pere/sami_parallel huggingface dataset:
I Tyskland gikk antallet “simple vinningsforbrytelser” –lovbrudd som begås for å skaffe narkotiske stoffer,erstatninger eller alternative stoffer – ned til 2 568 i 2003,og over 70% av tilfellene gjaldt forfalskning av reseptereller tyveri av reseptblokker (BKA, 2004).
Latviassa sisäministeriön rutiininomaisesti keräämistä tiedoistailmenee, että 2,8prosenttia kaikista vuonna 2003 havaituistarikoksista (3,1% vuonna 2002) oli tehty huumeidenvaikutuksen alaisena (Latvian kansallinen raportti).
Østerrike og Slovenia (etter 2002) (172
ja Sloveniassa (vuodesta 2002 lähtien)(172
I de fleste medlemsstatene i EU er fortsatt de flesterapporterte brudd på narkotikalovgivningen relatert til bruk eller besittelse for bruk av narkotika(173
Useimmissa EU:n jäsenvaltioissa suurin osa tilastoiduistahuumerikoksista liittyi edelleen huumeiden käyttöön tai hallussapitoon käyttöä varten(173
I Latvia viste rutinedata fra innenriksdepartementet at 2,8%av alle etterforskede lovbrudd i 2003 (3,1% i 2002) blebegått av personer som var påvirket av narkotiske stoffer(Latvias nasjonale rapport).
Näiden osuus kaikista hallussapito käyttöä varten eivät ole rikoksia – kaikkihuumerikokset liittyvät kauppaan tai salakuljetukseen.
) og Norge (175
) ja Norjassa(175
I alle land med tilgjengelig data, unntatt Portugal, harandelen registrerte narkotikalovbrudd relatert til fra 39% av alle brudd på narkotikalovgivningen i Polen, til 87% i Østerrike og Storbritannia.IDentsjekkiske republikk og Luxembourg var hhv.
huumerikoksista vaihteli Puolan 39prosentista Itävallan ja Yhdistyneen kuningaskunnan 87prosenttiin.
91% og46% av alle rapporterte brudd på narkotikalovgivningenrelatert til langing eller smugling, mens i Italia og Spania –der bruk og besittelse for bruk av narkotika ikke betraktessom forbrytelser – alle narkotikaforbrytelser var relatert tilomsetning eller smugling. Og til slutt, 59%av alle
Tšekissä91prosenttia ja Luxemburgissa 46prosenttia tilastoiduistahuumerikoksista liittyi kauppaan tai salakuljetukseen, kuntaas Italiassa ja Espanjassa – missä huumeiden käyttö ja
For en nøyaktig definisjon for hvert land, se metodeopplysninger om definisjoner på“rapporter” om narkotikalovbrudd i Statistiske opplysninger 2005.
Tarkat määritelmät maittain, ks. huumerikoksista tehtyjen ”ilmoitusten” määritelmien menetelmiä koskevat huomautukset vuoden 2005Tilastotiedotteessa.
(NB: Tidligere årsrapporter har inntil 2001 brukt begrepet “arrestasjoner”.)
(Huom.Vuosiraporteissa käytettiin termiä ”pidätykset” vuoteen 2001 saakka.).
)Se tabell DLO-1 (del i) i Statistiske opplysninger 2005.
)Ks taulukko DLO-1 (osa i) vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.
Data om “rapporter” om brudd på narkotikalovgivningen i 2003 er ikke tilgjengelig for
Huumerikoksista tehtyjä ”ilmoituksia” koskevat tiedot vuodelta 2003 puuttuvat Tanskan,
)Se tabell DLO-2 i Statistiske opplysninger 2005.)Ettersom Portugal avkriminaliserte “bruk/besittelse av narkotika” i juli 2001, er brudd på narkotikalovgivningen nå relatert til “omsetning/smugling av narkotika”.)Norge skiller ikke mellom “narkotikaomsetning/smugling” alene og “bruk/omsetning og smugling”. Øvrige brudd på narkotikalovgivningen er derfor
)Ks. taulukko DLO-2 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Portugalissa loput huumerikokset liittyvät huumeiden kauppaan/salakuljetukseen, sillä huumeiden käytöltä ja hallussapidolta käyttöä varten poistettiin
(173 (174 (175 knyttet til “narkotikabruk” alene.
(173 (174 rangaistavuus heinäkuussa 2001.
Rusmiddelbrukere i fengsel hadde Belgia, Luxembourg og Slovenia en langtklarereoppadgående trend fram til 2001.
mutta selviä noususuuntauksia havaittiin Belgiassa,Luxemburgissa ja Sloveniassa sekä vuoteen 2001 asti Irlannissa.
I Portugalbegynte andelen bruksrelaterte lovbrudd å gå ned i 2000,ett år før bruk og besittelse for bruk av narkotika ble avkriminalisert i juli 2001(177
Portugalissa käyttörikosten osuus alkoi laskeavuonna 2000, vuotta ennen kuin huumeiden käytöltä jahallussapidolta käyttöä varten poistettiin rangaistavuus heinäkuussa 2001(177
I 2003 ble nedgang rapportert i Den tsjekkiske republikk, Luxembourg,Østerrike og Slovenia.
Vuonna 2003 laskua tapahtui
Nasjonal, rutinemessig informasjon om type og mønsterfor rusmiddelbruk blant innsatte er knapp ogusammenhengende.
Huumeidenkäyttäjät ovat muuhun väestöön nähdenyliedustettuina vankiloissa.
De fleste data som er tilgjengelige i EU, stammer fra ad hoc-studier som er basert på utvalg avulike størrelser, noe som gjør det veldig vanskelig å foretaekstrapoleringer.
Useimpien EU:ssa tehtyjentutkimusten mukaan yli 50prosenttia vangeista onkäyttänyt huumeita ainakin kerran, mutta luku vaihtelee22:sta 86prosenttiin vankiloiden, säilöönottokeskusten ja
I de fleste medlemsstatene er cannabis fortsatt det illegalerusmiddelet som oftest er involvert i anmeldte narkotikalovbrudd (178
Tšekissä, Luxemburgissa, Itävallassa ja Sloveniassa.
I de landene hvor dette er tilfellet,
EU:n vangeista 8–73prosenttia on
De flestestudiene i EU oppgir en livstidsprevalens av narkotikabrukblant innsatte på over 50%, et tall som imidlertid varierermye, fra 22% til 86%, avhengig av fengselspopulasjon,anstalt og land (184).
Vuonna 2003 kannabis oli useimmissa jäsenvaltioissa käyttänyt huumeita säännöllisesti tai ollut riippuvaisia edelleen huumerikoksiin yleisimmin liittynyt huume(178
I EU varierer forekomsten av brukeller avhengighet av narkotika før fengslingen mellom 8% og 73% (185).
huumeista ennen vankilaan joutumista(185).
De fleste reduserer eller holder opp med narkotikabrukenetter innsettelsen.
Näissä maissa kannabikseen liittyvien rikosten osuuskaikista huumerikoksista vaihteli 39prosentista (Italia)87prosenttiin (Ranska).
