumisen yhteydessä) nimeten samalla eri ruumiinosia ja asusteita.
Smávva mánáide hállat olu eará dikšundilálašvuođain (ee. lihpara molsuma, basadeami ja gárvodeami oktavuođas) ja seammás muitalit gorutosiid ja biktasiid namaid.
Käytännön esimerkkejä kielellisen tietoisuuden kehittämiseksi: Kielen äännerakenne: Lorujen ja laululeikkien avulla lapsi tutustuu saamen kielen äänteisiin ja sääntöihin, miten erilaisia äänteitä voi yhdistellä.
Giela jietnaráhkadus: Hoahkamiin ja lávlunstohkosiin mánná oahpásmuvvá sámegiela jietnadagaide ja njuolggadusaide, mo earálágan jietnadagaid sáhttá laktit.
Erilaisten sanapareja (sanaparit, jotka erottuvat toisistaan yhden äänteen perusteella) sisältävien loruja avulla voidaan antaa lapselle vihjeitä siitä miten äänteitä käytetään sanojen erottelemiseen.
Earálágan sátnepáraid (sátnepárat, mat earuhuvvet nuppiin dušše ovtta jietnadaga vuođul) sisttisdoalli hoahkamiid vehkiin sáhttá addit mánnái geažidemiid das mo jietnadagaid sáhttá geavahit sániid earuheamis.
Tällaisia loruja ovat mm pohjoissaamessa:
Dákkár hoahkamat leat davvisámegielas ee:
Sanojen rakentuminen: Lapsen tietoisuutta sanojen muodoista ja sanojen rakentumisesta voidaan edistää erilaisilla harjoituksilla;
Sániid šaddan: Máná diđolašvuođa sániid hámiin ja sániid šaddamis sáhttá ovddidit earálágan hárjehusain;
• yhdyssanaharjoitukset, esimerkiksi pohjoissaamessa; guollemuorra - muorraguolli
• goallossátnehárjehusat, ovdamearkan davvisámegielas; guollemuorra - muorraguolli
• luonnonääniä muistuttavat sanaharjoitukset.
• luonddujienaid áddestalli sátnehárjehusat.
Esimerkiksi pohjoissaamessa; Dappasii gappasii duike
Ovdamearka davvisámegielas; Dappasii gappasii duike
Eallu-laulu
Eallu-laulu
Kielen lauserakenne: Lapsen tietoisuutta siitä miten sanat liittyvät toisiinsa lauseiksi voidaan edistää erilaisilla loruilla.
Máná dilálašvuođa das, mo sánit laktásit nuppiide ja šaddet cealkkan sáhttá ovddidit earálágan hoahkamiiguin.
Esimerkiksi pohjoissaamessa; Lei oktii áhkku (aikamuodot), Beahká viessu (relatiivilause), Meahcci eallit (verbien persoonamuodot), Okta guolli vuodjá (verbien taivutus)
Ovdamearka davvisámegielas; Lei oktii áhkku (áigehámit), Beahká viessu (relatiivacealkka), Meahcci eallit (vearbbaid persovdnahámit), Okta guolli vuodjá (vearbasojahus)
Saamelainen lapsuus ja kasvatus
Sápmelaš mánnávuohta ja bajásgeassin
Perinteisesti saamelaisperheissä vanhemmilla ja lapsilla muodostui läheinen suhde yhteisten päivittäisten askareiden lomassa.
Árbevirolaččat sámebearrašiin vánhemiidda ja mánáide šattai lagaš oktavuohta oktasaš beaivválaš doaimmaid olis.
Lapsia ohjattiin samalla, kun aikuisilla oli omat työnsä.
Mánáid stivrejedje seammás go ollesobmot barge bargguideaset.
Leikkiessään lapsi oppi sosiaalisia taitoja, tekemään työtä ja käyttämään luonnon rikkauksia ja tulemaan toimeen ankarissa luonnonolosuhteissa.
Duhkoraladettiin mánná oahppá sosiálalaš dáidduid, barggu bargama ja ávkkástallat luonddu riggodagain ja birget garra luonddudiliin.
