pere/sami_parallel huggingface dataset:
Kaikenlaiset päällystämättömät tiet sekä tiet, jotka oli päällystetty kivillä, puulla tai muulla materiaalilla, padot, sillat, kahluupaikat, satamarakennukset ja yöpymispaikat, veneiden säilytyspaikat ja nostopaikat, lauttapaikat ja veneiden laskupaikat tai sellaisten jäännökset, purjehdusesteet, tiemerkit ja merimerkit.
Juohkelágan johtalusluottat mas ii leat dahje lea geađgevuođđu, muorravuođđu dahje eará vuođđu, buođut, šaldit (rovit), suohppagat (gállagat), hámmanat dahje suodjehámmanat (main molso skiippaveaga), stáffut (sátkkut) ja láddenbáikkit (láttasajit), suvdinsajit (feargasajit) ja bárderuovddit dahje báhcán mearkkat dain, borjjastaneastagat, bálggesmearkkat ja borjjastanmearkkat.
Kaikenlaiset puolustusvarustukset, kuten muinaislinnat, linnakkeet, vallit, vallihaudat, linnoitukset ja niiden jäännökset ja lisäksi vartiotulet, merkkitulet ja vastaavat.
Juohkelágan várjalusbáikkit, nugo gililadnit, várjalusmuvrrat, dorvodearpmit, dorvogoivvohagat, ladnestagat ja daid roamit (bázahusat), ja maiddái (geađge) urat, soahtešlievdarat (dolat várečohkain mat dieđihit vašálačča ja soađi boahtima), ja sullasaččat.
Käräjäpaikat, kulttipaikat, kiviröykkiöt, kaivot, lähteet ja muut paikat, joihin liittyy arkeologisia löytöjä, perinteitä, uskomuksia, taruja tai perinnäistapoja.
Diggesajit, bálvvussajit, geadgečomažat, gáivvot, ádjagat ja eará sajit main leat leamaš arkeologalaš gávdnoasat, dahje maidda čatnasit árbevierut, osku, čukcasat dahje vierut.
Kivet ja kalliot, joissa on kaiverruksia tai kuvia, kuten riimukirjoituksia, kalliopiirroksia ja kalliomaalauksia, kiveen hakattuja uhrikuoppia, hiomauria ja muita kalliopiirroksia ja - kirjoituksia.
Geađggit ja bávttit maidda leat čullojuvvon mearkkat dahje govat, nugo runet (vikiŋggaid bustávat), báktesárgosat ja báktemálagovat, báktečuollangobázat, govaldagat ja eará báktegohpamat.
Bautakivet, ristit ja muut vastaavat muistomerkit.
Muitogeađggit, ruossat ja eará dakkár muitomearkkat.
Kivilatomukset, kivetykset ja vastaavat.
Geađgevuođustusat, geađgeskoađastusat ja sullasaččat.
Kaikenlaiset yksittäiset tai yhden hautakentän alueella olevat hautamuistomerkit, hautaröykkiöt, hautakummut, hautakammiot, polttohaudat, uurnahaudat, arkkuhaudat, hautausmaat ja niiden aitaukset ja kaikenlaiset hautapaadet.
Juohkelágan hávdemuitomearkkat, sierranassii dahje čoahkis, nugo hávečomat, hávdejuovat, hávdeurat, hávdekámmárat, buollinbázahussajit, urdnahávddit, gistohávddit, girkogárddit ja daid áiddit ja juohkelágan hávdemearkkat.
Ruotsin lain mukaan kiinteitä muinaisjäännöksiä ovat:
Gittaorru kulturmuittut leat Ruoŧa lága mielde: 1. hávddit, hávdehuksehusat ja hávdeguovllut, ja vel girkogárddit ja eará hávdádanbáikkit.
1. haudat, hautarakennukset ja hautakentät sekä hautausmaat ja muut hautapaikat, 2. pystyyn asetetut kivet sekä kivet ja kallion pinnat, joissa on kaiverruksia, symboleja, merkkejä ja kuvia sekä muita piirroksia tai maalauksia, 3. ristit ja muistokivet, 4. oikeudenkäyttöön, uskonnonharjoitukseen, kaupankäyntiin ja yleisiin tarkoituksiin käytetyt kokoontumispaikat, 5. asumusten, asuinpaikkojen ja työpaikkojen jäännökset sekä kulttuurikerrostumat, jotka ovat syntyneet tällaisten asumusten tai paikkojen käytön yhteydessä, kuten työelämästä ja elinkeinoista kertovat jäännökset, 6. linnakkeiden, linnojen, luostareiden, kirkkorakennusten ja puolustusvarusteiden sekä muiden erikoisten rakennusten ja rakennelmien rauniot, 7. tiet ja sillat, satamarakennukset, vartiotulet, tiemerkit, merimerkit ja muut samankaltaiset liikennettä ohjaavat laitteet sekä rajamerkit ja labyrintit, 8. laivanhylyt, jos laivan hylyksi muuttumisesta voidaan olettaa kuluneen vähintään sata vuotta.
, 2. ceggejuvvon geađggit ja geađggit ja báktebadjogasat main leat čállosat, symbolat, mearkkat ja govat, ja eará sárgumat dahje málejuvvon govat, 3. ruossat ja muitogeađggit, 4. čoahkkanansajit main ledje dikkit, bálvvusmeanut, gávppašeamit ja dábálaš doaimmat 5. orrunsbáikkiid, orrunsajiid ja doaibmansajiid bázahasat, ja vel kulturgeardi mii lea báhcán dakkár orrunbáikkiin dahje orrunsajiin, nugo bázahasat bargoeallimis ja ealáhusdoaimmain, 6. ladne-, šloahtta-, kloasttar-, girko- ja várjalusrusttet-roamit, ja vel eará mihtilmas huksehusat ja ráhkadusat, 7. johtalusluottat ja šaldit (rovit), hámmanat, hávdedollasajit, luoddamearkkat, mearramearkkat ja sullasaš johtalusráhkadusat, ja vel rádjemearkkat ja labyrinttat, 8. vudjon skiippat, jos jáhkehahtti lea ahte vuojui unnimusat čuođi jagi dás ovdal.
Kiinteitä muinaisjäännöksiä ovat myös luonnonmuodostumat, joihin liittyy vanhakantainen käyttö, taruja tai omalaatuisia historiallisia muistoja, sekä vanhan kansallisen kultin jäännökset.
Bissovaš luonddubáikkit maidda čatnasit dološ geavaheamit, cukcasat dahje deaŧalaš historjjálaš muittu, nugo maiddái ovddeš áiggiid állbmotlaš bálvvusmeanutge.
kulttuurimuistomerkkien moninaisuus kertoo, että saamelaiset ovat käyttäneet
Gittaorru sámi kulturmuittuid šláddjiivuohta muitala ahte sámi guovlluid leat
saamelaisalueita varsin pitkään.
guhká geavahan.
Saamelaisella kulttuurimaisemalla on suuri ajallinen syvyys
Sámi kulturduovdda lea áigemihtu dáfus guhkki, ja das lea guhkes
ja jatkuvuus, koska maiseman käyttö ei ole muuttunut historian kuluessa kovinkaan paljon
boatkankeahtes bissovašvuohta dainnago otnáš geavahusa rádjái duovdaga
nykyteknologiasta ja nykyaikaisten välineitten käytöstä huolimatta.
geavaheapmi ii leat nuppástuvvan, vaikko lea ođđa teknologiija ja reaiddut.
Historia ja perinteet
Historjá
kertovat, että saamelaiset esi-isät, sukupolvet toisensa jälkeen, ovat vuosisatojen ajan alueita
ja árbevierut muitalit ahte sámi máttarvánhemat, buolvvas bulvii ja jahkečuđiid, leat
käyttäessään muovanneet ympäristöä ja siten solmineet vahvoja siteitä ihmisen ja alueen
geavahusaineaset hábmen birrasiid, ja dainna lágiin buktán áigái nana čatnasiid
välille.
olbmuid ja eatnama gaskka.
Monet saamelaiset ovat varttuneet sellaisten perinteisiin juurtuneiden myyttien,
Ollu sámit leat šaddan bajás myhtaiguin, muitalusaiguin
kertomusten ja kuvitelmien keskellä, jotka usein ovat liittyneet juuri maisemaan.
ja jurddašanvugiiguin mat čuvvot árbevieruid mat dávjá čatnasit luonddumáilbmái.
