pere/sami_parallel huggingface dataset:
Andre viktige industrisektorer langs Middelhavets kyster er avfallsbehandling og løsemiddelgjenvinning, overflatebehandling av metall, papir, maling, plast, farging, trykking og garving.
Muut rannikkoalueiden merkittävimmät teollisuudenalat käsittävätjätehuoltolaitoksiaja
Den spesialisering som har funnet sted i eksportnæringene i hvert land, gir et ganske godt bilde av den industrivirksomhet som er viktigst i landet og som vil være viktigst sett fra et miljøsynspunkt.
Kunkin maan erikoistuminen tiettyihin vientituotteisiin antaa melko täsmällisen kuvan maan merkittävimmästä teollisesta toiminnasta,joka voi myös muodostaa ensisijaisen uhan ympäristölle.
Landene kan grovt sett deles i tre grupper:
Maat voidaanjakaa tässä mielessä kolmeen ryhmään:
Land med en svært spesialisert eksportnæring med bare noen produkter, og som importerer resten.
Maat,jotka ovat erikoistuneet vain harvojen tuotteiden vientiin ja tuovat suuren osan tarvitsemistaan tuotteista.
Dette vil typisk være oljeproduserende land som Algerie, Syria, Egypt og Libya.
Tämä on tyypillistä öljyntuottajamaille kuten Algerialle, Syyrialle, Egyptilleja Libyalle.
Land som ikke har en like høyt spesialisert eksportnæring, og som eksporterer varer der de i forhold til andre land stiller i en relativt ugunstig posisjon.
Vähemmän erikoistunut ryhmä,johon kuuluvat maat vievät tuotteita jopa silloin, kun ne ovat suhteellisesti heikommassa asemassa muihin maihin verrattuna.
Dette gjelder land som Tunisia, Marokko, Tyrkia, det tidligereJugoslavia, Kypros og Malta, som eksporterer klær, tekstiler og lær. Alle disse landene har i tillegg mer spesialisert industrivirksomhet (kjemi, olje og smøremidler i Tunisia; kjemi og kunstgjødsel i Marokko; tekstilfibre, ull, bomull, papir og sement i Tyrkia og det tidligere Jugoslavia).
Tämä koskee sellaisia maita kuin Tunisia, Marokko, Turkki, entinen Jugoslavia, Kyprosja Maltajotka vievät esimerkiksi vaatteita, tekstiilejäja nahkaa.Jokaisella on myös erityistuotantoa (kemianteollisuus, öljyt ja voiteluaineet Tunisiassa, kemianteollisuus ja lannoitteet Marokossa, tekstiilikuidut, villa, puuvilla, paperi sekä sementti Turkissaja Jugoslaviassa).
En sterkt differensiert og dermed langt mindre spesialisert gruppe med landene i Den europeiske union, som også står for brorparten av den petrokjemiske industriproduksjon i middelhavsregionen.
Maat,joiden tuotanto on erittäin monimuotoistaja siten paljon vähemmän erikoistunutta. Ryhmä käsittää Euroopan unionin maat,jotka myös edustavat suurinta osaa Välimeren altaan petrokemian teollisuudesta.
Industriens påvirkning av kystområdene kan være direkte eller indirekte.
Teollisuuden vaikutukset rannikkoalueilla voivat olla suoria tai välillisiä.
Direkte konsekvenser i forbindelse med av industriavløp medfører forurensning på lokalt plan (store kommersielle havner, tungindustrikomplekser) som bidrar til dannelsen av 'hot spots'.
Suoriin vaikutuksiin, jotka ovat peräisin teollisuuden tuottamista päästöistä, kuuluvat saasteongelmat paikallisella tasolla (suuret kauppasatamat, raskaan teollisuuden tehdaskompleksit), jotka osaltaan vaikuttavat ongelma-alueiden syntyyn.
Indirekte konsekvenser er forbundet med virksomhetenes lokalisering, som i siste instans fører til en konsentrasjon av aktiviteter og byutvikling på kysten.
Välilliset vaikutukset liittyvät teollisuuden sijaintiin, joka viime kädessä johtaa toimintojen keskittymiseen ja kaupungistumiseen rannikoilla.
Industrien er også den viktigste bidragsyteren til luftforurensning.
Teollisuus on myös merkittävä ilmansaasteiden lähde.
Likevel er det mangel på informasjon om industriens innvirkning på kystmiljøet.
Teollisuuden vaikutuksesta rannikkoympäristöön on kuitenkin olemassa liian vähän tietoa.
I gjennomsnitt skjer det 60 skipsulykker hvert år i Middelhavet, hvorav ca 15 medfører olje­ og kjemikalieutslipp.
Välimerellä tapahtuu vuosittain keskimäärin noin 60 merionnettomuutta, joissa noin 15:ssä on osallisena öljy­ tai kemikaalivuotoja aiheuttavia aluksia.
De mest utsatte områdene ­ på grunn av den høye skipstettheten ­ er Gibraltarstredet, Messinastredet, Siciliastredet og innseilingen til Çanakkalestredet, samt en rekke havner og innseilingene til disse havnene, først og fremst Genova, Livorno, Civitavecchia, Venezia, Trieste, Pireus, Limassol/Larnaka, Beirut og Alexandria.
Voimakkaan meriliikenteen takia onnettomuuksille alttiimpia alueita ovat Gibraltarin ja Messinan salmet, Sisilian kanaalija Çanakkalen salmeen vievät väylät sekä useat satamatja niihin vievät väylät, erityisesti Genova, Livorno, Civitavecchia, Venetsia, Trieste, Pireus, Limassol/Larnaka, Beirutja Aleksandria.
Tettheten i skipstrafikken på de ulike sjøveiene i Middelhavet gil­en indikasjon på hvor forurensingen er verst.
Myös saastuneiden ongelma­alueiden maantieteellinen sijainti kytkeytyy laivaliikenteen tiheyteen Välimeren eri reiteillä.
Eutrofiering skyldes høy næringstilførsel fra elver og/eller avløp fra byer og industrivirksomheter.
Rehevöityminen johtuu jokia pitkin tulevien tai kaupungeista ja teollisuudesta peräisin olevien jätevesien sisältämästä suuresta ravinnekuormituksesta.
I Middelhavet synes eutrofiering særlig å være konsentrert til avgrensede områder langs kysten og havområdene utenfor.
Välimeressä rehevöityminen näyttää rajoittuvan pääasiassa tietyille rannikkoalueille ja niiden läheisyydessä sijaitseville merialueille.
Enkelte - noen ganger alvorlige - tilfeller av eutrofiëring er innlysende, særlig i innelukkede bukter med stor næringstilførsel fra elver og direkte utslipp av ubehandlet husholdnings- og industriavfall.
Useita, toisinaan vakavia rehevöitymistapauksia on havaittavissa erityisesti suljetuissa merenlahdissa, joihin tulee jokien mukana kulkevia suuria ravinnekuormia sekä suoria, käsittelemättömiä kotitalouksien ja teollisuuden jätepäästöjä.
Middelhavets overflatevann ute i åpen sjø er klassifisert som noe av det mest næringsfattige (oligotrofiske) av alle verdens hav.
Välimeren pintavesi avomerellä luokitellaan yhdeksi niukkaravinteisimmista (oligotrofisista) maailman meristä.