Imidlertid fortsetter mange innsatte åbruke narkotika, og noen begynner først å bruke narkotika(og/eller injisere narkotika) i fengsel.
Suurin osa huumeidenkäyttäjistä vähentäähuumeidenkäyttöä tai lopettaa sen vankilaan jouduttuaan.Jotkut vangit kuitenkin jatkavat huumeidenkäyttöä, ja toisettaas aloittavat käytön (ja/tai injektiokäytön) vastavankilassa.
Tilgjengelige studierviser at mellom 8%og 60%av de innsatte rapporterer åha brukt narkotika i løpet av soningstiden, og 10–42%rapporterer om regelmessig bruk av narkotika(186).
Saatavilla olevien tutkimustietojen mukaan8–60prosenttia vangeista ilmoittaa käyttäneensä huumeitavankilassa, ja 10–42prosenttia ilmoittaa käyttävänsä huumeita säännöllisesti(186).
utgjorde cannabisrelaterte lovbrudd i 2003 fra 39%(Italia) til 87%(Frankrike) av alle brudd pånarkotikalovgivningen.
Tšekissä suurin osa huumerikoksista liittyi amfetamiineihin(48%).
I Nederland dominerer antalletlovbrudd som involverer “tunge stoffer” (179) (58%),mensde fleste bruddene på narkotikalovgivningen i Dentsjekkiske republikk er relatert til amfetamin (48%).Hvor stor andel av alle narkotikalovgivningsbruddsomerrelatert til det enkelte narkotiske stoff, påvirkesaven rekke faktorer, herunder operasjonelle prioriteringerhos politi og domstoler så vel som eksplisitte ellerimplisittestrategiske beslutninger om å differensiereinnsatsen mot de ulike formene for brudd pånarkotikalovgivningen.
Tiettyyn huumeeseen liittyvien huumerikostensuhteelliseen osuuteen vaikuttaa joukko tekijöitä, mukaanluettuina lainvalvontaviranomaisten operatiiviset prioriteetitsekä suorat tai epäsuorat strategiset päätökseterityyppisten huumerikosten torjumisesta.
Siden 1998 har andelen narkotikalovbrudd som omfatter cannabis (180
Kannabikseen liittyvien huumerikosten(180
Irland, Litauen, Luxemburg, Malta og Portugal, holdt seggenerelt stabil i Belgia, Den tsjekkiske republikk,Nederland, Slovenia, Sverige og Storbritannia, og gåttned i Italia og Østerrike (181
) osuus on noussut vuodesta 1998 Saksassa, Espanjassa, Irlannissa,Liettuassa, Luxemburgissa, Maltalla ja Portugalissa, se onpysynyt ennallaan Belgiassa, Tšekissä, Alankomaissa,Sloveniassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja se on laskenut Italiassa ja Itävallassa(181
I samme periode har andelen heroinrelaterte lovbrudd gåttned i alle EU-land som har lagt fram data, unntatt i
Yleensä 15–50prosenttia vangeista on käyttänyt huumeitasuonensisäisesti ainakin kerran.
Østerrike og Storbritannia, der den økte (182
Samana ajanjaksona heroiiniin liittyvien rikosten osuuslaski kaikissa EU-maissa, joista saatiin tietoja, paitsi Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joissa osuus nousi(182
Derimot har andelen kokainrelaterte lovbrudd siden 1998 økt i alleland som la fram data, unntatt Tyskland, som rapporterte
Kokaiiniin liittyvien rikosten osuus kaikista
Livstidsprevalensen for injeksjonsbruk av narkotika blantinnsatte rapporteres generelt til å ligge mellom 15% og50%, men noen studier rapporterer om tall så lave som1% eller så høye som 69%.
EU:ssa tehdyn tutkimuksen perusteella, että noin kolmasosaaikuisista miesvangeista käyttää huumeita suonensisäisesti.Reitoxin seurantakeskusten tietojen mukaan
Data frakontaktpunktene i Reitox-nettet viser at mellom 0,2%og34%av de innsatte(188) har injisert narkotika i løpet av om en nedadgående trend (183
0,2–34prosenttia vangeista(188) on käyttänyt huumeita huumerikoksista on sitä vastoin noussut vuodesta 1998kaikissa tietoja toimittaneissa maissa, paitsi Saksassa, joka ilmoitti laskevasta suuntauksesta(183
fengselsoppholdet. Dette reiser spørsmål om
suonensisäisesti vankeusaikana.
(176)Se tabell DLO-4 i Statistiske opplysninger 2005.(177)Loven om avkriminalisering av bruk og besittelse for bruk av narkotika ble vedtatt i november 2000 og trådte i kraft i juli 2001.(178)Se tabell DLO-3 i Statistiske opplysninger 2005.(179)I Nederland defineres “harde stoffer” som rusmidler som representerer en uakseptabel risiko for folkehelsen, som heroin, kokain, ecstasy og LSD.(180)Følgende land har framlagt en oversikt over narkotikalovbrudd fordelt på stoffer over tid: Belgia, Den tsjekkiske republikk, Tyskland, Spania, Frankrike,Irland, Italia, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederland (bare “lette stoffer”/cannabis og “tunge stoffer”), Østerrike, Portugal, Slovenia, Sverige og Storbritannia.
(176)Ks. taulukko DLO-4 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.(177)Laki, joka dekriminalisoi huumeiden käytön ja hallussapidon käyttöä varten, hyväksyttiin marraskuussa 2000 ja tuli voimaan heinäkuussa 2001.(178)Ks. taulukko DLO-3 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.(179)Alankomaissa ”koviksi huumeiksi” määritellään huumeet, jotka aiheuttavat kohtuuttomia kansanterveydellisiä riskejä, kuten heroiini, kokaiini, ekstaasi ja LSD.(180)Seuraavat maat erittelivät tiedot huumerikoksittain tai huumeittain ajallisesti: Belgia, Tšekki, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Italia, Liettua, Luxemburg,Unkari, Malta, Alankomaat (vain ”pehmeät huumeet” / kannabis ja ”kovat huumeet”), Itävalta, Portugali, Slovenia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta.
)Se tabell DLO-5 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DLO-6 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DLO-7 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-1 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-5 (vedlegg) i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-3 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-2 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-4 i Statistiske opplysninger 2005.
)Ks. taulukko DLO-5 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DLO-6 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DLO-7 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DUP-1 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DUP-5 (liite) vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DUP-3 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DUP-2 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.)Ks. taulukko DUP-4 vuoden 2005 Tilastotiedotteessa.
Den vanligste behandlingsmåten i fengsler ermedikamentfri behandling, som finnes i allemedlemsstatene (unntatt Kypros og Latvia), selv omtilgjengeligheten varierer. Behandlingssentre i lokalmiljøetgir støtte og behandling så vel som ettervern i mange land,f.eks.
Yleisin hoitomuoto vankiloissa on lääkkeetön hoito, jota onkaikissa jäsenvaltioissa (paitsi Kyproksella ja Latviassa),joskin sen saatavuus vaihtelee.
