pere/sami_parallel huggingface dataset:
Asukkaat tekivät lahjoituksia tai maksoivat velkojaan antamalla poroja kirkolle.
Ássit leat skeŋkon bohccuid dahje máksán velggiid dainna lágiin, ahte adde bohccuid girkui.
Eri saamelaiskylien poronhoidossa oli myös eroja.
Erohusat ledje boazodoalus siiddaid gaskkas.
Lännessä sijaitsevissa kylissä harrastettiin enimmäkseen kalastusta, ja niissä oli vähän poroja.
Giliin oarjin olbmot barge eanaš guolástemiin, ja sis ledje unnán bohccot.
Idän ja sisämaan saamelaiskylät hankkivat elantonsa enimmäkseen yhdistämällä metsästyksen, kalastuksen ja poronhoidon.
Siiddain oarjin ja siseatnamis barge eanaš latnjalassii meacásteamis, guolásteamis ja boazodoalus latnjalassii.
Peurakannan vähentyessä poronhoidon merkitys kasvoi.
Dainnago goddenálli geahpánii, de boazodoalu mearkkašupmi lassánii.
Myös rajanvedot ovat vaikuttaneet Venäjän saamelaisten elämään.
Máiddái rádjegeassimat váikkuhedje Ruošša sámiid eallimii.
Vuonna 1826 Norjan ja Venäjän välinen raja suljettiin ja merelle asti ulottuvat saamelaisten siidat jaettiin.
Jagi 1826 nannejedje Norgga ja Ruošša gaskasaš ráji, ja nu dat juhke sámiid siiddaid mat olle mearragáddái.
Sitä ennen siidat olivat voineet vapaasti hyödyntää rajalinjan toisella puolella sijaitsevaa raja-aluetta.
Dan ovdal siiddat ledje friddja sáhttán geavahit guohtumiid mat ledje muppe bealde ráji.
Norja sai osia Patsjoen (Pasvik) ja Petsamon siidoista ja Neidenin siidan kokonaisuudessaan.
Norgga oaččui osiid Pasviikka ja Beahcáma siiddain, ja olles Njávdáma.
Tätä ennen Neidenin siidan talvikylä oli sijainnut Suomen puolella ja kesäkylä Norjan puolella. Lisäksi muutamilla perheillä oli ollut alueita Venäjän puolella.
Dan ovdal lea Njávdáma siidda dálveorohat leamaš Suoma bealde, geasseorohat Norgga bealde, ja dasto vel leat ledje muhtun bearrašiin leamaš eatnamat Ruošša bealde.
Vuoden 1826 sopimuksen mukaan Patsjoen ja Petsamon koltista tuli Venäjän alamaisia, kun taas Neidenin koltista tuli Norjan kansalaisia.
Jagi 1826 soahpamuša mielde Pasviikka ja Beahcáma nuortalaččat šadde Ruošša riikkavuložin, ja Njávdáma nuortalaččat fas Norgga riikkavuložin.
Patsjoen saamelaiset saivat jatkaa rannikolla sijaitsevien kesäpaikkojensa hyödyntämistä vuonna 1920 solmittuun Tarton rauhansopimukseen asti.
Pasviikka sámit besse ain geavahit iežaset geasseorohagaid mearragáttis gitta jagi 1920 Dorpat-ráfisoahpamuša rádjai.
Vuonna 1920 Suomi sai Petsamon alueen ja norjalaiset ostivat satamaoikeudet 12 000 Norjan kultakruunulla.
Jagi 1920 Suopma oaččui Beahcáma guovllu, ja norgalaččat oste hámmanvuoigatvuođaid 12000 norgalaš ruvdnui.
Näin Patsjoen saamelaiset menettivät lopullisesti merikalastusoikeutensa.
Nu masse Pasviikka sámit loahpalaččat iežaset mearraguolástanvuoigatvuođaid.
Tartossa vuonna 1920 solmittu rauhansopimus, jonka nojalla Suomi sai Petsamon alueen, merkitsi, että osasta Venäjän saamelaisia tuli nyt Suomen kansalaisia.
Jagi 1920 Dorpat-ráfisoahpamuš, go Suopma oaččui Beahcáma guovllu, mearkkašii ahte oassi Ruošša sámiin dalle šadde Suoma riikkavuložin.
Suurin osa näistä saamelaisista asui Suonikylässä (Suenjel).
Eatnašat dáin sámiin orro Suenjelis (Suonikylä Suoma bealde).
Uuden rajan vetäminen synnytti tilanteita, joissa osa perheestä jäi Venäjän ja osa Suomen puolelle.
Go ođđa rádji gessojuvvui, de deaivvai nuge šaddat, ahte oassi bearrašis báhce Ruošša beallái ja oassi Suoma beallái.
Seuraavan kerran he pääsivät tapaamaan toisensa 50 vuotta myöhemmin, koska vähitellen kaikki yhteydenpito länteen kiellettiin.
Dassážiigo fas besse deaivvadit manne 50 jagi, dainnago buot oktavuođat oarjjás gildojuvvojedje veahážiid mielde.
1920-luvun lopulta vuoteen 1936 ulottuva kausi oli kulta-aikaa, jolloin Kuolan niemimaalla asuvia saamelaisia koskeva monipuolinen tutkimus oli voimissaan.
1920-logu rájis jahkái 1936 lei golleáigodat Guoládaga sámiid juohkelágan dutkama dáfus.
Tuolloin julkaistiin kymmenkunta saamelaisia käsittelevää tieteellistä teosta, luotiin uusi kirjakieli, jossa käytettiin latinalaisia kirjaimia, saamelaisopiskelijoita lähetettiin pohjoisten kansojen instituuttiin Leningradiin jne.
Ilbme nuppelot dieđalaš barggu sámiid birra, ođđa čállingiella ráhkaduvvui, mas ledje latiinnalaš bustávat, sámi studeanttat sáddejuvvojedje Leningradii Davviálbmogiid instituhttii jna..
Poronhoidossa alkoi porojen kollektivisointi vuodesta 1928 lähtien.
Boazodoalus álge kollektiviseret bohccuid jagi 1928 rájis.
Tämän seurauksena porojen määrä väheni voimakkaasti.
Dat dagahii ahte boazolohku njiejai drástalaččat.
Kollektivisointi oli saatettu päätökseen vuonna 1940, jolloin saamelaisia eli 11:ssä kolhoosissa.
Kollektiviseren lei čađahuvvon jagi 1940, ja dalle ledje sámit 11 kolchosas.
Stalinin ajan terrori kiihtyi 30-luvun loppua kohden, ja myös saamelaiset joutuivat sen uhriksi.
Loahpageahčen 30-logu Stalin-áiggi terror lassánii, mii maid deaividii sámiide.
Suomen rajan läheisyydessä sijaitsevat saamelaiskylät tyhjennettiin ihmisistä.
Sámi orohagain mat ledje lahka Suoma ráji, guorranedje olbmot.
Miehet lähetettiin vankileireihin, kun taas naiset ja lapset sijoitettiin kauempana rajasta sijaitseviin kyliin.
Olbmát sáddejuvvojedje giddagasleairraide dan botta go nissonolbmot ja mánát biddjojuvvojedje báikkiide mat leat rájis guhkileappos eret.
Vuonna 1937 viranomaiset käynnistivät nk. saamelaisten salaliittoa koskevan oikeusprosessin, jossa saamelaisten väitettiin suunnittelevan oman, myöhemmin Suomeen liitettävän valtion perustamista.
Jagi 1937 eiseválddit organiserejedje diggeášši, mii lea nammasuvvan sámiid suollelihttu, mas čuoččuhedje ahte sámit plánejedje vuođđudit sierra stáhta, mii dasto galgá lasihuvvot Supmii.
Tämän oikeudenkäynnin tuloksena 15 henkilöä tuomittiin kuolemaan ja 11 muuta lähetettiin vankileirille, josta tuskin kukaan palasi elävänä takaisin.
Dán dikki geažil dubmehalle 15 olbmo jápmimii, ja 11 olbmo sáddehalle giddagasleairraide, main vánit giige máhccan heakkas ruovttoluotta.
Erään selvityksen mukaan 1930 luvulla teloitettiin 48 saamelaista ja 43 lähetettiin vankileirille.
Muhtun čielggadeami mielde 48 sápmelačča steavlliduvvojedje 1930-logus, ja 43 sápmelačča sáddehalle giddagasleairraide.