Mangelen på noen særlig sirkulasjon i vannmassene gjør at næringsstoffer som nitrogen og fosfor ikke kommer inn i den biologiske resirkuleringsprosessen.
Alempien vesimassojen merkittävän kumpuamisen puuttuminen pitää ravinteet, kuten typen ja fosforin, poissa biologisesta kiertokulkuprosessista.
Algeoppblomstring, redusert mangfold blant mange marine arter og redusert oksygeninnhold foruten den potensielle helserisiko som inntak av sjømat forurenset med patogene stoffer eller organismer eller giftalger representerer for mennesket, er bare noen av de problemene eutrofiering fører med seg. Bivirkninger (f.eks. hypoksi/anoksi, algeoppblomstring) er rapportert flere
Leväkukinta, merieliöstön monimuotoisuuden väheneminen ja happikato sekä mahdolliset ihmisen terveyteen liittyvät vaarat, jotka johtuvat patogeenien tai myrkyllisten leväkukintojen saastuttamien mereneliöiden nauttimisesta, ovat muutamia rehevöitymiseen liitetyistä ongelmista.
Gjennomsnittlig pigmentfordeling i Middelhavet om vinteren
Pigmenttien keskimääräinen jakautuminen Välimeressä talvisin
Områder i Middelhavet hvor eutrofiering er rapportert.
Välimeren alueet, joissa on ilmoitettu tapahtuneen rehevöitymistä φ
Kilde: UNEP/FAO/WHO 1996 (endret) steder i Middelhavet, men de er mer begrenset til enkelte områder og er ikke noe omfattende fenomen.
Lähde: UNEP/FAO/WHO, 1996 (Muutettu) hapenpuute, leväkukinnat) on ilmoitettu eri puolilta Välimerta, mutta ne ovat pikemminkin tietyille alueille rajoittuva ongelma kuin laajalle levännyt ilmiö.
Adriaterhavet, Golfe du Lion og det nordlige Egeerhav er områder med relativt høyere gjennomsnittskonsentrasjoner av næringsstoffer, høyere primær­ og sekundærproduksjon og noen ganger lokal algeoppblomstring sporadisk tilknyttet hypoksiske eller anoksiske forhold og sjeldnere til giftalger.
Adrianmeri, Lyonin lähtijä Egeianmeren pohjoisosa ovat alueita, joista löytyy suhteellisen suuria ravinnepitoisuuksia, suurempi primaari­ja sekundaarituotantoja toisinaan paikallisia leväkukintoja, jotka liittyvät satunnaiseen hapen niukkuuteen tai happikatoonja harvemmin myrkyllisiin leväkukintoihin.
Mikrobiell forurensning har sammenheng med urbant avløpsvann.
Mikrobien aiheuttama saastumisongelma liittyy kaupunkien jätevesiin.
I Middelhavet vil de største 'hot spots' hva eutrofiering angår ofte være de samme som for koliforme bakterier.
Välimeren merkittävimmät rehevöitymisen ongelma­alueet ovat usein samat kuin kolibakteerikantojen ongelma­alueet.
Patogene og andre mikroorganismer føres ut i det marine miljø hovedsakelig gjennom utslipp av kommunalt avløpsvann.
Patogeenisetja muut mikro­organismitjoutuvat mereen pääasiassa yhdyskuntajätevesien päästöjen kautta.
Akkurat som i andre regioner er den mikrobiologiske forurensningen av Middelhavet framfor alt et direkte resultat av utslipp av urenset eller bare delvis renset kloakk i den umiddelbare kystsonen.
Kuten muillakin alueilla, Välimerellä mikrobisaaste on ennen kaikkea seurausta käsittelemättömän tai osittain käsitellynjäteveden päästöistä suoraan rannikkoalueille.
Etter hvert som de fleste byene i Europa har fått kommunale renseanlegg for avløpsvannet, er den mikrobielle forurensning og konsekvensene av den blitt redusert langs EU­landenes middelhavskyst.
Mikrobien aiheuttama saastuminen ja sen vaikutukset ovat vähentyneet EU:n puoleisella Välimeren rannikolla sen jälkeen, kun useimmille Euroopan kaupunkialueille on rakennettu kaupunkijäteveden käsittelylaitoksia.
Men andre steder er problemet like stort som før.
Muualla ongelma on kuitenkin edelleen yhtä vakava kuin aiemmin.
Elvene fører også med seg betydelige mengder mikrobiologisk forurensning, for det meste fra utslipp av avløpsvann oppstrøms, men denne kildens relative bidrag til forurensningen av Middelhavet med mikroorganismer (patogene og andre) er ikke vurdert i denne rapporten.
Myösjoet kuljettavat mukanaan huomattavan paljon mikrobisaastetta, joka on peräisin pääasiassajokien yläjuoksun jätevesipäästöistä, mutta sen suhteellista osuutta mikro­organismien aiheuttamasta Välimeren saastumisesta (patogeenien ja muiden osalta) ei tässä raportissa arvioida.
Et område som nå blir satt fokus på, er virus.
Yksi tämän hetken huolenaiheista ovat virukset.
Virus som så langt er isolert i de ulike matrisene over Middelhavets marine miljø, er ført opp i nedenstående tabel.
Välimeren meriympäristön eri kasvualustoista tähän mennessä eristetyt virukset on lueteltu allaolevassa taulukossa.
Den skjeve geografiske fordelingen av påviste virusforekomster skyldes vanskelighetene med å isolere og kvantifisere virus.
Virusten esiintymisen maantieteellinen epätasapaino johtuu siitä, että niiden eristäminenja niiden määrän mittaaminen on vaikeaa.
Det gunstige klimaet som lokker en tredel av all turisme i verden til Middelhavets strender, medører også relativt langvarig og hyppig eksponering for badevann og overbefolkede strender, og derfor er faren for smitte og sykdomsoverføring i dette området større enn hva som forventes i mindre tempererte strøk som Nord­Europa.
Suotuisat ilmasto­olosuhteet, jotka houkuttelevat Välimeren rannikolle kolmanneksen koko maailman matkailijamääristä, merkitsevät myös suhteellisen pitkiä ja usein tapahtuvia merivedelle altistumisia sekä uimarantojen ylisuuria ihmismääriä. Siten alueella oleskeleva saattaa altistua tautitartunnalle suuremmassa määrin kuin leudommilla alueilla, esimerkiksi Pohjois­Euroopassa matkaileva.
Den største helserisikoen er inntak av patogene mikroorganismer fra infisert sjøvann, direkte kontakt med forurenset sjøvann og sand på strendene samt inntak av sjømat forurenset med sykdomsfremkallende stoffer eller organismer, og i noen mindre grad av tungmetaller og kjemikalier, særlig i bioakkumulerende organismer som filtratorer og rovfisk.
Ihmisen terveyden kannalta suurimmat vaarat ovat patogeenisten mikro­organismien saaminen saastuneesta merivedestä, suora kontakti saastuneen meriveden ja hiekan kanssa, patogeenien saastuttaman, merieläimiä sisältävän ruoan nauttiminen sekä vähemmässä määrin ravinnon mukana nautitut raskasmetallitja kemikaalit, erityisesti sellaisten eliöiden kautta, joihin nämä kumuloituvat, kuten suodattamalla ravintonsa saavat eliötja lihaa syövät kalat.
Vi kjenner ennå ikke det hele og fulle omfang av helseskadene i middelhavsregionen, og heller ikke av sykdomsforekomsten.