I de fleste landene er ikke substitusjons- ogvedlikeholdsbehandling like tilgjengelig innenfor somutenfor fengselsmurene. Bare Spania har et omfattendetilbud om vedlikeholdsbehandling, og 18% av alleinnsatte, eller 82% av alle problematiske narkotikabrukerei fengsel, får denne behandlingen. Også Luxembourg hargod dekning.
Useimmissa maissa ylläpitohoidon saatavuus ei olevankiloissa sama kuin vankiloiden ulkopuolella.Ylläpitohoitoa on laajamittaisesti saatavilla vain Espanjassa, jossa sitä saa 18prosenttia kaikista vangeistatai 82prosenttia vankiloissa olevista huumeidenongelmakäyttäjistä.
Land som oppgir en betydelig økning itilgjengeligheten av legemiddelassistert rehabilitering,omfatter Frankrike, hovedsakelig med buprenorfin, og Irland (i henhold til nasjonale Reitox-rapporter).INederland er legemiddelassistert rehabiliteringtilgjengelig bare for korttidsinnsatte som allerede brukermetadon førfengslingen, og i Polen er det førstemetadonbehandlings-programmet innført i etvaretektsfengsel, med 14 klienter.
Lääkehoidon saatavuudenhuomattavasta lisääntymisestä ovat ilmoittaneet muunmuassa Ranska, jossa käytetään pääasiallisestibuprenorfiinia, ja Irlanti (Reitoxin kansalliset raportit).Alankomaissa lääkehoitoa tarjotaan vain lyhytaikaisillevangeille, jotka ovat käyttäneet metadonia ennenjoutumistaan vankilaan, kun taas Puolassa on aloitettuensimmäinen metadonihoito-ohjelma 14asiakkaalletutkintavankilassa.
Polen har langeventelister for behandling, Sverige oppgir overbefolkedefengsler og redusert antall fengselsansatte og Romaniamangler hensiktsmessig lovgivning.
Viimeaikainen kehitys tartuntatautien leviämisenehkäisemisessä vankiloissa
De generelle forebyggende strategiene består avutdannings- og opplæringsaktiviteter.
Valistus- ja koulutustoiminta ovat osa yleistäehkäisystrategiaa.
I de fleste EU- ogsøkerlandene gjennomføres slike aktiviteter både forinnsatte og ansatte i fengslene.
Useimmissa EU-maissa jaehdokasvaltioissa valistusta ja koulutusta on annettu sekävankiloissa oleville huumeidenkäyttäjille että vankiloidenhenkilöstölle.
Blant landene som oppgirslike aktiviteter er Estland, Spania, Kypros, Ungarn,Romania og Slovenia (nasjonale Reitox-rapporter).
Tällaisesta toiminnasta ovat ilmoittaneetmuun muassa Viro, Espanja, Kypros, Unkari, Romania ja Slovenia (Reitoxin kansalliset raportit).
I Estland ble situasjonen når det gjaldt å forebyggespredningen av HIV forbedret i 2003.
Virossa edistyttiin vuonna 2003 hiv:n leviämisenehkäisemisen alalla.
Antallet primære HIV-tester økte 2,6 ganger sammenlignet med 2002, til trossfor bare en liten øking i antallet positive tester.
Hiv-testien määrä kasvoi 2,6-kertaisesti vuoteen 2002 verrattuna, mutta positiivistentestitulosten määrä kasvoi vain vähän.
Tilbudet områdgivningstjenester før og etter testing ble også forbedret,både i kvantitet og kvalitet.
Myös testiäedeltävät ja seuraavat neuvontapalvelut kehittyivät niinmäärällisesti kuin laadullisestikin.
I Romania ble programmer for åforebygge spredningen av HIV/AIDS i straffeanstalter ogblant innsatte utarbeidet i samarbeid med enkelteinternasjonale frivillige organisasjoner (NGOer).
Romaniassa kehitettiinyhteistyössä joidenkin kansainvälisten kansalaisjärjestöjenkanssa ohjelmia, joilla pyritään ehkäisemään hiv:n/aidsinleviämistä vankiloissa ja vankien keskuudessa.
Et annet element i forebyggingen er opprettelsen av rusfrieenheter i fengslene.
Toinen ehkäisevä toiminta on huumeettomien osastojenperustaminen vankiloihin.
Deltakelse skjer på frivillig basis,vanligvis etter at den innsatte har skrevet under på at haneller hun godtar visse vilkår, f.eks. periodiske urinprøver.Slike enheter finnes i EU-15-landene.
Niihin hakeutuminen onvapaaehtoista, ja huumeita käyttävien vankien on yleensäallekirjoitettava ilmoitus, jossa he hyväksyvät tietyt ehdot,kuten säännölliset virtsatestit.
De fleste “nye”medlemsstatene har også opprettet rusfrie enheter.
Huumeettomia osastoja onkaikissa EU:n 15vanhassa jäsenvaltiossa, ja niitä onperustettu useimpiin ”uusiin” jäsenvaltioihin.
Enevaluering av den rusfrie sonen i et fengsel i Østerrike visteat innsatte som ble løslatt fra slike soner hadde betydeliglavere sannsynlighet for å bli fengslet på nytt enn innsatte
Yhdenitävaltalaisen vankilan huumeettoman osaston arvioinnissailmeni, että huumeettomalta osastolta vapautetuistavangeista tuomittiin uudelleen huomattavasti pienempiosuus kuin vankilan tavallisilta osastoilta vapautetuistavangeista (35% verrattuna 62%:iin).
Spania er det eneste landet som systematisk gjennomførersprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer i fengslene.I2003 distribuerte disse programmene totalt18260sprøyter.
Espanja on ainoa maa, jossa toteutetaan järjestelmällisestineulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmia vankiloissa. Näidenohjelmien puitteissa jaettiin vuonna 2003 yhteensä18260ruiskua.
Det foreligger ingen planer om ågjennomføre lignende programmer i de andremedlemsstatene og søkerlandene.
Muissa jäsenvaltioissa jaehdokasvaltioissa ei ole suunniteltu samankaltaistenohjelmien täytäntöönpanoa.
Alternativer til fengsling for kriminelle,problematiske narkotikabrukere i EU, i EONNsårsrapport for 2005: utvalgte aspekter
Vuosiraportti 2005: Huumeongelma Euroopassa
Bruken av alternativer til fengsel har økt i løpet av de sistetiårene i EU-15 og har til og med stagnert noe i den seneretid, mens lovgivning om fengslingsalternativer og denpraktiske gjennomføringen av dette først tok til senere i de“nye” medlemsstatene.
Vankilan vaihtoehdot: kohderyhmänä rikoksiatekevät huumeiden ongelmakäyttäjät EU:ssa,EMCDDA:n vuoden 2005 vuosiraportti:erityiskysymykset kaventamaan poliisin, tuomioistuimien ja vankiloiden sekähuumehoitopalvelujen välisillä koordinointirakenteilla ja-aloitteilla.
Vanligvis benyttes det ordinærebehandlingsapparatet for behandlingen av lovbrytere medet problematisk narkotikabruk. I de fleste landene tilbysvanligvis behandling i residensielle miljøer, men mulighetenfor å følge polikliniske behandlingsprogrammer er også tilstede.