Noin 15 kuoli jo kuulustelujen aikana kidutukseen.
Sullii 15 jápme juo dutkamiid botta illastemiid geažil.
Ironista kyllä, itse Stalin ehdotti vuonna 1948 kaikkien neljän maan saamelaiset käsittävän saamelaisen sosialistisen tasavallan perustamista.
Irolaš ášši lea vel, ahte ieš Stalin árvalii jagi 1948 ahte sámi sosialistalaš republihkka galgá vuođđuduvvot, masa buot njealji riikka sámit galge gullat.
Ajatus oli niin epärealistinen, että idea haudattiin nopeasti ja on sittemmin painunut kokonaan unohduksiin.
Jurdda lei nu eahperealistalaš, ahte dat viehka farga hilgásii ja vajálduvai.
Sodan jälkeen 1960-luvulla koettiin seuraava saamelaisiin kohdistuva isku.
Maŋŋil soadi bođii ođđa časkkástat sámiide 1960-logus.
Tällöin viranomaiset päättivät ” sulkea ” Neuvostoliitossa kymmeniätuhansia syrjäisissä paikoissa sijaitsevia kyliä ns. perspektiivittöminä.
Dalle eiseválddit mearridedje ” giddet ” 10.000-náre boaittobeal báikkiid Sovjehtalihtus, main ii lean perspektiiva, nugo celke.
Myös monia saamelaiskyliä suljettiin.
Maiddái ollu sámi gilit giddejuvvojedje.
Asukkaille annettiin kolme kuukautta aikaa muuttaa pois ja löytää uudet asunnot, minkä jälkeen paikalle tulleet puskutraktorit hävittivät talot maan tasalle.
Ássiide addojuvvui golmma mánu siste fárret eret ja ohcat ođđa orrunsajiid, dasto bođii buldovssár ja njeiddii viesuid.
Useimmat saamelaiset päätyivät Lovozeroon, jossa he asuivat vuosikausia suvun ja ystävien luona.
Eatnašat šadde vuolgit Lujávrái, ja doppe sii orro fulkkiid ja ustibiid geahčen.
Tämä aiheutti laajamittaista alkoholismia ja itsemurhia.
Boađus lei alkoholisma ja ollu iežasgoddimat.
Kuolan saamelaisten todellinen tilanne selvisi Pohjoismaiden saamelaisille vasta vuonna 1988, jolloin ensimmäinen Kuolan saamelaisten todellista tilannetta kuvaava artikkeli julkaistiin Lovozerskaja Pravda - sanomalehdessä.
Kolasámiid duohtadilli bođii davviriikkaid sámiid dihtosii easkka jagi 1988, go Lovozerskaja Pravda almmuhii vuosttamuš artihkkal sin duohta dilis.
Artikkeli jouduttiin salakuljettamaan ulos maasta, koska tuolloin paikallisten sanomalehtien vieminen ulos Neuvostoliitosta oli kiellettyä.
Artihkkala lei dárbu suoli fievrridit olgomáilbmái, dainnago daid áiggiid lei gildosis doalvut báikkálaš aviissaid Sovjehta olggobeallai.
Lovozero avattiin ulkomaan kansalaisille vasta vuonna 1990.
Lovozero rahpasii olgoriikkalaš álbmotlahtuide easkka jagi 1990.
Vuotta aikaisemmin ensimmäiset Venäjän saamelaiset olivat vierailleet Skandinaviassa omin päin kuulumatta mihinkään viralliseen delegaatioon.
Jagi ovdal ledje Ruošša vuosttamuš sámit okto fitnan Skandinávias almmá dan haga ahte ledje almmolaš sáttagottis.
Alkuperäiskansojen juridinen asema ennen
Álgoálbmoga juridihkálaš dilli ovdal Cáraáiggi
Aikojen kuluessa on laadittu lukematon määrä alkuperäisväestöjä koskevia lakeja, määräyksiä, asetuksia ja ukaaseja.
Áiggiid čađa leat mearriduvvon loahppameahttun ollu lágat, mearrádusat, dekrehtat, ukazat mat čuhcet álgoálbmogiidda.
Seuraava kuvaus perustuu kahteen paksuun teokseen, joilla molemmilla on sama nimi: ” Status malotjislennykh narodov Rossii ” (” Venäjän pienten kansojen asema ”).
Čilgehus mii dál čuovvu, lea vuođustuvvon guovtti assás čatnui, main goappašagain lea seammá namma, ” Status malotjislennykh narodov Rossii ” (” Ruošša unnalohkosaš álbmogiid status ”).
Teokset on painettu vuosina 1994 ja 1999.
Čanut prentejuvvojedje jagi 1994, ja jagi 1999.
Vanhin asiakirja on peräisin vuodelta 1822, ja se on nimeltään ” Ustav ob upravlenii inorodtsev ” (” Vierasmaalaisten / ei-venäläisten hallintoa koskeva asetus ”).
Áramus dokumeanta lea jagi 1822 rájis, ja dan namma lea ” Ustav ob upravlenii inorodtsev ” (” Vierrásiid (ii-ruoššaid) hálddašanortnet ”).
Asetuksessa on 365 pykälää, ja sitä muutettiin ja täydennettiin useita kertoja 1800-luvun aikana.
Ortnegii gullet 365 paragráfa. 1800-logus ortnet rievdaduvvojedje lasáhusaiguin máŋgii.
Viimeisin muunnelma on vuodelta 1892, ja se oli voimassa lokakuun vallankumoukseen saakka.
Maŋimuš variánta lea jagi 1892 rájis, ja lei fámus gitta Oktober-revolušuvnna rádjai.
Tämän asetuksen mukaan ” ei-venäläiset ” jaettiin kolmeen ryhmään: vakinaisesti asuvat, paimentolaisina elävät ja kiertolaiset.
Dan ortnega mielde ” ii-ruoššat ” juohkásit golmma jovkui: bissovaš ássit, nomádat ja golgolaččat.
Venäläiset eivät voineet ilman lupaa asettua asumaan alueille, jotka oli varattu ei-venäläisille.
Ruoššat eai sáhttán lobi haga ásaiduvvat guovlluide mat ledje várrejuvvon ii-ruoššaide.
Näiden kansojen oma itsehallintoelin ratkaisi suullisesti suurimman osan näiden ei-venäläisten kansojen piirissä syntyneistä ristiriidoista.
Eanaš riidduid mat čuožžiledje dáid ii-ruoššaid gaskkas, čovddii njálmmálaččat iešstivrenorgána, mii sis lei.
Myös rikostapauksissa näihin ei-venäläisiin kansoihin sovellettiin erityissäännöksiä.
Rihkkumiid oktavuođas maid geavahedje erenoamáš njuolggadusaid mat ledje dáid ii-ruoššaid várás.
Asetuksen lähtökohtana oli, että kukin kansa perustaa oman itsehallintoelimensä, jolla tosin oli vain vähän valtuutuksia.
Ortnet lei dakkár, ahte juohke álbmot vuođđuda iežas iešstivrenorgána, mas dattetge ledje unnán fápmudusat.
Tätä vuonna 1822 annettua asetusta tai sen myöhempiä muunnelmia ei mainita Kuolan saamelaisia käsittelevässä venäjänkielisessä kirjallisuudessa.
Dát jagi 1822 ortnet dahje dan maŋŋelaš variánttat eai namahuvvo ruoššagielalaš girjjálašvuođas guoládatsámiid birra.
On kuitenkin mahdollista, että sitä sovellettiin saamelaisiin. On nimittäin sanottu, että komien tultua Lovozeroon vuonna 1886 kesti useita vuosia, ennen kuin he saivat virallisen luvan asettua sinne asumaan.
Vejolaš lea gal ahte dat ortnet geavahuvvui sámiide, dainnago daddjojuvvo ahte go komit jovde Lujávrái jagi 1886, de manne máŋga jagi ovdalgo sii ožžo almmolaš lobi ásaiduvvat.
Tilanteen yksityiskohtia ei tunneta, mutta tiedossa on, että saamelaiset vastustivat sitä.
Dárkilis dieđut dan lobi birra eai leat, muhto dovddus lea ahte sámit vuostálaste dan.
Vuonna 1868 alueelliset viranomaiset lähettivät saamelaisille kyselyn, jossa tiedusteltiin heidän haluaan jäädä sinne asumaan vakinaisesti.
Jagi 1868 guvllolaš eiseválddit sáddejedje jearaldaga sámiide, háliiditgo ásaiduvvat.
