pere/sami_parallel huggingface dataset:
HIV-utbrudd relatert til sprøytebruk inntraff så nylig som i 2001 i Estland og Latvia og i 2002 i Litauen.
Luku on EU:n korkein. (186) Yhdistyneessä kuningaskunnassa HIV-tartuntojen määrä injektiokäyttäjien keskuudessa on laskenut hitaasti ja vakiintunut hieman alle 2,5 tapaukseen vuodessa miljoonaa henkilöä kohti.
Siden da har antallet nye HIV-tilfeller gått kraftig ned.
Irlannissa tartuntojen määrä kasvoi 1990luvun lopulla.
En nedgang i antallet nylig rapporterte tilfeller må forventes i etterkant av en innledende epidemisk fase når et endemisk infeksjonsnivå har etablert seg (se nedenfor).
Se saavutti vuonna 2000 huipun, joka oli 18,3 tapausta vuodessa miljoonaa henkilöä kohti, laski 9,8 tapaukseen miljoonaa kohti vuonna 2001 ja nousi vuonna 2004 jälleen 17,8 tapaukseen miljoonaa kohti.
HIV-seroprevalens blant testede sprøytebrukere
Viimeaikaiset suuntaukset ilmoitetuissa uusissa HIV-tapauksissa
Seroprevalensdata for sprøytebrukere (prosent smittet i utvalg av sprøytebrukere) er et viktig tillegg til rapporter om HIV-tilfeller.
Huumeiden injektiokäyttöön liittyviä HIV-epidemioita on puhjennut viimeksi vuonna 2001 Virossa ja Latviassa ja vuonna 2002 Liettuassa.
Den senere tids økning av HIV som noen land har registrert, underbygges av tilgjengelige seroprevalenstall, selv om disse tyder på at disse landene ikke er alene om å ha behov for økt årvåkenhet.
HIV:n levinneisyys testattujen injektiokäyttäjien keskuudessa
De fleste land rapporterer for tiden om lave tall for nylig diagnostiserte HIV-tilfeller på grunn av sprøytebruk.
Nykyään useimmat maat ilmoittavat alhaisia määriä uusia diagnosoituja HIV-tartuntoja, jotka johtuvat huumeiden injektiokäytöstä.
Land som konsekvent har hatt lave HIV-tall blant sprøytebrukere, gir oss mulighet til å undersøke hvilke faktorer som spiller inn, et spørsmål som står sterkt i fokus i EUs inneværende handlingsplan mot narkotika, og som også er tema for en studie koordinert av EONN.
Maat, joissa HIV-tartuntojen määrä huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa on ollut pitkään alhainen, tarjoavat mahdollisuuden tarkastella ilmiön syitä.
Verken Spania eller Italia, som begge har opplevd HIV-epidemier blant sprøytebrukere, leverer data om meldte HIV-tilfeller nasjonalt, noe som i betydelig grad svekker verdien av dataene når det gjelder å beskrive situasjonen i EU.
Ei ole kuitenkaan syytä olla liian optimistinen, sillä Espanja ja Italia, joissa huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa on ilmennyt HIV-epidemioita, eivät ole toimittaneet kansallisia tietoja HIV-tapauksista, ja tällä on merkittävä kielteinen vaikutus EU:n kokonaistilannetta koskevien tietojen arvoon.
I tillegg skaper data fra noen land bekymring for en mulig økende HIV-smitte, i alle fall i noen grupper av sprøytebrukere.
Lisäksi joidenkin maiden toimittamat tiedot herättävät huolta HIV-tartuntojen mahdollisesta lisääntymisestä ainakin tietyissä injektiokäyttäjien ryhmissä.
I Frankrike, som først begynte å registrere HIV-tilfeller i 2003, har det vært en økning i forekomsten av HIV blant sprøytebrukere (riktignok fra et lavt nivå), fra anslagsvis 2,3 tilfeller pr. million innbyggere til 2,9 i 2004.
Tieto HIV:n levinneisyydestä injektiokäyttäjien keskuudessa (tartunnan saaneiden osuus injektiokäyttäjistä) on tärkeä täydennys HIV-tapauksia koskeviin tietoihin.
Selv om dette stort sett er i samsvar med tilgjengelige studiedata (se nedenfor), er det viktig å huske på at nye rapporteringssystemer innledningsvis
Levinneisyystiedot ovat kuitenkin peräisin useista lähteistä, joita voi toisinaan olla vaikea verrata keskenään, ja niitä on siksi tulkittava varoen.
I de baltiske statene tilsier tilgjengelige seroprevalenstall at smitteoverføringen mellom sprøytebrukere muligens ennå ikke er under kontroll (figur 10).
Saatavilla olevat levinneisyystiedot vahvistavat useimmiten joidenkin maiden ilmoittaman HIV-tapausten viimeaikaisen
I Estland tyder en ny studie på at HIV-prevalensen blant sprøytebrukere øker i én region (Tallinn: fra 41 % av et utvalg på 964 i 2001 til 54 % av 350 i 2005), og at den er eksepsjonelt høy i en annen (Kohtla-Järve: 90 % av 100).