Tämä tarkoittaa, että monilla saamelaisilla on juurensa maisemassa, alueella, johon
Dat mearkkaša ahte ollu sámiin leat ruohttasat luonddumáilbmái, guvlui dahje
heidän esi-isänsä ovat jättäneet jälkensä ja jota he siksi pitävät omanaan. Tämä merkitsee
eatnamii masa sin máttarvánhemiid luottat leat báhcán, ja maid sii dan dihte atnet
myös, että saamelaisen historiallisen kulttuurimaiseman suojeleminen on erittäin tärkeä
gullevažžan alcceseaset.
osatekijä, jonka avulla voidaan ylläpitää saamelaisten identiteettiä ja suhdetta esi-isien
Dat mearkkaša ahte sámi historjjálaš kulturduovdaga suodjaleapmi lea hirbmat deaŧalaš go galget seailluhit sámiid identitehta ja gaska
alueisiin ja siten vaalia niitä historiallisia juuria, joita tämä maisema edustaa sekä tämän
vuođa iežaset máttarvánhemiid guovlluide, ja dainna lágiin seailluhit daid historjjálaš
päivän että huomisen sukupolville.
ruohttasiid maid dát eatnamat dolvvodit mielddiset sihke otnáš ja ihtáš buolvvaide.
Ensimmäisen kappaleen toinen lause: Saamelaisväestö huolehtii itse saamelaisten
Vuosttaš lađas, nubbi passus: Dušše Norggas sámi álbmogis lea sierra sámi
kulttuurimuistomerkkien hallinnosta ainoastaan Norjassa.
kulturmuitohálddašeapmi.
Suomessa ja Ruotsissa
Suomas ja Ruoŧas sámi álbmogis ii leat otnážii vejolaš
saamelaisväestöllä ei ole nykyään mahdollisuutta vaikuttaa saamelaisten
vuohta váikkuhit sámi kulturmuittuid hálddašeapmái ja hábmen dan. Sámi parla
kulttuurimuistomerkkien hallintoon tai kehittää sitä. Saamelaisten parlamentaarinen neuvosto
metáralaš ráđđi lea sávvan ahte čalmmustahttojuvvo sámi kulturmuittuid ja kultur
on halunnut kiinnittää huomiota saamelaisten kulttuurimuistomerkkien ja
birrasiid hálddašeapmi, ja ahte oktasaš sámi kulturmuitosuodjaleapmi nannejuvvo
kulttuuriympäristöjen hallintoon sekä vahvistaa yhteistä saamelaista kulttuurimuistomerkkien suojelua saamelaisalueella.
Sámis.
Ehdotetun artiklan mukaan saamelaisten kulttuurimuistomerkkien
Árvaluvvon artihkkala mielde sámi kulturmuittuid galget riikkaid sámedikkit
hallinnoinnin tulee kuulua sopimusvaltioiden saamelaiskäräjille tai sen tulee tapahtua
hálddašit, dahje ahte kulturmuittut hálddašuvvojit ovttasráđiid Sámedikkiin. Dán
yhteistyössä saamelaiskäräjien kanssa. Tätä säännöstä on pidettävä edistysaskeleena, ja sillä
njuolggadusa atnit ovdasguvlui doalvu lávkin, mii buorida sámiid vuoigatvuođa
edistetään saamelaisten oikeutta määrätä itse hallinnointiin liittyvistä asioista.
beassat ieža mearridit dán áššesuorggi.
Valtiolla ei näin ollen ole oikeutta vapaasti hallinnoida omistamiaan irtaimia
Go stáhta eaiggáduššá luovos kulturmuittuid, de stáhta berre sáhttit friddja
kulttuurimuistomerkkejä, esimerkiksi kun on kysymys esineiden tallettamisesta muihin
hálddašit daiguin, omd. go lea ságas deponet dávviriid eará dávvirvuorkkáide, luoikat
museoihin, lainaamisesta tai myymisestä.
dahje vuovdit daid.
Saamelaiskäräjien mielipiteelle on annettava suurta
Sámedikki oaivilis ferte leat stuorra deaddu dáin áššiin.
Sama pätee silloin, kun yksityishenkilöt haluavat viedä
Nu ferte
saamelaisia kulttuurimuistomerkkejä pois maasta.
maid leat go priváhta olbmot háliidit doalvut sámi kulturmuittuid riikkas eret.
Toinen kappale: Erityiset saamelaiset kulttuuripiirteet ulottuvat valtionrajojen yli.
Nubbi lađas: Erenoamáš sámi kultursárgosat rasttildit riikkarájiid. Danne dás
Tämän vuoksi tässä artiklassa on säädetty, että sopimusvaltioiden tulee ryhtyä rajat ylittävään
lea mearriduvvon ahte stáhtat galget mearridit ovttasbargui doaibmabijuid sámi
yhteistyöhön saamelaisten kulttuurimuistomerkkien dokumentoimiseksi, suojaamiseksi ja
kulturmuittuid dokumentemis, suodjaleamis ja hálddašeamis.
hallinnoimiseksi.
Dat doalvu ovdan
kulttuurimuistomerkkien hallinnon luomiseen.
ollislaš sámi kulturmuitohálddašeami.
Kolmannessa kappaleessa ehdotetaan, että sopimusvaltioiden tulee edistää
Goalmmát lađđasis lea árvaluvvon ahte stáhtat galget bargat dan badjelii ahte
saamelaisyhteisölle erityisen tärkeiden kulttuurimuistomerkkien luovuttamista takaisin
sámi kulturmuittuit mat erenoamážit beroštahttet sámi servodaga, galget
sopiviin museoihin tai muihin mainittujen kulttuurimuistomerkkien alkuperäalueella
máhcahuvvot heivvolaš dávvirvuorkkáide dahje eará dohkálaš sámi kulturlágádusaide
sijaitseviin sopiviin saamelaisiin kulttuurilaitoksiin saamelaiskäräjien kanssa tehtävän
mat leat dan guovllus mas kulturmuitu vulge. Nu galgá dáhpáhuvvat dárkileabbo
tarkemman sopimuksen mukaan.
soahpamuša mielde mii dahkkojuvvo riikkaid Sámedikkiin.
Valtioiden velvollisuudet saamelaiskulttuurin suhteen käsittävät myös kulttuurin aineellisen perustan siten, että saamelaisille tarjotaan välttämättömät elinkeinoihin liittyvät ja taloudelliset edellytykset säilyttää ja kehittää kulttuuriaan.
Stáhtaid geatnegasvuođat sámi kultuvrra guovdu fátmmastit maid ávnnaslaš kulturvuođu, vai sámiide leat dárbbašlaš ealáhuslaš ja ekonomalaš eavttut maiguin sáhttet sihkkarastit ja ovddidit iežaset kultuvrra.
Sopimusvaltioiden velvollisuudet saamelaiskulttuurin suhteen eivät käsitä ainoastaan
Stáhtaid geatnegasvuođat sámi kultuvrii eai siskkil dušše sámegiela ja árbevirolaš
saamen kieltä ja perinteisiä saamelaisia kulttuurinilmauksia 31 artiklassa ja artiklaan
kulturilbmademiid maid artihkkal 31 ja dasa gullevaš mearkkašumit gieđahallet.
liittyvissä huomautuksissa tarkoitetulla tavalla. Kuten aiemmin on mainittu,
Nugo namahuvvui, de kulturdoaba fátmmasta maiddái ealáhusaidge, ja dat fátmmasta earáge árbevirolaš resursageavaheami.
Yhtenä saamelaisen kulttuurin ylläpitämisen edellytyksenä on, ettei
Eaktu sámi kultuvrra seailluheapmái lea ahte
aineellista voimavaraperustaa heikennetä.
sámi ávnnaslaš resursavuođđu ii hedjon.
Juuri tämä voimavaraperusta muodostaa aineellisen
Dát resursavuođđu dat lea ávnnaslaš
Aineellinen kulttuuriperusta on ollut saamelaisoikeudellisen kehityksen keskeinen
Ávnnaslaš kulturvuođđu lea leamaš guovdilis doaba sámerievttálaš ovdáneamis.
käsite. Norjan saamelaisoikeuskomitean ensimmäisessä mietinnössä NOU 1984: 18 tehtiin
Sámi vuoigatvuođalávdegotti vuosttamuš čielggadeamis Norggas, NÁČ 1984: 18,
laaja selvitys kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa YK:n yleissopimuksen
ON-konvenšuvnna kulturdoaba siviila ja politihkalaš vuoigatvuođaid birra (SP),
(KP.) 27 artiklassa mainitusta kulttuurikäsitteestä.
artihkkal 27, šattai viiddis čielggadeami fáddán.