Saamelaisessa kasvatuksessa painotettiin sosiaalista huomiokykyä, toisten huomioon ottamista sekä työn ja leikin kautta oppimista.
Sápmelaš bajásgeassimis deattuhedje sosiálalaš vuhtii váldima, nuppiid vuhtii váldima sihke barggu ja duhkoraddama bokte oahppama.
Saamelaiskasvatusta kuvasi erityisesti epäsuora kasvatus.
Sápmelaš bajásgeassima govvidii eandalii eahpenjuolggo bajásgeassin.
Lapset oppivat huomaamatta ottamaan vastuuta tekemisistään ja olemisestaan yhdessä perheen ja ympäristön kanssa.
Mánát ohppe váldit ovddasvástádusa das maid dahke ja mo ledje ovttas bearrašiin ja birrasiin.
Saamelaisesta kasvatusperinteestä on vielä heijasteita nykypäivän kasvatuksessa.
Sápmelaš bajásgeassinárbevierus leat vel speadjalastimat otnábeaivvi bajásgeassimii.
Lapsi kasvatetaan
Mánná oahpahuvvo deaivat buot olbmuid árvvusatnimiin.
Kunnioituksen tulee ihmisten lisäksi kohdistua luontoon.
Gudnejahttin galgá olbmuid lassin čuohcit maiddái lundui.
Lapsia ei suoranaisesti neuvota vaan kerrotaan tapahtumia ja tarinoita mitä muille on tapahtunut.
Mánát eai njulgestaga rávvejuvvo muhto muitalit dáhpáhusaid ja muitalusaid das, mii earáide lea dáhpáhuvvan.
Ihmisen kasvun ja kehityksen tavoitteena on monipuolinen persoonallisuus ja laajaalainen osaaminen.
Olbmo šaddama ja ovdáneami ulbmilin lea máŋggabealat persovnnalašvuohta ja viiddis máhttu.
Näiden ominaisuuksien kehittämiseksi kasvatustoimilla pyritään kehittämään lapsen havainnointi- ja itsearviointikykyä, jotta hän pärjäisi uusissa yllättävissä tilanteissa.
Dáid iešvuođaid ovddideapmin bajásgeassindoaimmain geahččalit ovddidit máná áican- ja iešárvvoštallannávcca, vai son birgešii ođđa dilálašvuođain.
Vahva itsetunto, selkeä minäkuva ja vahva identiteetti auttavat lasta toimimaan omien edellytystensä ja taitojensa mukaan sekä itselleen luontevalla tavalla.
Nana iešdovdu, čielga iešgovva ja nana identitehta veahkehit máná doaibmat iežas eavttuid ja dáidduid mielde sihke alcces lunddolaš vugiin.
Hyvä suuntautumiskyky metsässä liikkuessa, keskusteluissa ja ajattelussa ovat välttämättömiä hyvän elämänhallinnan kannalta.
Buorre dádjadanattáldat meahcis jođedettiin, háleštallamis ja jurddašeamis leat vealtameahttumat buori eallinhálddašeami dáfus.
Saamelaisessa kasvatuksessa arvostetaan hyvän havainnointi- ja arviointikyvyn lisäksi vahvaa itsetuntoa ja identiteettiä, laaja-alaista osaamista, sopeutuvuutta, sosiaalisuutta ja kohtuullisuutta.
Sápmelaš bajásgeassimis atnit árvvus buorre áican- ja árvvoštallannávcca lassin nana iešdovddu ja identitehta, viiddis oahppama, vuogáiduvvama, sosiálalašvuođa ja govttolašvuođa.
Kokonaisvaltaisena tavoitteena on edistää lapsen itsenäistä elämässä pärjäämistä yksin ja yhdessä muiden kanssa.
Oppalaš ulbmilin lea ovddidit máná iehčanas eallimis birgema okto ja ovttas earáiguin.
