pere/sami_parallel huggingface dataset:
15/03/96 CERD General recom. 21, kohta 3.
Aiddo seammaláhkai go ovttatolbmot besset oasálastit demokráhtalaš kánalaid bokte, ožžot olbmot / álbmogat, dán olis maiddái olbmot guhte ellet / ásset doabmi stáhtaid siste, muosáhit iešhálddašeami.
itsemääräämiseen. CERD ei ole lausunut mitään erityistä alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeudesta.
CERD datte-ge ii leat cealkán erenamažit eamiálbmogiid iešmearrideami vuoigatvuođas.
Ihmisoikeuskomitea on 1990-luvun jälkipuoliskolla ja 2000-luvun alussa laajentanut ja selkeyttänyt näkemystään siitä, keitä on pidettävä ” kansoina ” CCPR:n 1 artiklan nojalla.
Jagiid 1990 lohpageažes ja jagiid 2000 álggus lea Olmmošvuoigatvuođa Komitea gártan válbmet ja čalmmustahttit oainnustes das geaid gohčodivčče ” álbmogin ” CCPR árt.1 ektui.
Tämä kehitys on johtunut suuressa määrin siitä, että komitea on joutunut ottamaan kantaa 1 artiklan mukaiseen alkuperäiskansojen oikeudelliseen asemaan.
Dát ovdáneapmi lea arvagit báisan dan geažil go komitea lea ferten meroštallat eamiálbmogiid vuoiggalaš sajádaga árt.1 buohta.
Puuttumatta kysymykseen siitä, kuinka 1 artiklan sisältämä käsite ” kansat ” tulisi määritellä, komitea on viittauksillaan alkuperäiskansoihin itsemääräämisoikeuden subjekteina tehnyt selväksi, että yhdessä valtiossa saattaa olla enemmän kuin yksi kansa.
Guoskkakeahttá gažaldaga movt definerešii ártihkkala 1 duohpaga ” álbmot ”, lea komitea, čujuhettiin dasa ahte eamiálbmogat leat iešmearridanvuoigatvuođa subjeaktan, dahkan čielggasin ahte sáhttet bures-ge gávdnot eanet go dušše okta álbmot stáhta siste.
Vuonna 1999 Kanadan korkeimmassa oikeudessa käsiteltävänä olleen Quebec-tapauksen osaltaan innoittamana komitea sovelsi 1 artiklaa suhteessa Kanadan alkuperäiskansoihin:
Jagis 1999 komitea heivehii ja válbmii árt.1 Kánada iežas eamiálbmogiid váras, oasis movtiidahtton das mii dáhpáhuvai Quebec-áššis Kánada alimus duopmostuolus:
” … komitea korostaa, että oikeus itsemääräämiseen edellyttää mm., että kaikkien kansojen on vapaasti voitava hyödyntää luonnonrikkauksiaan ja voimavarojaan ja että niiltä ei saa riistää niiden toimeentulokeinoja. …
(eahpevirggálaččat sámás): ”... komitea deattuha ahte vuoigatvuohta čađahit iešmearrideami e.e. gáibida ahte buot álbmogat luođuid galget beassat hálddašit luondduvalljiideaset, ja sis ii mokti-ge oaččo eretváldit ealáhusaid ja birgejumiid muđui....
Komitea suosittelee edelleen, että alkuperäiskansojen synnynnäisten oikeuksien mitätöimiseen tähtäävä järjestelmä on lopetettava, koska se on ristiriidassa yleissopimuksen 1 artiklan kanssa. ”
Komitea evttoha dasalassin ahte systema man veagal árbevirolaš eamiálbmotvuoigatvuođat leat duššaduvvon, galgá heaittihuvvot dan sivas go rihkku konvenšuvnna ártihkkala 1. ”
Komitea tunnusti siten 1 artiklan mainitseman itsemääräämisoikeuden sovellettavuuden alkuperäiskansoihin ensimmäistä kertaa käsiteltäessä sellaisen maan laatimaa raporttia, jonka korkein tuomioistuin oli vahvistanut kyseisessä valtiossa olevan useita ” kansoja ”.
Eamiálbmogiid iešmearridanvuoigatvuohta ártihkkalis 1 vuogáidahttui vuostaš geardde dalle go komitea gieđahalai ráportta mii bođii dakkár stáhtas man alimus duopmostuollu duođaštii ahte leat gávdnomis eanet go okta ” álbmot ” áššáiguoski stáhta rájáid siskkobealde.
Ihmisoikeuskomitea on kuitenkin noudattanut samaa mallia myös suhteessa moniin muihin valtioihin, joissa on alkuperäiskansoja.
Olmmošvuoigatvuođa Komitea lea dasmaŋŋá guorrasan dán vuogádahkii olu eará-ge stáhtaid oliin gos leat eamiálbmogat.
Nimenomaisia viittauksia joko 1 artiklaan tai käsitteeseen kansojen itsemääräämisoikeus on tehty komitean loppupäätelmissä, jotka koskevat Meksikon, Norjan, Australian, Tanskan ja Ruotsin laatimia raportteja.
Komitea lea loahppacealkagiinis buktán vuođustuvvon čujuhusaid jogo ártihkkalii 1 dahje namahussii ” álbmogiid iešmearrideami vuoigatvuohta ” go lea ožžon ráporttaid Mexikos, Norggas, Australias, Danmarkkus ja Ruoŧas.
(Komitea tutkii Suomen raportin lokakuussa 2004.)
(Suoma ráporta geahčaduvvo golggotmánus 2004.)
Kuten jo Kanadan raportin käsittelynkin yhteydessä vuonna 1999, komitean kannanotoissa itsemääräämisoikeuden soveltamisesta alkuperäiskansoihin on erityisesti korostettu itsemääräämisoikeuden resurssiulottuvuutta (1 artiklan 2 kappale).
Numo geavai Kanada ráportta gieđahallamis 1999, go komitea erenamášit deattuhii iešmearridanvuoigatvuođa resursadimenšuvdna (árt 1, oassi 2) dalle go dán vuoigatvuođa galgá heivehišgoahtit eamiálbmogiid buohta.
Australian osalta tekemissään loppupäätelmissä ihmisoikeuskomitea korosti esim. sitä, että Australian tulisi ryhtyä tarvittaviin toimiin turvatakseen alkuperäiskansoja edustaville asukkailleen (” indigenous inhabitants ”) aiempaa vahvemman roolin niiden perinteisiä maita ja luonnonvaroja koskevassa päätöksenteossa.
Čoahkkáigeasustis deattuhii komitea ahte Australia e.e. berrešii čađahit dárbbašlaš vuolggahemiid nannet eamiálbmogiideaets (indigenous inhabitants) sajádaga mearrádusčađahemiin go dakkár áššit gieđahallojit mat gusket dáid olbmuid árbevirolaš eatnamiidda ja luondduvalljiide.
decision-making over their traditional lands and natural resources … ” Vaikka ihmisoikeuskomitea on valtioiden raportteja käsitellessään soveltanut 1 artiklan mainitsemaa itsemääräämisoikeutta ihmisoikeutena, komitea on järjestelmällisesti kieltäytynyt tutkimasta säännöksen sovellettavuutta yleissopimuksen valinnaisen pöytäkirjan valitusmenettelyssä.
Vaikke Olmmošvuoigatvuođa Komitea stáhtaráporttaid gieđahallama bottus lea vuhtiiváldán ártihkkala 1 iešmearrideami vuoigatvuođa dego olmmošlaš vuogatvuohtan, lea komitea dattege eaktodáhtolaččat garván hástalusa iskat mearrádusaid heivvolašvuođa go guoddalanprosedyra lea ovdan konvenšuvnna fákultatiiva protokolla vuolde.
Tämä kanta perustuu valinnaisen pöytäkirjan 1 artiklaan, jonka mukaan valituksia voivat panna vireille ainoastaan yksilöt, jotka väittävät, että heidän henkilökohtaisia perustuslakiin perustuvia oikeuksiaan on loukattu.
Dán vuogi mielde lea láhtten sivas danne go fakultatiiva protokolla árt.1 dadjá ahte váidalusaid oažžu buktit dušše olmmoš guhte doalaha ahte su iežas konvenšuvdnii vuođđuduvvon vuoigatvuođat leat rihkkojuvvon.