Käytyään läpi huomattavan määrän
Go ledje geahčadan viehka ollu
oikeuslähdeaineistoa komitea lausui:
riektegáldoávdnasiid, lávdegoddi celkkii:
” Parhaat perustelut puhuvat tämän mukaan sen puolesta, että käsitettä ” kulttuuri ” on tulkittava siten, että määräyksen piiriin kuuluvat myös etnisen vähemmistön kulttuurin aineelliset puolet.
" Buorit sivat leat jáhkkit ahte doaba ” kultuvra ” ipmirduvvo nu viidát ahte mearrádus siskkilda čearddalaš unnitlogu kultuvrra ávnnaslaš beliidge.
Siinä tapauksessa määräyksen tulee kattaa elinkeinoihin liittyvät ja muut taloudelliset seikat siinä määrin kuin se on ratkaisevaa ryhmän mahdollisuudelle säilyttää oma kulttuurinsa ja välittää sitä eteenpäin. ”
Ealáhuslaš ja ekonomalaš bealit berrejit dainna lágiin leat mielde nu ollu go joavku dárbbaša, vai sáhttá seailluhit ja ovddidit iežas kultuvrra. "
(s. 283.)
(siidu 283)
Hallitus yhtyi Saamelaisoikeuskomitean näkemykseen kulttuurikäsitteestä, katso
Ráđđehus doarjjui Sámi vuoigatvuođalávdegotti ipmárdusa kulturdoahpagis, geahča
prp.)
Od.
n:o 33 (1986−87) saamelaiskäräjiä ja muita saamelaisia
prp. nr. 33 (1986-87), Sámedikki ja eará sámi riektedilálašvuođaid lága birra, s.
sen mietintöön (Innst. O.) 1986−87 n:o 79, s. 5.
35. ja justiisalávdegotti cealkámuša, Innst. O. 1986-87 nr. 79 s. 5.
Katso muilta osin Carsten Smithin julkaisu,
Geahča muđui
Lov og Rett 1990 s. 507 alkaen, etenkin s. 512 alkaen.
507 ja čv., erenoamážit s. 512 čv.
Kuten 1 artiklaa koskevissa huomautuksissa on mainittu, samaa kulttuurikäsitteen
Kulturdoahpagis lea, nugo namahuvvui, seammá ipmárdus artihkkala 1
tulkintaa pidetään lähtökohtana Suomen perustuslain 17 §:ssä ja YK:n ihmisoikeuskomitean
mearkkašumiin maid vuođđun bidjá suopmelaš vuođđolága 17 §, ja ON
lausunnossa:
olmmošvuoigatvuođalávdegoddi:
Tässä yhteydessä viitataan myös siihen, mitä on lausuttu edellä 7.4.3 kohdassa.
Čujuhuvvo maid dan čilgenvuohkái mii lea dás ovddabealde čuoggás 7.4.3.
Tätä artiklaa on tarkasteltava yhdessä maan ja veden käyttöä koskevan 34 artiklan
Artihkkala lea dárbu geahčadit ovttas artihkkaliin 34 mii lea vuoigatvuođaid
sekä vuonoja sekä rannikkovesiä koskevan 38 artiklan ja myös IV ja V luvun muiden
birra eatnamiidda čáziide, ja artihkkaliin 38, mii lea vuonaid ja riddočáziid birra, ja
säännösten kanssa.
maiddái earáge mearrádusaiguin mat leat kapihttaliin IV ja V.
IV luku
Kapihttal IV
Saamelaisten oikeus maahan ja veteen
Sámiid vuoigatvuohta čáziide ja eatnamiidda
34 artikla
Artihkkal 34 Eatnamiid ja čáziid árbevirolaš geavaheapmi
Pitkäaikainen perinteinen maa- tai vesialueiden käyttö muodostaa perustan saamelaisten yksilölliselle tai yhteisölliselle omistusoikeudelle näihin alueisiin pitkäaikaista käyttöä koskevien kansallisten tai kansainvälisten sääntöjen mukaan.
Guhkesáigásaš árbevirolaš geavahus eanan- ja čáhceviidodagain lea vuođđun sámiid individuála ja kollektiiva opmodatvuoigatvuhtii dáidda guovlluide riikkaidsiskkáldas ja riikkaidgaskasaš njuolggadusaid mielde mat gustojit guhkesáigásaš geavaheami geažil.
Jos saamelaiset, olematta omistajan asemassa, hallitsevat ja ovat perinteisesti käyttäneet tiettyjä maa- tai vesialueita poronhoitoon, metsästykseen tai kalastukseen taikka muulla tavalla, tulee heillä olla oikeus alueiden jatkuvaan hallintaan ja käyttöön samassa laajuudessa kuin aikaisemminkin.
Jos sámiin, almmá earáid anekeahttá sin eaiggádin, leat geavahusas ja sii árbevirolaččat leat geavahan dihto eanan- ja čáhceviidodagaid boazodollui, bivdui, guolásteapmái dahje eará doibmii, de sis galgá leat vuoigatvuohta ain doaladit guovlluin ja geavahit daid nugo leat dahkan juo ovddežis.
Jos saamelaiset käyttävät alueita yhdessä toisen kanssa, tulee kuitenkin saamelaisten ja toisen käyttäjän käyttää oikeuksiaan ottaen molemminpuolisesti huomioon toisensa ja kilpailevien oikeuksien luonne.
Jos sámit guovlluid geavahit ovttas earáiguin, de sámit ja duot nuppit geavaheaddjit galget geavahit iežaset vuoigatvuođaid válddedettiineaset vuhtii nuppit nuppiid ja iežaset vuostálas vuoigatvuođaid luonddu.
Erityistä huomiota tulee tässä yhteydessä kiinnittää poronhoitoa harjoittavien saamelaisten asemaan.
Dán oktavuođas galgá erenoamážit váldojuvvot vuhtii boazosápmelaččaid beroštumit.
Alueiden jatkuvan käyttöoikeuden rajaaminen samaan laajuuteen kuin aikaisemminkin ei saa estää hyödyntämismuotojen tarpeellista sopeuttamista tekniseen ja taloudelliseen kehitykseen.
Ahte vuoigatvuohta geavahit guovlluid lea ráddjejuvvon seammá muddui go ovdalge, ii galgga heađuštit geavahanvugiid heiveheami dárbbu mielde teknihkalaš ja ekonomalaš ovdáneapmái.
Sen arvioiminen, onko kyseessä tässä artiklassa tarkoitettu perinteinen käyttö, tulee tapahtua sen perusteella, mikä muodostaa perinteisen saamelaisen maan ja veden hyödyntämisen sekä ottamalla huomioon sen, ettei saamelaisten käyttö usein jätä pysyviä jälkiä luontoon.
Dat árvvoštallan, leago dán mearrádusa mielde árbevirolaš geavaheapmi, galgá čađahuvvot dan vuođul mii lea sámiid árbevirolaš eanan- ja čáhcegeavaheapmi, ja dainna vuhtiiváldimiin ahte dávjá sámiid geavaheamis eai báhcán bissovaš luottat lundui.
Tämän artiklan määräykset eivät sisällä mitään rajoitusta oikeuteen saada takaisin omaisuutta, joka saamelaisilla voi olla kansallisen tai kansainvälisen oikeuden mukaan.
Dán artihkkala mearrádus ii mearkkaš ahte dat ráddje dan vuoigatvuođa oažžut ruovttoluotta opmodaga mii sámiin sáhttá leat riikkalaš ja riikkaidgaskasaš rivttiid mielde.
Tätä artiklaa vastaava säännös sisältyy itsenäisten valtioiden alkuperäiskansoja ja
Artihkkalii lea parallealla ILO-konvenšuvnnas nr. 169 mii lea
heimokansoja koskevan ILO:n yleissopimuksen n:o 169 14 artiklan 1 kohtaan, joka kuuluu:
iešmearrideaddji stáhtaid álgoálbmogiid ja álbmotčearddaid birra, artihkkal 14 nr. 1,
Katso ILO:n yleissopimuksen n:o 169 osalta 7.3 kohta edellä.
Loga ILO-konvenšuvnna nr. 169 birra dás ovddabealde čuoggás 7.3.