Itsenäinen selviytyminen edellyttää käytännön taitojen hallinnan lisäksi psyykkistä valmiutta ja uskoa siihen, että jaksaa, osaa ja löytää ratkaisut ongelmiin ja luottaa siihen, että kaiken voi oppia.
Iehčanas birgejupmi gáibida geavatlaš dáidduid hálddašeami lassin psykalaš attáldagaid ja jáhku dasa, ahte nagoda, máhttá ja gávdná čovdosiid váttisvuođaide ja luohttá dasa, ahte buot lea vejolaš oahppat.
Saamelaisessa yhteisössä perinteisesti suvulla ja yhteisöllä on lapsen kasvatusoikeus ja – vastuu.
Sápmelaš servodagas árbevirolaččat sogas ja servodagas lea máná bajásgeassinvuoigatvuohta ja – ovddasvástádus.
Saamelaisten kulttuuriarvojen välittäminen
Sápmelaš kulturárvvuid sirdin
Saamelaisia yhdistävät kulttuuriset arvot kuten kieli, identiteetti, luonto ja suku.
Kultuvrralaš árvvut dego giella, identitehta, luondu ja sohka ovttastit sápmelaččaid.
Saamelaiseen kulttuuriin kuuluvat myös perinteiset elinkeinot kuten poronhoito, kalastus, metsästys, keräily ja käsityöt.
Sápmelaš kultuvrii gullet maiddái árbevirolaš ealáhusat dego boazodoallu, guolástus, meahcástus, čoaggin ja giehtaduojit.
Kulttuuria on myös saamelainen elämäntapa.
Maiddái sápmelaš eallinvuohki lea kultuvra.
Saamelaisten elämäntapa, kulttuuri ja perinteiset elinkeinot ovat muuttuneet ajan myötä.
Sápmelaš eallinvuohki, kultuvra ja árbevirolaš ealáhusat leat rievdan áiggiid mielde.
Perinteisten tietojen ja taitojen oppiminen ei siirry enää perheessä luonnostaan lapsille.
Árbevirolaš dieđuid ja dáidduid oahppan ii šat sirdašuva bearrašis lunddolaččat mánáide.
Saamelaisen kulttuurin säilyminen edellyttää nykyisinkin perinteisten tietojen ja taitojen, sekä henkisen pääoman siirtymistä tuleville sukupolville.
Sápmelaš kultuvrra seailun gáibida vel dálge árbevirolaš dieđuid ja dáidduid, sihke vuoiŋŋalaš kapitála sirdima boahttevaš buolvvaide.
Saamelainen perinteinen tietämys on kokonaisuus, joka on sidoksissa ihmiseen ja luontoon.
Sápmelaš árbevirolaš diehtu lea oppalašvuohta, mii lea čatnasan olbmui ja lundui.
Saamelaiset tiedot, taidot ja arvot välittyvät pääasiallisesti toimintojen ja tunteiden kautta sekä suullisena perintönä sukupolvelta toiselle.
Sápmelaš dieđut, dáiddut ja árvvut sirdašuvvet eanaš doaimmaid ja dovdduid bokte sihke njálmmálaš árbin sohkabuolvvas nubbái.
Saamelainen tietämys sisältää tiedon elämässä pärjäämisestä.
Sápmelaš diđolašvuohta sisttisdoallá dáiddu eallimis birgemis.
YK:n alkuperäiskansajulistuksessa todetaan, että alkuperäiskansalla on oikeus elvyttää kulttuuriperintöään ja tapojaan ja opettaa niitä tuleville sukupolville.
ON:a eamiálbmotjulggaštusas gávnnahuvvo, ahte eamiálbmogiin lea vuoigatvuohta ealáskahttit kulturárbevierus ja dábiidis ja oahpahit daid boahttevaš sohkabuolvvaide.
Perinteiden elvyttäminen on tärkeää saamelaisten itsemääräämisoikeuden, saamelaisyhteisöjen voimaannuttamisen, kulttuurin omaehtoisen sopeutumisen (nyky-yhteiskunnan haasteisiin) ja saamelaisten hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen kannalta.