Kaksisataa vastasi ” kyllä ”.
Guokte-čuođis vástidedje ” juo ”.
Tällä tiedustelulla saattaa olla jotakin tekemistä tämän asetuksen kanssa.
Vejolaš lea ahte dan jearaldagas lei dahkamuš duoinna ortnegiin.
Jefimenkon selvitys
Jefimenko čielggadeapmi
Aleksandra Jakovlevna Jefimenko (1848−1918) oli syntynyt Kuolan niemimaan etelärannikolla ja oli siis pomori.
Aleksandra Jakovlevna Jefimenko (1848-1918) riegádii Guoládaga lullegáddái.
Hän oli hankkinut historian ja etnologian koulutuksen.
Son lei namalassii pomor.
Hän julkaisi vuonna 1879 artikkelin ” lappalaisten, karjalaisten ja samojedien oikeudellisista tavoista ”.
Son válddii oahpu historjjás ja etnologiijas.
Saamelaisten osuutta käsitellään sivuilla 8−59.
Son almmuhii jagi 1878 artihkkala ” sámiid, gárjilaččaid ja samojedaid juridihkálaš árbevieruin ”.
Sivuilla 59−89 esitellään vanhoja asiakirjoja.
Sámiid oassi lea siidduin 8-59, dan maŋŋil leat prentejuvvon boares dokumeanttat siidduide 59-89.
Saamelaisia käsittelevä tekstiosuus alkaa yleisellä johdannolla, jossa kerrotaan, missä päin Venäjää saamelaiset asuvat. Siinä mainitaan myös heidän lukumääränsä ja kerrotaan heidän historiastaan sekä Petsamon luostarin ja saamelaisten välisistä ristiriidoista (kirjoittajan sympatia on saamelaisten puolella).
Sámiid govvideaddji teavstta álggus leat dábálaš dieđut, mat muitalit gos sámit orrot Ruoššas, mii sin lohku lea, sin historjá, sámiid riiddut Beahcán-kloastariin (son doarju sámiid).
Saamelaisten maaomistuksesta Jefimenko kirjoittaa seuraavaa: ” lappalaiset omistivat (venäjän ” vladet ” = omistaa, hallita) ennen vanhaan peltonsa ja maansa, mikä käy ilmi tsaarin ja suurruhtinaan kulloinkin myöntämissä asiakirjoissa (” gramotor ”) ja näihin asiakirjoihin sisältyvien vero- ja maakirjojen otteista ”.
Sámiid eananeaggátvuođas Jefimenko čállá ná: ” Ahte sámit eaiggádušše (ruoššagilli ” vladet ” = eaiggáduššat, hálddašit, isádastit) iežaseet duovdagiid ja eatnamiid dološ áiggi, ilbmá dain áššegirjjiin (gramotor) maid cára ja stuorraoaivámuš ain goasge mieđiheigga, ja máŋgosiin mat leat dain vearro- ja eanangirjjiin mat leat dáin áššegirjjiin.
Tämän jälkeen hän kuvaa elinkeinoja, joista tärkein on kalastus.
Dasto son govvida ealáhusaid, main deaŧaleamos lea guolásteapmi.
Varsinainen juridinen teksti on jaettu seuraaviin osiin: I. Yksityisoikeus 1.
I Siviila riekti 1. Bearašriekti (náittus, heajat, mieđusruhta)
Perheoikeus (avioliitto, häät, myötäjäiset) 2.
2.
Perheenjäsenten väliset oikeudelliset suhteet (perheenisällä on perheessä yksinvalta) 3.
Bearašolbmuid juridihkálaš dilálašvuođat (dáluisidit lea bearraša oktoválddálaš) 3.
Holhous ja huolto (holhous on tuntematon käsite Kuolan saamelaisten keskuudessa) 4.
Hovden ja fuolahus (hovden ii leat Guoládaga sámiin) 4.
Kiinteistön hankkimiskeinot (kiinteistön ottaminen omistukseen, osto, lahja, työansio) II.
Opmodaga oamastanvuogit (olmmoš opmodaga háldosis, oastin, skeaŋka, bargobálká) II.
Rikosoikeus (varkaudet ja petokset ovat lisääntyneet viime aikoina, porovarkaudet tavallisia, juopottelu ei ole synti) III.
Ráŋggáštusriekti (suolavuođat, beahttimat leat laskan maŋimuš áiggiid, boazosuolavuohta dábálaš, jugešvuohta ii mihkkege suttuid) III..
Yhteiskunnallinen elämä, tuomioistuin ja tuomion täytäntöön pano. (Valtio on suuri perhe, jossa korkeinta valtaa käyttää tsaari. Hän hallitsee kaikkia, ja jokainen on velvollinen tottelemaan häntä.
Servodateallin, duopmostuollu ja duomu ollašuhttin (stáhta lea stuorra bearaš bajimuš lea cára, geas lea váldi buohkaid badjel, ja juohkehaš geatnegas su jeagadit.
Virkamiehet ovat tsaarin tahdon toimeenpanijoita, ja kaikkien on toteltava myös heitä.)
Ámmátolmmoš lea cára dáhtu čađaheaddji, ja su maid fertejit buohkat jeagadit.)
Hallinnollisesti katsoen saamelaiset on jaettu kuntiin (ven. ”
Hálddahuslaččat sámit leat juhkkojuvvon suohkaniidda (rg.
volost ”) ja kunnat saamelaiskyliin (ven. ”
volost) ja suohkanat fas siiddaide (rg.
pogost ”).
pogost).
Jokainen saamelaiskylä edustaa erillistä yksikköä, jota kutsutaan kyläkokoukseksi (ven. ”
Juohke siidda ovddasta dihto ovttadat, mii gohčoduvvo siidačoahkkimin (ry. mir).
mir ”). Jokaisen henkilön on alistuttava kyläkokouksen päätöksiin, jotka koskevat perhekysymyksiä, tuomioistuin- ja oikeudenkäyntiasioita (rikosjuttuja lukuun ottamatta), yhteiskunnallisia kysymyksiä sekä yhteisten tulojen ja menojen jakamista.
Juohke olmmoš ferte vuollánit siidačoahkkima mearrádusaide, mat leat bearašáššiin, duopmostuollo- ja riektegeavvanáššiin, muhto eai ráŋggáštusáššiin, servodatáššiin, oktasaš dinestusaid ja goluid juogadeamis.
Ainoastaan miehet saavat osallistua kyläkokouksiin.
Siidačoahkkimiidda besset dušše olbmát searvat.
Yleisesti ottaen tsaarin aika näyttää olleen melko myönteinen Venäjän alkuperäiskansojen kannalta.
Oppalaččat gehččon, de orru cáraáigi leat leamaš viehka positiiva Ruošša álgoálbmogiidda.
Esimerkiksi Erik Solem kirjoittaa seuraavaa: ”... Venäjä on aivan 1700-luvulta alkaen ottanut sellaisen kannan, että se on kokonaan tai osittain tunnustanut Venäjän vallan alaisiksi joutuneilla eri kansoilla aiemmin käytössä olleen oikeusjärjestelmän.
Ovdamearkka dihte Erik Solem čállá čuovvovačča: ”... Ruošša lea gitta gávccenuppelotčuođis juo váldán dan beali, ahte ollásit dahje muhtun muddui lea dohkkehan dan riekteortnega mii guđege álbmogis lei ovdalgo šadde Ruošša stivrra vuollái.
Virallisten ohjeiden lähtökohtana oli, että eri kansanheimot saisivat järjestää asiansa omien oikeussäännöstensä mukaisesti.
Ámmátlaš instrukšuvnnat ledje, ahte iešguhtet álbmotčearda galggai beassat lágidit áššiidis iežas riektenjuolggadusaid mielde.
Päinvastoin kuin skandinavialaiset lähetyssaarnaajat, jotka innokkaasti pyrkivät kitkemään lappalaisten harhakäsitykset (taikauskon), Venäjän papisto on pitänyt ulkoisia seremonioita sisäistä vaikuttamista tärkeämpinä ”.
Eará ládje go skandinávialaš vuolggahussárdnideaddjit dahke iežaset áŋgirvuođas, guđet dáhtto jávkadit sámiid ” čádjádusaid ” (” diidaoskkuid ”), de ruošša girkolaččat deattuhedje eambbo olgguldas girkomeanuid go siskkáldas váikkuhusa. ”
Neuvostokaudelta peräisin olevat lait ja määräykset
Sovjetáigodaga mannosaš lágat ja mearrádusat
Neuvostovalta päätti vuosina 1925 ja 1926 tekemillään kahdella päätöksellä ottaa käyttöön termin ” pienet pohjoiset kansat ”.