Myös Norjassa ja Ruotsissa sovelletusta oikeuskäytännöstä käy ilmi, että
Ahte sámi fidnogeavaheapmi sáhttá ásahit vuoigatvuođaid, boahtá ovdan maiddái
saamelaisten maa- ja vesialueiden käyttö voi luoda perustan oikeuksien saamiselle.
norgalaš ja ruoŧŧilaš riektedoalus.
Norjan
Norgalaš riektedoalus nannejuvvui gieskat,
lähihistorian oikeuskäytännössä tämä on vahvistettu kahdessa korkeimman oikeuden vuonna
namalassii jagi 1968, guovtti alimusriekteduomus, geahča Rt 1968 s. 394 (Brekken
1968 antamassa tuomiossa, katso Retstidende-julkaisu (Rt.)
duopmu), ja Rt 1968 s. 429 (Áltejávre-duopmu).
ja Rt. 1969, sivu 429 (Altevann-tuomio).
Brekken-áššis Alimusriekte celkkii ahte vaikko boazosámiid fidnogeavaheapmi
Brekken-asiassa korkein oikeus lausui, että vaikka porosaamelaiset käyttivät maa- ja
rievddaldii, de goittot orui nu, ahte dat ” guhkes áiggiid čatnasii báikkiide ja lei
vesialueita vaihtelevasti, käyttö näytti ” olleen pitkän ajan kuluessa sidoksissa yhteen tiettyyn
vuođus nu gitta dain ahte ii leat vejolaš almmá siva haga buohtastahttit dainna
paikkaan ja sisimmältään niin vakiintunutta, ettei sitä voi ilman muuta rinnastaa
geavahemiin man vuođus lea aivvestassii gáržžes ávkašuhttin dahje juohkehačča
yksinkertaiseen nautintaoikeuteen tai jokamiehenoikeuteen ” (s. 401).
vuoigatvuohta ” (s. 401).
Elektrisitetsvesen) väitti, ettei Ruotsin saamelaiskylillä, joiden kesäpaikat joutuivat Altevann
Áltejávre-áššis Norgga čáhce- ja elrávdnje-ásahus čuoččuhii ahte ruoŧŧilaš čearuin,
vesistön sääntelyn yhteydessä patoamistoimien kohteiksi, ollut minkäänlaista
geain geasseorohagat šadde čázi vuollái dulvadeami geažil, ii leat priváhtarievttálaš
yksityisoikeudellista perustetta korvausvaatimukselleen.
vuođđu gáibidit buhtadasa.
Korkein oikeus oli kuitenkin toista
Alimusriekti oaivvildii dattetge eará.
mieltä.
Vuosttamuš
muut tuomarit yhtyivät:
jienasteaddji celkkii ná, ja eará duopmárat dorjo su oaivila:
” Otan tässä asiassa korkeimman oikeuden tutkinnan lähtökohdaksi, että kylien sijaintipaikalta kotoisin olevilla sukupolvilla toisensa jälkeen on ainakin sadan vuoden ajan ennen rajan vetämistä vuonna 1751 ollut asuinpaikkoja Altevannin rannalla aittoineen, poroerotusaitauksineen, veneineen ja muine tarvittavine välineineen ja että lappalaiset ovat myöhemmin vuosittain käyttäneet aluetta porojen laiduntamiseen ja kalastukseen.
" Áššedili dáfus mun bijan vuođdunan, nugo bajimuš árvvoštallandiggige, dan ahte buolva buolvva maŋis dan guovllus main siiddat leat, aŋkke juo čuođi jagi ovdalgo riikkarádji mearriduvvui jagi 1751, orodan Áltejávrris ja atnán doppe áittiid, boazoáiddiid, fatnasiid ja eará dárbbašlaš reaidduid, ja ahte sámit maŋŋil leat jahkásaččat geavahan guovllu bohccuid guođoheapmái ja guolásteapmái.
Tämän vuoksi korkeimman oikeuden tulee voida todeta, että tämän nimenomaisen alueen lappalaiset ovat historiallisista ajoista lähtien käyttäneet sitä oman elinkeinonharjoittamisensa synnyttämällä ja edellyttämällä vakiintuneella tavalla ” (s. 437−438).
Olmmoš danne ferte, nugo bajimuš árvvoštallandiggige, duođaštit ahte historjjálaš áiggi rájis dán dihto guovllu sámit leat ásahan ja nannen dárbbašlaš fidnogeavahusa " (s. 437-438).
Molemmat tuomiot koskevat käyttöoikeuksia, Brekken-asia metsästys-, pyynti- ja
Goappašat duomut gustojit geavahanvuoigatvuođaide, Brekken-duopmu meahcástan-
kalastusoikeuksia ja Altevann-asia laiduntamis- sekä kalastusoikeuksia.
ja guolástanvuoigatvuođaide ja Áltejávre-duopmu guođohan- ja guolástanvuoigat
Vuonna 2001 käsitellyssä niin kutsutussa Svartskogen-asiassa katsottiin, että myös
Čáhput-áššisge, mii lei jagi 2001, oaivvildedje ahte kollektiiva eaiggáduššan
yhteisöllinen omistusoikeus oli syntynyt sen perusteella, että saamelaiset olivat käyttäneet
riekti lea ásahuvvon sámiid guhkes-áigásaš fidnogeavaheami geažil, geahča Rt 2001
2001, sivu 1229.
siiddu 1229.
kohteena olleen alueen käyttöön asiassa ensimmäisenä äänestänyt tuomari lausui kantanaan,
Go lei iskkadan riidovuloš guovllu geavaheami, vuosttamuš jienasteaddji
johon muut tuomarit yhtyivät:
celkkii ná, ja earáge duopmárat dorjo su.:
” Johtopäätöksenä on tämän jälkeen, että miltei vuonna 1879 suoritetusta uusjaosta lähtien Manndalenin väestö on poronhoitoa lukuun ottamatta hyödyntänyt kaikkia Svartskogenin mahdollistamia maankäyttötapoja.... …
” Loahppajurdda šaddá dasto ahte measta juo eananjuogu rájis jagi 1879 Olmmáivákki veahkadagas, muhto ii boazodoalus, leat leamaš buot fidnogeavahusat Čáhpuhis mat leat vejolaččat....
Korostan myös, että maiden hyödyntäminen on muuttanut luonnettaan sen mukaan, miten niitä on eri ajanjaksoina ollut luonnollista hyödyntää.
Mun deattuhan maid ahte geavaheapmi lea rievddaldan dan mielde mii lea leamaš lunddolaš jáhkodagaide.
Lyhyesti ja ytimekkäästi lausuttuna tälle käytölle on ollut ominaista jatkuvuus, se on ollut kaiken käsittävää, intensiivistä ja joustavaa.
Oanehaččat cealkki geavaheami dovdomearkkat leat bissovašvuohta, ahte dat lea leamaš visolaš ja intensiiva, ja njuovžilvuohta.
Tämän nojalla sekä käytön laajuus että kesto täyttävät omistusoikeuden saamista koskevan vaatimuksen. ”
Gáibádus, ahte geavaheapmi galgá leat viiddis ja bissovaš ovdalgo eaiggáduššanvuoigatvuohta fidnašuvvá, lea dán mielde ollašuvvan. ”
(s. 1244.)
(s. 1244)
Finnmarkin läänin maa-alueisiin ja luonnonvaroihin liittyvistä oikeudellisista
Lágas Finnmárkku fylkka eatnamiid ja luondduriggodagaid riektedilis ja
olosuhteista ja niiden hallinnosta 17. kesäkuuta 2005 annetun lain (Finnmarkin laki) n:o 85 5
hálddašeamis (finnmárkoláhka), mii bođii geassemánu 17. b. 2005 nr. 85 cealká § 5
§:n ensimmäisessä momentissa sanotaan:
vuosttaš lađas:
” Saamelaiset ovat kollektiivisesti ja yksilöllisesti maan ja veden pitkäaikaisella käytöllä vähitellen saaneet oikeudet Finnmarkin maa-alueisiin. ”
” Sámit lea oktasaččat ja ovttaskas olmmožin guhkesáigásaš geavahemiineaset oamastan alcceseaset vuoigatvuođaid Finnmárkku eatnamiidda ja čáziide. ”
Myös Ruotsin oikeudessa on tunnustettu, että saamelaiset ovat maa-alueita
Maiddái ruoŧŧilaš riektedoalusge lea dohkkehuvvon ahte sámiin sáhttet leat oamastan
käyttämällä voineet saada oikeuksia, katso lapinveromaita koskeva oikeusjuttu
alcceseaset vuoigatvuođaid eatnamiid guhkesáigásaš geavahemiin, geahča
(Skattefjällsmålet) vuodelta 1981, Ruotsin korkeimman oikeuden ratkaisu NJA 1981, sivu 1.