Árbevirolaš ealáskahttin lea dehálaš sápmelaš iešmearridanvuoigatvuođa, sámeservošiid nanosmahttima, kultuvrra iešdáhtolaš heiveheami (dáláservodaga hástalusaide) ja sápmelaččaid buresbirgejumi ja dearvvašvuođa ovddideami dáfus.
Yhteiskunnan pysyviin rakenteisiin tulee luoda edellytykset saamelaisten kulttuurien kehittymiselle; esimerkiksi kieli- ja kulttuuriohjelmien, sosiaali- ja terveydenhuollon koulutus- ja kehittämisohjelmien kautta.
Servodaga bissovaš ráhkadusaide galgá dahkat eavttuid sápmelaččaid kultuvrraid ovdáneapmái; ovdamearkan giella- ja kulturprográmmaid, sosiála- ja dearvvašvuođadivššu skuvlen- ja ovddidanprográmmaid bokte.
Lapsi omaksuu varhaiskasvatuksessa saamelaisia kulttuuriarvoja.
Mánná oahppá árabajásgeassimis sápmelaš kulturárvvuid.
Varhaiskasvatustoiminta pohjautuu seuraaville kulttuuriarvoille, jotka ovat kiinteästi yhteydessä toisiinsa:
Árabajásgeassindoaimma vuođđun leat čuovvovaš kulturárvvut, mat leat čavga oktavuođas nubbi nubbái:
- Identiteetti
- Identitehta
- Yhteisöllisyys
- Searvvušvuohta
- Luontoyhteys - Perinteiset elinkeinot ja toimeentulo
- Luondduoktavuohta
- Sukupuolten välinen tasa-arvo ja ihmisyys
- Árbevirolaš ealáhusat ja birgejupmi - Sohkabeliid gaskasaš dásseárvu ja olmmošvuohta
- Rauha ja sovinnollisuus
- Ráffi ja soabalašvuohta
- Monikulttuurisuus
- Máŋggakultuvrratvuohta
Identiteetti
Identitehta
Identiteetti muotoutuu vuorovaikutuksessa muiden ihmisten kanssa.
Identitehta hápmašuvva vuorrováikkuhusas eará olbmuiguin.
Lapsen identiteetin määrittäjinä toimivat lapselle tärkeät ihmiset.
Máná identitehta meroštallin doibmet mánnái dehálaš olbmot.
Lähiyhteisö ja enemmistökulttuuri vaikuttavat perheen tapaan muovata lapsen identiteettiä.
Lagašservodat ja majoritehtakultuvra váikkuhit bearraša vuohkái hábmet máná identitehta.
Perheessä vallitseva kieli vaikuttaa myös identiteetin kehittymiseen.
Bearraša giella váikkuha maiddái identitehta ovdáneapmái.
Identiteetin muodostuminen perustuu selkeään minäkuvaan.
Identitehta hápmašuvvama vuođđun lea čielga iešgovva.
Kun ihmisellä on selkeä minäkuva, hän tietää mihin joukkoon hän kuuluu ja sitoutuu.
Go olbmos lea čielga iešgovva, son diehtá man jovkui son gullá ja lea čatnasan.
Vahvat sukulaisuus- ja perhesuhteet vahvistavat yhteisöllisyyttä ja yhteisöön sitoutumista.
Nana fuolkevuohta- ja bearašgaskavuođat nannejit searvvušvuođa ja servošii čatnašuvvama.
Ihminen punnitsee identiteettiään niin omassa yhteisössä kuin sen ulkopuolellakin.
Olmmoš vihkkehallá identitehtas iežas servodagas ja maiddái dan olggobealde.
Hyvin toimiva identiteetti edellyttää, että ihminen voi tuntea, että hänellä on samat juuret ja alkuperä kuin muilla saman alkuperän omaavilla ihmisillä.
Identitehta, mii doaibmá bures, gáibida, ahte olmmoš sáhttá dovdat, ahte sus leat seammá ruohttasat ja duogáš go earáin seammá duogáža olbmuin.