Terveysvahinkojen laajuutta koko Välimeren alueella ei ole vielä määriteltyjä sama koskee patogeenien esiintymistä.
Virus isolert i det marine miljø
Välimeren meriympäristöstä eristetyt virukset
Dessuten har vi bare mangelfulle data for store strekninger av Middelhavets kystsoner, spesielt i sør og øst.
Lisäksi laajoista osista Välimeren rannikkovyöhykettä, pääasiassa sen etelä-ja itäosista, on olemassa vielä hyvin vähän tietoja.
Arealbruk og kysterosjon
Maankäyttö ja rannikon eroosio
Informasjon i en skala som omfatter hele middelhavsbassenget, om kystsoner og arealbruken der, finnes ikke.
Koko altaan kattavaa tietoa Välimeren rannikkovyöhykkeestäja sen käytöstä ei ole olemassa.
Bortsett fra for de store befolkningskonsentrasjonene i byene konkurrerer infrastrukturer knyttet til turisme, jordbruk, fiskerier og akvakultur, transport, energi og industri om de samme arealene på kysten, fremskynder dermed endringene i kystsystem e ts morfologi.
Kaupunkiväestön keskittymisen lisäksi rannikon maankäytöstä kilpailevat matkailu, maatalous, kalastusja vesiviljely, liikenne sekä energianja teollisuuden infrastruktuurit, jotka kaikki kiihdyttävät morfologisia muutoksia rannikon ekosysteemissä.
Kysterosjon er en miljøtrussel som følger av kombinasjonen av menneskelig aktivitet som dambygging og utbygging av kysten, nedleggelse avjordbruksvirksomhet og globale klimaendringer.
Rannikon eroosio on ympäristöuhka, joka aiheutuu ihmisen toiminnasta kuten patojen rakentamisesta, rannikkoalueen kehittämisestä ja maataloudesta luopumisesta sekä ilmastonmuutoksesta.
Habitaterosjon er også påvist, spesielt pga. arealbrukskonflikter i kystsonen.
Myös kasvupaikkojen eroosiota esiintyy pääasiassa rannikkoalueen käytöstä käydyn kilpailun takia.
Erosjonsdata viser at det finnes 1500 km kunstig kyst i EUs sjøareal (Balearene, Golfe du Lion, Sardinia, Adriaterhavet, Det joniske hav og Egeerhavet). Havner og havneanlegg står for størsteparten (1250 km) (Europakommisjonen 1998).
Eroosiotiedoista käy ilmi, että rakennettua rantaviivaa on 1 500 kilometriä EU:n merialueilla (Baleaarit, Lionin lahti, Sardinia, Adrianmeri,Joonian-ja Egeanmeri),ja siitä satamat muodostavat suurimman osan (1 250 kilometriä) (EY, 1998).
På grunnlag av kysterosjonsdataene i CORINE kan vi si at erosjonen er i i %
Rannikon eroosiota koskevien CORINE-tietojen mukaan noin 25 % Italian
Utviklingstendenser for kystlinjen (berg og strand) i den europeiske del av Middelhavet, av kystlinjen.
Rannikon kehityssuuntaukset eräillä Välimeren Euroopan puoleisilla rannoilla sekä kallioisten rantojen että hiekkarantojen osalta prosentteina rannikosta.
Sedi- mentasjon
Yhteensä (km)
23 utvikling langs omkring 25 % av den italienske adriaterhavskysten og 7,4 % av egeerhavskysten, mens ca 50 % av Europas samlede kvstlinje til Middelhavet svnes å være stabil
puoleisen Adrianmeren rannikosta ja 7,4 % Egeanmeren rannikosta osoittavat eroosion merkkejä, kun taas noin 50 % koko Euroopan puoleisen Välimeren rannikosta katsotaan olevan vakaata aluetta.
Tungmetaller og klororganiske forbindelser
Raskasmetallit ja organoklooriyhdisteet
Tungmetallene i Middelhavet anses fremfor alt å stamme fra naturlige prosesser (Bryan 1976, Bernhard 1988), mens menneskeskapte kilder, som utslipp fra kjemiske industrianlegg, kloakk og jordbruk, anses å få begrensede konsekvenser, både i tid og rom.
Välimeressä olevien raskasmetallien katsotaan olevan peräisin pääasiassa luonnollisista prosesseista (Bryan, 1976; Bernhard, 1988). Ihmisen toiminnasta peräisin olevilla lähteillä, kuten kemianteollisuuden päästöillä, jätevedellä ja maataloudella, arvioidaan olevan vain vähäisiä ja paikallisia vaikutuksia.
De ulike kildenes relative betydning er imidlertid vanskelig å bedømme, til dét er tilgjengelige data for sparsomme.
Saatavissa olevan tiedon vähäisyyden vuoksi on kuitenkin vaikea arvioida eri lähteiden suhteellista merkitystä.
Totale kvikksølwerdier i Middelhavets fauna var generelt høyere enn i Atlanteren.
Välimeressä elävien lajien elohopean kokonaismäärät olivat
Grafisk framstilling av datafordelingen for konsentrasjoner (i ng/kg FW) av kvikksølv utvalgte arter i Middelhavet
Kuvio elohopeapitoisuuksien jakaumasta (ng/g tuorepaino) eräissä Välimeressä elävissä lajeissa
Kilde: MED POLs database
Lähde: MED POL -tietokanta
24 tungmetallkonsentrasjonene generelt lave.
24 yleisesti ottaen suuremmat kuin Atlantissa elävien lajien.
At kvikksølvnivået er såpass høyt, mener man har sin årsak i at regionen ligger i et belte av kvikksølvholdige bergarter som strekker seg fra Middelhavet til Himalaya.
Eläin­ja kasvikunnan ja sedimentin elohopeaa lukuun ottamatta raskasmetallien pitoisuudet ovat yleisesti ottaen alhaiset.
I begynnelsen av 1970-årene ble det påvist svært høye kvikksølwerdier i enkelte kystområder, i 'hot spots' nær havner og industriområder.
Korkeampien elohopeapitoisuuksien arvellaan johtuvan siitä, että alue sijaitsee Välimeren­Himalajan elohopeavyöhykkeellä.
Etter kraftige kutt i utslippene av kvikksølv fra kloralkalianleggene fra slutten av 1970-tallet, har vi sett en rask gjenoppbygging (2-5 års halveringstid for kvikksølv) i biota og indikasjoner på langsommere (6-33 år) reduksjon i konsentrasjonene i sedimenter. (Heirut et al. 1996).
Joillakin rannikkoalueilla havaittiin 1970­luvun alussa erittäin korkeita elohopeapitoisuuksia ongelma­alueilla, satamien lähellä ja teollisuusalueilla. Kloorialkalitehtaiden huomattavan 1970­luvun lopulla alkaneen elohopeapäästöjen vähentämisen tuloksena eliöstössä on tapahtunut nopeaa palautumista (elohopean puoliintumisaika 2­5 vuotta), ja myös merkkejä pitoisuuksien hitaammasta (6­33 vuotta) vähenemisestä sedimentissä on olemassa (Heirut et ak, 1996).
Generelt er konsentrasjonene av DDT lave i sedimenter ute på det åpne hav, men høye verdier er rapportert fra Rhône-deltaet.
Avomeren sedimenttien DDT­pitoisuudet ovat yleisesti ottaen alhaisia, mutta Rhönejoen suistosta on ilmoitettu korkeita arvoja.