Koska oikeus itsemääräämiseen on kansoilla, yksilöt eivät voi komitean tulkinnan mukaan henkilökohtaisesti joutua oikeuden loukkauksen kohteeksi.
Ja go iešmearrideami vuoigatvuohta gullá álbmogii, komitea oainnu mielde, de dalle ovtaskaččat eai sáhte leat gártan gillát dán rihkkuma geažil.
Tästä kannasta päätettiin tapauksessa Bernard Ominayak (Lubicon Lake Band) v. Kanada.
Dát čuoččuhus nannejuvvui áššis Bernard Ominayak (Lubicon Lake Band) v. Kanada.
Tässä tapauksessa komitea kielsi admissibility-päätöksessään vuonna 1987 asian käsittelemisen yleissopimuksen 1 artiklan pohjalta mutta painotti samalla, että niitä tosiasioita, joihin tapaus perustui, voisi kuitenkin tutkia yleissopimuksen muiden säännösten nojalla vähemmistöoikeuksia koskeva 27 artikla mukaan luettuna.
Gearreduššama bottus komitea beahttalii 1987 ” admissibility ” - mearrádusastis gieđahallat ášši konvenšuvnna ártihkkala 1 vuolde, muhto deattuhii danseammás ahte duođaštusat mat ledje vuođđun gearretáššis, bures julošedje guorahallot konvenšuvnna nuppiid mearrádusaid ektui, nugo árt.27 mii gusto veahádagaid vuoigatvuođaide.
Komitean tässä tapauksessa antama lopullinen päätös vuodelta 1990 noudattaa mallia, että vaikka käsittely tapahtuukin 27 artiklan perusteella, valittajan esittämien itsemääräämisoikeutta koskevien perustelujen voidaan havaita vaikuttavan komitean tulkintaan siitä, mitä 27 artikla tarkoittaa.
Komitea loahppamearrádus jagi 1990 áššis, lea čuvvon dan vuogádaga man mielde váidaleaddji ákkastallan iešmearrideami vuoigatvuođas lea váikkuhan movt komitea ipmirdii árt.27 ulbmila, vaikke ášši gal lea gieđahallon árt.
Ennen kuin komitea teki johtopäätöksensä, jonka mukaan Kanada oli loukannut 27 artiklaa, komitea esitti seuraavaa:
27 oktavuođas. Ovdal go komitea attii loahpalaš oainnus, mii muitala ahte Kánada lea rihkkon árt. 27, smiehtadalai komitea ná:
” Vaikka asia on alun perin muotoiltu ikään kuin siinä olisi kysymys yleissopimuksen 1 artiklan väitetyistä loukkauksista, ei ole epäilystäkään siitä, että valitus nostaa esiin monia 27 artiklan piiriin kuuluvia kysymyksiä. ”
(eahpevirggálaččat sámás): ” Vaikke ášši álggu rájis lea hábmejuvvon dego livčče árt. 1 rihkkojuvvon, ii datte-ge sáhte eahpidit ahte guoddalus bajida olu gažaldagaid mat gahččet árt.27 vuollái ”
Tätä taustaa vasten ei ole erityisen radikaalia tai yllättävää, että komitea on tietyissä uusimmissa valinnaisen pöytäkirjan tapauksissaan selvästi myöntänyt itsemääräämisoikeutta koskevan 1 artiklan vaikuttavan komitean tapaan tulkita yleissopimuksen muita säännöksiä vähemmistöoikeuksia koskeva 27 artikla mukaan luettuna siitä huolimatta, että kysymyksessä on kollektiivinen oikeus, jota ei voida väittää loukatun suhteessa yksilöön.
Dán duogáža ektui ii dáidde leat imáš ahte komitea muhtin iežas gieskadis áššiin mat jođihuvvojedje fákultatiiva protokolla vuolde, hui njuolgut lea dovddastan ahte árt.1 iešmearrideamis, vaikke dás lea sáhka kollektiiva vuoigatvuođas man ii sáhte dadjat lea rihkkojuvvon ovttaskačča buohta, lea lihkká-ge viehkamuddui váikkuhan komitea loahpalaš oainnu konvenšuvnna nuppiid mearrádusain, nu maiddái árt.27 veahádatvuoigatvuođain.
Tapauksessa Apirana Mahuika ja muut vastaan Uusi-Seelanti näin tapahtui käsiteltäessä maorien alkuperäiskansan kalastusoikeuksia ja maorien roolia maan kalastusteollisuudessa.
Áššis Apirana Mahuika et al v. Nya Zeeland dahkkui ná go maori eamiálbmoga guolástanvuoigatvuođat ja sin sadji riikka guolleindustriijas ledje gearreduššama vuolde.
Samaa mallia sovellettiin myös tapauksessa Diergaardt ja muut vastaan Namibia.
Ná maid lei áššis Diergaardt et al.
Sillä kertaa viitattiin myös 25 artiklaan (poliittiset osallistumisoikeudet) ja 26 artiklaan (syrjinnän kieltäminen), jolloin 1 artikla vaikutti mahdollisesti asioihin.
v. Namibia, dás čujuhuvvui ártihkkaliidda 25 (politihkalaš oasálastinvuoigatvuođat) ja 26 (ii-vealáheapmi) maid árt.1 leš váikkuhan.
Tapauksessa Gillot ja muut vastaan Ranska (2002) voidaan 1 artiklalla sanoa olleen suurta merkitystä 25 artiklan tulkinnalle.
Áššis Gillot et al. v. Franc (2002) dáidá oažžut cealkit ahte árt.1 lea lossagit čuohcan go árt.25 galggai dulkojuvvot.
Tapauksessa oli kysymys siitä, että henkilöille, jotka eivät olleet oleskelleet Uudessa-Kaledoniassa pitkään, ei annettu mahdollisuutta osallistua alueen tulevaisuutta koskevaan, kansanäänestyksellä tapahtuvaan päätöksentekoon.
Ášši gieđahalai dan, galget go olbmot guhte dušše oanehis áiggi lea ássan Ođđa Kaledonias beassat oasálastit álbmotjienastemiide go territoriija boahttevuohta šaddá mearriduvvot.
kansanäänestys järjestettiin siirtomaan lakkauttamiseen ja itsemääräämiseen liittyvässä tilanteessa, oli laillista rajoittaa osallistumisoikeus koskemaan henkilöitä, joilla oli kiinteä yhteys alueeseen edellyttäen, etteivät kriteerit olleet suhteettomia tai syrjiviä.
Olmmošvuoigatvuođa Komitea celkkii čoahkkáigeasustis ahte árt.25 ii leat rihkkojuvvon ja čujuhii dan duohtavuhtii ahte go álbmotjienastus čađahuvvui koloniijaid heaittiheami ja iešmearrideami olis, de dalle lei lágalaš ráddjet oasálastima dušše sidjiide geat bisovaččat ásse territoriijas, muhto fal dainna eavttuin ahte gáibádusat eai ožžon leat eahpepropošuvnnala dahje vealáheaddji.
Kuten jäljempänä selostetaan, myös YK:n ihmisoikeuksia käsittelevä asiantuntijakokous on antanut lausunnon, josta käy selville, että alkuperäiskansat voivat muodostaa sellaisia kansoja, joita on kansainvälisen oikeuden mukaan pidettävä oikeussubjekteina.
Nugo dás vuolleleabbos árvaladdo, lea maiddái ON:a Áššedovdiid čoahkkin cealkán Iešmearridanvuoigatvuođas dan guvlui ahte eamiálbmogat ležžet dakkár álbmogin mat álbmotnjulgosa ektui livčče gearretsubjeaktan.
Lopuksi voidaan mainita, että kysymystä siitä, keitä on kansainvälisen oikeuden mukaan pidettävä ” kansoina ”, on käsitelty myös alueellisella tasolla.
Viimmat oažžu dadjat dan-ge ahte maiddái čearuid ja guovlluid dásis leat áššit gieđahallon das geat livčče ” álbmot ” álbmotnjulgosa vuođul.