cealkámušaid Skattefjällsmålet-áššis mii lei jagi 1981, NJA 1981 siiddu 1. Sámiid
Saamelaisten väite, jonka mukaan heillä oli vahvempi oikeus Jämtlannin lapinveromaihin
čuoččuhus ahte sis lea nannoset vuoigatvuohta go stáhtas skattefjälii, mii lea
(lappskattelanden) kuin valtiolla, tosin kumottiin, mutta korkein oikeus lausui, että saattoi olla
Jämtlánddas, hilgojuvvui dattetge duon dihto dáhpáhusas, muhto alimusriekti (Högsta
olemassa muita alueita, joihin saamelaiset olivat alueiden hallussapidon ja ikimuistoisen
domstolen) celkkii ahte sáhttet leat eará guovllut main sámiid orrun ja dološ
nautinnan (urminnes hävd) perusteella saaneet perintöoikeuden, toisin sanoen ennen muinoin
sajáiduvvan (urminnes hävd) lei oamastan sámiide vuoigatvuođaid mat vástidedje
omistusoikeutta vastaavan oikeuden.
vuoigatvuhtii.
Korkeimman oikeuden mukaan tunturilappalaisten
Alimus duopmostuolu oaivila mielde nomádalaš (johtti) boazodoallu
poronhoito voi luoda perustan omistusoikeudelle, mikäli se oli riittävän intensiivistä ja muut
sáhtii dahkat vuođu eaiggáduššanvuoigatvuhtii, jos fal lei doarvái intensiiva ja
poissulkevaa.
erenoamáš.
Tämä ei kuitenkaan ollut tilanne kyseisessä konkreettisessa asiassa.
Muhto nu ii lean dihto áššis.
Ruotsin poroelinkeinolakia (1971:437) vuonna 1993 muutettaessa vahvistettiin
Go boazodollaoláhka (1971:437) muktojuvvui jagi 1993, de nannejuvvui
lapinveromaita koskevan oikeusjutun yhteydessä annettujen lausuntojen mukaisesti, että
Skattefjällsmålet-duomu cealkámušaid mielde ahte boazodoallorievtti vuođđu lea
poronhoito-oikeus perustuu ikimuistoiseen nautintaan.
dološ sajáiduvvan.
Poronhoitolakia muutettaessa Lagrådet
Boazodoallolága nuppástuhttima oktavuođas láhkaráđđi
(Ruotsin lainvalmistelukunta) totesi viimeaikaisen tutkimusaineiston osoittavan, että valtion
(Lagrådet) celkkii ahte ođđaset dutkanávdnasat čájehit ahte lea vejolaš eahpidit stáhta
omistusoikeus lapinveromaihin voitiin kyseenalaistaa.
eaiggáduššanvuoigatvuođa sámevearroguovlluin (lappskattelanden).
Lainvalmistelukunta viittasi siinä
Láhkaráđi
yhteydessä Kaisa Korpijaakko-Labban oikeushistorialliseen tutkimukseen Suomen
jurdagiin lei Kaisa Korpijaakko-Labba dahkan riektehistorjjálaš dutkkosbargu, man
pohjoisosien maa-alueisiin liittyvistä omistusoikeuskysymyksistä (katso Ruotsin hallituksen
fáddán ledje Suoma davveguovlluid eaiggáduššanvuoigatvuođalaš áššit (geahča prop.
esitys 1992/93:32 s. 300).
1992/93:32 s. 300).
Suomen osalta ei voida viitata vastaavaan oikeuskäytäntöön, mutta
Dakkár riektegeavada mii eat gávnna Suomas, muhto ahte sámiid
perustuslakivaliokunta on lausunut, että saamelaisten maankäyttö voi luoda perustan
geavaheapmi sáhttá ásahit vuoigatvuođaid, geavahanvuoigatvuođaid, ja vel
oikeuksille, niin käyttöoikeuksille kuin omistusoikeudellekin.
eaiggádušššanvuoigatvuođaidge, dan cealká vuođđoláhkalávdegoddi.
Saamelaisten asemaa
Cealkámušas
koskevassa perustuslakivaliokunnan lausunnossa PeVL n:o 3/1990 sanotaan, että ” Inarin,
GrUU nr. 3/1990 mii gusto ” sámiid sajádahkii ”, daddjojuvvo ahte ” Anára, Eanodaga
Enontekiön ja Utsjoen kuntien väestöllä, joka saa merkittävän osan tuloistaan
ja Ohcejoga veahkadagas, mii viežžá mearkkašahtti ollu dinestusa meahcis vaikko ii
luonnontaloudesta ja joka ei omista maa-alueita ”, voi olla esimerkiksi ikimuistoiseen
eaiggáduša eatnamiid ”, sáhttet leat vuoigatvuođat omd. dološ sajáiduvvan
nautintaan perustuva kalastusoikeus, joka nauttii samaa suojaa kuin omistusoikeus.
guolásteapmái; ja dan vuoigatvuođas lea seammá láhkasuodjalus go eiggáduššanvuoigatvuođas.
Lisäksi
Dasto čujuhuvvo sullasaš cealkámušaide, namalassii
voidaan viitata muihin vastaaviin lausuntoihin, jotka sisältyvät mietintöihin PeVL n:o 7/1978
GrUU nr. 7/1978 rd.
vp, n:o 5/1981, n:o 11/1982 vp ja n:o 13/1989 vp.
, ja nr. 5/1981, nr. 11/1982 rd. ja nr. 13/1989 rd.
Perustuslakivaliokunnan lausunnossa n:o
Vuođđoláhkalávdegotti cealkámuš nr. 3/1990 čujuha dasto Kaisa Korpijaakko-Labba
3/1990 viitataan edelleen Kaisa Korpijaakko-Labban vuonna 1989 valmistuneeseen
jagi 1989 dutkkosbargui, man bajilčála lea ” Saamelaisten oikeusasemasta Ruotsi
väitöstutkimukseen saamelaisten oikeusasemasta Ruotsi-Suomessa, jossa ” on esitetty
Suomessa ”, ja ” mas leat biddjojuvvon ovdan mearkkašahtti oaivilat mat dorjot sámiid
huomionarvoisia näkökantoja, jotka puoltavat saamelaisten omistusoikeutta maahan ”.
eaiggáduššanvuoigatvuođa eatnamiidda. ”.
Sen käytön luonnetta, jonka nojalla oikeuksia luodaan, määritellään tarkemmin
Dan geavaheami luondu mii sáhttá oamastit vuoigatvuođaid, lea čilgejuvvon
tämän artiklan kolmannessa kappaleessa.
dárkileappot goalmmát lađđasis.
Ensimmäisessä kappaleessa todetaan, että saamelaiset ovat pitkäaikaisella
Vuosttaš lađas nanne ahte sámit geavahemiineaset doloža rájis
perinteisellä maa- tai vesialueiden käytöllä voineet saada omistusoikeuden näihin alueisiin
(” guhkesáigásaš árbevirolaš geavahemiin ”) sáhttet leat ásahan eaiggáduššan
pitkäaikaista käyttöä koskevien kansallisten tai kansainvälisten sääntöjen mukaan.
njuolggadusaid mielde mat gustojit dakkár geavaheapmái.
Ensimmäisen kappaleen määräys ei viittaa ainoastaan kansallisiin vaan myös
Vuosttaš lađđasa mearrádus ii čujut duššefal nationála njuolggadusaide,
kansainvälisiin sääntöihin.
muhto maiddái riikkaidgaskasaš njuolggadusaide.
Kansallisessa lainsäädännössä sovellettavat säännöt eivät siis ole
Eai siskkáldas njuolggadusat nappo
ainoita sääntöjä arvioitaessa, voiko saamelaisten perinteinen maan- ja vedenkäyttö
dalle okto mearrit sáhttágo sámiid árbevirolaš geavaheapmi dahkat vuođu
muodostaa perustan omistusoikeudelle.
eaiggáduššanvuoigatvuhtii vai ii.
Sopimusvaltioita velvoittavat kansainväliset säännöt
Riikkaidgaskasaš njuolggadusat mat geatnegahttet
voivat antaa kansallisia sääntöjä laajemmat mahdollisuudet hyväksyä se, että saamelaisten
riikkaid, sáhttet addit buoret vejolašvuođa dohkkehit sámiid geavaheami dakkárin mii
maan- ja vedenkäyttö muodostaa perustan oikeuksille.