Disse verdiene anses som ekstremt høye og kan sammenlignes med verdier funnet på svært forurensede steder.
Näitä arvoja pidetään erittäin korkeinaja verrannollisina pahoin saastuneilta paikoilta mitattuihin arvoihin.
Når det gjelder DDT og PCB, er de maksimale verdier som er rapportert, under høyeste tillatte verdi for sjømat til konsum (WHO/UNEP 1995).
DDT­ja PCB­pitoisuuksien ilmoitetut korkeimmat arvot ovat yleensä paljon merieliöitä sisältävälle ruualle sallittuja raja­arvoja alhaisemmat (WHO/UNEP, 1995).
De fleste av disse kjemikaliene er ikke lenger i bruk i middelhavslandene.
Useimmat näistä kemikaaleista eivät enää ole käytössä Välimeren maissa.
Oljeforurensningen ligger som drivende flak på vannflaten.
Öljyvuodot kelluvatja ajelehtivat meressä.
De kan påtreffes når som helst og hvor som helst i Middelhavet. Fram til nå har oljeutslipp bare forårsaket lokal skade på Middelhavets kyst- og havmiljø.
Niitä voi syntyä milloin tahansa missä tahansa Välimeren osassa.
Av 268 ulykker registrert av REMPEC i perioden 1977-1995, omfattet mer enn tre firedeler av dem oljeutslipp.
REMPEGn vuosina 1977­1995 kirjaamista 268 onnettomuudesta yli kolmeen neljäsosaan liittyi öljyvahinko. Onnettomuuksien määrä Välimerellä on lisääntymässä.
Antallet ulykker øker i Middelhavet, med 81 i de siste fem årene (1991-1995) mot 99 i de foregående ti årene (1981-1990) (MAP/ REMPEC 1996).
Viisivuotiskaudella 1991­1995 onnettomuuksia oli 81 verrattuna 99 onnettomuuteen kautta edeltävien kymmenen vuoden aikana (1981­1990) (MAP/REMPEC, 1996).
Men det må understrekes at oljeutslipp kan skje når som helst, hvor som helst i Middelhavet, særlig langs de største seilingsledene og i eller ved de største terminalene for lasting og lossing av olje, spesielt fordi mange tankere som går på Middelhavet begynner å trekke på årene.
Onnettomuuden mahdollisuutta lisää se, että Välimeren vesillä kulkee useita vanhoja öljytankkereita.
Fra 1987 og fram til slutten av 1996 skal 22 223 tonn olje ha kommet ut i Middelhavet som følge av skipsulykker.
Laivaonnettomuuksien seurauksena arviolta 22 223 tonnia öljyä valui Välimereen vuosien 1987­1996 välisenä aikana.
Tallene for det enkelte år varierer mellom 12 tonn, som ble rapportert i 1995, og ca 13 000 tonn i 1991.
Yksittäisten vuosien osalta luvut vaihtelevat vuonna 1995 ilmoitetuista 12 tonnista vuoden 1991 arviolta 13 000 tonniin.
Hvis vi tar i betraktning at anslagsvis mer enn 360 millioner tonn olje transporteres årlig i Middelhavet (i grenseoverskridende handel), virker utslippsmengdene som følge av ulykker tross alt lavt.
Kun otetaan huomioon, että Välimerellä arvioidaan kuljetettavan vuosittain yli 360 miljoonaa öljytonnia (maan rajat ylittävässä kaupassa), onnettomuuksien seurauksena vuotanut määrä tuntuu pieneltä.
268 rapporterte beredskaps- eller ulykkestilfeller i Middelhavet mellom 1977 og 1995.
Välimeren alueella vuosina 1977­1995 tehdyt 268 onnettomuusilmoitusta
Generelt er det marine liv i middelhavsbassenget ikke skadet av oljeforurensning.
Koko Välimeren altaan mittakaavassa merieliöstö ei ole yleisesti ottaen kärsinvt öljvsaasteista.
Selvsagt har lokale hendelser hatt negativ innvirkning på de bentiske samfunn.
Paikallisilla onnettomuuksilla on tietysti ollut toisinaan haitallisia vaikutuksia meren pohjalla eläviin yhteisöihin.
I tillegg kan opprenskningsmetoder som f.eks. innebærer bruk av dispergeringsmidle!-, også skade det marine miljø.
Lisäksi puhdistustoimet, kuten kemiallisten hajotusaineiden käyttö, voivat vahingoittaa meriympäristöä.
Når det gjelder oljeutslipp på det åpne hav, må myndighetene reagere meget raskt for å unngå at oljen driver inn til kysten, noe som er praktisk talt umulig.
Viranomaisten on reagoitava erittäin nopeasti avomerellä tapahtuviin öljyvuotoihin,jotta estetään öljyn pääsy rannikolle.
Den tiden det tar for marine bestander rammet av oljeforurensing å bygge seg opp igjen, varierer sterkt, og den biologiske gjenoppbyggingen av et habitat kan bare i meget liten orad framskyndes.
Käytännössä tämä on mahdotonta. Öljyn vahingoittamien merieliöpopulaatioiden palautumisaika vaihtelee suuresti, eikä elinympäristöjen biologista palautumista voida juurikaan nopeuttaa.
Radioaktiv forurensning synes ikke å være noe problem i Middelhavet.
Radioaktiivinen saaste ei näytä muodostavan ongelmaa Välimerellä.
Den største kilden til menneskeskapte radionuklider er nedfall fra tidligere kjernefysiske prøvesprengninger og fra Tsjernobyl-ulykken.
Ihmisen toiminnasta peräisin olevien radionuklidien merkittävin lähde on aiemmista ydinasekokeista sekä Tshernobylin onnettomuudesta syntyneet laskeumat.
137Cs i overflatevann i Det tyrrhenske hav (1960-
7Cs-pitoisuus Tyrrhenanmeren pintavesissä (1960-1995)
I marine organismer som brukes til konsum er137Cs-innholdet veldig lavt (under 1 Bq/kg), langt under den grensen (600 Bq/kg) EU har satt som høyeste tillatte nivå i matvarer.
(alle 1 Bq/kg), huomattavasti alhaisempi kuin EU:n ravinnolle asettama ylin sallittu aivo (600 Bq/kg).
De fleste kjernekraftanleggene i middelhavsbassenget ligger ved vassdrag, og avløpsvannet fra anleggene utsettes for geokjemiske prosesser i elven som vesentlig forsinker utslippet i havet.
Välimeren altaan alueen ydinvoimalat sijaitsevat pääasiassa jokien varsilla,ja niiden päästöihin vaikuttavatjoen geokemialliset prosessit viivästyttävät huomattavasti päästöjen joutumista mereen.
Bidraget fra disse anleggene til sjøen er lite og begrenset til enkelte områder som regelmessig overvåkes av nasjonale myndigheter.
Ydinvoimaloiden päästöjen osuus on pieni ja rajoittuu kansallisten viranomaisten säännöllisesti valvomille alueille.
På grunnlag av flere case studies har UNEP/MAP foretatt en vurdering av potensielle konsekvenser av klimaendringene i middelhavsregionen, inkludert tørke, flom, endringer i jorderosjons- og forørkningsprosessen, storm, kysterosjon, sjøvannstemperatur og salinitetsstrømmer, sammen med stigningen i havnivå og redusert biologisk mangfold.