Saamelaisnuoria koskevassa tutkimuksessa todetaan, että saamelainen identiteetti voi ilmentyä eri tasoilla: 5.
Sápmelašnuoraid guoskevaš dutkamušas gávnnahedje, ahte sápmelaš identitehta sáhttá dihttot eará dásiin: 5.
Yksilö kokee saamelaisuuden luonnollisena.
Ovttaskas olmmoš vásiha sápmelašvuođa lunddolažžan.
Hänellä on tasapainoinen saamelainen identiteetti ja hän osaa kielensä ja sisäistää kulttuurinsa.
Sus lea dássedettolaš sápmelaš identitehta ja son máhttá gielas ja ádde kultuvrras.
Yksilö osaa saamen kielen, mutta ei tunne muita kulttuurinsa osa-alueita.
Ovttaskas máhttá sámegiela, muhto ii dovdda eará kultuvrras oasseguovlluid.
Yksilö hallitsee yhden kulttuurinsa osa-alueen hyvin.
Ovttaskas hálddaša ovtta kultuvrras oasseguovllu bures.
Yksilö kokee saamelaisen identiteettinsä esineiden kautta.
Ovttaskas vásiha sápmelaš identitehtas dávviriid bokte.
Yksilö tiedostaa saamelaisen taustansa, mutta ei halua tuoda sitä esille.
Ovttaskas lea diđolaš sápmelaš duogážisttis, muhto ii hálit buktit dan ovdan.
Varhaiskasvatus tukee kotien kasvatusta ja valmentaa uusia sukupolvia toimimaan uudenaikaisessa saamelaisyhteisössä.
Árabajásgeassin doarju ruovttuid bajásgeassima ja gárvvista ođđa sohkabuolvvaid doaibmat ođđaáigásaš sámeservodagas.
Keskeisenä tehtävänä on välittää tietoa saamelaisista kansana, kulttuuriperinnettä ja elämäntapaa positiivisella tavalla niin, että lapsi kiinnittyy omaan kulttuuriinsa ja kokee saamelaisuuden luonnollisena.
Guovddáš doaibman lea sirdit dieđuid sápmelaččain álbmogin, kulturárbbi ja eallinvuogi positiivvalaš vugiin, nu áhte mánná čatnasaš iežas kultuvrasis ja vásiha sápmelašvuođa lunddolažžan.
Käytännön esimerkkejä kulttuuri-identiteetin vahvistamiseksi varhaiskasvatuksessa:
Geavatlaš ovdamearkkat kulturidentitehta nannemii árabajásgeassimis:
• lapsen havainto- ja arviointikyvyn kehittäminen luomalla erilaisia tilanteita, jossa lapsi saa kokeilla ja kehittää taitojaan, osaamistaan, tunteitaan
• máná áican- ja árvvoštallannávcca ovddideapmi ođđa dilálašvuođaid dahkamiin, main mánná sáhttá iskat ja ovddidit dáidduidis, máhttimis ja dovdduidis
• saamelaisten tietojen ja taitojen opettaminen perinteentaitajien opastuksella
• sápmelaš dieđuid ja dáidduid oahpaheapmi árbevierročehpiid láidestemiin
• tieto saamelaisten yhteisestä historiasta yhtenä kansana neljän valtakunnan alueella
• diehtu sápmelaččaid historjjás oktan álbmogin njealji riikka guovllus
• tutustutaan isovanhempien elämän eri vaiheisiin
• oahpásmuvvat stuorravánhemiid eallima eará muttuide
• vahva suhde kieliryhmän jäseniin
• nana gaskavuohta giellajoavkku lahtuide
4.2.2 Yhteisöllisyys
4.2.2 Searvvušvuohta
Saamelaisilla on vahva yhteisöllisyys ja tietoisuus omista juuristaan ja suvunjäsenistä ja heidän asuinpaikoistaan.
Sápmelaččain lea nana searvvušvuohta ja diđolašvuohta iežas ruohttasiin ja fuolkelahtuin ja sin ássanbáikkiin.