Paikallisen tason epävirallisetyhteistyömekanismit ovat usein toimineet vakiintuneidenkäytäntöjen edelläkävijöinä.
Fengsel er et særlig ugunstig miljø for problematiskenarkotikabrukere, og det er bred politisk enighet angåendeprinsippet om behandling som et alternativ til fengsel.Alternativene til fengsling som narkotikabrukendelovbrytere tilbys, omfatter sanksjoner som kan utsette,forhindre, erstatte eller supplere fengselsstraff for lovbruddsom i henhold til nasjonal lovgivning vanligvis straffes medubetinget fengsel.
Vankilan vaihtoehtojen käyttö on viime vuosikymmeninälisääntynyt EU:n 15vanhassa jäsenvaltiossa, ja se on viimeaikoina jopa vakiintunut joissakin niistä, kun taas ”uusissa”jäsenvaltioissa vaihtoehtoja koskevan lainsäädännönvahvistaminen ja vaihtoehtojen käyttöönotto ovat alkaneetmyöhemmin.
Dette utvalgte aspektet fokuserer på detiltakene som har en narkotikarelatertbehandlingskomponent.
Rikoksia tekevien huumeidenongelmakäyttäjien hoidosta vastaa yleensä yleinenhoitojärjestelmä.
Siden 1960-tallet har avtaler, strategier og handlingsplaneri FN og EU gjentatte ganger bekreftet og styrket prinsippetom behandling, utdanning og rehabilitering som etalternativ til fengsling og straff for narkotikarelatertelovbrudd.
Vankila on erityisen haitallinen ympäristö huumeidenongelmakäyttäjille, ja heidän ohjaamisestaan hoitoonvankilan sijasta vallitsee periaatteen tasolla laaja poliittinenyksimielisyys.
Dette er gjennomført i nasjonal lovgivning imedlemsstatene i EU, og strafferettssystemene og helse- ogsosialtjenestene er tilpasset deretter.
YK:n ja EU:n sopimuksissa, strategioissa jatoimintasuunnitelmissa on 1960-luvulta lähtien toistettu javahvistettu periaatetta, jonka mukaan huumerikostentuomioiden tai rangaistusten vaihtoehtona tarjotaan hoitoa,koulutusta ja kuntoutusta.
Unge narkotikabrukereer særlig utsatt for å komme inn i en ond sirkel mednarkotika og kriminalitet, og det har vært spesielt viktig åunngå fengsel for unge lovbrytere.
Tämä on otettu huomioon EU:njäsenvaltioiden kansallisissa lainsäädännöissä, jarikosoikeusjärjestelmiä ja terveydenhuolto- jasosiaalipalvelujärjestelmiä on muokattu sen mukaisesti.Nuoret huumeidenkäyttäjät ovat erityisen alttiitaajautumaan huumeiden ja rikosten noidankehään, januorten rikoksentekijöiden vangitsemista pyritäänmäärätietoisesti välttämään.
Europeiske evalueringsstudier av behandling som etalternativ til fengsel er få og delvis ufullstendige.
Euroopassa on tehty vain vähän arviointitutkimuksiahoidosta vankilan vaihtoehtona, eivätkä nekään ole olleettäysin vakuuttavia.
I likhetmed annen forskning på behandling, viser det seg atgjennomføringsgraden av rehabiliteringen er ennøkkelindikator for at rehabiliteringen skal lykkes, ogfrafallsprosenten er et av de største problemene vedalternativene til fengsel.
Muun hoidosta tehdyn tutkimuksentulosten perusteella hoidossa pysyminen on kuitenkin tärkeäedellytys onnistumiselle, ja keskeytykset ovat yksi vankilanvaihtoehtojen suurimmista ongelmista.
Det foreligger dokumentasjon somtyder på at det er kvaliteten på behandlingen som gis, ikkehvordan klienten kom i behandling, som er viktig for atrehabiliteringen skal lykkes.
Saatavilla olevanäyttö viittaa siihen, että hoidon onnistumisen kannaltatärkeää on tarjotun hoidon laatu eikä reitti, jota asiakas ontullut hoitoon.
Behandling som et alternativ tilfengsel synes å fungere best hvis de avhengige er motivertfor behandlingen, hvis omsorgsfasilitetene har god kliniskstandard og kvalifisert personell i tilstrekkelig omfang.
Hoito vankilan vaihtoehtona vaikuttaisitoimivan parhaiten silloin, kun huumeriippuvaiset ovatmotivoituneita hoitoon ja kun hoitolaitokset noudattavathyvää hoitotapaa ja niissä on riittävästi päteväähenkilöstöä.
Gjennomføringen av fengslingsalternativer møter imidlertidvisse vansker på grunn av ulike forvaltningssystemer medulike underliggende prinsipper. Det arbeides med å byggebro mellom rettssystemet og helse- og sosialtjenestenegjennom samordningsstrukturer og -initiativer mellom f.eks.politi, domstoler, fengsel og behandlingstjenester.
Tämä erityiskysymys on saatavilla painetussa muodossa ja Internetin kautta ainoastaan englanniksi: ”Alternatives toimprisonment: targeting offending problem drug users inthe EU”, julkaisussa EMCDDAannual report 2005:Selected issues. (http://issues05.emcdda.eu.int).
Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, 2004
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus
Luxembourg: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner2005 — 87 s. — 21 x 29.7 cm ISBN 92-9168-240-3
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto2005 – 90 s. – 21 x 29,7 cm ISBN 92-9168-232-2
Denne publikasjonen fra Det europeiske overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk (EONN) er opphavsrettslig beskyttet.
Tällä Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA) julkaisulla on tekijänoikeussuoja.
EONN påtar seg intet juridisk eller erstatningsrettslig ansvar for følger av bruken av opplysningene i dette dokumentet.
EMCDDA ei ota vastuuta tämän asiakirjan sisältämien tietojen käytön seurauksista.
Innholdet i denne publikasjonen representerer ikke nødvendigvis de offisielle holdningene til EONNs partnere, medlemsstatene i EU eller andre institusjoner eller organer i Den europeiske union eller De europeiske fellesskap.
Tämän julkaisun sisältö ei välttämättä vastaa EMCDDA:n yhteistyökumppaneiden, EU:n jäsenvaltioiden tai minkään Euroopan unionin tai Euroopan yhteisöjen toimielimen tai viraston virallisia näkemyksiä.
Store mengder tilleggsinformasjon om Den europeiske union er tilgjengelig på internett via Europa-serveren (http://europa.eu).
Internetissä on paljon lisätietoja Euroopan unionista. Tietoja voi hakea Europa-palvelimen kautta (http://europa.eu).
Europe Direct er en tjeneste som hjelper deg med å finnesvar på dine spørsmål angående den europeiske union
Europe Direct -palvelu auttaa sinua löytämäänvastaukset EU:hun liittyviin kysymyksiisi.
(*) Noen mobiltelefon-operatører aksepterer ikke tilgang til 00 800 nummer, eller disse samtalene blir fakturert.
(*) Jotkin matkapuhelinoperaattorit eivät salli pääsyä 00 800 -alkuisiin numeroihin, tai niistä voidaan laskuttaa.