UNEP/MAP teki useiden tapaustutkimusten pohjalta arvion ilmastonmuutoksen mahdollisista vaikutuksista Välimeren alueeseen. Arvioon sisältyvät kuivuus, tulvat, maaperän muuttunut eroosiotilanneja aavikoitumisprosessit, myrskyt, rannikon eroosio, meriveden lämpötila ja suolavirrat sekä merenpinnan kohoaminen ja biologisen monimuotoisuuden väheneminen.
Paleoklimatiske data som nylig er innsamlet i geologisk stabile områder, sammenstilt med arkeologisk og historisk materiale, tyder på at stigningen i havnivået i det kommende hundreåret (2100) ikke blir på mer enn 30 cm, i betraktning av den forsterkende virkning av menneskelige aktiviteter på stigningen i havnivået.
Geologisesti vakailta alueilta kerätyt viimeaikaiset paleoklimatologiset tiedot yhdistettynä arkeologisiin ja historiallisiin todisteisiin osoittavat, että merenpinnan kohoaminen voisi 2100-luvullajäädä 30 senttimetriin, kun otetaan huomioon ihmisen toiminnan aiheuttama merenpinnan kohoamisen vauhti.
En slik scenario er forenlig med det nedre grenseområdet angitt av IPCC.
Tämä hahmotelma sopii yhteen IPCC:n (hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli) matalimpien arvioiden vaihteluvälin kanssa.
Selv om datamodellene er blitt stadig nøyaktigere, og de fysiske konsekvensene av klimaendringene dermed er blitt lettere å forutsi, er data for middelhavsbassenget fortsatt ikke helt pålitelige til bruk i vurderinger eller.for å løse praktiske problemer.
Vaikka ilmastonmuutoksen fyysisiä vaikutuksia voidaankin ennustaa yhä paremmin ilmastomallien paikkansapitävyyden jatkuvasti parantuessa, Välimeren aluetta koskevat tiedot ovat yhä jonkin verran epäluotettavia arvioinnin ja käytännön ongelmien ratkaisemisen kannalta.
Det er også vanskeligere å vurdere konsekvensene av fysiske forandringer på de framtidige samfunnsøkonomiske rammer i de områder og land som trues, særlig hvis vi ser dem i sammenheng med andre trusler som menneskets aktiviteter representerer.
On myös vaikeampaa arvioida tällaisten fyysisten muutosten vaikutusta uhattujen alueiden ja maiden tulevaisuuden sosiaalis-taloudellisessa viitekehyksessä, varsinkin, jos niitä tarkastellaan yhdessä muiden ihmisen toiminnasta aiheutuvien uhkien kanssa.
Viktigste potensielle konsekvenser identifisert i UNEP/MAPs studier
UNEP/MAP:n tutkimuksissa todetut keskeiset mahdolliset vaikutukset.
Ebro-deltaet Spania økt kysterosjon; omdanning av kystlinjen; tap og oversvømmelse av våtmarker; redusert fiskefangst
Ebro-joen suisto, Espanja rannikon lisääntynyt eroosio, rantaviivan muotoutuminen uudelleen, kosteikkojen häviäminen ja tulviminen, vähentyneet kalansaaliit
Rhône-deltaet Frankrike erosjon av ustabile eller truede deler av kystlinjen; reduserte våtmarksarealer og jordbruksarealer; økt bølgeeffekt; økt saltinnhold i kystnære innsjøer; sandflukt; intensivert turisme
Rhönejoen suisto, Ranska rannikon epävakaiden tai uhanalaisten osien eroosio, kosteikkojen ja viljelymaan väheneminen, aaltojen lisääntynyt vaikutus, rannikoilla sijaitsevien järvien lisääntynyt suolapitoisuus, hiekkadyynien epävakaus, matkailun lisääntyminen
Nil-deltaet Egypt økt kysterosjon; økt bølgeeffekt - slår over kystvernstrukturer, økt oversvømmelse; skade på havneanlegg og byinfrastruktur; tilbaketrekning av barrieredynene; redusert jordfuktighet; økt saltinnhold i jordsmonnet og i vannet i lagunen; redusert fiskefangst
Niilin suisto, Egypti rannikon lisääntynyt eroosio, rannikkoa suojaavien rakenteiden jääminen veden alle sekä lisääntyneet tulvat, satamien ja kaupunkien infrastruktuurien vahingoittuminen, suojadyynien vetäytyminen sisämaata kohti, maaperän kosteuden väheneminen, maaperän ja laguunien veden lisääntynyt suolapitoisuus, pienentyneet kalansaaliit
Ichkeul-Bizerte Tunisia økt fordampning, derav redusert jordfuktighet, redusert fruktbarhet og økt saltinnhold i innsjøene; økt saltinnhold i innsjøene og overgang til en marin fiskefauna; redusert våtmarksareal og tap av vannfuglhabitater
Ichkeul-Bizerte, Tunisia lisääntynyt veden kokonaishaihdunta, josta seuraa maaperän kosteuden väheneminen, järvien hedelmällisyyden väheneminen ja lisääntynyt suolapitoisuus, järvien lisääntynyt suolapitoisuus ja kalakannan muuttuminen merellisemmäksi, kosteikkojen pieneneminen ja vesilintujen elinympäristöjen menetys
Thermaikos-bukten Hellas oversvømmelse av lavlandet på kyststripen; saltvannsinntrenging i elvene; oversvømmelse av sumpland; økt lagdeling ¡ sjøvannet og anoksi på bunnen; nedsatt vannføring ¡ elvene; forsaltning av grunnvannet; jordsmonn med redusert fruktbarhet; skade på kystvernstrukturer; forlenget turistsesong
Thermaikoksen lahti, Kreikka rannikon kosteikkojen jääminen veden alle, suolaisen veden tunkeutuminen jokiin, soiden jääminen veden alle, lisääntynyt meriveden kerrostuminen ja merenpohjan happikato, jokien valuman väheneminen, pohjaveden suolautuminen, maaperän hedelmällisyyden väheneminen, rannikkoa suojaavien rakenteiden vahingoittuminen, matkailukauden piteneminen
Rhodos Hellas økt kysterosjon; forsaltning av de vannførende lag; økt jorderosjon
Rhodoksen saari, Kreikka rannikon lisääntynyt eroosio, pohjavesikerroksen suolautuminen, lisääntynyt maaperän eroosio
Maltesiske øyer Malta forsaltning av de vannførende lag; økt jorderosjon; tap av ferskvannshabitater; økt helserisiko for mennesker, buskap og avlinger pga. sykdomsframkallende og skadegjørende organismer
Maltan saaret, Malta pohjavesikerroksen suolautuminen, lisääntynyt maaperän eroosio, makean veden elinympäristöjen menetys, patogeenien ja tuholaisten aiheuttama lisääntynyt vaara ihmisten terveydelle, karjalle ja viljakasveille
Kastela-bukten Kroatia oversvømmelse av Pantana-kilden og Zrnovica-estuariet; økt forsaltning av estuarier og grunnvann; negativ påvirkning av tjenester og infrastruktur på kysten; framskyndet forvitring av historiske monumenter; økt vannbehov i husholdningene, industrien og jordbruket
Pantanan lähteen ja Zrnovican jokisuun jääminen veden alle, jokisuiden ja pohjaveden lisääntynyt suolautuminen, kielteiset vaikutukset rannikolla sijaitseviin palveluihin ja rannikon infrastruktuuriin, historiallisten rakennusten nopeutunut rappeutuminen, kotitalouksien, teollisuuden ja maatalouden vedentarpeen lisääntyminen