Vuonna 1998 Kanadan korkein oikeus antoi lausunnon Quebecin osavaltion mahdollisuudesta vedota kansainväliseen oikeuteen saadakseen tukea mahdolliselle itsenäisyysvaatimukselleen.
Jagis 1998 celkkii Kanada alimus duopmostuollu das makkár livčče oassestáhta Quebec:a vejolašvuođat dorvvastit álbmotnjulgosii doarjaga dihtii jos ovddida ieččanasvuođa gáibádusa.
Tuomiossaan tuomioistuin lausui mm..:
Duopmostuollu celkkii e.e. ahte;
ja edelleen:
ja ain ná ahte;
Kuten edellisestä käy ilmi, tuomioistuin esittää selvästi, että valtiossa voi kansainvälisen oikeuden mukaan olla enemmän kuin yksi kansa.
Duopmostuollu deattuha lossagit ahte álbmotnjulgosa mielde sáhttet stáhta siste ássat eambo go okta álbmot.
Quebec-tuomiossa Kanadan korkein oikeus viittasi myös Quebecin alkuperäiskansoihin:
Quebec-duomus muittuhii Kanada Alimus Duopmostuollu maiddái Quebec:a eamiálbmogiidda;
Tuomioistuin ei muihin kysymyksiin liittyvien kannanottojensa takia koskaan käsitellyt erityisesti Quebecin alkuperäiskansoja.
Ii dupmostuollu goit-ge gártan, eará áššiid meannudeami geažil, erenamažit hállat Quebec:a eamiálbmogiid birra.
Vaikuttaa kuitenkin siltä kuin Kanadan korkeimman oikeuden käsitys olisi, että myös alkuperäiskansat sellaisinaan voivat olla tässä suhteessa oikeussubjekteja.
Orru goit leamen nu ahte lea Kanada Alimus Duopmostuolu oaidnu ahte maiddái eamiálbmogat nugo leat-ge, galget dohkkehuvvot gearretsubjeaktan dán oktavuođas.
Tiivistäen voidaan nyt pitää selvänä, että olemassa olevissa valtioissa elävä kansanryhmä, joka ei muodosta valtiota, voi muodostaa ” kansan ”, ja sitä on näin pidettävä oikeussubjektina kansainvälisen oikeuden mukaan.
Čoahkkáigeasu bottus oažžu mieđihit ja doalahit čielggasin ahte maiddái eai-stáhtadahkki álbmotjoavvkut guhte ellet doaibmi stáhta siste, besset leat ” álbmogin ”, ja dandihtii galget oidnojuvvot gearretsubjeaktan álbmotnjulgosa ektui.
Tämä koskee tällöin myös alkuperäiskansoja, jotka eivät muodosta valtiota.
Ná maid eai-stáhtadahkki eamiálbmogiid buohta.
Myös Euroopan unioni on vahvistanut, että alkuperäiskansat ovat oikeutettuja itsemääräämiseen.
Maiddái EU arvá doalahit ahte eamiálbmogiidda galgá juolluduvvot iešmearrideapmi.
EU:n ministerineuvoston 29. syyskuuta 2003 hyväksymä pohjoista ulottuvuutta koskeva toinen toimintasuunnitelma 2004–2006 sisältää sanamuodoltaan seuraavanlaisen säännöksen:
Davvi Oláhusa Doaibmaplána 2004-2006 man EU:a Ministarráđđi dohkkehii čakčamánu 29. beaivvi, 2003, sistisdoallá dákkár mearrádusa;
3.2 Kansainvälisten yleissopimusten tulkinta.
3.2 Mo galggašii ipmirdit álbmogiidgaskasaš konvenšuvnnaid.
Muutamia tulkintaperiaatteita
Muhtin ipmárdussii guoski vuođđojurdagat
Wienin yleissopimus vuodelta 1969 luo periaatteet sille, millä tavalla kansainvälisiä sopimuksia on tulkittava.
Wien-konvenšuvdna 1969 cegge vuođđojurdagiid dasa movt álbmogiidgaskasaš soahpamušaid galggašii ipmirdit.
Wienin yleissopimuksessa ilmaistut periaatteet on lisäksi tunnustettu myös yleisiksi kansainvälisoikeudellisiksi periaatteiksi, jotka pätevät siitä riippumatta, onko kyseessä oleva valtio ratifioinut Wienin yleissopimuksen.
Wien-konvenšuvnna vuođđojurdagat leat muđui dohkkehuvvon dábálaš olmmošvuoiggalaš prinsihppan mat galget váldot vuhtii beroškeahttá das lea-go áššáiguoski stáhta dohkkehan Wien-konvenšuvnna.
Wienin yleissopimuksen 3 luvussa selostetaan yleisiä kansainvälisiä tulkintaperiaatteita.
Wien-konvenwuvnna kápihttal 3 čilge dábálaš álbmogiidgaskasaš áddenvuođđojurdagiid.
Wienin yleissopimuksen 31 artiklan mukaan yleissopimusta on tulkittava vilpittömässä mielessä ja antamalla yleissopimuksen käsitteille niiden tavallinen merkitys yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän valossa.
Wien-konvenšuvnna ártihkkala 31 mielde, galgá konvenšuvdna vuhtiiváldot buorredáhtolašvuođa vuoiŋŋas ja nugo konvenšuvnna dajaldagat juohkebeaivválaččat impirduvvojit go daid geahččá konvenšuvnna ulbmila ja áigumuša čuovggas.
Englanninkielinen versio 31 artiklan 1 kappaleessa ilmaissusta tulkintaperiaatteesta kuuluu: ” A treaty shall be interpreted in good faith in accordance with the ordinary meaning to be given to the terms of the treaty in their context and in the light of its object and purpose. ”
Dulkonvuođđojurdaga eaŋgalsgielhámát árt.31(1) gullo ná: ” A treaty shall be interpreted in good faith in accordance with the ordinary meaning to be given to the terms of the treaty in their context and in the light of its object and purpose ”, ja eahpevirggálaččat dárogillii: ” En internasjonal konvensjon skal fortolkes i god hensikt i samsvar med den ordinære meningen av konvensjonens begreper i deres sammenheng og i lys av dens [konvensjonens] formål og hensikt. ”
Epävirallinen suomennos Wienin yleissopimuksen 31 artiklan 1 kappaleesta: ” Kansainvälistä yleissopimusta on tulkittava vilpittömässä mielessä ja antamalla valtiosopimuksessa käytetyille sanonnoille niille kuuluvassa yhteydessä niiden tavallinen merkitys yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän valossa. ”
Eahpevirggálaččat sámás: ” Álbmogiidgaskasaš soahpamuš / konvenšuvdna galgá ipmirduvvot buorredáhtolaš áigumušain ja konvenšuvnna namahusaid dábálaš oaivila mielde daid oktavuođas, ja dan konvenšuvnna ulbmila ja áigumuša čuovggas. ”
Yleissopimusta tulkittaessa on toisin sanoen pääsääntöisesti otettava lähtökohdaksi käsitteiden tavallinen merkitys.
Go áiggošii oažžut buoremus oaivila, berre váldobagadussan váldit vuolggačuoggá lunddolaš oaivilsisdoalus.
Käsitteille voidaan antaa erityinen merkitys, joka poikkeaa tavallisesta merkityksestä, mikäli voidaan osoittaa, että osapuolten tarkoituksena oli antaa käsitteelle erityinen merkitys, vrt. Wienin yleissopimuksen 31 artiklan 4 kappale: ” A special meaning shall be given to a term if it is established that the parties so intended. ” Epävirallinen
Namahusaide sáhttá bidjat erenamaš oaivilsisdoalu mii spiehká árvagit lunddolaš oaivilis, ja nu jos nagoda duođaštit ahte oasseváldiin lei áigumuš dajaldahkii addit erenamaš oaivilsisdoalu, oainne Wien-konvenšuvnna ártihkkala 31 (4): ” A special meaning shall be given to a term if it is established that the parties so intended, ” ja eahpevirggálaččat dárogillii: ” En spesiell mening skal gis til et begrep dersom det er godtgjort at [konvensjons] partene hadde slik hensikt, ” ja dasalassin eahpevirggálaččat sámegillii: ” Erenoamáš oavil galgá addot diehto duohpagii jos duođaštuvvo ahte (konvenšuvnna) oasseváldit nu ledje hálidan. ”
Mitä tulee kysymykseen, onko saamelaisilla kansainvälisen oikeuden nojalla oikeus itsemääräämiseen, on jouduttu, kuten edellä on mainittu, ottamaan kantaa siihen, mikä on (1) kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia ja (2) taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevissa YK:n yleissopimuksissa sekä monissa muissa kansainvälisissä asiakirjoissa käytetyn muotoilun ” kaikki kansat ” merkitys.