ásaha vuoigatvuođaid, go siskkáldas njuolggadusat.
Norja on toisin kuin Suomi ja Ruotsi ratifioinut ILO:n yleissopimuksen n:o 169.
Norga lea ratifiseren ILO-konvenšuvnna nr. 169, maid Suopma ja Ruoŧŧa eai
Tämän artiklan viittaus kansainvälisiin sääntöihin sekä ILO:n yleissopimuksen 14 artiklan 1
artihkkal 14 nr. 1 dievasmahttá siskkáldas njuolggadusaid.
Norjan oikeuskäytännön osalta voidaan viitata Svartskogen-tuomioon, Rt.
Norgalaš riektedoalus mii sáhttit čujuhit Čáhput-áššái maid RT.
2001, sivu
2001 siidu
1229, jonka ratkaisussa tosin nojauduttiin ikimuistoista nautintaa koskeviin säännöksiin mutta
1229 čilge, mas mearrádus gale vuođustuvvui eanemusat siskkáldas njuolggadusaide
jossa lisäksi viitattiin kansainväliseen oikeuteen ja muun muassa ILO:n yleissopimukseen n:o
guhkesáigásaš geavaheami birra, muhto mas maiddái čujuhuvvui álbmotriektái, ee.
169.
ILO-konvenšuvdnii nr. 169.
Asiassa ensimmäisenä äänestänyt tuomari lausui seuraavaa ILO-yleissopimuksen n:o
Vuosttamužžan jienasteaddji celkkii ná ILO
169 14 artiklasta (Rt. 2001 sivu 1229 ja sivu 1252):
konvenšuvnna nr. 169 artihkkala 14 birra (Rt. 2001 siidu 1229, geahča siiddu1252):
” Norjan kansainvälisistä velvollisuuksista riippumatta tässä ratkaisussa määrätään, että maankäyttö muodostaa perustan oikeuksien saamiselle ikimuistoisen nautinnan nojalla ja että valtion omistusoikeus Svartskogeniin on ristiriidassa niiden oikeuksien kanssa, jotka Manndalenin väestö on saanut.
” Beroškeahttá Norgga álbmotrievttálaš geatnegasvuođain lea jáhkehahtti ahte guhkesáigásaš geavaheapmi dahká vuođu vuoigatvuođa omasteapmái, ja ahte stáhta eaiggáduššanvuoigatvuohta Čáhpuhii ii soaba oktii daiguin vuoigatvuođaiguin maid Olmmáivákki veahkadat lea oamastan alcceseaset.
Ratkaisu on kuitenkin oman käsitykseni mukaan hyvin sopusoinnussa itsenäisten valtioiden alkuperäiskansoja ja heimokansoja koskevan vuonna 1989 tehdyn ILO:n yleissopimuksen n:o 169 14 artiklan 1 kohdan ja niiden näkökohtien kanssa, jotka tässä säännöksessä on määrä ottaa huomioon. ”
Dat doarju dattetge dan oainnu masa lean joavdan, ahte dat bures heive oktii jagi 1989 ILO-konvenšuvnna nr. 169 njuolggadusaiguin, mat leat iešmearrideaddji stáhtaid álgoálbmogiid ja álbmotjoavkkuid birra, artihkkal 14 nr. 1 vuosttaš punktum, ja daiguin áššebeliiguin maid dát njuolggadus galgá gozihit. ”
Tämän ratkaisun jälkeen ILO:n yleissopimus n:o 169 on osittain sisällytetty Norjan
Dán duopmocealkima maŋŋil norgalaš finnmárkoláhka lea muhtumassii váldán
Finnmarkin lakiin, ja tämä laki antaa yleissopimukselle etusijan tilanteissa, joissa lain
oassinis ILO-konvenšuvnna nr. 169, ja láhka lea addán konvenšuvdnii mearrideaddji
määräykset saattavat olla ristiriidassa yleissopimuksen kanssa, katso 3 §.
deattu dakko gokko lága mearrádusat bohtet vuostálagaid konvenšuvnnain, geahča §
Toisen kappaleen ensimmäinen lause: Tämä määräys käsittää ne tapaukset, joissa
Nubbi lađas, vuosttaš cealkka: Dát mearrádus gokčá daid dáhpáhusaid main
saamelaisten maa- ja vesialueiden käytön ei katsota täyttävän ensimmäisen kappaleen
lea jáhkku ahte sámiid geavaheapmi ii deavdde eavttuid mat biddjojuvvojit
mukaisen omistusoikeuden saamisen ehtoja vaan ainoastaan käyttöoikeuden saamisen ehdot.
eaiggáduššanvuoigatvuođa ásaheapmái Vuosttaš lađđasa mielde, muhto dušše
Ensimmäisen lauseen mukaan saamelaisilla tulee olla oikeus alueiden jatkuvaan käyttöön
geavahanvuoigatvuođa ásaheapmái. Vuosttaš čealkaga mielde sámiin galgá ain
samassa laajuudessa kuin aikaisemminkin.
joatkagis leat vuoigatvuohta geavahit guovlluid seammá viidát go ovdalge.
Toisen kappaleen toinen lause: Jos aluetta käyttävät myös muut − olivatpa sitten
Nubbi lađas, nubbi cealkka: Jos earátge geavahit guovllu – lehkoset
kysymyksessä maanomistaja tai muut käyttöoikeuden haltijat − kaikkien tulee oikeuksiaan
eananeaiggádat dahje geavahanvuoigatvuođa doallit – de buohkat galget hálddašit
käyttäessään huomioida vastavuoroisesti toistensa oikeudet.
vuoigatvuođaideaset nu, ahte váldet vuhtii guhtet guimmiideaset vuoigatvuođaid.
Kilpailevien oikeuksien laajuus
Gilvaleaddji vuoigatvuođaid viidodat galgá mearriduvvot guđege vuoigatvuođaid
tulee määritellä käyttäjien oikeuksien kohtuullisen arvioinnin avulla.
govttolaš árvvoštallama vuođul.
Omistajan maankäyttö
Deba ii leatge nu, ahte eaiggáda geavaheamis lea
ei niin muodoin mene saamelaisten käyttöoikeuksien edelle.
eambbo deaddu go sámiid geavahanvuoigatvuođain. Eai earáinge leat ovdamunni,
Muillakaan käyttöoikeuden haltijoilla ei ole minkäänlaista etuoikeutettua asemaa.
geain lea geavahanvuoigatvuohta.
Saamelaisten käyttöoikeudet voidaan
Sámiid geavahanvuoigatvuođaid sáhttit veardádit
rinnastaa rasitteisiin, ja niillä tulee olla sama suoja kuin rasitteilla.
servituhttan, ja dain galget de leat seammá suodjalus go servituhtainge.
Tässä yhteydessä viitataan Norjassa 29. marraskuuta 1968 annetun rasitteita
Dán oktavuođas čujuhuvvo norgalaš servituhttaláhkii, mii bođii
Lain 2 §:ssä sanotaan, ettei käyttöoikeuden haltija (rasitteen
skábmamánu 29. b. 1968, § 2 ja § 3. § 2 cealká ahte ii geavahanvuođa doalli
haltija) eikä omistaja saa käyttää oikeuttaan sellaisella tavalla, että se kohtuuttomasti tai
(servituhtalaš) iige eaiggát galgga geavahit vuoigatvuođas nu, ahte dat eahpe
tarpeettomasti vahingoittaa toista tai on hänelle haitaksi. Asiaa arvioitaessa on pantava painoa
govttolaččat dahje dárbbašmeahttumit vahágahttá dahje heađušta nuppi.
käyttöoikeuden tarkoitukselle, ja käyttöoikeus on lisäksi suhteutettava kehitykseen,
Árvvoštallamis galgá leat deaddu das mii geavahanvuoigatvuođa ulbmil lea, ja datge
esimerkiksi kun on kysymys teknisten apuvälineiden käytöstä.
galgá heivehuvvot ovdáneapmái, omd. teknihkalaš veahkkeávdnasiid geavaheapmái.