Rapporten foreligger på spansk, tsjekkisk, dansk, tysk, estisk, gresk, engelsk, fransk, italiensk, latvisk, litauisk, ungarsk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, finsk, svensk, bulgarsk, rumensk, tyrkisk og norsk.
Tämä raportti on saatavissa englanniksi, espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, kreikaksi, latviaksi, liettuaksi, portugaliksi, puolaksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, slovakiksi, sloveeniksi, suomeksi, tanskaksi, tšekiksi, unkariksi, viroksi, bulgariaksi, norjaksi, romaniaksi ja turkiksi.
Luxembourg: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, 2006
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 2006
© Det europeiske overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, 2006
© Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2006Jäljentäminen on sallittua, mikäli lähde mainitaan.
TRYKT PÅ HVITT, KLORFRITT PAPIR
PAINETTU KLOORIVALKAISEMATTOMALLE PAPERILLE
Innledende note
Alkuhuomautukset
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Bedre kartlegging av problembruk og blandingsbruk
Huumeiden ongelma- ja sekakäytön seurannan parantaminen
Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikaavhengighet utgir i år sin ellevte årsrapport, denne gang på 23 europeiske språk.
Tämä on Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen yhdestoista vuosiraportti. Se on tänä vuonna saatavissa 23:lla Euroopan kielellä.
Hvis vi ser tilbake på rapportene senteret har utgitt i løpet av disse årene, er det vanskelig ikke å bli slått av hvor mye mer detaljert den tilgjengelige informasjonen er blitt.
Seurantakeskuksen vuosien kuluessa toimittamia vuosiraportteja katsellessa ei voi olla hämmästymättä sitä, miten paljon yksityiskohtaisempia tietoja nyt on saatavissa.
Detaljnivået gjenspeiler da også at situasjonen er blitt langt mer kompleks både når det gjelder bruken av illegale rusmidler i Europa og når det gjelder måten Europa møter narkotikafenomenet på.
Niiden antama kuva tilanteesta on monimutkaisempi niin laittomien huumeiden käytön suhteen Euroopassa kuin myös siinä, miten Eurooppa vastaa huumeongelman haasteisiin.
fatt i disse problemene, noe som har resultert i en merkbar framgang på området.
ongelmien käsittelemiseksi, ja selvästi havaittavaa edistystä on saavutettu.
Europeiske beslutningstakere har på bakgrunn av dette måttet ta vanskelige valg, noe de har gjort etter å ha gått grundig gjennom tilgjengelig bevismateriale.
Se merkitsee, että Euroopan päättäjien on täytynyt tehdä vaikeita valintoja, ja hyvin usein he ovat ensin tarkastelleet huolellisesti asiasta saatavilla olevaa aineistoa.
Denne typen tilnærming er prisverdig.
Tällainen asenne politiikassa on kiitettävä.
Den globale narkotikadebatten er ikke uten retorikk når det gjelder behovet for en balansert og evidensbasert tilnærming.
Koko maailmassa puhutaan paljon tasapainoisesta ja havaittuihin tosiasioihin perustuvasta lähestymistavasta.
I Europa, kanskje mer enn noe annet sted, har denne retorikken blitt virkelighet.
Euroopassa tällaisesta puheesta on ehkä enemmän kuin missään muualla edetty käytännön toimiin.
Til tross for forskjeller mellom medlemslandene når det gjelder detaljer ved narkotikaproblemene de står overfor og hvilke tiltak de prioriterer, er det generell enighet dem imellom om betydningen av informasjonsutveksling og samarbeid for å redusere narkotikatilgangen samt om behovet for å balansere tilbuds- og etterspørselsreduserende tiltak.
Vaikka jäsenvaltioidemme välillä on eroja niiden kohtaamien huumeongelmien yksityiskohdissa ja toiminnan prioriteeteissa, ollaan yleisesti yksimielisiä tiedon jakamisen ja yhteistyön tärkeydestä, kun tavoitteena on vähentää huumeiden tarjontaa.
Det er også økende enighet om nødvendigheten av å la bevisene styre når vanskelige avgjørelser skal tas om hvilke programmer og tiltak som er til innbyggernes beste.
Ymmärretään myös tarve tasapainottaa tarjonnan ja kysynnän vähentämisen toimenpiteet, ja maat ovat yhä yleisemmin yksimielisiä siitä, että on käytettävä tietoaineistoa pohjana tehtäessä vaikeita päätöksiä siitä, mitkä ohjelmat ja toimenpiteet edistäisivät eniten kansalaistemme etua.
Denne europeiske tilnærmingen viser seg ikke bare i den nye europeiske narkotikastrategien, men også i de nasjonale narkotikastrategiene som våre medlemsland har vedtatt, i Europas stadig sterkere og mer forente stemme, og i EONNs arbeid for å legge til rette for informerte politiske avgjørelser ved å sørge for en upartisk og grundig vitenskapelig analyse av den tilgjengelige informasjonen om narkotikasituasjonen i Europa.
Tämä eurooppalainen lähestymistapa heijastuu paitsi uudessa Euroopan huumestrategiassa myös jäsenvaltioidemme hyväksymissä kansallisissa huumestrategioissa, Euroopan entistä vahvemmassa ja yhtenäisemmässä äänessä tästä asiasta sekä seurantakeskuksemme työssä, kun pyrimme roolimme mukaisesti helpottamaan tietoon perustuvaa päätöksentekoa tarjoamalla puolueettomia ja tieteellisesti tarkkoja analyysejä tiedoista, joita Euroopan huumeilmiöstä on saatavissa.
Det har vært en betraktelig økning i mengden informasjon som ligger til grunn for våre analyser.
Analyysimme pohjana olevien tietojen määrä on kasvanut huomattavasti.
Denne årsrapporten er basert på data fra EUs 25 medlemsstater og Norge, og der data er tilgjengelig, fra Bulgaria, Romania og Tyrkia.
Tämän vuoden vuosiraportti perustuu EU:n 25 jäsenvaltion ja Norjan sekä joidenkin kysymysten osalta Bulgarian, Romanian ja Turkin antamiin tietoihin.
I tillegg til at vi har hatt en økning i antall rapporterende land, har også mengden sammenlignbar informasjon fra hvert land fortsatt å øke.
Sen lisäksi, että tietoja toimittaneiden maiden lukumäärä on kasvanut, myös niiltä saatujen vertailukelpoisten tietojen määrä on yhä lisääntynyt.
Dette har gitt oss et langt mer detaljert bilde av narkotikasituasjonen i Europa og dens dynamikk, enn noen gang tidligere.
Nämä tiedot antavat meille paljon yksityiskohtaisemman kuvan Euroopan huumetilanteesta ja sen dynamiikasta kuin koskaan aikaisemmin.
EONNs oppgave er å utforske denne kompleksiteten ved å sammenstille felles erfaringer hvor disse finnes og å kommentere forskjellene.
Seurantakeskuksen tehtävänä on tutkia tätä monimutkaista asiaa kokoamalla yhteen yhteisiä kokemuksia ja tuomalla esiin eroja.