Dan gažaldaga ektui, lea go sámiin vuoigatvuohta beassat ieža mearridit álbmotnjulgosa fámudusa veagal, ferte nugo bajábealde daddjo, váldit merošteami vuollái dan mii lea dajaldaga ” buot álbmogat ” oaivilsisdoallu ON-konvenšuvnnain dakko mii gusto (1) siviila ja politihkalaš vuoigatvuođaide, ja (2) ekonomálaš, sosiala ja kultuvralaš vuoigatvuođaide, ja maiddái mii gusto soames álbmogiidgaskasaš instrumeanttaide.
Muotoilun ” kaikki kansat ” tulkinnan lähtökohtana on Wienin yleissopimuksen 31 artiklan 1 kappaleen mukaan käsitteen tavallinen merkitys.
Namahusa ” buot álbmogat ” dulkoma vuolggabáikin lea Wien-konvenšuvnna ártihkkala 31 (1) mielde, dajaldaga lunddolaš oaivilsisdoallu.
Edellä on selostettu, mitä pidetään käsitteen ” kansat ” tavallisena merkityksenä.
Bajábealde lea dás árvaluvvon mii livčče duohpaga ” álbmot ” lunddolaš oaivilsisdoallu.
Tässä otetaan lähtökohdaksi, että kaikkien kansanryhmien, jotka täyttävät käsitteen ” kansat ” kriteerit tämän kriteerin tavallisen merkityksen mukaan, on määrä kuulua kategoriaan ” kaikki kansat ”.
Vuođđun dás lea ahte buot álbmotjoavkkut mat devdet duohpaga ” álbmot ” eavttuid / kriterijaid, fertejit boahtit kategoriija ” buot álbmogat ” vuollái dan vuogi mielde mii dábálaččat biddjo dán namahussii.
Tämän on tarkoitus luoda perusta käsitteen tulkinnalle, ellei esitöistä tai muista oikeuslähteistä löydetä tukea tästä poikkeavalle tulkinnalle.
Dát galget leat ipmárdusa geađgejuolgin – jos fal ovdabargguin dahje eará gearretádjagiin ii boađe ovdan diehtu mii dorjjošii earralágán áddejumi.
Wienin yleissopimuksen 31 artiklan 3 kappaleen b kohdan mukaan yleissopimuksia on tulkittava jokaisen sellaisen valtiosopimuksen soveltamisen yhteydessä myöhemmin noudatetun käytännön mukaan, josta valtio-osapuolet ovat sopineet (” any subsequent practice in the application of the treaty which establishes the agreement of the parties regarding its interpretation ”).
Wien-konvenšuvnna ártihkkala 31 (3) (b) mielde galget konvenšuvnnat dulkojuvvot dan heivehuvvon vuogi vuođul maid stáhtaid oassebealit leat soahpan (” any subsequent practice in the application of the treaty which establishes the agreement of the parties regarding its interpretation ”).
Tämän takia kansainvälinen oikeuskäytäntö on olennaisen tärkeä yleissopimusten tulkinnassa, etenkin niissä tulkinnoissa, jotka toimivaltaiset kansainväliset elimet ovat ottaneet omaksi lähtökohdakseen soveltaessaan yleissopimusten kulloisiakin säännöksiä. Sellaisia toimivaltaisia elimiä voivat olla esimerkiksi YK:n kansainvälinen tuomioistuin (International Court of Justice) ja erityiset kansainväliset elimet, jotka on perustettu valvomaan yksilöllisiä yleissopimuksia (nk. ” treaty bodies ”) – esimerkiksi YK:n ihmisoikeuskomitea.
Vaikke Wien-konvenšuvdna álgodásis lea-ge hábmejuvvon dan ektui mo konvenšuvnnat čállojit maid stáhtat ieža čađahit ja vákšot, ja konvenšuvdna lea jaskat álbmogiidgaskasaš vákšunorgánaid sajis das mii guoská konvenšuvnnaid dulkomii, de datteUN International Court of Justice ja diehto álbmogiidgaskasaš organat mat ceggejuvvojedje vákšut ovttat konvenšuvnnaid n. g. ” treaty bodies ” – omd. ON:a Olmmošvuoigatvuođa Komitea.
Wienin yleissopimuksen 32 artiklassa lausutaan, että on luonnollista käyttää apuna täydentäviä tulkintakeinoja yleissopimusten valmistelutyöt ja sopimusta tehtäessä vallinneet olosuhteet mukaan luettuina vahvistamaan se merkitys, johon 31 artiklan periaatteita soveltamalla on päädytty.
Wien-konvenšuvnna ártihkkalis 32 daddjo ahte livčče lunddolaš guovzat lasi diehtogálduid, maiddái konvenšuvnnaid ovdabargguid ja geahččat movt dilit ledje soahpama ja dohkkeheami ággi, ja fidnet dáhkádusa dan oaivilsisdollui mii ásahuvvui go ártihkkala 31 vuođđojurdagat ledje duogážin.
Tämä voi lisäksi olla välttämätöntä, kun 31 artiklan periaatteiden soveltaminen jättää merkityksen epäselväksi tai hämäräksi tai johtaa tulokseen, joka on mahdoton tai kohtuuton.
Maiddái veadjá leat dárbbašlaš dahkat ná, go ártihkkala 31 leamaš vuođđun ja mii addá moives / eahpečielga dahje njođvon, ja vaikkeba áddetmeahttun bohtosa.
Myös oikeustiede on luonnollisesti merkittävä oikeuslähde kansainvälisiä yleissopimuksia tulkittaessa.
Láhkadieđa lea lunddolaččat maiddái lágalaš doaimmaid alladási neavvun go álbmogiidgaskasaš soahpamušain áigu oažžut áddejumi.
3.3 Uusin kansainvälisoikeudellinen teoria
3.3 Dálá áiggiid álbmotvuoiggalaš teoriija
Alkuperäiskansojen oikeutta itsemääräämiseen on alettu tutkia yhä laajemmin, ja tämän tutkimuksen myötä on alettu entistä suuremmassa määrin tunnustaa tämän perusoikeuden kuuluvan myös alkuperäiskansoille, ainakin tietyille alkuperäiskansoille.
Eamiálbmogiid vuoigatvuohta iešmearrideapmái lea eanet ja eanet šaddan dutkamiid áhtan, ja dakko bokte lea-ge eambo vuhtiiváldon ahte dát vuođđovuoigatvuohta gullá eamiálbmogiidda, goittot muhtin eamiálbmogiidda.
YK:n rotusyrjintäkomitean brittiläinen jäsen, professori Patrick Thornberry mainitsee YK:n ihmisoikeuskomitean yleisessä huomautuksessaan todenneen, että oikeus itsemääräämiseen ei päde ainoastaan siirtomaa-alueiden lakkauttamisen yhteydessä vaan että se koskee myös itsenäisissä valtioissa asuvia ” kansoja ”.
Patrick Thornberry, professora ja brihtálaš ON:a Čearddavealáheami komitea láhttu, cealká ahte ON:a Olmmošvuoigatvuođa Komitea lea oppalas komeanttastis váfistan ahte ii leat vuoiggalaš addit iešmearrideami dušše dalle go koloniijat heaittihuvvojit, muhto maiddái galgá leat nu ” álbmogiid ” buohta ieččanas stáhtaid siste.
Hän viittaa muun muassa ihmisoikeuskomitean Kanadan määräaikaisraportista (1999) tekemiin havaintoihin, joissa komitea hyväksyy alkuperäiskansat ” kansoiksi ” kansainvälisoikeudellisessa merkityksessä.