Yhteenkuuluvuuden tunne perheeseen muodostuu yhteisestä toimeentulosta, yhdessä asumisesta tai perheen historiasta.
Oktiigullevašvuođa dovdu bearrašii boahtá oktasaš birgejumis, ovttas ássamis dahje bearraša historjjás.
Saamelaisessa kulttuurissa perhe on laaja sosiaalinen yhteisö, jossa sukulaisuussuhteet ja yhteenkuuluvuuden tunne ovat erityisen tärkeitä.
Sápmelaš kultuvrras bearaš lea viiddis sosiálasearvvuš, mas fuolkegaskavuođat ja oktiigullevašvuođa dovdu leat hui dehálaččat.
Pohjoissaamelaisilla ja kolttasaamelaisilla perhe on perinteisesti muodostunut useammasta sukupolvesta.
Davvisápmelaččain ja nuortalaččain bearaš lea árbevirolaččat šaddan máŋgga sohkabuolvvas.
Inarinsaamelaisilla perheen muodostaa useimmiten ydinperhe.
Anáraččain bearraša vuođđun lea áđašbearaš.
Toiminnallinen kasvatus vahvistaa sukupolvien välistä yhteisöllisyyttä.
Doaimmalaš bajásgeassin nanne sohkabuolvvaid gaskasaš searvvušvuođa.
Saamelaisille tärkeä sukulaisuus-, kummi- ja kaimajärjestelmä vahvistavat lapsen yhteenkuuluvuuden tunnetta.
Sápmelaččaide dehálaš fuolkevuohta-, ristvánhen- ja gáibmevuogádat nannejit máná oktiigullevašvuođa dovddu.
Eri saamelaisryhmien välillä on eroavaisuuksia kummien määrässä ja tehtävissä.
Eará sápmelašjoavkkuid gaskkas leat earut ristvánhemiid mearis ja doaimmain.
Esimerkiksi kolttasaamelaisessa perinteessä kummin kuollessa kummipojan tehtävä on tehdä risti haudalle ja kantaa se sinne.
Ovdamearkan nuortalaš árbevierus ristvánhema jámedettiin risbártni bargun lea duddjot ruossa hávddi ala ja gurput dan dohko.
Nämä vaikutteet tulevat idästä ortodoksisesta uskonnosta.
Dát váikkuhusat bohtet nuortin ortodoksalaš oskkus.
Kolttasaamelaisessa kulttuurissa ortodoksisuus toimii tärkeänä sosiaalistumisen muotona.
Nuortalaš kultuvrras ortodoksalašvuohta doaibmá dehálaš sosiálalašluvvama hápmin.
Nykyisin yhteisöllisyys on suuri haaste, sillä alle 10-vuotiaista saamelaislapsista yli 70 % asuu saamelaisten kotiseutualueen ulkopuolella.
Dál searvvušvuohta lea stuorra hástalus dan sivas, go vuollái 10-jahkásaš sápmelašmánáin badjel 70 % ásset sápmelaččaid ruovttuguovllu olggobealde.
Saamelaisalueella erityisesti inarin- ja kolttasaamelaiset asuvat hajallaan.
Sámeguovllus eandalii anáraččat ja nuortalaččat ásset bieđgguid.
Varhaiskasvatuksella on erityisen tärkeä rooli sen varmistamisessa, että lapsi voi nauttia kulttuuristaan yhdessä muiden ryhmäänsä kuuluvien kanssa.
Árabajásgeassimis lea earenoamáš dehálaš rolla dan dáhkideamis, ahte mánná sáhttá návddašit kultuvrrastis ovttas eará iežas jovkui gullevaččain.