Sovjetváldi mearridii guvttiin mearrádusain jagiid 1925 ja 1926 váldit atnui tearpma ” davi unnalohkosaš álbmogat ”.
Tähän ryhmään laskettiin kuuluvan 26 kansaa, joista saamelaiset olivat yksi.
Dán jovkui rehkenastojuvvojedje álggus 26 álbmoga, ja sámit ledje okta dain.
Kansan ylärajana pidettiin 50 000 henkeä. Toisin sanoen sitä suurempia kansoja ei otettu mukaan listaan.
Bajimuš lohkorádji čoahkidii 50.000 olbmo, namalassii ahte stuorit álbmogat eai šaddan dan listui.
Vuonna 1926 pienin kansa, orokit, koostui 162 hengestä ja suurin kansa, evenkit, 38 805 hengestä.
Unnimus álbmot, orohkat, ledje jagi 1926 162 olbmo, ja stuorimus, evenkkat, 38.805 olbmo.
Nämä kansat saivat tiettyjä nk. etuoikeuksia, jotka ovat vieläkin olemassa.
Dát álbmogat ožžo dihto nugohčoduvvon sierravuoigatvuođaid, mat leat ain odnege.
Vuonna 1993 Venäjän liittovaltion korkeimman neuvoston kansallisneuvosto päätti täydentää tätä ryhmää varsin kaukana etelässä sijaitsevan Kemeron alueen kolmella kansalla.
Jagi 1993 mearridii Nationalitehtaráđđi Ruošša Lihttoválddi Alimus Sovjetas, ahte stuoridit dán joavkku golmmain álbmogiin mat orrot Kemero-guovllus, mii lea viehka guhkkin lulde.
Ensimmäinen Venäjän pohjoisia alkuperäisväestöjä koskeva asetus on peräisin vuodelta 1926: ” Tilapäinen asetus, joka koskee Venäjän neuvostotasavallassa olevien syntyperäisten pohjoisten kansojen ja heimojen hallintoa ”.
Vuosttamuš ortnet mii guoská Ruošša davi álbmogiidda, lea jagi 1926 rájis, ” Soaittáhatortnet RSFSR davi báikegoddeálbmogiid ja čearddaid várás ”.
Nyt siinä käytettiin uutta venäjänkielistä termiä, ” tuzemets ” = ” alkuasukas, syntyperäinen ”.
Dál geavahit ođđa tearpma ruoššagillii, ” tuzemets ” = álgoássi ”.
Ensimmäisessä pykälässä luetellaan tämän asetuksen piiriin kuuluvat noin 40 kansaa, mutta saamelaisia ei siinä mainita, joten asetuksella ei ole ilmeisesti ollut mitään merkitystä saamelaisille.
Paragráfas 1 rehkenastet daid álbmogiid maidda dát ortnet guoská, sullii 40 álbmoga, muhto sámit eai namahuvvo, nu ahte dat ii oro sámiide mearkkašan maidege.
Asetuksessa on 45 pykälää.
Dat siskkilda 45 paragráfa.
Seuraavana vuonna julkaistaan hallintoelinten oikeudellisia tehtäviä koskeva määräys.
Jagi maŋŋil almmuhuvvo mearrádus dáid hálddahusorgánaid rievttálaš doaimmain.
Vuonna 1929 julkaistaan asetus asiamiehen nimittämisestä kansallisille vähemmistöille.
Jagi 1929 mearriduvvo álbmotlaš unnitloguid áššeolbmáid ortnet.
Sellaisia asiamiehiä voidaan nimittää eri tasoilla, joskaan ei kuntatasolla.
Dakkár áššeolbmáid (ombudsmän) lei vejolaš nammadit sierra dásiin, dattetge ii suohkana dásis.
Hallinto organisoitiin 1930-luvulla niin, että pienet alkuperäiskansat saivat omat kansalliset alueensa (” okrug ”).
1930 logus hálddahus organiserejuvvui nu, ahte unnalohkosaš álgoálbmogat ožžo iežaset nationála guovlluid (okrug).
Kuolan niemimaalle muodostettiin yksi kunta, jota kutsuttiin suoraan saamelaiskunnaksi (ven. ”
Guoládagas vuođđuduvvui suohkan, mii njuolga gohčoduvvo Sámi suohkanin (ry..
Saamskij rajon ”) ja jonka keskus sijaitsi Jokangassa.
Saamskij rajon), mas Jokanga lea guovddáš.
Neuvostoliiton ensimmäisessä, 10.7.1918 päivätyssä perustuslaissa ei ole yhtään mainintaa vähemmistöistä tai alkuperäisväestöistä.
Sovjetuniovnna vuosttamuš vuođđoláhka, mii lea 10.7.1918 rájis, ii namat maidege unnitloguin iige álgoálbmogiin.
Sama koskee vuoden 1936 perustuslakia, nk. stalinilaista perustuslakia.
Nu lea maid duohta jagi 1936 vuođđolága hárrái, nugohčoduvvon Stalin-konstitušuvdna.
Saamen opetus kouluissa lakkasi, ja kaikki saameksi julkaistut oppikirjat tuhottiin.
Sámegiela oahpahus nogai skuvllas, ja sámi oahppogirjjit, mat ledje almmuhuvvon, billistuvvojedje.
Ajanjaksoa 1941−1985 on tapana kutsua pohjoisten kansojen synkäksi ajanjaksoksi.
Áigodaga 1941-1985 lávejit gohčodit davvilaš álbmogiid goalus áigodahkan.
Pohjoiset kansat olivat toisen maailmansodan aikana vapautettuja sotapalveluksesta, mutta monet niiden edustajat osallistuivat siihen kuitenkin vapaaehtoisina.
Nuppi máilmmesoađi áiggi davvilaš álbmogat ledje beassan soahtebálvalusas, muhto ollugat serve dattetge iešdáhtolaččat.
Sodan jälkeen Neuvostoliittoon löi leimansa käsite ” uusi historiallinen yksikkö, neuvostokansa ”.
Maŋŋil soađi Sovjet váikkuhišgođii doaba ” ođđa historjjálaš ovttastus, sovjet-álbmot ”.
Neuvostokansasta oli määrä tulla yksi homogeeninen massa, joka puhui venäjää.
Sovjet-álbmot galggai šaddat homogena joavkun, mii geavahii ruoššagiela.
Monet kansalliset alueet ja kunnat lakkasivat olemasta.
Ollu nationála guovllut ja suohkanat jávke.
Vuonna 1970 nenetsin kieli oli ainoa pohjoinen kieli, jota käytettiin opetuskielenä koulussa. Vieraina kielinä opetettiin seitsemää kieltä.
Jagi 1970 lei nenehcalaš giella áidna davvegiella maid oahpahedje skuvllas, čieža giela oahpahuvvojedje vieris giellan.
Maaliskuussa 1957 julkaistiin asetus, joka koski ” toimenpiteitä pohjoisten kansojen taloudellisen ja sivistyksellisen kehityksen edistämiseksi ”.
Njukčamánus 1957 almmuhuvvui ortnet ” Doaibmabijuid birra mat galget buoridit davvilaš álbmogiid ekonomalaš ja kultuvrralaš ovdáneami ”.
Tämä merkitsi käytännössä, että ehdotuksen mukaan näiden kansojen tulisi jäädä asumaan pysyvästi paikoilleen ja että pienet kylät tulisi tyhjentää ihmisistä, mikä tapahtui saamelaisten kohdalla vuonna 1964.
Dát lei geavadis dakkár árvalus, ahte dát álbmogat galget ásaiduvvat ja unna gilážiin olbmot gurrejuvvot, mii sámiid dáfus geavai jagi 1964.
Saamelaisten tilanteessa alkoi tapahtua 1980-luvulla.
Sámiid dáfus álggii juoga dáhpáhuvvat 1980-logus.
Tuolloin Lovozeron hallinnossa esiintyi eräänlainen arvojärjestys: ylimpänä olivat venäläiset, seuraavina tulivat komit ja alimpana olivat saamelaiset.
Dalle lei hálddahusas Lujávrris juogalágan árvodásseortnet: bajimusas ledje ruoššat, dasto komit, ja vuolimusas ledje sámit.