Son dás geassá ovdan e.e. olmmošvuoigatvuođa komitea fuopmášumiid dalle go dat geahčadii Kanada áigodatráportta (1999), goas komitea dohkkehii ja vuhtiiválddii eamiálbmogiid ” álbmogin ” álbmotrievtti (njulgosa) vuođul.
Thornberry kertoo myös muutamien hallitusten, muun muassa Uuden-Seelannin hallituksen, hyväksyvän sen, että kansainvälistä oikeutta ollaan kehittämässä edelleen. Nähtävissä on kehitys, joka yhä laajemmassa määrin johtaa sen seikan tunnustamiseen, että oikeus itsemääräämisen koskee myös olemassa olevissa valtioissa asuvia kansoja.
Thornberry maid muittuha ahte muhtin ráđđehusat, nugo New Zealand, leat buorrinváldán ahte álbmogiidgaskasaš lágalašvuohta lea bures čálgamen ja oidnomen lea ovdáneapmi mii dađe eanet vuhtiiváldá ahte lea vuoiggalaš juolludit iešmearrideami maiddái álbmogiidda mat ásset ieččanas stáhtaid siste.
Kristian Myntti sanoo, että alkuperäiskansat ovat ilmeisesti ” kansoja ” ainakin sosiaalisessa, kulttuurisessa ja etnologisessa mielessä.
Kristian Myntti, árvala ahte eamiálbmogat áddemis leat " álbmot ", unnimustá goit sosiala, kultuvrralaš ja etnologalaš ipmárdusa vuoiŋŋas.
Hän sanoo edelleen, että alkuperäiskansoja voidaan mahdollisesti pitää ” kansoina ” kansainvälisoikeudellisessa merkityksessä ilman, että se tarkoittaa, että alkuperäiskansat voivat vaatia irtautumista olemassa olevista valtioista.
Lassin dadjá ahte eamiálbmogat vedjet leat dakkár olmmošjoavkkut maid álbmotnjulgosa vuođul sáhtašii oaidnit " álbmogin ", muhto ii dát mieldesbuvttášii dan ahte eamiálbmogat sáhttet iežaset čuoldit eret ja mannat ieččanasvuhtii doaibmi stáhtaid siste.
Myntti korostaa, että ainoastaan sellaiset alkuperäiskansat, jotka asuvat perusluonteeltaan epädemokraattisissa tai sortoa harjoittavissa valtioissa, voivat vaatia irtautumista.
Myntti deattuha ahte áidna eamiálbmogat mat ásset dakkár stáhtain mat leat vuođđodási eahpedemokráhtalaččat dahje vealáheaddjit, sáhttet gáibidit ieččanasvuođa.
Hänen tekemänsä johtopäätöksen mukaan irtautumispelon aiheuttama vastarinta, jota valtioiden keskuudessa tunnetaan alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden tunnustamista kohtaan, näyttää siten perusteettomalta.
Son loahpaha dajaldagain ahte stáhtaid vuostehágut addit eamiálbmogiidda iešmearrideami, čujuhettiin dasa ahte sii ballet luovusgaikumis, ii dalle sáhte duhtavaččat vuođustuvvot.
Ted Moses on sitä mieltä, että edellä mainittujen kahden YK:n yleissopimuksen yhteinen 1 artikla ei luo oikeutta itsemääräämiseen vaan sitä vastoin vahvistaa ja tunnustaa tämän oikeuden olemassaolon sekä sen, että se kuuluu kaikille kansoille.
Ted Moses, doalaha fas ahte oktasaš ártihkkal 1, namahuvvon ON-konvenšuvnnain, ii daga iige ásat vuoigatvuođa iešmearrideapmái, muhto baicce duođašta ja vuhtiiváldá dán vuoigavuođa mii galgá buot álbmiggiidda addot buorrin.
Hän korostaa, että oikeus itsemääräämiseen koskee aivan ilmeisesti myös alkuperäiskansoja.
Cealká maiddái ahte lea áibbas čielggas ahte vuoigatvuohta gullá eamiálbmogiidda.
Moses viittaa siinä yhteydessä alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeutta käsittelevän YK:n asiantuntijakokouksen johtopäätöksiin, joista käy ilmi, että alkuperäiskansat ovat oma kansa, jolla on oikeus itsemääräämiseen.
Son dán oktavuođas čájeha ahte ON:a Áššedovdiid čoahkkin eamiálbmogiid iešmearridanvuoigatvuođas lea dadjan ahte eamálbmogat leat ” iežas álbmot ” mii sáhttá gáibidit iešmearrideami.
Myös James Anaya katsoo, että alkuperäiskansoja on pidettävä ” kansoina ” kansainvälisoikeudellisessa merkityksessä ja että myös alkuperäiskansoilla on tämän takia oikeus itsemääräämiseen.
James Anaya maid lea dan oaivilis ahte eamiálbmogat leat " álbmot " álbmotrievtti (- njulgosa) vuođul ja dát vuoigatvuohta beassat ieš mearridit maiddái gullá eamiálbmogiidda.
muassa kansainvälisessä tuomioistuimessa (International Court of Justice).
Son ákkasta nu ahte lea gávdnamis álbmogiidgaskasaš vuohki dán duohpaga olis mii gáibida ja vuordá dulkoma sáni dábálaš mearkkašumi mielde, e.e. álbmogiidgaskasaš duopmostuolus (International Court of Justice).
Hän viittaa myös siihen, että useat YK:n toimivaltaiset elimet, muun muassa YK:n ihmisoikeuskomitea ja CERD, ovat hyväksyneet alkuperäiskansat ” kansoiksi ”.
Son maiddái čuoččuha ahte arvat ON:a gealbo-organain leat gutnejahttán ahte eamiálbmogat leat ” álbmot ”, nu go ON:a Olmmošvuoigatvuođa Komitea ja CERD.
Hän hylkää perinteisen käsityksen, jonka mukaan vain siirtomailla ja valtion väestöllä kokonaisuutena on oikeus itsemääräämiseen, koska tämä käsitys on diskriminoiva sikäli, että se estää lukuisten ” valtiottomien kansojen ” mahdollisuuden itsemääräämiseen.
Son ii dohkket dološ dábiid jurdaga mii doallá gitta das ahte eai earát go koloniijat ja stáhtaid olles álbmot oktiibuot ožžot čađahit iehčanas mearrádusaid. Dát jurdda lea vealáheaddji go ii juollut iešmearrideami daidda ollugiidda ” eai-stáhtalaš álbmogiidda ”.
Hän sanoo edelleen, että konservatiivinen, valtiokeskeinen tapa ymmärtää itsemääräämisoikeus on vanhentunut maailmassa, jossa valtioiden rajat ovat menettäneet merkityksensä.
Lasiha son ain nu ahte vuorasáigásaš, konservatiiva stáhtiičádnon ipmárdus dán vuoigatvuođa hárrái, lea ánakronismalaš otná máilmmis gos eatnamiidgaskasaš rájáid mearkkašupmi lea hui olu geahppánan.
Anaya sanoo myös, että oikeudellisesti katsoen on kohtuutonta pyrkiä tulkitsemaan käsitettä ” kansat ” sellaisella tavalla, että alkuperäiskansat suljetaan oikeudenomistajien ryhmän ulkopuolelle.
Anaya maid čuoččuha ahte dál lea vuoiggalaččat dohkketmeahttun figgat áddet duohpaga " álbmot " nu ahte eamálbmogat čuldošedje vuoigatvuođa oamasteaddjiin eret.
Hän viittaa kansainvälisiä yleissopimuksia koskeviin tulkintaperiaatteisiin (vrt. Wienin yleissopimus), joissa vahvistetaan, että käsitteitä on tulkittava tavallisen merkityksensä mukaan.
Son čájeha ahte álbmogiidgaskasaš konvenšuvnnaid dulkonprinsihpat (oainne Wien-konvenšuvnna) nannejit ahte duohpagat galget ipmirduvvot lunddolaš oaivilsisdoalu vuoiŋŋas.
Käsitteen ” kansat ” sellainen tulkinta, että alkuperäiskansat jäävät ulkopuolelle, on ristiriidassa näiden tulkintaperiaatteiden kanssa.