Käytännön esimerkkejä yhteisöllisyyden vahvistamiseksi varhaiskasvatuksessa:
Geavatlaš ovdamearkkat searvvušvuođa nannemii árabajásgeassimis:
• opetellaan sukulaisnimityksiä laatimalla oma sukukartta
• oahpahallat fuolkevuohtanamahusaid go dahkat iežas fuolkekártta
• tutustutaan lasten kummeihin ja kaimoihin
• oahpásmuvvat mánáid ristvánhemiidda ja gáimmiide
• tutustutaan saamelaiseen nimiperinteeseen ja nimen antamiseen
• oahpásmuvvat sápmelaš nammaárbevirrui ja nama addimii
• muistetaan saamelaisia merkkipäiviä
• gudnejahttit sápmelaš mearkabeivviid
• muistetaan sukulaisten syntymäpäiviä
• muitit fulkkiid riegádanbeivviid
• tehdään yksikön yhdestä huoneesta ” yhteisöhuone ”, jossa lasten perheen jäsenet voivat lasta tuodessaan tai hakiessaan istahtaa ja juoda kahvia
• dahkat ovttadaga ovtta lanjas “ searvvušlanja ”, mas mánáid bearraša lahtut sáhttet máná buvttedettiin dahje vieččadettiin čohkkádit ja juhkat káfe
• vieraillaan vanhusten kerhoissa ja vanhainkodissa
• galledallat boarrásiid rieggáin ja boarrásiidsiiddain
• tiivis vuorovaikutus oman saamelaisyhteisön jäsenten kanssa; vuotuiskiertoon liittyvät, työt, retket, vierailut ja yhteiset säännölliset tapahtumat
• deahtis vuorrováikkuhus iežas sámeservoša lahtuiguin; jahkegerdui gullevaš barggut, reaissut, galledallamat ja oktasaš jeavddalaš dáhpáhusat
• kirjeenvaihto (valokuvat, piirustukset) varhaiskasvatusyksikköjen kesken
• reivelonohallan (čuovgagovat, sárgumat) árabajásgeassinovttadagaid gaskka
• tapaamiset muualla asuvien saamelaisten kanssa
• deaivvadeamit eará sajis ássi sápmelaččaiguin
• järjestetään video- ja nettitapaamisia muualla asuvien saamelaisten kanssa
• ordnet video- ja neahttadeaivvademiid eará sajiin ássi sápmelaččaiguin
• juhlitaan saamelaisten kansallispäivää ja opetellaan saamen suvun laulu
• ávvudit sápmelaččaid álbmotbeaivvi ja oahpahallat sámi soga lávlaga
• luodaan oma lipunnostokäytäntö liputuspäiviä varten ja tunnetaan saamelaisten lipun symboliikka
• dahkat iežas leavgaloktengeavadaga levgenbeivviid várás ja dovdat sámiid leavgga symbolihka
Luontoyhteys
Luondduoktavuohta
Saamelaiset ovat aina eläneet luonnonläheistä elämää ja eläminen on ollut sidoksissa luonnon kiertokulkuun ja vuotuiskiertoon.
Sápmelaččat leat álo eallán luonddulagaš eallima ja eallin lea leamašan čatnasan luonddugerdui ja jahkodatgerdui.
Luonnonvaroja on käytetty kestävästi, oltu niiden käytössä kohtuullisia sekä kunnioitettu ja hoidettu luontoa.
Luondduresurssaid leat geavahan gierdavaččat ja olbmot leat sihke gudnejahttán ja dikšon luonddu.
Saamelaisten perinteinen tietämys liittyy keskeisesti ihmisen ja luonnon väliseen suhteeseen.
Sápmelaččaid árbevirolaš diehtu čatnasa olu olbmo ja luonddu gaskasaš gaskavuhtii.
Luonto, ihminen ja kulttuuri ovat kiinteästi sidoksissa toisiinsa.
Luondu, olmmoš ja kultuvra leat lávga čatnasan nubbi nuppiide.
Luonto on osa kulttuuria ja ihmisyyttä.
Luondu lea oassi kultuvrras ja olmmošvuođas.
Kulttuurin säilymiseksi on tärkeää huolehtia myös luonnon hyvinvoinnista.
Kultuvrra seailuma dihtii lea dehálaš atnit fuola maiddái luonddu buresbirgejumis.
Luonnon tulisi kuulua keskeisenä osana lapsen jokapäiväiseen elämään.