Nenetsejä oli niin vähän, että heitä on tuskin edes noteerattu.
Nenehcat leat nu unnán, ahte daid ii baljo fuomáš.
Neuvostokauden lopussa kunnassa oli kansan valitsema 55 jäsenestä muodostuva elin, jossa oli kolme saamelaista.
Loahpageahčen Sovjetáigodaga, suohkanis lei nugohčoduvvon álbmoga válljen orgána, mas ledje 55 áirasa, ja sis golmmas ledje sámit.
Vuonna 1982 julkaistiin ensimmäinen aapinen kildininsaameksi sitten 1930-luvun, vuonna 1982 ensimmäinen saamelainen osallistui pohjoismaiseen saamelaiskonferenssiin ja Lovozeron kaapeliverkossa alettiin lähettää saamenkielisiä radiolähetyksiä.
Jagi 1982 ilmmai vuosttaš áppesgirji gielddasámegillii 1930-logu rájis, jagi 1983 vuosttamuš sápmelaš searvvai davviriikkalaš sámekonferensii, ja radiosáddagiid álggahedje sámegillii Lujávrri kábelfierpmádagas.
Lainsäädäntö Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen
Láhkaásahus Sovjetuniovnna njeaidáseami maŋŋil
Perustuslaissa ei luetella, mistä kansoista edellä mainitussa artiklassa on kysymys, mutta eräässä vuodelta 1996 olevassa laissa pienten pohjoisten alkuperäiskansojen sanotaan olevan kansoja, jotka asuttavat alueita, joilla niiden esi-isät ovat perinteisesti asuneet, jotka ovat säilyttäneet perinteisen elintapansa, joiden määrä Venäjällä ei ylitä 50 000 henkeä ja jotka identifioituvat omintakeisten yhdistävien etnisten piirteiden avulla.
Konstitušuvnnas eai namahuvvo dat álbmogat main lea sáhka, muhto muhtun lágas mii lea jagi 1996 rájis, celkojuvvo ahte davi unnalohkosaš álgoálbmogat leat álbmogat mat ásset dain guovlluin main sin máttarvánhemat leat árbevirolaččat ássan, bisuhan iežaset árbevirolaš eallinvugiid, ja main álbmotlohku ii leat eambbo go eanemusat 50 000 olbmo, ja maid lea vejolaš earuhit sin oktasaš sierra čearddalaš dovdomearkkaid geažil.
Tämä laki on nimeltään ” Perusteet, joiden mukaan valtio ohjaa Venäjän liittovaltion pohjoisen osan sosiotaloudellista kehitystä ”.
Dan lága gohčodedje ná: ” Sivaid birra manne stáhta stivre sosio-ekonomalaš ovdáneami Ruošša lihttoválddi davveoasis. ”
Vuoden 1991 jälkeen on tehty monia lakeja, asetuksia ja liittovaltiotason päätöksiä, jotka koskevat pohjoisia alkuperäisväestöjä.
Jagi 1991 rájis leat boahtán máŋga lága, skihkádusa, mearrádusa, lihttoválddálaš dási mearrádusa, mat gusket davvilaš álgoálbmogiidda:
” Venäjän liittovaltion kieli ” 1991 (laki, jonka nojalla Venäjän kansalaisilla on lupa saada mahdollisuuksien mukaan opetusta omalla kielellään ja jonka nojalla kansoille, joilla ei ole kirjakieltä, on annettava mahdollisuudet luoda sellainen). ”
” Ruošša lihttoválddi gielas ” 1991 (láhka man mielde Ruošša álbmotláhtuin lea lohpi oažžut oahpahusa iežaset gillii jos dat leaš vejolaš, álbmogat main váilu čállingiella, galget oažžut vejolašvuođaid ráhkadit dakkára).
Luettelo alueista, joilla asuu pieniä pohjoisia kansoja ” vuodelta 1993 (hallituksen antama asetus, jossa mainitaan Murmanskin alueella (oblast) sijaitsevat Lovozeron, Kuolan ja Jonan (Kovdor) kunnat). ”
” Logahallan mas namahuvvojit dat main orrot unnalohkosaš davveálbmogat ” 1993 (ráđđehusa skihkádus, mas namahuvvojit Lujávrri, Kola ja Kovdor suohkanat Murmánskka oblasttas). ”
Kriisitilanne ”, duuman asetus vuodelta 1995 (asetus, joka koskee pohjoisessa, Siperiassa ja Kaukoidässä elävien pienten kansojen taloutta ja kulttuuria). ”
Heahtedilis mii lea davi unnalohkosaš álgoálbmogiid ekonomiijas ja kultuvrras, Siberias ja Gáidagas Ásias ” l995 (duma mearridan skihkádus). ”
Maanpinnan alaiset luonnonrikkaudet ” vuodelta 1995 (laki, jonka mukaan osa kertyneestä voitosta on annettava alueen alkuperäisväestöille). ”
Eatnanvuloš luondduriggodagaid geavaheamis ” 1995 (láhka man mielde oassi vuoittus galgá mannat guovllu álgoálbmogiidda). ”
Erityisen suojelun kohteena olevat luontoalueet ” vuodelta 1995 (laki, jonka mukaan alkuperäiskansoilla on oltava oikeus käyttää jatkossakin kansallispuistoja ja vastaavia). ”
Erenoamážit gáhttejuvvon luondduguovlluid birra ” 1995 (láhka man mielde álgoálbmogiin lea vuoigatvuohta joatkevaččat geavahit nationála párkkaid ja sullasaččaid). ”
Eläimistö ” vuodelta 1995 (laki, jonka mukaan alkuperäiskansat saavat pitää kiinni aiemmista metsästysmenetelmistään). ”
Elliid birra ” 1995 (láhka man mielde álgoálbmogiin besset geavahit iežaset dološ meahcástanvugiid). ”
Mannerjalusta ” vuodelta 1995 (laki, jonka mukaan alkuperäiskansoilla ja muilla pohjoisen asukkailla on etuoikeus hyödyntää elollisia resursseja). ”
Nannánjuolggi birra ” 1995 (láhka man mielde álgoálbmogiin ja davi eará ássiin lea vuosttašvuoigatvuohta geavahit ealli resurssaid). ”
Työllisyys ” vuodelta 1996 (laki, jonka mukaan valtion on huolehdittava erityisesti alkuperäiskansojen työllisyydestä niiden perinteet huomioon ottaen). ”
Bargguidahttimis ” 1996 (láhka man mielde stáhta erenomážit galgá fuolahit álgoálbmogiid bargguidahttima vuhtii válddedettiineaset sin árbevieruid). ”
Kansallinen ja kulttuurinen autonomia ” vuodelta 1996 (erittäin laaja laki, jonka mukaan valtion on huolehdittava eri kulttuurien säilyttämisestä ja kehittämisestä, 21 pykälää). ”
Nationála ja kultuvrralaš autonomiija birra ” 1996 (hirbmat viiddis láhka man mielde stáhta galgá fuolahit ahte iešguđetge álbmoga kultuvra seailu ja ovdána, 21 paragráfa). ”
Liittovaltion tavoiteohjelma ” vuodelta 1996 (hallituksen asetus, joka koskee pienten pohjoisten alkuperäiskansojen taloudellista ja sosiaalista kehitystä vuoteen 2000 asti) ” Venäjän liittovaltion metsälaki ” vuodelta 1997 (laki, jonka mukaan alkuperäiskansat saavat käyttää metsää maksamatta siitä mitään, toisin sanoen kaataa puita jne.) ”
Lihttoválddi ulbmil prográmma birra ”, davi unnalohkosaš álgoálbmogiid ekonomalaš ja sosiála ovdáneapmi jahkái 2000 ” 1996 (ráđđehusa mearridan skihkádus). ” Ruošša lihttoválddi vuovdeláhka ” 1997 (láhka man mielde álgoálbmogat besset geavahit vuovddi mávssekeahttá das maidege, namalassii njeaidit muoraid jna.). ”
Liittovaltion tavoiteohjelma ” Pohjolan lapset ” vuosille 1998−2000 ” vuodelta 1997 (hallituksen asetus).
Lihttoválddi ulbmilprográmma ’ Davi mánát ’ áigodahkii 1998-2000 ”, 1997 (ráđđehusa mearridan skihkádus).