Ranskassa, jossa HIV-tapaukset on kirjattu vasta vuodesta 2003 lähtien, HIV on yleistynyt injektiokäyttäjien keskuudessa (joskin alhaiselta tasolta) vuosina 2003–2004
) Se figur INF-2 (del i) og INF-2 (del ii) i Statistiske opplysninger 2006.
) Katso kaaviot INF-2 (osa i) ja INF-5 (osa iv) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Figur 10: HIV-prevalens blant testede sprøytebrukere, 2003–04
Kaavio 10: HIV:n levinneisyys testattujen injektiokäyttäjien keskuudessa vuosina 2003 ja 2004
Tall i parentes er lokale data.
Luvut [suluissa] ovat paikallisia tietoja.
For primærkilder, se nærmere opplysninger og data før 2003 eller etter 2004 i tabell INF-8 i Statistiske opplysninger 2006.
Lisätietoja pääasiallisista lähteistä, tutkimuksista ja vuotta 2003 edeltävistä tai vuoden 2004 jälkeisistä tiedoista, katso taulukko INF-8 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
) Se figur INF-5 (del ii) og (del vi) i Statistiske opplysninger 2006.
) Katso kaavio INF-5 (osa ii) ja (osa vi) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall og Storbritannia, selv om økningen her er begrenset og ikke bekreftet av data over innrapporterte tilfeller.
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat suuntauksissa on suuria eroja alueiden välillä, ja joillakin alueilla (Bolzanossa, Liguriassa, Molisessa, Toscanassa ja Umbriassa) tartunnat ovat lisääntyneet voimakkaasti vielä viime aikoina.
Land med lav HIV-prevalens at situasjonen har blitt kraftig forbedret. Alle EU-land og søkerlandene har nå en dekning på minst 75 %.
Kokonaislevinneisyys oli 13,6 prosenttia miesten keskuudessa ja 21,5 prosenttia naisten keskuudessa.
Spesifikke data for tilgjengeligheten av HAART blant sprøytebrukere finnes derimot ikke, og det gjenstår å se om den økte dekningen gjenspeiler seg i redusert forekomst av AIDS blant sprøytebrukerne i Estland og Latvia.
Maiden välillä on merkittäviä eroja: naisten suhde miehiin verrattuna oli korkein Virossa, Espanjassa, Italiassa, Luxemburgissa ja Portugalissa, kun taas Belgiassa suuntaus oli päinvastainen ja levinneisyysaste oli korkeampi miesten keskuudessa.
Alle de fire vesteuropeiske landene som har høyest forekomst av AIDS, dvs.
Aidsin esiintyvyys ja HAART-hoidon saatavuus
Spania, Frankrike, Italia og Portugal, har opplevd en nedgang; siden omkring 1996 i de tre første landene, bare siden 1999 i Portugal.
Puolassa paikalliset tutkimukset viittaavat siihen, että HIV:n leviäminen on jatkunut ainakin viime aikoihin asti, ja levinneisyysaste on korkea nuorten injektiokäyttäjien keskuudessa (15 % vuonna 2002 yhdellä alueella, 4–11 % kahdella muulla alueella vuonna 2004).
Portugal er fremdeles det landet som har høyest forekomst av AIDS blant sprøytebrukere, med 31 tilfeller pr. million innbyggere i 2004. Latvia har omtrent samme forekomst – 30 tilfeller pr. million.
Vuonna 2002 tehdyssä tutkimuksessa raportoitiin neljä (9 %) HIV-tapausta otoksena olleiden 45 uuden injektiokäyttäjän keskuudessa, mutta vuonna 2004 tehdyssä tutkimuksessa ei ilmennyt yhtään tapausta otoksena olleiden 20 uuden injektiokäyttäjän keskuudessa.
EuroHIV-data fram til 2004 (justert for rapporteringsforsinkelser) tilsier at forekomsten av AIDS blant sprøytebrukere øker i både Estland og Latvia (190).
Ne kertovat kuitenkin oireita aiheuttavan sairauden yleisestä taakasta, ja ne ovat lisäksi tärkeä indikaattori HAART-hoidon saatavuudesta ja kattavuudesta injektiokäyttäjien keskuudessa.
HIV-prevalensen blant testede sprøytebrukere varierer svært mye mellom EU-landene (figur 10). I mange land har HIV-prevalensen blant sprøytebrukere nylig økt eller vært høy i mange år.
WHO arvioi, että HAART-hoidon kattavuus hoitoa tarvitsevien potilaiden osalta oli vuonna 2003 korkea Länsi-Euroopan maissa (yli 70 %) mutta vähäisempi useimmissa Itä-Euroopan maissa, kuten Virossa, Latviassa ja
I enkelte land var HIV-prevalensen blant sprøytebrukere imidlertid svært lav i perioden 2003–04, og HIV-prevalensen var under eller omkring 1 % i Den tsjekkiske republikk, Hellas, Ungarn, Malta, Slovenia (basert på nasjonale utvalg) samt i Slovakia, Bulgaria, Romania, Tyrkia og Norge (basert på subnasjonale utvalg).