Jos omistajalla ja
Jos eaiggádis ja vuoigatvuođa doallis lea seammá vuoigatvuohta ovttalágan
käyttöoikeuden haltijalla on oikeus samantyyppiseen käyttöön − molemmilla on esimerkiksi
geavaheapmái – goappašiin lea omd. guođohan- dahje guolástanvuoigatvuohta – de ii
laiduntamis- tai kalastusoikeus − kummallakaan heistä ei ole rasitteista annetun lain 3 §:n
goappásge leat servituhttalága § 3 mielde ovdamunálaš geavaheapmi nuppi ektui. Jos
mukaan suurempaa etuoikeutta tällaiseen käyttöön kuin toisella. Mikäli resurssit ovat liian
resurssat leat nu unnán ahte eai ole goappašiid geavaheapmái, de soai ferteba
niukat molempien käyttötarpeeseen nähden, heidän tulee vastaavasti vähentää käyttöään, ellei
geahpedit geavaheami seammá veardde, jos juo ii juoga eará gusto soahpamuša dahje
sopimuksesta tai muusta oikeudellisesta perusteesta seuraa muuta.
eará riektevuođu geažil.
Tällainen oikeudellinen
Dakkár riektevuođđu sáhttá leat dološ sajáiduvvan (urminnes
peruste voi olla nautinta tai ikimuistoinen nautinta (urminnes hävd).
hävd) dahje guhkesáigásaš geavaheapmi.
Monissa tapauksissa on
Geavaheapmi dat máŋgga dáhpáhusas lea
vanhastaan pidetty nimenomaan käyttöä keskeisenä tekijänä. Omistusoikeus on tullut mukaan
guovdileamos ášši doloža rájis; eaiggáduššanvuoigatvuohta lea ilbman áššin easkka
vasta myöhempinä aikoina.
dáid maŋŋelaš áiggiid.
Tällaisessa tapauksessa käyttöoikeuden haltijalla on voinut olla
Dakkár dáhpáhusas vuoigatvuođa doalli riektedilli sáhttá leat
vahvempi asema kuin rasitteita koskevan lain 2 §:n ja 3 §:n säännöksissä määrätään.
nannoseabbo go dat maid servituhttalága § 2 ja § 3 addet.
Rasitteita koskevan lain sisältämät tässä selostetut säännökset koskevat myös
Servituhttalága njuolggadusat mat leat čilgejuvvon dás, gustojit maiddái
saamelaisten oikeuksia.
sámi vuoigatvuođaide.
Tätä seikkaa on tärkeää painottaa, koska vallalla on ollut käsitys,
Deaŧalaš lea dán nannet, go ipmárdus lea leamaš ahte omd.
jonka mukaan esimerkiksi porosaamelaisten oikeuksien tulee väistyä maatalouden ja
boazosápmelaččaid vuoigatvuođat fertejit njuohkánit (vuoittahallat) eanandoalu ja
metsätalouden intressien tieltä.
vuovdedoalu beroštumiide.
On tärkeää korostaa saamelaisten käyttöoikeuksien olevan
Deaŧalaš lea deattuhit ahte sámi geavahanvuoigatvuođat
yksityisoikeudellisia oikeuksia, jotka nauttivat yhtä hyvää suojaa kuin muutkin
leat priváhtarievttálaš vuoigatvuođat maidda leat seammá buorre suodjaleapmi go
käyttöoikeudet.
earáge geavahanvuoigatvuođaide.
Katso muilta osin 21 artiklaa koskevat huomautukset.
Geahča muđui artihkkala 21 mearkkašumiid.
Toisen kappaleen kolmannessa lauseessa sanotaan, että erityistä huomiota tulee
Nubbi lađas, goalmmát cealkka cealká ahte erenomážit lea dárbu vuhtii váldit
kiinnittää poronhoitoa harjoittavien saamelaisten asemaan.
boazosápmelaččaid beroštumiid.
Määräys vastaa ILO:n
Mearrádus soahpá bures oktii ILO-konvenšuvnna nr..
yleissopimuksen n:o 169 14 artiklan 1 kohdan viimeistä lausetta.
169 artihkkala 14 nr. 1 maŋimuš mearrádusain.
Poronhoito on vuoden
Boazodoallu lea guohtumiid dárbbus
ympäri laidunmaiden varassa.
miehtá jagi.
Vaihtelevien sää- ja lumiolosuhteiden vuoksi poronhoitoa
Molsašuddi dálkkit ja muohttagat mearkkašit ahte sis maid ferte leat
harjoittavilla tulee olla mahdollisuus päästä eri alueille.
beassanlohpi máŋggalágan guovlluide.
Näin ollen laidunmaiden puute
Váilevaš guohtumat muhtumin jagis čuhcet
vuoden jonkin osan aikana vaikuttaa poronhoitoon kokonaisuutena.
dainna lágiin boazodollui oppalohkái.
Näennäisen
Meassamat mat orrot unnit sáhttet bahás
vähäpätöisistä toimenpiteistä saattaa olla vakavia seurauksia, jos toimenpiteeseen ryhdytään
čuohcit jos doaibmabidju dáhpáhuvvá hearkkes guovlluin, geahča omd. Rt. 2000
2000, sivu 1578.
siiddu 1578.
Toisen kappaleen neljäs lause: Saamelaisilla on oikeus soveltaa käyttöoikeuttaan
Nubbi lađas, njealját cealkka: Sámiin lea vuoigatvuohta doaimmahit
sopusoinnussa teknisen kehityksen kanssa, ja heillä on siis oikeus ottaa käyttöön teknisiä
geavahanvuoigatvuođaideaset teknihkalaš ovdáneami mielde, ja sis lea nappo dalle
apuvälineitä.
vuoigatvuohta váldit adnoseaset teknihkalaš veahkkegaskaomiid.
Kolmas kappale: Kuten edellä on mainittu, oikeuskäytännössä on vahvistettu
Goalmmát lađas: Nugo namahuvvui dás badjeleappos, de riektedoalus lea
saamelaisten mahdollisuus saada ikimuistoista nautintaa koskevien säännösten nojalla sekä
nannejuvvon ahte sámit njuolggadusaid vuođul mat leat guhkesáigásaš geavaheami ja
omistusoikeus että käyttöoikeus.
vuoigatvuođa ja geavahanvuoigatvuođa.
Oikeuskäytäntö osoittaa kuitenkin, että tyypillisen
Mo juo leažžá, de riektedoallu čájeha ahte
saamelaisen maankäytön tunnustaminen oikeuksia muodostavana käyttönä on tuottanut
tiippalaš sámi geavaheapmi dattetge deaivida váttisvuođaid go dat ii dohkkestuva
vaikeuksia.
geavaheapmin mii ásaha vuoigatvuođaid.
Ruotsissa Nedre Norrlandin hovioikeus ei 15. helmikuuta 2003 antamassaan
för Nedre Norrland celkkii guovvamánu 15. b. 2002, mas boazosápmelaččaide ii
tuomiossa asettunut kannattamaan porosaamelaisten laiduntamisoikeutta yksityisen
mieđihuvvon guođohanvuoigatvuohta priváhta eatnamiidda. Ja ii dange duomus maid
omistamalla maalla. Lisäksi Östersundin käräjäoikeuden 8. elokuuta 2005 antamassa
Östersund tingsrätt celkkii borgemánu 8. b. 2005 mieđihuvvon Tåssåsen čerrui
yksityisen omistamalla maalla.
guođohanvuoigatvuohta priváhta eatnamiidda.
Norjan osalta voidaan viitata korkeimman oikeuden ratkaisuihin, katso Rt. 1988 sivu
Norggas lea vejolaš čujuhit alimusrievtti mearrádusaide maid gieđahallet
1217 (Korssjøfjell-asia), Rt. 1996 sivu 1232 (Tysfjord-asia sekä Rt.
Rt. 1988 siidu 1217 (Korssjøfjell-ášši), Rt. 1996 siidu 1232 (Divttasvuotna-ášši) ja
1997 sivu 1608
Rt. 1997 siidu 1608 (Aursunden-ášši).
Edellä mainituissa ruotsalaisissa ja norjalaisissa oikeusratkaisuissa saamelaisten
Ruoŧŧilaš ja norgalaš diggemearrádusain celkojuvvo ahte sámiid geava
maankäyttö oli jättänyt jossakin määrin sellaisia jälkiä, jotka voivat todistaa saamelaisten
heamis ledje báhcán unnán luottat mat sáhtášedje duođaštit sámiid orruma.
läsnäolon. Vaikka saamelaisten maankäyttö voitiin todistaa, se ei ollut tuomioistuinten
Ja vaikko sámiid geavaheami lei vejolaš duođaštit, de duopmostuoluid mielas dat geavaheapmi
käsityksen mukaan tarpeeksi laajaa ja intensiivistä tai muut poissulkevaa, jotta se olisi
ii lean doarvái viiddis ja intensiiva dahje eksklusiiva vuoigatvuođaid ásaheapmái.