Den syriske kyst Syria økt jorderosjon; endret vegetasjonsdekke pga. økt tørke; økt forsaltning av de vannførende lag; stranderosjon og skade på kystvernstrukturer og boliger pga. ekstreme værforhold
Syyrian rannikko, Syyria lisääntynyt maaperän eroosio, kasvillisuuden muutos lisääntyneen kuivuuden seurauksena, pohjavesikerroksen lisääntynyt suolautuminen, hiekkarantojen eroosio ja rannikon rakenteiden ja ihmisten asumusten vahingoittuminen poikkeuksellisten myrskyhyökyaaltojen seurauksena
Den albanske kyst forsaltning av kystnære vannførende lag og mangel på vann av drikkevannskvalitet; jorderosjon (fysisk); forlengelse av tørketiden; forlenget turistsesong
Vrana-järven lisääntynyt suolautuminen, matkailukauden piteneminen, metsäpalojen lisääntynyt vaara
Fuka-Matrouh Egypt økt fordampning og økt nedbør; forlenget tørkeperiode; økt kysterosjon; oversvømmelse i østlig del; redusert fruktbarhet i jordsmonnet forsaltning av grunnvannet; økt nedbør; fare for oversvømmelse
Fuka-Matrouh, Egypti lisääntynyt veden kokonaishaihdunta ja vähentynyt sademäärä, kesänaikaisen kuivuuden lisääntyminen, rannikon lisääntynyt eroosio, itäosan tulvat, maaperän hedelmällisyyden heikkeneminen pohjaveden suolautuminen, lisääntyneet sateet, mahdolliset tulvat
Kystområdet ved Sfax Tunisia
Sfaxin rannikkoalue Tunisia
Økning av havnivået i Middelhavet i løpet av de siste 10 000 år
Merenpinnan kohoaminen Välimeren alueella viimeksi kuluneiden 10 000 vuoden aikana o
Biodiversitet og endringer i økosystemene
Biologinen monimuotoisuus ja ekosysteemin muutokset
Middelhavets marine fauna og flora inneholder et rikt artsutvalg og representerer 8-9 % avverdens marine artsrikdom (4-18 % avhengig av artsgruppe, f.eks. bløtdyr, pigghuder, krepsdyr osv.).
Välimeren eläimetja kasvit muodostavat runsaan lajien monimuotoisuuden, joka edustaa 8­9 % maailman merien lajirunsaudesta (4­18 % sen mukaan, mitä lajiryhmää tarkastellaan, esimerkiksi nilviäiset, piikkinahkaiset, äyriäiset).
Middelhavets marine økosystem er et høyt diversifisert økosystem.
Välimeren ekosysteemi on erittäin monimuotoinen ekosysteemi.
Som sådan er det svært utsatt for miljøforstyrrelser, og konsekvensene av belastningene forventes bare å bli større.
Se on tästä syystä hyvin altis ympäristön häiriöille,ja paineiden vaikutusten odotetaan edelleen kasvavan alueella.
Forstyrrelsene i kyst- og havmiljøet omfatter forurensning, overbeskatning av havets levende ressurser, habitaterosjon, klimaendringer (f.eks. pga. drivhuseffekten), innføring av ikkestedegne arter og annen menneskelig aktivitet som påvirker miljøet.
Meri­ja rannikkoympäristössä esiintyviä häiriöitä ovat muun muassa saasteet, merieliöstön liiallinen hyödyntäminen, elinympäristöjen eroosio, ilmastonmuutokset (esimerkiksi kasvihuoneilmiön aiheuttamat), vieraiden eliölajien siirtäminen alueelle sekä muu ympäristön pilaantumista aiheuttava ihmisen toiminta.
Middelhavets fiskeriressurser blir overbeskattet som følge av økt prisnivå og etterspørsel i de siste tiårene.
Kalavaroja hyödynnetään liikaa Välimeren kalastuksessa, mikä johtuu viime vuosikymmenten aikana tapahtuneesta hintojen nousustaja kysynnän kasvusta.
Overfiske og effektivisering av fangstmetodene er de viktigste årsakene til disse konsekvensene for naturlige bestander og habitater:
Liikakalastusja kalastuskäytännöt vaikuttavat suuresti kalavaroihin ja elinympäristöihin. Tämä käy ilmi muun muassa seuraavista seikoista:
Kilder: Kompilasjon ved ETC/MCE på grunnlag av: Ribera & Boudouresque 1995, data fra National Centre for Marine Research, Hellas, CIESM 1999a, CIESM 1999b Innføringen av ikke­stedegne arter er ikke noe nytt fenomen i Middelhavet.
Ei tunnistettavissa tähteet: ETC/MCE:n kokoama lähdeaineisto: Ribera & Boudouresque, 1995; kansallinen merentutkimuskeskus. Kreikan tiedot; CIESM 1999a; CIESM 1999b Suezin kanavan valmistumisen jälkeen vuonna 1869 Punaisesta merestä siirtyi suuri määrä trooppisia lajeja (tätä kutsuttiin lesseptiseksi muutoksi kuuluisan kanavainsinööri Ferdinand de Lessepsin mukaan).
Tropiske arter kom i hopetall inn fra Rødehavet etter at Suezkanalen ble åpnet i 1869 (såkalt lessepsiansk migrasjon, etter den berømte ingeniøren Ferdinand de Lesseps som bygget kanalen).
Muita lajeja kulkeutuu alueelle liikenteen mukana tai niitä tuodaan tarkoituksellisesti vesiviljelyä varten.
Andre arter innføres også i forbindelse med transport, eventuelt forsettlig, til akvakulturanlegg.
Ihmisen toiminnan aiheuttamista paineista, rannikon ja mantereen kehittämistoimistaja rannikon rehevöitymisestä johtuva elinympäristöjen väheneminen vaikuttaa suoraan tuotantoon sekä
Det er ikke påvist noen generell miljøvirkning i Middelhavet i den forstand at arter har dødd ut.
Välimeren alueen osalta ei ole voitu vahvistaa mitään lajien katoamiseen liittyviä yleisiä vaikutuksia.
Likevel er det påvist endringer i artenes sammensetning og rikdom i noen deler av Middelhavet.
Joissakin Välimeren merissä on kuitenkin havaittu muutoksia lajien koostumuksessaja runsaudessa.
Tap eller nedgang i habitater som potensielt kan føre til utryddelse er rapportert for arter som betraktes som truet, som munkesel og andre havpattedyr, rød korall, havskilpadde og vannfugler som lever i kolonier
Elinympäristöjen häviämisestä tai vähenemisestä, mikä voisi mahdollisesti johtaa sukupuuttoon, on raportoitu sellaisten uhanalaisiksi luokiteltujen lajien kohdalla kuin munkkihylje ja muut merinisäkkäät, punakoralli, merikilpikonnat ja yhdyskunnissa elävät vesilinnut.
Sammensetningen av bentiske samfunn i et uberørt og et forurenset område.
Meren pohjavesissä elävien yhteisöjen koostumus saastumattomalla (vasemmalla) ja saastuneella (oikealla) alueella
Listen over truede marine arter og ferskvannsarter i middelhavsregionen. (Vedlegg II til Protokoll om særlige verneområder og biologisk mangfold i Middelhavet, vedtatt av Barcelonakonvensjonen i 1996 og revidert ved Bern-konvensjonen av 1998).