Uusimmat lait
Ođđaseamos lágat
Näiden lakien mukaan alkuperäiskansoilla on oikeus omistaa ja hyödyntää ilmaiseksi perinteisillä asutusalueillaan olevia perinteisiä luonnonvaroja, perustaa omia alueellisia itsehallintoelimiä, saada alkuperäiskansojen edustajia mukaan hallinnon eri tasoille ja osallistua perinteisten asuinalueittensa ympäristönsuojeluasioita koskevaan päätöksentekoon.
” Álgoálbmogiid vuoigatvuođaid dáhkidemiid birra Ruošša lihttoválddis ”, 1999. ” Dábálaš prinsihpaid birra das, mo organiseret davi álgoálbmogiid bearašovttastumiid, Siberias ja Gáidagas Nuorttis ”, 2000. ” Guovlluid birra, main álgoálbmogiin lea eatnamiid árbevirolaš geavaheapmi davvin, Siberias ja Gáidagas Nuorttis ”, 2001.
Alueita, joilla sijaitsevia maita ne hyödyntävät perinteiseen tapaan, pidetään erityissuojeltuina alueina.
Dáid lágaid mielde álgoálbmogiin lea vuoigatvuohta eaiggáduššat ja nuvttá geavahit árbevirolaš luondduriggodagaid iežaset árbevirolaš ássanguovlluin, organiseret oažžut álgoálbmotáirasiid hálddahusa guđege dássái, searvat mearridit áššiid mat gusket dan guovllu birrasa gáhttemii, main sii leat árbevieruideaset mielde orron.
Alkuperäiskansat joutuvat anomaan näiden alueiden julistamista perinteisiksi maankäyttöalueiksi.
Álgoálbmogat fertejit ohcat, jos dát guovllut galget julggaštuvvot árbevirolaš duovddageavahusguovlun.
Kaikkien näiden kolmen lain perusteella kyseisille alkuperäisväestöille maksetaan erilaista valtiontukea, ja nämä lait muodostavat rungon perusoikeuksille, jotka turvataan Venäjän liittovaltion perustuslaissa sekä kansainvälisissä periaatteissa ja normeissa.
Buot golbma lága vulget sierranas stáhta addin doarjagiin, ja dát golbma lága leat vuođđovuoigatvuođaid ruŋgu, mii dáhkiduvvo Ruošša lihttoválddi vuođđolágas ja riikkaidgaskasaš prinsihpain ja norpmain.
Miten asiat ovat sitten menneet käytännössä ?
Mo lea dasto mannan geavadis ?
Alkuperäisväestöä koskevia kysymyksiä seuranneiden venäläisten tukijoiden mukaan Venäjän hallitus on viimeaikaisilla uusilla lakiehdotuksillaan hyökännyt näiden kolmen lain normeja vastaan.
Ruošša dutkiid mielde, mat dutket álgoálbmotáššiid, de Ruošša ráđđehus lea máŋimuš áiggiid ođđa láhkaárvalusaiguin fallehan dán golmma lága norpmaid.
Muutama kuukausi sen jälkeen, kun laki perinteisestä maankäytöstä oli hyväksytty, hyväksyttiin maalaki, jolla peruutettiin oikeus käyttää maata ilmaiseksi ja siten kumottiin oikeus antaa maata alkuperäisväestöille.
Go moadde mánu ledje gollan dan rájis go láhka mearriduvvui árbevirolaš duovddageavaheamis, dohkkehuvvui nubbi eananláhka mii heaittiha vuoigatvuođa geavahit eatnamiid nuvttá, ja mii nu duššada vuoigatvuođa ađđit eatnamiid álgoálbmogiidda.
Samat normit sisältyvät maatalousmaata koskevaan lakiin, jonka duuma hyväksyi vuonna 2002.
Seammá norpmat leat eanandoalloeatnamiid lágas, maid duma dohkkehii 2002.
Useimmat porolaidunmaat kuuluvat tämän lain piiriin.
Eanaš boazoduovdagat gullet dán lága vuollái.
Samoja periaatteita sovelletaan myös uudessa metsälaissa.
Seammá prinsihpat gávdnat maid vuovdelágas.
Mitkä kansat kuuluvat nykyään käsitteen ” alkuperäiskansat ” piiriin Venäjällä ? ”
Mat álbmogiid gullet doahpagii ” álgoálbmogat ” Ruošša bealde ?
Venäjän liittovaltion alkuperäiskansojen oikeuksia koskevista takuista ” annettuun lakiin (1999) liittyen presidentti Putin laati 24.3.2000 asetuksen, joka sisältää luettelon Venäjän pienistä alkuperäisväestöistä.
Čujuhettiinis láhkii ” Álgoálbmogiid vuoigatvuođaid dáhkidemiid birra Ruošša lihttoválddis ” (1999), presideanta Putin ásahii 24.3.2000 ortnega mii listuda Ruošša unnalohkosaš álgoálbmogiid.
Luettelossa on 45 kansaa, joista useat ovat varsin tuntemattomia.
Listtus oidnojit 45 álbmotčeardda, main máŋga leat hirbmat apmasat.
Kysymyksessä eivät ole ainoastaan pohjoiset pienet kansat vaan myös asuinpaikasta riippumattomat pienet kansat.
Das eai leat duššefal davi unnalohkosaš álbmogat, muhto unnalohkosaš álgoálbmogat beroškeahttá das gos sii orrot.
Saamelaiset ovat mukana luettelossa kuten myös Karjalan vepsät ja Pietarin ympäristössä asuvat inkeroiset.
Sámit leat listtus, nugo Gárjila vepsálaččat ja izjoralaččat mat leat St. Petersburg gápoga birrasiin.
Saamelaisten oikeudellinen asema Venäjällä
Sámiid rievttálaš dilli Ruoššas
Venäjän saamelaisten oikeudellisesta asemasta on tiettävästi tehty vain yksi länsimaisella kielellä kirjoitettu selvitys.
Dihtosis lea dušše okta čielggadeapmi Ruošša sámiid riektedili birra, mii lea čállojuvvon oarjemáilmmi gillii.
Se on saamelaisten oikeuksien komitean vuonna 1995 julkaisema raportti nimeltään ” Venäjän saamelaisten oikeudellinen asema ”, jonka ovat kirjoittaneet LarsNila Lasko, Sergei Marotsjkin ja Sergei Nikitin.
Dat lea Sámiid vuoigatvuođaid lávdegotti raporta ” Russiske samers rettssituasjon ” (Ruošša sámiid riektedilli), mii lea jagi 1995 rájis ja maid Lars-Nila Lasko, Sergei Marotsjkin ja Sergei Nikitin čálle.
Siinä on 37 sivua tekstiä, joista viimeiset yksitoista sivua käsittelevät saamelaisten ja muiden pohjoisten kansojen asemaa.
Das leat 37 teakstasiiddu, ja maŋimuš 11 siiddu gieđahallet sámiid ja eará davveálbmogiid dili.
Lasko et alii käsittelevät ensiksi Venäjän federaation yleisiä lainsäädäntökysymyksiä ja sen jälkeen alkuperäisväestöjä koskevia perustuslain määräyksiä eivätkä tällöin ainoastaan 69 artiklaa.
Lasko ja duot nuppit geahčadit vuos Ruošša lihttoválddi dábálaš láhkaásahusáššiid, dasto vuođđolága mearrádusaid mat gieđahallet álgoálbmogiid, ja ii leat sáhka dušše paragráfas 69.
He toteavat, että jos kansainvälisen lainsäädännön ja Venäjän lain välillä vallitsee ristiriita, kansainvälinen lainsäädäntö menee venäläisen edelle.
Sii duođaštit ahte jos lea riidu riikkaidgaskasaš láhkaásahusa ja Ruošša lágaid gaskkas, de riikkaidgaskasaš láhkaásahus galgá mannat ovddabeallái Ruošša lágaid.
He viittaavat edelleen vuodesta 1991 alkaen annettuihin eri lakeihin. Ne ovat suurin piirtein samat kuin on lueteltu edellä.
Dasto sii čujuhit sierranas lágaide mat leat dohkkehuvvon jagi 1991 rájis, mat leat sullii seammahagat mat namahuvvojedje dás ovdalis.
Lopuksi selvityksessä puhutaan eri ohjelmista, jotka auttavat näitä kansoja jäämään henkiin kansana.
Dasto geahčadit sierranas prográmmaid mat galget veahkehit dáid álgoálbmogiid seailut álbmogin.