I samarbeidet landene imellom og i arbeidet med å samle inn data til EONN har medlemslandene forstått at de problemene deres naboland har i dag, faktisk kan bli deres egne i morgen.
Panostaessaan tietojen keruuseen ja tehdessään yhteistyötä seurantakeskuksen kanssa jäsenvaltiomme ovat ymmärtäneet, että niiden naapurien ongelmista saattaa huomenna tulla niiden omia huolenaiheita.
Bevisstheten om dette kommer klart fram i Den europeiske unions nye narkotikastrategi og tilhørende tiltaksplaner, som understøttes av en felles forståelse av hvor viktig informasjonsinnsamling og -utveksling er, av behovet for å identifisere og spre god praksis så vel som verdien av samarbeid og koordinerte tiltak i arbeidet mot den trusselen narkotika utgjør for våre innbyggeres helse, velvære og sikkerhet.
Tämä tietoisuus näkyy Euroopan unionin uudessa huumestrategiassa ja siihen liittyvissä toimintasuunnitelmissa, joiden tukena on yksimielisyys tietojen keruun ja jakamisen tärkeydestä, tarpeesta löytää hyviä käytännön ratkaisuja ja levittää niistä tietoa sekä yhteistyön ja koordinoidun toiminnan arvosta pyrkiessämme vastaamaan tähän yhteiseen uhkaan, jota huumeet merkitsevät kansalaistemme terveydelle, hyvinvoinnille ja turvallisuudelle.
Tanker rundt den informasjonen vi har tilgjengelig, minner oss også om at vi hele tiden må være på vakt, og om hvor farlig det er å slå seg til ro med situasjonen.
Saatavissa olevat tiedot osoittavat myös, että jatkuva valvonta on tarpeen ja ettei meillä ole varaa omahyväisyyteen.
Rapporten sender ut varselsignaler når det gjelder narkotikarelatert HIV-smitte og narkotikarelaterte dødsfall.
Tämä raportti varoittaa huumeisiin liittyvistä HIV-infektioista ja huumekuolemista.
Det har likevel blitt lagt ned en enorm innsats i hele Europa for å gripe
Euroopassa on kuitenkin yleisesti ottaen nähty hyvin paljon vaivaa näiden
• lederne for de nasjonale kontaktpunktene i Reitox-nettet og deres medarbeidere,
• Reitoxin kansallisten koordinointikeskusten johtajat ja henkilöstö
• tjenestene i den enkelte medlemsstat som har samlet inn rådata til denne rapporten,
• ne jäsenvaltioiden yksiköt, jotka kokosivat aineiston raporttia varten
• medlemmene av EONNs styre og vitenskapelige komité,
• EMCDDA:n hallintoneuvoston ja tieteellisen komitean jäsenet
• Europaparlamentet, Rådet for Den europeiske union – særlig Den horisontale narkotikagruppen – og Europakommisjonen,
• Euroopan parlamentti, Euroopan unionin neuvosto – etenkin sen horisontaalinen huumausainetyöryhmä – ja Euroopan komissio
• Det europeiske senter for forebygging av og kontroll med sykdommer (ECDC) og Europol,
• Euroopan tautienehkäisy- ja valvontakeskus (ECDC) ja Europol
• Europarådets Pompidou-gruppe, FNs organ for narkotika og kriminalitet, Verdens helseorganisasjons regionkontor for Europa, Interpol, Verdens tollorganisasjon (WCO), Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) og Det europeiske senteret for epidemiologisk overvåking av aids,
• Euroopan neuvoston Pompidou-ryhmä, Yhdistyneiden Kansakuntien huumeiden ja rikollisuuden torjunnan toimisto, WHO:n Euroopan aluetoimisto, Interpol, Maailman tullijärjestö, Centralförbundet för alkohol och narkotikaupplysning (CAN) ja Euroopan aidsin epidemiologinen seurantakeskus
• Oversettelsessenteret for Den europeiske unions organer og Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner,
• Euroopan unionin elinten käännöskeskus ja Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet
Reitoxin kansalliset koordinointikeskukset
Nettet består av de nasjonale kontaktpunktene i medlemsstatene i EU, søkerlandene, Norge og ved Europakommisjonen.
Se koostuu kansallisista koordinointikeskuksista EU:n jäsenvaltioissa, Norjassa, jäsenehdokasvaltioissa ja Euroopan komissiossa.
Kontaktpunktene er utnevnt av sine respektive regjeringer som nasjonal myndighet med ansvar for å levere narkotikainformasjon til EONN.
Koordinointikeskukset ovat kansallisia viranomaisia, joista maan hallitus on vastuussa ja jotka toimittavat huumeita koskevaa tietoa EMCDDA:lle.
Kontaktinformasjon for de nasjonale kontaktpunktene er lagt ut påhttp://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1596
Kansallisten koordinointikeskusten yhteystiedot ovat osoitteessa http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1596.
Årsrapporten er utarbeidet på grunnlag av de nasjonale rapportene EONN har mottatt fra EUs medlemsstater, søkerlandene og Norge (som har deltatt i EONNs arbeid siden 2001).
Tämä vuosiraportti perustuu tietoihin, joita seurantakeskus on saanut EU:n jäsenvaltioilta, jäsenehdokasvaltioilta ja Norjalta (joka on osallistunut seurantakeskuksen työhön vuodesta 2001) kansallisen raportin muodossa.
De statistiske dataene som presenteres her gjelder for år 2004 (eventuelt siste år med tilgjengelige data).
Tässä esitetyt tilastotiedot koskevat vuotta 2004 (tai viimeisintä vuotta, jolta tietoja on saatavissa).
Grafiske framstillinger og tabeller i rapporten kan vise til undersett av EU-land. Utvalget er gjort på grunnlag av de landene som har data tilgjengelig for den aktuelle perioden.
Raportin graafiset esitykset ja taulukot saattavat kuvata vain joidenkin EU-maiden tilannetta: ne on valittu sillä perusteella, mistä maista tietoja on ollut saatavissa kyseiseltä ajanjaksolta.
Årsrapporten er lagt ut på 23 språk på http://annualreport.emcdda.eu.
Vuosiraportista on olemassa 23 kielellä julkaistu online-versio Internet-osoitteessa http://annualreport.emcdda.europa.eu.
Statistiske opplysninger 2006 (http://stats06.emcdda.eu) inneholder alle kildetabeller som den statistiske analysen i årsrapporten er basert på.
Vuoden 2006 tilastotiedotteessa (http://stats06.emcdda.europa.eu) esitetään kaikki lähdetaulukot, joihin vuosiraportin tilastollinen analyysi perustuu.
Her finner du også nærmere opplysninger om metodene som er brukt, og et hundretalls andre statistiske grafer.
Se sisältää myös lisätietoja käytetyistä menetelmistä ja yli sata muuta tilastokaaviota.
Landprofilene (http://dataprofiles06.emcdda.eu) inneholder en grafisk presentasjon av de viktigste aspektene ved narkotikasituasjonen i det enkelte land.
Maakohtaiset tietoprofiilit (http://dataprofiles06.emcdda.europa.eu) tarjoavat korkeatasoisen graafisen yhteenvedon kunkin maan huumetilanteen tärkeimmistä näkökohdista.