Luettelo uhanalaisista tai uhatuista meressä ja makeassa vedessä elävistä lajeista Välimeren alueella. {Barcelonan yleissopimuksessa hyväksytyn Välimeren erityisiä suojelualueita ja biologista monimuotoisuutta koskevan pöytäkirjan liite II; tarkistettu Bernin yleissopimuksessa vuonna 1998).
I 1975 vedtok middelhavslandene og EF en Handlingsplan for Middelhavet (MAP), og i 1976 en konvensjon om beskyttelse av Middelhavet mot forurensning (Barcelona-konvensjonen).
Välimeren maatja ETY hyväksyivät vuonna 1975 Välimeren toimintasuunnitelman (MAP) ja vuonna 197(5 Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskevan yleissopimuksen (Barcelonan yleissopimus).
Konvensjonen legger opp til ytterligere tekniske protokoller.
Yleissopimuksessa pyritään laatimaan ympäristökysymyksiä koskevia teknisiä pöytäkirjoja.
Hovedmålsetningene i MAP var å hjelpe regjeringene i statene rundt Middelhavet til å vurdere og begrense forurensningen av havet, utarbeide en nasjonal miljøpolitikk, sette regjeringene bedre i stand til å identifisere alternative utviklingsmønstre og gjøre bedre rasjonelle valg for ressursfordelingen.
MAP:n tärkeimpänä tavoitteena oli auttaa Välimeren maiden hallituksia arvioimaan ja valvomaan meren saastumisia, muotoilemaan kansallista ympäristöpolitiikkaansa, parantamaan kykyään löytää vaihtoehtoisia kehitysmalleja sekä tekemään parempia rationaalisia valintoja myöntäessään varoja.
MED POL-programmet, hovedbestanddelen i MAP, spilte en viktig rolle i oppgraderingen av middelhavslandenes tekniske kapasiteter (1975-1981).
MAP:n tärkeä osa, MED POL-ohjelma, oli tärkeässä asemassa, kun useimpien Välimeren maiden teknistä kykyä saatettiin ajan tasalle (19751981).
Programmets annen fase var viet utviklingen og gjennomføringen av nasjonale overvåkingsprogrammer i regionen.
Ohjelman toisessa vaiheessa alueella kehitettiin ja ylläpidettiin kansallisia seurantaohjelmia.
Mange land har iverksatt en lang rekke konkrete tiltak i samsvar med kravene og vilkårene i MAP, noe som har påvirket miljøpolitikken og miljøpraksis i regionen.
Vuonna 1995 hyväksyttiin MAP:n uusi vaihe, ja sen uudeksi nimeksi tuli "Välimeren meriympäristön suojelua ja rannikkoalueiden kestävää kehitystä koskeva toimintasuunnitelma".
I 1995 gikk MAP inn i en ny fase og ble omdøpt til 'Handlingsplan for beskyttelse av det marine miljø og bærekraftig utvikling i kystområdene i Middelhavet' (Action Plan for the Protection of the Marine Environment and the Sustainable Development of the Coastal Areas of the Mediterranean) og skulle nettopp ta hensyn til de resultater og mangler ved MAP som hadde kommet fram under handingsplanens 20-årige eksistens, i tillegg til resultatene av senere begivenheter som FNs konferanse om miljø og utvikling (Rio de Janeiro, 1992).
Toisen vaiheen tavoitteena oli ottaa huomioon MAP:n olemassaolon ensimmäisten kahdenkymmenen vuoden saavutukset ja epäonnistumiset sekä sellaisten uusien tapahtumien kuin Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö-ja kehityskonferenssin tulokset (Rio de Janeiro, 1992).
I mellomtiden har MED POL gått inn i sin tredje fase.
Samaan aikaan MED POL on tullut kolmanteen vaiheeseen, jossa painotus siirtyy saastumisen arvioinnista saastumisen ehkäisyyn.
Vekten skiftes nå fra en vurdering av forurensningen til forurensningskontroll ved hjelp av handlingsplaner, programmer og tiltak med sikte på å forebygge og bekjempe forurensningen, for å redusere konsekvensene av forurensning og bygge opp igjen systemer som er blitt skadet av forurensning.
Tässä käytetään apuna toimintasuunnitelmia, ohjelmia ja toimenpiteitä, jotka koskevat saastumisen ehkäisyä ja valvontaa, vaikutusten vähentämistä sekä jo saastuneiden alueiden järjestelmien palauttamista ennalleen.
Barcelonakonvensjonen og protokollene til den
Barcelonan yleissopimus ja siihen liittyvät pöytäkirjat
Vedtatt
Hyväksyttiin
Barcelonakonvensjonen
Barcelonan yleissopimus
Konvensjonen om beskyttelse av det marine og
Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskeva yleissopimus
Konvensjonen om beskyttelse av Middelhavet mot forurensning kystnære miljø i Middelhavsområdet
Välimeren meri- ja rannikkoympäristön suojelemista koskeva yleissopimus
Protokol! om forebyggelse og eliminering av forurensning av Middelhavet forårsaket av dumping fra skip og luftfartøy og avbrenning til havs
Aluksista ja ilma-aluksista tapahtuvan jätteen mereen laskemisen aiheuttaman Välimeren pilaantumisen ehkäisemistä koskeva pöytäkirja
Protokoll om samarbeide om bekjempelse af forurensning av Middelhavet med olje og andre skadelige stoffer i tilfelle av kritiske situasjoner
Barcelona, Spanien 16.2.1976 pilaantumisen torjumiseksi hätätilanteessa koskeva pöytäkirja
Protokoll om landbaserte kilder (LBS-protokollen)
Maissa sijaitsevia lähteitä koskeva pöytäkirja
Protokoll om beskyttelse av Middelhavet mod landbasert forurensning
Välimeren suojelemista maalta peräisin olevalta pilaantumiselta koskeva pöytäkirja
Protokoll om særlig beskyttede områder av Middelhavet
Erityisiä suojelualueita Välimerellä koskeva pöytäkirja
Barcelona, Spania 9-10.6.1995 Den nye protokollen inneholder bilag, som ble vedtatt i Monaco den 24.11.1996.
Erityisiä suojelualueita ja biologista monimuotoisuutta Välimerellä koskeva pöytäkirja pöytäkirjaan sisältyy liitteitä, jotka hyväksyttiin Monacossa 24.11.1996.
Protokoll om beskyttelse av Middelhavet mod forurensning forårsaket av etterforskning på og utnyttelse af kontinentalsokellen, havbunnen og dens undergrunn
Välimeren suojelemista mannerjalustan, merenpohjan ja sen pohjamaan tutkimisesta ja hyödyntämisestä aiheutuvasta pilaantumisesta koskeva pöytäkirja
Protokoll om forebyggelse av forurensning av Middelhavet ved grenseoverskridende flytting av farlig avfald og fjerning av dette
Vaarallisen jätteen maan rajat ylittävästä siirtämisestä ja hävittämisestä aiheutuvan pilaantumisen ehkäisyä Välimerellä koskeva pöytäkirja
Det finnes flere europeiske og internasjonale programmer og prosjekter som er viet ett eller (1ère aspekter ved miljøet i Middelhavet.