Kaikista näistä laeista ja määräyksistä huolimatta Lasko et alii toteavat seuraavaa: ” Kaiken kaikkiaan on kysymys normatiivisesta ja oikeudellisesta perustasta, jota ei ole kehitetty riittävästi Pohjois-Venäjän vähemmistökansojen oikeuksien takaamiseksi ”.
Vaikko buot dát lágat ja mearrádusat leat, de duođaštit Lasko gázzi čuovvovačča: ” Buohkanassii lea dás sáhkan ii nu doarvái ráhkaduvvon normatiiva ja rievttálaš vuođđu Davvi-Ruošša unnitálbmogiid vuoigatvuođaid sihkkarastimii ”.
Tämän jälkeen selvityksessä käsitellään alueellista lainsäädäntöä ja esitetään muutama esimerkki Jakutiasta ja Burjatiasta, minkä jälkeen siirrytään Venäjän saamelaisiin.
Dasto geahčadit guvllolaš láhkaaddima ášši, ja buktet moadde ovdamearkka Jakutiijas ja Burjatiijas, ovdalgo geahčadit Ruošša sámiid.
Ensiksi luetellaan liittovaltiotason eri päätöksiä, jotka saattavat koskea saamelaisia.
Vuos gerdot lihttoválddi dási sierranas mearrádusaid, mat sáhttet guoskat sámiide.
Venäjän hallitus hyväksyi vuonna 1993 luettelon pienten alkuperäiskansojen asuinalueista (ks. edellä).
Ruošša ráđđehus dohkkehii jagi 1993 logahallama unnalohkosaš álgoálbmogiid ássánguovlluin (geahča dás ovdalis).
Lisäksi sanotaan, että Murmanskin oblastin (alueen) hallinnon yhteyteen oli perustettu Kuolan niemimaan alkuperäiskansojen asioita käsittelevä komitea.
Dasto dadjet Murmánskka oblastta hálddahusas ahte ledje nammadan Guoládaga álgoálbmogiid lávdegotti.
Sen virallinen nimi oli ” pohjoisten alkuperäiskansojen asioita käsittelevä komitea ”, ja siinä työskenteli etupäässä yksi saamelainen ja yksi venäläinen virkamies.
Dan almmolaš namma lei ” Davvilaš álgoálbmogiid doaimmaid lávdegoddi ”, ja das barggaiga eanaš okta sápmelaš ja okta ruošša ámmátolmmái.
Komitea toimi viranomaisten ja saamelaisten välisenä linkkinä, ja se sai varsin paljon aikaan käytännön tasolla, auttoi saamelaisopiskelijoita jne.
Dat lei eiseválddiid ja sámiid gaskkusteaddji lađas, ja dat oaččui viehka ollu doaibmanfriddjavuođa geavadis, veahkehii sámi studeanttaid jna..
Komitean sijaintia muutettiin hallintoelimissä useamman kerran, ja lopulta se lopetettiin kokonaan.
Lávdegoddi sirdojuvvui máŋgii hálddahusa siskkobealde ovdalgo loahpas heaittihuvvui.
Sen tilalle perustettiin vuonna 2004 aivan uusi elin, Murmansk Regional Centre of indigenous peoples of the North, jonka johtajana toimi nuori saamelainen.
Dan sadjái ráhkadedje jagi 2004 ođđa orgána, man jođiheaddjin lea nuorra sápmelaš, ” Murmansk Regional Centre of indigenous peoples of the North ”.
Se hoitaa samoja asioita kuin lakkautettu komitea.
Dat fuolaha daid seammá áššiid go heaittihuvvon lávdegoddige.
Duumassa ei ole läänitasolla lainkaan saamelaisia turvaamassa saamelaisten etuja.
Leana dási dumas eai leat sápmelaččat geat bealuštit sámiid beroštumiid.
Murmanskin läänin ohjesäännöt (alkuperäistekstissä kirjoitetaan ” Ustav (osnovnoj zakon) Murmanskoj oblasti ”.
Murmánskka leana reglemeanta (ruoššagillii čallet ” Ustav (osnovnoj zakon) Murmanskoj oblasti.
Sanan ” ustav ” sanotaan vuodelta 1916 peräisin olevassa venäläisei ” perustuslaki ”). ruotsalaisessa sanakirjassa merkitsevän ” reglemente, förordning, lag, författning ” (ohjesääntö, asetus, laki tai säädös), kun taas ” osnovnoj zakon ” on peruslaki (siis
Sátni ” ustav ” lea ” Rysk-svensk ordbok ” sátnegirjjis, 1916 = reglemente, förordning, lag, författning, ja sánit ” osnovnoj zakon ” = grundläggande lag (dasto ii mearkkaš ” grundlag, konstitution ”).
Murmanskin lääninduuma hyväksyi 26. marraskuuta 1997 edellä mainitun ohjesäännön, jossa on 98 pykälää ja joka on paksu 39-sivuinen vihko.
Murmánskka leana dahje fylkka leanaduma mearridii skábmamánu 26. b. 1997 ovdalaččas namahuvvon reglemeantta, mas leat 98 paragráfa lea lea 39-siidosaš prentejuvvon gihpa.
Ohjesäännössä on seuraavat osat: Osa I. Yleiset määräykset Luku 1.
Reglemeanttas lea čuovvovaš oasit: Oassi I. Dábálaš mearrádusat Kapihttal 1.
Läänin perustuslaillisen / oikeudellisen statuksen perusteet Luku 2.
Sivat leana konstitutionála-rievttálaš dássái Kapihttal 2.
Murmanskin läänin alue.
Murmánskka leana territoriija.
Hallinnollinen / alueellinen jakautuminen Luku 3.
Hálddahuslaš-territoriijalaš juohku Kapihttal 3.
Valtiovallan organisointi Murmanskin läänissä Osa II.
Murmánskka leana stáhtaválddi organiseeren Oassi II.
Ihmisen ja kansalaisen oikeudet, vapaudet ja velvoitteet Luku 4.
Olbmo ja servodatláhtu vuoigatvuođat, friddjavuođat ja geatnegasvuođat Kapihttal 4.
Ihmisen ja kansalaisen oikeudet ja vapaudet Murmanskin läänissä Osa III.
Olbmo ja servodatláhtu vuoigatvuođat, friddjavuođat Murmánskka leanas Oassi III..
Asioiden hoidon jakautuminen liittovaltion ja Murmanskin läänin kesken Luku 5.
Doaimmaid čađaheami juohku Lihttoválddi ja Murmánskka leana gaskkas Kapihttal 5.
Asiat, joiden hoidosta vastaa liittovaltio, ja asiat, jotka hoidetaan yhdessä Luku 6.
Doaimmat maid lihttováldi fuolaha ja doaimat mat čađahuvvojit ovttasráđiid Kapihttal 6.
Asiat, joiden hoidosta vastaa Murmanskin lääni Osa IV.
Doaimmat maid Murmánskka leana fuolaha Oassi IV.
Omaisuus, talous ja raha-asiat Luku 7.
Opmodat, ekonomiija ja ruhtaáššit (finánsa) Kapihttal 7.
Murmanskin läänin omaisuus Luku 8.
Murmánskka leana opmodagat Kapihttal 8.
Talouspolitiikan perusta Luku 9.
Ekonomalaš politihka vuođđu Kapihttal 9.
Murmanskin läänin taloudelliset voimavarat, läänin budjetti sekä verotus- ja budjettioikeudet Osa V. Sosiaalipolitiikka Luku 10.
Murmánskka leana finánsavárit, leana bušeahtta ja vearro- ja bušeahttavuoigatvuođat Oassi V. Sosiálapolitihkka Kapihttal 10.
Sosiaalipolitiikan perustavoitteet Luku 11.
Sosiálapolitihka vuođđoulbmilat Kapihttal 11.
Kasvatus, koulutus, kulttuuri ja tiede Luku 12.
Bajásgeassin, oahpahus, kultuvra ja dieđa Kapihttal 12.
Väestön sosiaaliturva, työsuojelu ja terveys, ympäristönhoito Osa VI.
Veahkadaga sosiála suodjalus, bargosuodjalus ja dearvvašvuohta Oassi VI.
Valtiovallan soveltaminen Murmanskin läänissä Luku 13.
Stáhtaválddi čađaheapmi Murmánskka leanas Kapihttal 13.
Valtiovallan lakiasäätävät (edustukselliset) elimet Murmanskin läänissä Luku 14.