Norjassa käsitys saamelaisten maan- ja vedenkäytöstä muuttui vuonna 2001.
Norggas nuppástuvai oaidnu sámi geavaheamis jagi 2001. Alimusriekte
Korkeimman oikeuden päätöksessä, katso Rt. 2001 sivu 769 (Selbu-asia), todettiin, että
mearrádus mi lea Rt. 2001 siiddus 769 (Selbu-ášši), nannii ahte go árvvoštalle leigo
saamelaisten maankäytölle ominaiset erityispiirteet tuli ottaa huomioon arvioitaessa, oliko
geavaheapmi ásahan vuoigatvuođa, de fertejedje váldit vuhtii daid beliid mat leat
maankäyttö luonut perustan oikeuksille.
sámi fidnogeavaheami dovdomearka.
Ratkaisussa, joka oli täysistuntoratkaisu, enemmistöä
Mearrádusas, mii lei dievasčoahkkima duopmu,
edustanut äänensä ensimmäiseksi antanut tuomari lausui:
celkkii vuosttamužžan jienasteaddji guhte ovddastii eanetlogu:
” Ikimuistoiseen nautintaan perustuva oikeuden saaminen nojautuu kolmeen osatekijään: kysymyksessä tulee olla tietty käyttö, joka on tapahtunut pitkän ajan kuluessa ja vilpittömin mielin.
” Riekteoamasteami vuođđun guhkesáigásaš geavaheami geažil leat golbma elemeantta: Vissis geavaheapmi ferte leat, mii lea leamaš guhkes áiggi, ja mii lea buori jáhkus dáhpáhuvvan.
Ei ole kuitenkaan olemassa pysyviä kriteereitä sen asian ratkaisemiseksi, ovatko yksittäiset ehdot täyttyneet. …
Eai leat dattetge árvvoštallamis nana kriteriijat maiguin mearridit leago guhtege eaktu ollašuvvan vai ii. …..
Vaatimukset tulee mukauttaa saamelaisten ja porojen maankäyttöön.
Gáibádusat fertejit heivehuvvot dasa mo sámit bohccuideasetguin geavahit guovllu.
Tällöin on otettava huomioon, että saamelaisten elämänmuoto on perustunut paimentolaisuuteen.
Vuhtii lea dárbu váldit ahte sámii eallingvuohki lea leamaš nomadalaš.
Muiden laiduneläinten kohdalla painotettuja osatekijöitä ei voi ilman muuta soveltaa poronhoitoon.
Momeanttaid mat leat deattuhuvvon eará guohttu elliid dáfus, ii leat eambbo geavahit boazoguohtuma dilálašvuođaide.
Nämä seikat tulee ottaa mukaan arviointiin.
Dáid beliid lea árvvoštallamis dárbu váldit vuhtii.
Konkreettisista osatekijöistä korostan etenkin sitä, että poronhoito edellyttää erittäin suurta aluetta ja että alueen käyttö vaihtelee vuodesta toiseen säästä, tuulesta ja laidunmaitten laadusta riippuen.
Konkrehta momeanta maid mun dás válddán erenoamážit ovdan, lea ahte boazodoallu dárbbaša viiddis guovlluid, ja ahte eanangeavaheapmi rievddalda jagis jahkái dálkkiid, biekkaid ja guohtumiid mielde.
Näin ollen ei voida vaatia, että porot ovat laiduntaneet tietyllä alueella joka vuosi.
Danne ii leat vejolaš gáibidit ahte bohccot galget leat guhton dihto guovllus juohke jagi.
Sekä tästä syystä että saamelaisten paimentolaistyyppisen elämänmuodon takia poronhoidon keskeytyminen melko pitkäksikään ajaksi ei voi estää oikeuden saamista.
Sihke danne ja go sámiid eallinvuohki lea nomadalaš, de gaskkalduvvamat eai sáhte duššadit vuoigatvuođa oamasteami, vaikko dat sáhttet leat leamaš guhkebuš áigái.
Tässä yhteydessä mainitsen, että Mauken-tuomiossa [Rt. 1985 s. 532] poronhoidolla katsottiin oleva korvausoikeudellinen suoja, vaikka poronhoitoa ei ollut 1920-luvun alun jälkeen harjoitettu kyseisellä alueella miesmuistiin.
Dán oktavuođas mun namahan ahte Mievki-duomus [Rt. 1985 s. 532] oaivvilduvvui ahte boazodoalus lea buhtadusrievttálaš suodjalus vaikko dat 1920-logu maŋŋá lei jávkosis dan guovllus badjelaš olles buolvva.
Keskeytyksen katsotaan kuitenkin tarkoittavan pidempää yhtenäistä ajanjaksoa.
Muhto gaskkalduvvamiid oktavuođas ferte gáibiduvvot ahte bissovaš geavaheapmi lea juo leamaš guhkebuš áiggiid.
Porojen luonteen huomioon ottamisesta seuraa, että laiduntamisen muodolle tulee antaa suuri merkitys.
Boađus lea, go bohccuid luonddu lea dárbu váldit vuhtii, ahte árvvoštallamis ferte leat deaddu guohtunvuogádagas.
Poronhoito edellyttää suurten alueiden käyttöönottoa, ja alueen käytön ratkaisevat ympäristö, pinnanmuodostus, ravinnonsaannin olosuhteet, sääolosuhteet ym. Tässä tyypillisen laiduntamisen mallissa porot vaeltelevat paikasta toiseen.
Bohccot geavahit viiddis eatnamiid, ja birrasat, topografiija, ealát, dálkkit ja biekkat jna. mearridit guovlluid geavaheami. Tiippalaš guohtunvuogádat lea bálggadeapmi.
Porot valitsevat tietyt ydinalueet esimerkiksi vasomispaikoiksi, mikä ei tarkoita, etteikö maankäyttöalue voisi olla huomattavasti suurempi.
Go bohccuin leat dihto váldoguovllut omd. guottetáiggi, de dat ii mearkkaš ahte geavahuvvon guovlu ii leat dađe stuorit.
Oikeuksien saamista ei täten voida estää yksinomaan siksi, että alueella on harjoitettu niin kutsuttua ” vaeltelevien porojen laiduntamista ”. ”
Vuoigatvuođa oamasteapmi ii sáhte dan geažil čuldojuvvot eret duššefal dan geažil go bohccot leat guhton dušše veaháš duos dás (streifbeiting). ”
Korkein oikeus kiinnittää myös huomiota tämän tyyppisissä asioissa ilmeneviin erityisiin
Alimusriekti čujuha maid daidda erenoamáš metodajearaldagaide mat čuožžilit dkkár
menetelmäongelmiin, ja ensimmäisenä äänestänyt tuomari lausuu:
áššiin, ja vuosttamužžan jienasteaddji cealká:
” Tämänkaltaisissa asioissa tulee vastaan erityinen menetelmäongelma: porosaamelaisilla ei ollut taloudellisen mukautumisensa ja sosiaalisen rakenteensa pohjalta minkäänlaista voimakasta tarvetta alkaa käyttää kirjakieltä, vrt. Pareli ja Severinsenin kirjoitus: Eteläsaamelaisen historiantutkimuksen muutamia menetelmäongelmia, julkaistu Tromssan museon lehdessä Ottar n:o 116−117, sivut 29−37, sivu 30.
” Dákkár áššiin mii deaivvahit erenomáš metodajearaldaga: Iežaset ekonomalaš heivehallamis ja sosiála struktuvrras boazosápmelaččain ii leat miige stuorra dárbbuid geavahišgoahtit čállingiela, vrd. Pareli ja Severinsen: Muhtun metodaváttisvuođat lullisámi hirstorjádutkamis, prentejuvvon Ottar nammasaš bláđđái, nr. 116-117 siiddut 29-37, gč. s. 30.
Toisaalta saamelaisilla oli luonnollisesti pysyvän väestön tapaan suullisia perinteitä.
Nuppe bealis sámiin dieđusge ledje, nugo gittaášši olbmuinge, njálmmálaččat árbejuvvon dieđut.
Tällaisia perinteitä tulee arvioida tarkkaan, mutta niitä ei voi jättää yleisesti hyväksymättä.
Dakkár árbejuvvon dieđuid lea dárbu árvvoštallat dárkilit, go daid eat sáhte viidát hilgut.