On olemassa useita EU:n sisäisiäja kansainvälisiä ohjelmia ja hankkeita, joissa käsitellään yhtä tai useampaa Välimeren ympäristöön liittyvää kysymystä.
I tillegg har en god del andre EU-programmer som ikke direkte kan klassifiseres som miljøprogrammer men snarere inngår i et tverrnasjonalt samarbeid om 'regionalutvikling', telekommunikasjoner osv., også en viktig miljøkomponent.
Lisäksi useat EU-ohjelmat, joita ei voi tarkasti ottaen luokitella ympäristöohjelmiksi, kuten "alueelliseen kehitykseen", rajat ylittävään yhteistyöhön ja tietoliikenteeseen liittyvät ohjelmat, sisältävätjoitakin ympäristön kannalta tärkeitä elementtejä.
Disse har sitt utspring i innlemmelsen av miljøaspekter i politikken og planleggingen i andre sektorer i henhold til Amsterdam-traktaten.
Näiden taustalla on ympäristökysymysten sisällyttäminen alakohtaisiin toimintalinjoihin ja suunnitteluun konsolidoidussa EU:n perustamissopimuksessa (Amsterdamin sopimus) esitettyjen vaatimusten mukaisesti.
Imidlertid er informasjon om miljøprogrammer, finansiering og prosjekter i EU fragmentert som følge av at miljø berører en rekke fagfelt som hver har 'sitt' Generaldirektorat (DG) i Europakommisjonen.
Ympäristöohjelmia sekä niiden rahoitusta ja hankkeita koskeva tieto on EU:ssa hajanaista, koska ympäristö on moneen alaan liittyvä aihe,jota käsittelevät useat komission pääosastot.
Nedenstående oversikt over EU-programmer er ikke komplett, men det er verdt å nevne enkelte av de prosjektene som har betydning for informasjon og kunnskap om og tiltak som gjelder havn og kystmiljøet i Middelhavet:
Seuraavassa esitetty EU:n ohjelmien luettelo ei ole täydellinen, mutta tässä on kuitenkin syytä mainita muutamia hankkeita, joilla on vaikutusta Välimeren meri- ja rannikkoympäristöä koskevaan tietoon ja toimenpiteisiin:
MEDA-programmet er et ledd i opprettelsen av en frihandelssone mellom EU og middelhavslandene og har understreket behovet for kontinuerlig politisk samarbeid innen energi, miljø, vann, skipsfart, jordbruk, redusert matvareavhengighet, utvikling av regionale infrastrukturer samt teknologioverføring.
MEDA-ohjelma liittyy Euroopan puoleisen Välimeren rannikon vapaakauppa-alueen kehittämiseen, ja siinä on painotettu tarvetta jatkaa yhteistyötä eri aloilla. Näitä ovat energiapolitiikka, ympäristö, vesipolitiikka, meriliikenne, maatalous, riippuvuuden vähentäminen elintarvikkeiden maahantuonnista, alueellisen infrastruktuurin kehittäminen sekä teknologian siirto.
'LIFE Third Countries' omfatter 15 middelhavsland og skaffer bl.a. finansiering av teknisk bistand i forbindelse med etableringen av miljøforvaltningsstrukturer.
Kolmansia maita koskeva LIFE-ohjelma käsittää 15 Välimeren maata ja tarjoaa muun muassa varoja tekniseen apuun ympäristöä koskevia hallinnollisia rakenteita luotaessa.
Miljø- og klimaprogrammer med fokus på interaksjonsprosesser mellom hav og land i Europa (ELOISE).
Ympäristö-ja ilmasto-ohjelmat, joissa keskitytään ennen kaikkea eurooppalaiseen mantereen ja meren vuorovaikutusta koskevaan tutkimukseen (European Land-Ocean Interaction Studies, ELOISE).
AVICENNE-programmet dekker tiltaksområder som organisk og uorganisk forurensning og deres påvirkning av miljøet (samarbeid med Maghreb-landene og middelhavslandene).
AVICENNE-ohjelmaJoka käsittää toiminnan eri alueita, kuten orgaaniset ja epäorgaaniset saasteet ja niiden vaikutukset ympäristöön (yhteistyö Maghreb-maiden ja Välimeren altaan maiden kanssa).
FAIR-programmet hadde som siktemål å fremme og harmonisere forskning innenfor de største europeiske primærnæringene, både matvareproduserende og andre, inkludert jordbruk, skogbruk, fiskerier og akvakultur.
FAIR-ohjelman tavoitteena oli edistääja yhdenmukaistaa tutkimus ta,joka koski Euroopan merkittävimpiä ravinnon alkutuotantoon liittyviä ja muita aloja, muun muassa maataloutta, metsätaloutta, kalastusta ja vesiviljelyä.
DG Regionalpolitikk-programmene RECITE og ECOS OUVERTURE, som stimulerer til interregionalt samarbeid blant EU-stater og tredjestater i middelhavsbassenget om emner som er av regional betydning.
Aluepolitiikan pääosaston RECITE-ja ECOS OUVERTURE -ohjelmat, joilla pyritään edistämään Välimeren altaan alueella sijaitsevien EU:n jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä yhteistyötä alueellisesti merkittävissä asioissa.
INTERREG finansierer tiltak og undersøkelser med sikte på transnasjonale strategier, identifisering av miljøfølsomme områder, tiltak for å forbedre territorialforvaltningen av havområder i EUs utkant, basert både på økonomisk utvikling og miljøvern og miljøforbedring (f.eks. integrert kystutvikling, forebyggelse og bekjempelse av havforurensning', samt miljøvern).
INTERREG-ohjelmalla rahoitetaan toimiaja tutkimusta,jotka koskevat maiden rajat ylittäviä strategioita, ympäristöltään haavoittuvien alueiden tunnistamista sekä toimia, joiden availla parannetaan Euroopan unionin reuna-alueilla sijaitsevien merialueiden hallinnointia; ne perustuvat sekä taloudelliseen kehitykseen että ympäristön suojeluun ja parantamiseen (esimerkiksi rannikoiden yhtenäinen kehittäminen, meren saastumisen ehkäisyjä valvonta sekä ympäristönsuojelu).
TERRA-programmet innenfor rammen av artikkel 10 i Forordningen om opprettelse av Det europeiske fond for regionalutvikling (ERDF).
TERRA-ohjelma (Aluepolitiikan pääosaston) Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) annetun asetuksen 10 artiklan ptiitteissa.
Mange regionale programmer er også iverksatt i samarbeid med andre multilaterale organisasjoner eller internasjonale frivillige organisasjoner som er aktive i regionen.
Myös monia alueellisia ohjelmia on käynnistetty yhteistyössä
På et møte mellom miljøministrene i Helsinki i november 1997 ble forørkning og integrert kystsoneforvaltning identifisert som prioriterte miljøoppgaver i middelhavsregionen, sammen med beskyttelse og bærekraftig utnyttelse av biodiversitet som et 'horisontalt' miljøspørsmål.
Helsingissä marraskuussa 1997 järjestetyssä ympäristöministerien kokouksessa aavikoituminen ja yhdennetty rannikkoalueiden hoito todettiin ensisijaisiksi kysymyksiksi Välimeren ympäristön osalta. Samassa yhteydessä biologisen monimuotoisuuden säilyttämisen ja kestävän käytön todettiin olevan horisontaalinen y m pari s tö kysymys.