Duoba " álbmot " dulkojuvvon earraláhkái ja nu ahte eamiálbmogat gahččet olggobeallái, šaddá rihkkut dáid vuođđojurdagiid.
Anaya viittaa myös erääseen toiseen tärkeään alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeudesta käytävässä keskustelussa esiin nostettuun seikkaan.
Ain lassin Anaya deattuha nuppi deahálaš čuoggá dán áššis.
Hänen mielestään suuri osa alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden tunnustamisen kohtaamasta vastustuksesta johtuu väärinkäsityksestä, että itsemäärääminen toteutetaan perustamalla itsenäinen valtio.
Son oaidná nu ahte arvagis oassi vuostehágu álgovuođus, lea boasttoáddejumi boađus dakko buohta ahte iešmearrideami ollášuhttin dáhpáhuváš aiddo dušše dalle go ieččanas sorjjekeahtes stáhta ásahuvvo.
Hän suhtautuu kriittisesti tähän valtiolähtöiseen lähestymistapaan, koska se perustuu liian suuressa määrin länsimaiseen teoreettiseen ajatteluun, jossa valtio esitetään yhteiskunnan inhimillisen organisoinnin tärkeimpänä ja keskeisimpänä yksikkönä.
Son láittaša dákkár stáhtabealátlaš lahkaneami go dát lea menddo ollu čatnasan oarjemáilmmi teorehtalaš smiehttamii gos stáhta ovdanbukto deaháleammos ja vuđoleammos ovttadahkan olmmošlaš servodatláhčimis.
Myös alkuperäiskansoja käsittelevän YK:n työryhmän entinen puheenjohtaja Erica-Irene A. Daes katsoo, että alkuperäiskansoja on pidettävä kansainvälisoikeudellisessa merkityksessä ” kansoina ”.
ON-eamiálbmotbargojoavkku ovddit jođiheaddji, Erica-Irene A. Daes, maiddái dadjá iežas leat dan oainnus ahte eamiálbmogat leat ” álbmot ” álbmotnjulgosa vuođul.
Hän ei ole omien sanojensa mukaan vakuuttunut siitä, että ” alkuperäiskansojen ” ja ” kansojen ” välillä on ylipäätään eroa muilta osin kuin sikäli, että niillä, jotka on identifioitu ” alkuperäiskansoiksi ”, ei ole ollut tilaisuutta toteuttaa oikeuttaan itsemääräämiseen.
Lohká son ii leat vel nanosmuvvan dan jáhkkui ahte dábálaš dilis lea erohus ” eamiálbmogiid ” ja ” álbmogiid ” gaskkas, earet dalle go sii guhte leat dovddahuvvon ” eamiálbmogin ” eai leat ožžon vuogasvuođa čađahit iežaset vuoigatvuođa dahkat luođus mearrádusaid.
Sharon Vennellä on erittäin mielenkiintoinen kanta kysymykseen, onko alkuperäiskansoja pidettävä ” kansoina ”.
Sharon Venne buktá hui miellagiddevaš oainnu gažaldahkii sáhttet go eamiálbmogat gohčoduvvot ” álbmogin ”.
Hän kertoo alkuperäiskansojen aikojen kuluessa kokemasta syrjinnästä viittaamalla siihen, että eurooppalaiset siirtomaavallat tunnustivat Amerikan alkuperäiskansat ” kansoiksi ” solmimalla alkuperäiskansojen kanssa sopimuksen, joiden nojalla maahanmuuttajat voivat ottaa haltuunsa osia alkuperäiskansojen maa-alueista.
Son govahallá bures movt eamiálbmogat áiggiid cađa leat vealáhuvvon go geassá ovdan ahte eurohpálaš koloniválddit dohkkehedje ámeriikalaš eamiálbmogiid ” álbmogin ” dalle go sisafárrejeaddjiiguin dahke soahpamušaid mat adde dáidda vejolašvuođa geavahišgoahtit osiid eamiálbmogiid duovdagiin ja čearuin.
Heti, kun maahanmuuttajat olivat saaneet nämä uudet alueet valvontaansa, alkuperäiskansojen asemaa ” kansoina ” ei kuitenkaan enää tunnustettu.
Muhto dalán go sisafárrejeaddjit besse háldegoahtit dáid ođđa avádagaid, de ii šat gudnejahtton eamiálbmogiid sajádat ” álbmogin ”.
Myös alkuperäiskansojen ja valtioiden välisiä sopimuksia käsittelevän YK:n erityisraportoijan Miguel Alfonso Martinezin selkeä näkemys on, että alkuperäiskansat ovat kansainvälisoikeudellisessa merkityksessä ” kansoja ” ja että niillä on oikeus itsemääräämiseen samalla tavoin kuin kaikilla muillakin kansoilla. Hän sanoo lisäksi, että vaikka alkuperäiskansat muodostavatkin monissa tapauksissa lukumäärältään vähemmistön maassa,
Dáinna govain čalmmustuvvo man dohkketmeahttun lea beahttalit buorrinváldit eamiálbmogiid sajádaga ” álbmogin ” ON- Spesialráportár Eamiálbmogiid- ja Stáhtaidgaskasaš Soahpamušain, Miguel Alfonso Martinez, maiddái hui čavgagit čuoččuha ahte eamiálbmogat leat ” álbmogat ” álbmotrievtti vuođul, ja dain dalle diehttalas lea dievas vuoigatvuohta iešmearrideami čađahit nugo buot eará álbmogat dahket.
jossa ne elävät, ne eivät ole vähemmistöjä YK:n näihin ryhmiin soveltaman määritelmän mukaan.
Muđui dadjá son ahte eamiálbmogat, vaikke dávjá leat unnitlogu veahádahkan iežaset stáhta siste, eai dandihtii sáhte nammaduvvot veahádahkan ON:a oaidninvuogi mielde.
Howard Berman sanoo alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden tunnustamisen olevan tärkeää, koska itsemääräämisoikeus on näiden kansojen oikeuksien perusta.
Howard Berman lohka leat deaŧálažžan vuhtiiváldit eamiálbmogiid vuoigatvuođa iešmearrideapmái, sivas danne go dát vuoigatvuohta lea sin vuoiggalašvuođaid vuolggabáikin.
Oikeuden itsemääräämiseen ei tarvitse välttämättä merkitä oman valtion muodostamista. Päinvastoin alkuperäiskansat ovat usein pitäneet oikeutena sitä, että ne saavat määrätä omasta poliittisesta statuksestaan omilla alueillaan ilman ulkoista valta-asemaa.
Ii dát vuoigatvuohta dárbbaš mieldesbuktit iežas sierra stáhta-ceggema, muhto baicce dávjá eamiálbmogat oidnet dán heivvoleammos vuoigatvuohtan dalle go hálidit ja dáhttot dahkat mearrádusaid ja válljemiid iežaset politihkkalaš státusa hárrái iežaset eatnamiid siskkobealde almma olggobeali válddi seagukeahttá.
Myös Tony Simpson on hyvin selkeä päätellessään, onko alkuperäiskansoilla oikeus itsemääräämiseen.
Tony Simpson maid lea viehka čielggas loahppaoainnustes dán oktavuođas, namalassii eamiálbmogiid iešmearridanvuoigatvuođa gažaldagain.
Hän sanoo, että alkuperäiskansojen oikeus itsemääräämiseen on perusihmisoikeus ja että niiden muut oikeudet perustuvat suuressa määrin itsemääräämisoikeuteen.
Lohká ahte eamiálbmogiid vuoigatvuohta dás lea álgovuođu olmmošnjuolggus (- vuoigatvuohta), ja sin nuppit njulgosat eanáš oasis leat huksejuvvon dán ala.
Hurst Hannumin käsitys on, että YK-sopimuksessa käytetty käsite ” kansat ” käsittää selkeästi valtioiden rajat ylittävän ryhmän ja että se käsittää vähintään ne kansat, jotka eivät ole vielä täysin saavuttaneet itsehallintoa.