Luondu galggašii gullat guovddáš oassin máná juohkebeaivválaš eallimii.
Käytännön esimerkkejä luontoyhteyden vahvistamiseksi varhaiskasvatuksessa:
Geavatlaš ovdamearkkat luondduoktavuođa nannemii árabajásgeassimis:
• lisätään lapsen ekologista luonnontietämystä saamelaisen ikääntyneen ihmisen opastuksella, mistä mitäkin luonnonmateriaalia voi ottaa ja minkä verran, liikutaan meluamatta, jälkiä jättämättä, ei katkota oksia tai käännellä kiviä, ei roskata
• lasihit máná ekologaš luonddudieđu sápmelaš eallilan olbmo láidestemiin, gos guđege luonddumateriála sáhttá váldit ja man olu, johtit jaska, luottaid guođekeahttá, ii galgga doadjit ovssiid dahje boltut geđggiid, ii galgga nuoskidit
• kehitetään lapsen luonnon havainnointikykyä ja luonnossa kulkemisen taitoja
• ovddidit máná luonddu áicannávcca ja luonddus johtima dáidduid
• opetellaan erilaisten maastojen nimityksiä ja erityispiirteitä
• oahpahallat earálágan eanadagaid namahusaid ja sierrasárgosiid
• havainnoidaan päivittäin säätä ja eri luonnonilmiöitä
• áicat beaivválaččat dálkki ja eará luondduihtagiid
• seurataan vuodenaikojen vaihtelua ja sen vaikutuksia eläimissä ja kasveissa
• čuovvut jahkeáiggiid molsašuddama ja dan váikkuhusaid elliin ja šattuin
• opetellaan tunnistamaan lintuja ja metsäneläimiä sekä niiden jälkiä
• oahpahallat dovdat lottiid ja meahcielliid sihke daid luottaid
• opetellaan käyttämään luonnon materiaaleja eri vuodenaikoina
• oahpahallat geavahit luonddu materiálaid sierra jahkeáiggiin
• tutustutaan saamelaiseen paikannimistöön
• oahpásmuvvat sápmelaš báikenammavuogádahkii
• tutustutaan saamelaisten pyhiin paikkoihin
• oahpásmuvvat sápmelaš bassi báikkiide
Perinteiset elinkeinot ja toimeentulo
Árbevirolaš ealáhusat ja birgejupmi
Poronhoito, kalastus, metsästys ja pienimuotoinen maatalous sekä käsityöt ja luonnonvaraisten tuotteiden keräily ovat saamelaisten perinteisiä elinkeinoja, joiden harjoittaminen on monille saamelaisille elämäntapa.
Boazodoallu, guolástus, meahcástus ja smávvalunddot eanadoallu sihke giehtaduojit ja luonddudili buktagiid čoaggin leat sápmelaš árbevirolaš ealáhusat, maid hárjeheapmi lea máŋgga sápmelačča eallinvuohki.
Niitä harjoitetaan tavallisesti yhdistelmäelinkeinoina tai muiden ammattien ohella.
Dat hárjehuvvojit dábálaččat lotnolasealáhussan dahje eará ámmáhiid olis.
Poronhoidolla on poronhoitokulttuurissa eläville saamelaisille suuri kulttuurinen merkitys, sillä poronhoitoon liittyy lihantuotannon lisäksi koko perheen ja suvun elämänpiiri kuten sosiaaliset suhteet, asuminen, kulkeminen, luontoympäristön tuntemus, perinteinen tietämys, luonnon ekologinen käyttö ja saamelaiset käsityöt.
Boazodoalus lea boazodoallokultuvrras ealli sápmelaččaide stuorra kultuvrralaš mearkkašupmi, dan dihtii go boazodollui gullá biergobuvttadeami lassin oppa bearraša ja soga eallinbiire dego sosiála gaskavuođat, ássan, johttin, luonddubirrasa dovdamuš, árbevirolaš diehtu, luonddu ekologalaš geavaheapmi ja sápmelaš giehtaduojit.