Stáhtaválddi láhkamearrideaddji (ovddasteaddji) orgána Murmánskka leanas Kapihttal 14.
Läänin kuvernööri Luku 15.
Leana guverneara Kapihttal 15.
Toimeenpanevan vallan organisointi Murmanskin läänissä Luku 16.
Fápmočađaheami orgánat Murmánskka leanas Kapihttal 16.
Lääninduuman, kuvernöörin ja toimeenpanevan vallan väliset suhteet Luku 17.
Leanaduma, guverneara ja fápmočađahanorgánaid gaskavuohta Kapihttal 17.
Tuomioistuinlaitos.
Duopmostuolloásahus.
Yleisen syyttäjän suorittama valvonta. Osa VII.
Dábálaš áššáskuhttiid bearráigeahčču Oassi VII..
Paikallinen itsehallinto Osa VIII.
Báikkálaš iešstivren Oassi VIII..
Ohjesäännön muuttaminen ja täydentäminen Osa IX.
Mo reglemeanta rievdaduvvo ja dievasmahttojuvvo (komplehttejuvvo) Oassi IX..
Loppumääräykset ja siirtymäsäännökset
Loahpalaš ja gaskaboddasaš (rievdodilálaš) mearrádusat
Saamelaisista puhutaan suoraan ainoastaan osassa II, luvussa 4 ja pykälässä 21: ” 1.
Sámit namahuvvojit njuolga duššefal oasis II, kapihttalis 4 ja paragráfas 21: 1. ” álbmolaš unnitloguid suodjalus ja dan čađaheapmi, mat orrot Murmansk leana guovllus, čađahuvvo Ruošša lihttoválddi vuođđolága ja lihttoválddálaš láhkaásaheami mielde, 2.
Murmanskin läänin alueella asuvien kansallisten vähemmistöjen suojelu ja suojelun toteutus perustuvat Venäjän liittovaltion perustuslakiin ja liittovaltion lainsäädäntöön, 2.
Stáhtalaš orgánat Murmánskka leanas veahkehit Guoládaga álgoálbmoga – sámiid – ollašuhttit iežaset vuoigatvuođaid seailluhit ja ovddidit eatnigielaset, álbmotlaš kultuvrra, árbevieruid ja doahppádemiid, 3.
Murmanskin läänin valtiolliset elimet auttavat Kuolan niemimaan alkuperäisväestöä – saamelaisia – käyttämään oikeuksiaan kielensä, kansallisen kulttuurinsa, perinteittensä ja tapojensa säilyttämiseksi ja kehittämiseksi, ja 3. saamelaiset saavat harjoittaa perinteisiä luontaiselinkeinojaan ja ammattejaan kunnissa, joissa he ovat perinteisesti asuneet ”.
Dain suohkaniin main sámit leat árbevirolaččat orron, sii galget ávkašuvvet iežaset árbevirolaš luondduealáhusaiguin ja fitnuiguin ”.
Pykälässä 24 sanotaan, että valtion ja läänin on yhdessä suojeltava pienten pohjoisten etnisten ryhmien ikivanhoja asuinpaikkoja ja perinteistä elintapaa.
Paragráfa 24 cealká ahte stáhta ja leana ovttas galget suodjalit davi čearddalaš joavkkuid dološ ássanguovlluid ja árbevirolaš eallinvuogi.
Pykälässä 40 sanotaan, että myös talouspolitiikan on osaltaan tuettava pienten etnisten ryhmien perinteisiä elinkeinoja.
Paragráfa 40 cealká ahte ekonomalaš politihkka maiddái galgá siskkildit doarjaga unnalohkosaš čearddalaš joavkkuid árbevirolaš ealáhusaide.
Lovozeron kunta on ottanut palvelukseensa henkilön, jonka tehtävänä on hoitaa alkuperäisväestöön liittyviä kysymyksiä.
Lujávrri suohkan lea virgái bidjan olbmo guhte galgá gieđahallat álgoálbmotáššiid.
Saamelaiset ” perheyhteisöt ”
Sámi ” bearašovttastumit ”
Näiden yhteisöjen lähtökohtana on vuonna 2000 säädetty laki.
Sivva dáiddá ovttastumiide lea jagi 2000 láhka, mii gieđahallá dakkár ovttastumiid.
Venäjänkielinen termi on ” obsjtjina ”, joka on ruotsalaisvenäläisessä sanakirjassa käännetty sanoilla ” samfälld egendom, kommun, byalag, förening ” (yhteisomaisuus, kunta, kyläkunta, yhdistys ”) ja englanniksi termillä ” ancestral community ”.
Ruoššagielat tearbma lea ” obsjtjina ”, mii ruoŧagiela-ruoššagiela sátnegirjji jorgaleami mielde lea ” samfälld egendom, kommun, byalag, förening ”, ja eŋgelasgillii leat tearpma jorgalan ná: ” ancestral community ”.
Saatujen tietojen mukaan Kuolan saamelaiset ovat muodostaneet yhdeksän tällaista perheyhteisöä, jotka ovat kokoontuneet marraskuussa 2003 ja laatineet suunnitelman Kuolan saamelaisten taloudellisen, oikeudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen aseman parantamiseksi.
Dieđuid mielde Guoládaga sámit leat vuođđudan ovcci dakkár bearašovttastumiid. Dát ovcci ovttastumi deaivvadedje skábmamánus jagi 2003 ja ráhkadedje plána man vuođul buoridit Guoládaga sámiid ekonomalaš, juridihkálaš, sosiála ja kultuvrralaš dili.
Suunnitelman tarkoituksena on
Plána ulbmil lea
- helpottaa yhteisöjen harjoittamien erilaisten toimintamuotojen kehittämistä
- álkkásmahttit ovttastumiiid sierranas doaimmaid ovddideami
- koordinoida saamelaisten taloudelliseen ja kulttuuriseen toimintaan liittyviä projekteja
- koordineret prošeavttaid mat gusket sámi ekonomalaš ja kultuvrralaš doaimmaide
- lisätä saamelaiskulttuurin tunnettuutta
- dahkat sámi kultuvrra eambbo dovddusin
- luoda perusta toimintamuodoille, joille voidaan anoa varoja
- hábmet vuođustusa daidda maidda sáhttet ohcat doarjagiid
Lisäksi saamelaiselinkeinoille eli poronhoidolle, kalastukselle, käsiteollisuudelle, lampaanhoidolle, maataloudelle ja turismille on asetettu erilaisia tavoitteita.
Dasto leat vel bidjan sierra ulbmiliid guđege sámi ealáhussii: boazodollui, guolástussii, duodjái, sávzzadollui, eanandollui ja turismii.
Lisäksi korostetaan tarvetta perustaa Kuolan niemimaalle saamelaisparlamentti.
Dan dárbui maid čujuhit, ahte galggašedje oažžut áigái sámi parlameantta Guoládahkii.
Kaksi saamelaisten pääjärjestöä, AKS ja OOSMO, pitivät äskettäin (helmikuussa 2005) kokouksen, jonka yhteydessä nimitettiin työryhmä viemään eteenpäin Venäjän puolelle perustettavien saamelaiskäräjien ideaa.
Duot guokte sámi váldoorganisašuvnna, AKS ja OOSMO, dolle gieskat (guovvamánus 2005) čoahkkima mii nammadii bargojoavkku bargat Ruošša beallásaš sámedikki vuođđudeami áššiin.
Hyväksytyn asiakirjan lopussa on kolme liitettä: ” the best ways to secure the Kola SamiŠs interests ”, ehdotuksia suunnitelman toteuttamiseksi ja luettelo Venäjällä toimivista rekisteröidyistä saamelaisjärjestöistä osoitteineen.
Loahpageahčen dohkkehuvvon dokumeantta, leat golmma mielddusin ” the best ways to secure the Kola SamiŠs interests ”, árvalusat das, mo plána galgá čađahuvvot, ja listu mii čájeha sámi organisašuvnnaid mat leat registarastojuvvon Ruoššas, poastačujuhusaiguin.
Tällaisia järjestöjä oli 4. marraskuuta 2003 seitsemäntoista.
Dakkárat ledje čiežanuppelohkái skábmamánu 4. b. 2003.
Kokouksessa perustettiin yhdeksän henkilön työryhmä, jonka tehtävänä on jatkaa suunnitelman työstämistä.
Čoahkkimis vuođđudedje ovccelahtot bargojoavkku, mii joatká barggu.