Hurst Hannum lea dan mielas ahte ON-soahpamuša vuohki geavahit duohpaga ” álbmot ” hui čielgasit oaivvilda dakkár joavkkuid mat leat gártan ásuiduvvat ja eallit badjel stáhtarájáid maŋŋá go dat gessojedje ja šadde bisovažžan, ja unnimustá bohtet dalle fárrui álbmogat mat eai vel leat ožžon iešhálddašeami.
Hän sanoo edelleen, ettei mikään viittaa siihen, että ” kansat ” on ymmärrettävä ” valtion ” synonyymiksi suhteessa YK:n yleissopimuksiin.
Ja maiddái dadjá ahte ii mihkkii-ge čujut danguvlui ahte sátni ” álbmot ” galggašii áddejuvvot ” stáhtan ” ON-soahpamušaid ektui.
Hän huomauttaa myös, että kahden keskeisimmän ihmisoikeusyleissopimuksen − joiden vaikutusalue on yleismaailmallinen − yhteisessä 1 artiklassa esiintyvä viittaus ” kaikkiin ” kansoihin puhuu sen puolesta, että oikeus itsemääräämiseen pätee muissakin kuin ainoastaan perinteisissä siirtomaihin liittyvissä tilanteissa.
Cealká vel ahte duoba ” buot ” álbmogat, namahuvvon guovtte deháleammos olmmošvuoigatvuođa konvenšuvnnaid oktasaš ártihkkalis 1 – mas lea universala doaibmaavádat – geažuda dohko guvlui ahte vuoigatvuohta iešmearrideapmái lea fámus ja ollá dobbellii go árbevirolaš koloniija diliide.
Valtioiden kanta alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden olemassaoloon
Movt stáhtaid oaidnu lea dasa ahte eamiálbmogiin lea vuoigatvuohta iešmearrideapmái
4.1 Historiallinen tausta
4.1 Historjjálaš duogáš
Kuten edellä on selostettu, pitkään vallitsi sekä erimielisyyttä että epävarmuutta siitä, voivatko valtion sisällä asuvat kansanryhmät olla oikeussubjekteja kansainvälisen oikeuden nojalla ja täten oikeutettuja mm. itsemääräämiseen, vai oliko kyseessä oikeus, joka kuului kansalle ainoastaan merkityksessä yhden valtion asukkaiden kokonaismäärä.
Numo bajábealde lea suokkarduvvon, bisui hui guhkká sihke soahpameahttunvuohta ja eahpedorvu das sáhttet go álbmotjoavkkut stáhtaid siste leat vuoiggalašvuođa áhtan dahje subjeaktan álbmogiidgaskasaš lagalašvuođa ektui ja dalle sáhtašedje gáibidit ja ožžut e.e. iešmearrideami, vai lei go dát dakkár vuoigatvuohta mii dušše juolluduvvošii álbmogiidda mat dahket oktiibuot oppa álbmoga stáhta siste.
Joka tapauksessa 1980-luvulla käynnistettiin prosessi, jossa asianomaiset YK-elimet ja muut tahot ilmaisivat yhä selkeämmin käsityksenään, että itsemääräämisoikeutta ei sovi ymmärtää sellaisella rajoittuneella tavalla.
Goit-ge jagiid 1980-áiggi álggahuvvui proseassa masa guorrasedje fámuiduhtton ON-organat ja nuppit ja doppe celkui dađe dárkileabbot ahte iešmearrideami vuoigatvuohta ii sáhte áddejuvvot nu gáržžet go dalle lei dilli.
Tämä käsitys on ajan mittaan saanut yhä laajempaa hyväksyntää myös YK:n jäsenmaiden piirissä.
Áiggi mielde lea dát oaidnu vuoitán dađistaga eanet buresboahtima saji maiddái ON:a lahttostáhtaid bealde.
Vaikka periaate, jonka mukaan myös valtiottomilla kansoilla voi olla oikeus itsemääräämiseen, oli alettu hyväksyä yhä laajemmin, monet valtiot torjuivat pitkään sekä sanoin että teoin ajatuksen, että myös valtiottomilla alkuperäiskansoilla voisi olla sellainen oikeus. Itsemääräämisoikeuden sovellettavuudesta käydyn varsinaisen keskustelun lisäksi
Beroškeahttá dán govddit vuhtiiváldimis mii mieldesbuvttášii dan ahte maiddái eaistáhtadahkki álbmogat sáhttet fidnet iešmearridanválddi, behtte olu stáhtat guhkká, sihke sániiguijn ja daguid bokte, dan jurdaga ahte maiddái dákkár álbmogiidda veajášii galgat addit dán vuoigavuođa.
tämä väittely heijastui epäsuoraan myös keskusteluun siitä, onko alkuperäiskansoista käytettävä englanninkielistä sanaa ” people ” vai ” peoples ”.
Daid hui buhtes njulges lihtodallamiidda lassin movt dán ášši doaibmadilis heivehahttášii, gullogođii ságastallan maiddái das movt eamiálbmogat galggašedje nammaduvvot eaŋgalsgillii, ” people ” dahje ” peoples ”.
Tämä keskustelu ilmentää sitä tavallista käsitystä, jonka mukaan viittaus alkuperäisväestöihin monikkomuodossa tarkoittaa, että alkuperäiskansoilla voi olla alkuperäiskansoina oikeuksia itsemääräämisoikeus mukaan luettuna.
Dát hálešteamit buktet ovdan dan dábálaččat geavahuvvon jurdaga ahte jos eamiálbmogat namahuvvojit eanetlogus (pluralis), dalle šaddá nu ahte eamiálbmogiin ležžet vuoigatvuođat, eamiálbmogin, vaikke-ba iešmearrideami váldi.
Sekä keskustelussa siitä, käytetäänkö alkuperäiskansoihin tehtävissä viittauksissa monikkomuotoisuutta vai ei, että varsinaisissa itsemääräämisoikeutta koskevissa keskusteluissa monet valtiot suhtautuivat kuten mainittua pitkään epäröiden alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden hyväksymiseen.
Háleštemiin das, galgá go ” eamiálbmot ” - duoba leat pluralisas vai ii, nugo dás ovddabealde lea muitaluvvon, eahpidedje arvatmađi stáhtat galggašii go buorásdahttit iešmearridanváldi ja sirdit dan eamiálbmogiidda alces. Geat čouččuhedje ahte ii galgga áddot eamiálbmogiidda dákkár fámudus, fertejedje lihkká jierpmálaččat ovdanbuktit sujaid das manne eamiálbmogiidda ii áddošii dákkár vuoigavuohta, go ná ii gieđahallo nuppiid eaistáhtaceggejeaddji álbmogiid buohta.
Niiden, joiden mielestä alkuperäiskansat eivät olisi oikeutettuja itsemääräämiseen, oli kuitenkin pakko antaa järkevät perustelut sille, miksi alkuperäiskansat toisin kuin muut valtiottomat kansat eivät olisi oikeutettuja sellaiseen oikeuteen.
Molssaeaktun gárte dan sadjái ain ovddos čuoččuhit ahte ii okta-ge ii-stáhtáceggejeaddji álbmot sáhte oažžout dakkár vuoigatvuođa mii fámuiduhtášii iešmearrideami.
Kuten edellä on selostettu, sellaista näkökantaa on vaikea puolustaa ottaen huomioon kansainvälisen oikeuden kehittymisen viime vuosien aikana.
Áddemis lea dákkár čuoččuhusa váigat bealuštit go áiggušii geavahit álbmotroevtti vuođustussan ja go váldá vuhtti mo ovdáneapmi dán olis leamaš.
Todennäköisesti reaktiona juuri tähän kehitykseen yhä useammat valtiot ovat viime vuosina selittäneet olevansa valmiita hyväksymään itsemääräämisoikeuden myös alkuperäiskansoille.
Vuordimis leat eanet ja eanet stáhtat maŋimuš jagiid, dán ovdáneami geažil, dovddahan ahte sii leat válbmašat buorrinváldit ahte iešmearrideapmi dákkár oktavuođain lea gávdnomis, ja maiddái gullá eamiálbmogiidda.