• Narkotikapolitikken i Europa: begrenset til illegale rusmidler?
• huumepolitiikka Euroopassa: kattaako se muutakin kuin laittomat huumausaineet?
• Narkotikabruk og narkotikatiltak i et kjønnsperspektiv, og
• huumeidenkäyttö ja huumeongelmien käsittely sukupuolinäkökulmasta
• Narkotikabrukens utvikling i rekreasjonsmiljøer.
• huumeiden viihdekäytön kehitys.
De utvalgte aspektene foreligger i trykt form og på internett (http://issues06.emcdda.europa.eu), men bare på engelsk.
Katsaukset näihin valittuihin aiheisiin ovat saatavilla painetussa muodossa ja online-muodossa (http://issues06.emcdda.europa.eu) vain englanniksi.
De nasjonale rapportene fra kontaktpunktene i Reitox-nettet inneholder en detaljert beskrivelse og analyse av narkotikasituasjonen i det enkelte land.
Reitox-koordinointikeskusten kansallisissa raporteissa esitetään yksityiskohtainen kuvaus ja analyysi huumeongelmasta kussakin maassa.
De er lagt ut på EONNs nettsted (http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=435).
Ne ovat saatavissa seurantakeskuksen verkkosivustolta (http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=435).
En ny europeisk samordnings- og samarbeidsramme nasjonal narkotikalovgivning slik at det skapes et klarere skille mellom narkotikalovbrudd knyttet til eget bruk og lovbrudd som involverer smugling og forsyning.
Uusi eurooppalainen koordinoinnin ja yhteistyön kehys erotetaan yhä selvemmin toisistaan huumeiden hallussapitoon omaa käyttöä varten liittyvät rikokset sekä huumausainekauppaan ja huumeiden tarjontaan liittyvät rikokset.
Generelt ser vi en dreining mot strengere straffer for sistnevnte kategori av lovbrudd, og mindre vekt på frihetsberøvelse for førstnevnte kategori.
Viimeksi mainituista rikoksista määrättävät rangaistukset ovat yleensä lisääntymässä, kun taas ensiksi mainituista rikoksista määrättäviä vapausrangaistuksia on vähennetty.
Denne utviklingen er i tråd med den økte vektleggingen vi ser i hele Europa på å bygge ut behandlingstilbudet og vie større oppmerksomhet til tiltak som kan lede personer med narkotikaproblemer bort fra strafferettssystemet og over til behandlings- og rehabiliteringstilbud.
Tällainen kehitys liittyy siihen, että kaikkialla Euroopassa korostetaan yhä enemmän hoitomahdollisuuksien laajentamista ja siirtymistä interventioihin, joiden avulla huumeongelmista kärsivät voidaan ohjata rikosoikeudellisen järjestelmän piiristä hoitoon ja kuntoutukseen.
I de landene som har innført et rettslig skille mellom besittelse av narkotika for eget bruk og besittelse av narkotika med sikte på forsyning, oppstår spørsmålet om det er et eksplisitt behov for å lovfeste hvilke kvanta som faller inn under besittelse for eget bruk.
Niissä maissa, joiden lainsäädännössä erotetaan toisistaan huumeiden hallussapito käyttöä ja tarjontaa varten, on nyt pohdittava, onko laissa säädettävä erikseen oman käytön alarajana pidettävästä huumausainemäärästä.
Her er det for tiden ingen konsens, og holdningene har vært sprikende, fra generelle operasjonelle retningslinjer til fastsettelse av spesifikke grenser i lovgivningen.
Tästä ei ole päästy vielä yksimielisyyteen, vaan Euroopassa sovelletaan erilaisia lähestymistapoja, jotka vaihtelevat yleisten toimintaohjeiden antamisesta lakisääteisten rajojen määrittämiseen.
Heroinbruk: en viktig del av det store bildet
Heroiinin käyttö: merkittävä osa laajempaa kuvaa
Utforming av den nasjonale narkotikapolitikken er hver enkelt EU-medlemsstats ansvar.
Kansallisen huumepolitiikan määrittely kuuluu edelleen yksittäisille jäsenvaltioille, mutta nykyisin ollaan varsin yksimielisiä Euroopan tasolla tehtävän yhteistyön eduista.
Likevel er det nå allmenn enighet om at samarbeid på europeisk plan vil være til fordel for alle.
Tämä näkyy useissa viimeaikaisissa toimenpiteissä, joilla tuetaan koordinointia ja yhteistyötä.
I den senere tid har vi da også sett en viss utvikling som legger til rette for samordnings- og samarbeidsaktiviteter, bl.a. ikrafttredelsen i 2005 av to nye EF-forordninger om prekursorer samt en rådsbeslutning om nye narkotiske stoffer.
Näistä on syytä mainita kahden uuden huumausaineiden lähtöaineita koskevan EY:n asetuksen ja uusia huumausaineita koskevan neuvoston päätöksen voimaantulo vuonna 2005.
I tillegg er tiltakene mot narkotikahandel blitt styrket av nye rettsakter om hvitvasking av penger og inndragning av midler.
Huumausainekaupan torjuntaa vahvistetaan lisäksi rahanpesua ja varojen takavarikointia koskevilla uusilla säädöksillä.
Det som imidlertid har vært viktigst for det europeiske samarbeidet og kampen mot narkotika i tiden framover, er EUs nye narkotikastrategi for 2005–2012 og de to handlingsplanene knyttet til denne.
Tärkein edistysaskel Euroopan huumeongelmaan liittyvän yhteistyön ja toiminnan kannalta on kuitenkin EU:n uusi huumestrategia vuosiksi 2005–2012 ja sen kaksi toimintasuunnitelmaa.
Den første handlingsplanen omfatter rundt hundre planlagte spesifikke tiltak som EUs medlemsstater skal gjennomføre innen 2008.
EU:n jäsenvaltiot täsmentävät ensimmäisessä toimintasuunnitelmassa noin sata erityistoimea, jotka toteutetaan vuoteen 2008 mennessä.
Strategien skal evalueres fortløpende, og evalueringsprogrammet omfatter årlige framdriftsrapporter og konsekvensanalyser ved slutten av hver av de to periodene av handlingsplanen.
Strategiaa varten on tarkoitus kehittää jatkuva arviointiohjelma, johon kuuluu vuotuisia tilannekatsauksia ja vaikutusten arviointeja kummankin toimintasuunnitelman kattaman ajanjakson päättyessä.
Data som legges fram i denne rapporten, viser at Europa historisk sett generelt har satt fokus på heroinbruk og injisering som sentrale elementer i narkotikaproblemet, men at det nå er behov for å utvide perspektivet på grunn av det stadig økende omfanget av blandingsbruk og bruk av sentralstimulerende midler og på grunn av de stadig større konsekvensene den utbredte bruken av cannabis får for folkehelsen.