4.2 Myöhempi kehitys – alkuperäiskansoja koskeva julistus ja erityisesti Pohjoismaiden suhtautuminen alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuteen
4.2 Maŋimuš áiggiid ovdáneamit – Eamiálbmotjulggástus ja erenoamážit davviriikkaid oaidnu eamiálbmogiid vuoigatvuhtii beassat ieččanasat dahkat sorjjekeahtes mearridádusaid
Viime vuosina alkuperäiskansojen mahdollisesta itsemääräämisoikeudesta on neuvoteltu valtioiden välillä ensi sijassa YK:n alkuperäiskansajulistusta käsittelevässä työryhmässä (WGDD).
Maŋimuš jagiid leat stáhtaidgaskasaš dási lihtodallamat ja nákkut eamiálbmogiid vejolaš iešmearridanvuoigatvuođas eanemusat čađahuvvon daid eavttuid mielde maid ON:a Eamiálbmotjulggástusa Bargojoavku (WGDD) lea alces heivehan.
Ennen kaikkea kahden viimeisen istunnon aikana WGDD on keskustellut hyvin perinpohjaisesti ja konkreettisesti alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden olemassaolosta ja tietyssä määrin myös sellaisen oikeuden aineellisesta sisällöstä.
Gieskat, eanemusat maŋimuš guokte jagi lea WGDD, vuđolaččat ja konkrehta árvaladdan gávdnomisleamen iešmearridanvuoigavuohta mii gullá eamiálbmogiidda. Dás maiddái lea muhtun muddui guoskkahuvvon ášši ávnnaslaš sisdoallu.
WGDD:n kahdeksannessa istunnossa (syyskuussa 2002) Norja esitti ehdotuksen, joka koski muutamia niistä alkuperäiskansajulistuksen artikloista, joissa käsitellään alkuperäiskansojen oikeutta itsemääräämiseen tai viitataan niihin.
WGDD:a 8. čohkkámis, (čakčam. 2002) beavdádii Norga evttohusa muhtin daid ártihkkalii buohta maid Eamiálbmotjulggástus guoskkahallá dahje maidda čatná fuomášumiid.
Norjan ehdotuksen mukaan mm. alkuperäiskansajulistuksen 3 artikla olisi jätettävä alkuperäiskansajulistukseen nykyisessä sanamuodossaan.
Evttohusas oidno e.e. ahte Eamiálbmotjulggástusa árt.3 bisuhvvo dálá hámis;
Norjan ehdotukseen sisältyi myös uusi johdanto-osan 15 kappale, joka perustui siirtomaiden ja niiden kansojen itsenäisyyttä koskevan YK:n julistuksen ja muiden julistusten sekä vastaavien asiakirjojen sanamuotoon.
Norgga evttohusas lea maiddái okta ođđa ovdasáni páragr, §15, ráhkaduvvon gielas vižžon ON:a Koloniijaid ja daid Álbmogiid Iehčanasvuođa Julggástusas ja eará cealkagiin jna. mat leat sullii seamma hámis.
Kappaleessa korostetaan, että niitä rajoituksia, joita valtioiden suvereenisuusperiaate ja erityisesti valtioiden alueellisen koskemattomuuden periaate asettavat itsemääräämisoikeuden käyttämiselle, voidaan soveltaa myös alkuperäiskansajulistuksessa mainittuihin oikeuksiin.
Pára 15 deattuha ahte ráddjemat maid stáhtaid iehčanasvuođa prinsihppa bidjá iešmerrideami hálddášeami buohta, ovddimustá eanagáhppálagaid integritehtta, gusto maiddái vuoigatvuođaide mat almmustuvvet Eamiálbmotjulggástusas.
Tämä johdanto-osan 15 kappale näyttää
Ovdasáni § 15 orru muittuheamen álbmogiidgaskasaš njulgosa mii juo lea ásahuvvon ja fámus, ja mii livčče galgan leat geavahusas Eamiálbmotjulggástusa oktavuođas, vaikke gal ii leat čielgasit sisabiddjon dasa.
Toisin sanoen Norjan ehdotus ei näytä tuovan sisällöllisesti mitään uutta alkuperäiskansajulistukseen vaan tekee ainoastaan (liioitellun) selväksi sen, että valtioiden alueellisen koskemattomuuden periaate koskee myös alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeutta ja että tämän periaatteen tunnustaminen ei anna alkuperäiskansoille automaattisesti minkäänlaista oikeutta irtautumiseen.
Norgga evttohus ii dalle dáidde buktit Eamiálbmotjulggástussii makkár-ge ođđasa sisdoalu hárrái, muhto dárkilastá masá badjelmeari čielgasit ahte stáhtaterritoriijaid integritehtta maiddái galgá vuhtiiváldot go eamiálbmogiidda juolluduvvo iešmearridanváldi, ja go dát dovddastuvvo, dálle ii automáhtalaččat mana makkár-ge vuoigavuohta eamiálbmogiidda beassat gáibidit eretgaikuma ja mannat iehčanasvuhtii.
Vaikka Norjan ehdotus ei näyttänytkään tuovan alkuperäiskansajulistuksen sisältöön mitään uutta, ehdotus tuotti tulokseksi sen, että muutamat valtiot, jotka olivat aiemmin suhtautuneet epäilevästi alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden tunnustamiseen − mikä ilmeisesti johtui nimenomaan niiden tietystä epävarmuudesta siitä, kuinka sellainen oikeus suhteutettaisiin irtautumisoikeuteen − voivat tämän lisäyksen ansiosta hyväksyä sen, että alkuperäiskansajulistuksessa vahvistetaan alkuperäiskansojen oikeus itsemääräämiseen.
Vaikke Norgga evttohus ii dáidde buktit ođasmahttimiid Eamiálbmotjulggástussii, geavaid goit nu ahte evttohus dohkkehuvvui dáinna lasáhusain máŋggaid stáhtaid bealis mat ovdalis ledje garrasit vuostá – nugo orru čájeheamen, ledje vuostá sivas danne go eai diehtán movt buoremusat ja dorvvoleammosit, oainnuidis mielde, livčče galgan hálddašit gažaldaga mo dákkár vuoigatvuohta guoskkašii vejolaš iehčanasvuođa gáibádussii.
Tietyt valtiot ehdottivat vaihtoehtoisia sanamuotoja, toiset taas, että vastaavat kielet olisi sisällytettävä (operatiiviseen) 3 artiklaan pikemminkin kuin johdanto-osaan.
Muhtin stáhtat árvaledje molssaeaktolaš dadjamii, nuppit fas ahte buohtastahtti giella biddjošii operatiiva doaibmanávccalaš ártihkkalii 3, dansadjái go ovdasáni beallái.
Tiivistettynä näytti kuitenkin siltä, että suurin piirtein kaikki WGDD:ssä mukana olevat valtiot ovat valmiita tunnustamaan alkuperäiskansojen itsemääräämisoikeuden sillä edellytyksellä, että alkuperäiskansajulistukseen lisätään suurin piirtein Norjan ehdotusta vastaava säännös.
Datte-ge čájehuvvui ahte masá eanaš WGDD:ii oasálasti stáhtat ledje gárvá buorrinváldit ahte eamiálbmogat oamastit válddi dahkat ja čađahit iežaset mearrádusaid, muhto eaktun goit galgá leat ahte mearrádus, sulas dakkár go Norgga evttohus, lasihuvvo Eamiálbmotjulggástusa sisdollui.
WGDD:n yhdeksännen istunnon (syyskuu 2003) yhteydessä Pohjoismaat (Tanska, Suomi, Islanti, Norja ja Ruotsi) esittivät yhteisen ehdotuksen alkuperäiskansojen oikeudesta itsemääräämiseen, ks.
WGDD:a 9. čohkkán (čakčam. 2003) bukte davviriikkat (Danmarku, Suopma / Finland, Islanda, Norga ja Ruoŧŧa / Sverige) oktasaš evttohusa eamálbmogiid iešmearrideami vuoigatvuođas, oainne Mildosa.
liite.
Ovdasáni páragr.
Pohjoismainen ehdotus käsitti Norjan aiemman ehdotuksen tavoin mm. alkuperäiskansajulistuksen 3 artiklan hyväksymisen nykyisessä sanamuodossaan.
gal lei divvojuvvon dáinna lasáhusain