Tässä raportissa esitetyt tiedot osoittavat, että Euroopassa perinteisesti vallinnutta käsitystä heroiinin käytöstä ja injektiokäytöstä huumeongelman keskeisinä osatekijöinä on laajennettava, koska huumeiden sekakäyttö ja piristeiden käyttö ovat yleistymässä ja koska kannabiksen käytön leviämisellä on yhä vakavampia kansanterveydellisiä seurauksia.
I mange land er det likevel opioider (framfor alt heroin) de fleste klienter søker behandling for – ca. 60 % av alle registrerte behandlingssøknader i 2004 – og av disse rapporterte noe over halvparten (53 %) av klientene at de injiserte stoffet.
Opioidit (lähinnä heroiini) ovat silti monessa maassa edelleen pääasiallisia huumeita, joiden takia asiakkaat hakeutuvat hoitoon, sillä niiden osuus kaikista vuonna 2004 ilmoitetuista hoitopyynnöistä oli noin 60 prosenttia – ja näistä asiakkaista hieman yli puolet (53 %) oli injektiokäyttäjiä.
Strategien kan betraktes som et europeisk konsensusdokument om hvordan man i Europa mener at narkotikaproblemet bør angripes, med en eksplisitt forpliktelse til å angripe problemet på en balansert måte som ser tiltakene både på tilbuds- og etterspørselssiden i sammenheng.
Strategiaa voidaan pitää osoituksena siitä, että Euroopassa ollaan yksimielisiä huumeongelman ratkaisemiseksi tarvittavista keinoista.
Samtidig erkjennes det at tiltakene må være evidensbasert, dvs. at det må foreligge dokumentasjon på at de virker, samt at framdriften skal evalueres systematisk.
Jäsenvaltiot ovat nimenomaisesti sitoutuneet tasapainoiseen lähestymistapaan, jossa yhdistyvät sekä tarjontaan että kysyntään liittyvät toimenpiteet, ja ne ymmärtävät, että toimien on oltava todistetusti tehokkaita ja että edistymistä on arvioitava järjestelmällisesti.
De betydelige forskjellene som eksisterer i narkotikapolitikken mellom EONNs medlemsland gjenspeiler ofte forskjeller i narkotikasituasjonen i det enkelte land og hvordan arbeidet på feltet er organisert.
EU:n jäsenvaltioiden politiikassa on edelleen merkittäviä eroja, jotka johtuvat usein kansallisen huumetilanteen ja vastatoimien suunnittelun eroista.
Likevel er den nye narkotikastrategien et bevis på at narkotikadebatten i Europa i stadig større grad preges av enighet om felles rammer for arbeidet.
Uusi huumestrategia osoittaa kuitenkin, että Euroopassa käytävää huumekeskustelua leimaa yhä useammin yksimielisyys yhteisestä toimintakehyksestä.
For eksempel inneholder praktisk talt alle etterspørselsreduserende strategier elementer av forebygging, behandling og skadereduksjon, selv om disse elementene vektlegges ulikt i hvert land.
Esimerkiksi ehkäisy, hoito ja haittojen vähentäminen sisältyvät lähes kaikkiin kysynnän vähentämistä koskeviin strategioihin, vaikka niiden painopisteet vaihtelevatkin eri jäsenvaltioissa.
En del tiltak på området vekker fortsatt debatt – men da generelt mot et bakteppe av bred enighet om de grunnleggende prinsippene for Europas innsats for å bekjempe narkotikaproblemet.
Tietyt toimintamallit aiheuttavat edelleen runsaasti keskustelua, mutta yleisesti ottaen huumeongelman ratkaisemiseksi tarvittavista keinoista vallitsee Euroopassa laaja yksimielisyys.
Bruk og forsyning av narkotika: et stadig viktigere skille
Huumeiden käyttö ja niiden tarjonta erotetaan yhä useammin toisistaan
Også i år ser vi av de nasjonale rapportene at medlemslandene arbeider kontinuerlig for å endre
Tänä vuonna saadut tiedot vahvistavat jatkuvan suuntauksen, jonka mukaan kansallisessa huumelainsäädännössä
Nærmere 25 % av alle som søker behandling for opioidbruk er 35 år eller eldre, og bare 7 % av de som søker behandling for første gang er under 20.
Lähes 25 prosenttia opioidihoitoon hakeutuneista on 35-vuotiaita tai sitä vanhempia, ja vain seitsemän prosenttia hoitoon ensimmäisen kerran hakeutuvista asiakkaista on alle 20-vuotiaita.
Det bør anføres at dataene over behandlingsetterspørsel viser til antallet søknader om behandling som registreres i løpet av det året rapporten gjelder; de sier altså ikke noe om de som allerede er inne i behandlingsapparatet. Det totale antallet klienter i behandling er altså mye større.
On syytä huomata, että hoidon kysyntää koskevat tiedot kattavat vain raportointivuonna hoitoon hakeutuneet asiakkaat eivätkä kaikkia hoidossa olevia, joten hoitoa saavien asiakkaiden kokonaismäärä on huomattavasti suurempi.
Årsrapport for 2006: Narkotikasituasjonen i Europa tall for sprøytebruk. Her må det imidlertid tas et stort forbehold ettersom det finnes få anslag på nasjonalt eller subnasjonalt nivå over utbredelsen av sprøytebruk.
Vuosiraportti 2006: Huumeongelma Euroopassa että injektiokäyttöä koskevien kansallisten tai alueellisten arvioiden saatavuus on heikko.
Videre har en del regionale undersøkelser av sprøytebruk avdekket en viss økning i den senere tid.
Injektiokäytön on lisäksi havaittu lisääntyneen hieman viime aikoina tietyillä alueilla tehdyissä tutkimuksissa.
Det mest komplette bildet av situasjonen på området har vi fra kartleggingen av heroinbrukere i behandling, hvor andelen sprøytebrukere har gått drastisk ned i noen land, i andre ikke.
Kattavin kuva injektiokäytöstä saadaan seuraamalla hoidossa olevia heroiininkäyttäjiä, joiden keskuudessa injektiokäyttäjien osuus on laskenut jyrkästi joissakin maissa muttei kaikissa.
Av de gamle EU-medlemsstatene kan vi særlig merke oss at Danmark, Hellas, Spania, Frankrike, Italia og Storbritannia alle rapporterer en fallende tendens til sprøytebruk blant heroinbrukere i behandlingsapparatet.
Vanhoista jäsenvaltioista Tanskassa, Kreikassa, Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa injektiokäyttö on laskenut hoidossa olevien heroiininkäyttäjien keskuudessa.
Heroinen som brukes i Europa produseres først og fremst i Afghanistan.
Valtaosa Euroopassa kulutetusta heroiinista valmistetaan Afganistanissa.
De største heroinbeslagene i verden gjøres fortsatt i Europa, og som følge av en økning i beslagene i landene i Sørøst-Europa (særlig Tyrkia) beslaglegges det nå større mengder heroin i denne regionen enn i Vest- og Sentral-Europa.
Heroiinia takavarikoidaan Euroopassa edelleen eniten maailmassa, ja Kaakkois-Eurooppa on ohittanut Länsi- ja Keski-Euroopan takavarikkojen määrissä, koska takavarikot Kaakkois-Euroopan maissa (erityisesti Turkissa) ovat lisääntyneet.