Joissakin maissa, joissa ei ole koskaan esiintynyt laajamittaista epidemiaa injektiokäyttäjien keskuudessa, tuoreet levinneisyystiedot viittaavat siihen, että on syytä pysyä valppaana.
Kjønnsforskjeller i HIV-prevalens blant testede sprøytebrukere
Maat, joissa HIV:n levinneisyysaste on alhainen
Utbredelsen av antistoffer mot hepatitt C-viruset (HCV) blant sprøytebrukere er generelt ekstremt høy, selv om det er store variasjoner innenfor det enkelte land og landene imellom.
(189) HAART-hoidon kattavuudesta saatavilla olevat tuoreemmat tiedot viittaavat siihen, että tilanne on parantunut merkittävästi ja että kattavuus on nykyään vähintään 75 prosenttia kaikissa EU-maissa ja ehdokasvaltioissa.
En prevalens på over 60 % i diverse utvalg av sprøytebrukere testet i 2003–04 rapporteres fra Belgia, Danmark, Tyskland, Hellas, Spania, Irland, Italia, Polen, Portugal, Storbritannia, Romania, og Norge mens en prevalens under 40 % er funnet i utvalg fra Belgia, Den tsjekkiske republikk, Hellas, Kypros, Ungarn, Malta, Østerrike, Slovenia, Finland og Storbritannia (191).
HAART-hoidon saatavuudesta injektiokäyttäjien keskuudessa ei ole tarkkoja tietoja, mutta nähtäväksi jää, johtaako kattavuuden paraneminen aidsin esiintyvyyden vähenemiseen injektiokäyttäjien keskuudessa Virossa ja Latviassa.
Tilgjengelige seroprevalensdata for 2003–04 avslører kjønnsforskjeller blant testede sprøytebrukere (188).
Kaikissa aidsista eniten kärsivissä neljässä Länsi-Euroopan maassa eli Espanjassa, Ranskassa, Italiassa ja Portugalissa esiintyvyys on vähentynyt: kolmessa ensin mainitussa maassa vuodesta 1996 lähtien, mutta Portugalissa vasta vuodesta 1999 lähtien.
Kombinerte data fra Belgia, Estland (2005), Spania (2002), Frankrike, Italia, Luxembourg, Østerrike, Polen og Portugal ga et totalt utvalg på 124 337 menn og 20 640 kvinner.
Injektiokäyttöön liittyvän aidsin esiintyvyys on edelleen korkein Portugalissa, jossa todettiin 31 tapausta miljoonaa asukasta kohti vuonna 2004.
De fleste var testet på behandlingssentre for narkotikabruk eller andre narkotikatiltak.
Esiintyvyys on lähes yhtä korkea Latviassa, jossa todettiin 30 tapausta miljoonaa kohti.
Den generelle prevalensen var 13,6 % blant menn og 21,5 % blant kvinner.
HIV:n levinneisyys testattujen injektiokäyttäjien keskuudessa vaihtelee edelleen voimakkaasti EU-maiden välillä (kaavio 10).
Det er store forskjeller landene imellom.
HIV-tartuntojen määrä injektiokäyttäjien keskuudessa on monessa maassa kasvanut viime aikoina tai pysynyt korkeana jo monta vuotta.
I Spania, Estland, Italia, Luxembourg og Portugal har høyest HIV-prevalens blant kvinner, mens Belgia viser motsatt trend, dvs. høyest prevalens blant menn.
Monessa muussa maassa taas HIV-tartuntojen määrä injektiokäyttäjien keskuudessa pysyi alhaisena vuosina 2003 ja 2004: HIV:n levinneisyys oli enintään yksi prosentti Tšekissä, Kreikassa, Unkarissa, Maltassa, Sloveniassa (kansallisten otosten perusteella), Slovakiassa, Bulgariassa, Romaniassa, Turkissa ja Norjassa (paikallisten otosten perusteella).
AIDS-forekomst og tilgjengelighet av HAART
Sukupuolierot HIV:n levinneisyydessä testattujen injektiokäyttäjien keskuudessa
Dataene viser likevel den generelle belastningen ved symptomatisk sykdom, i tillegg til at de er en viktig indikator for innføringen og dekningen av HAART blant sprøytebrukere.
EuroHIV-tiedot vuoteen 2004 asti (raportointiviiveiden johdosta korjattuina) viittaavat siihen, että injektiokäyttöön liittyvän aidsin esiintyvyys on lisääntymässä sekä Virossa että
WHO anslår at dekningen av HAART blant pasienter i behov av behandling var høy i vesteuropeiske land (over 70 %) i 2003, men mer begrenset i de fleste østeuropeiske land, herunder Estland, Litauen og
HIV:n levinneisyydestä vuosilta 2003 ja 2004 saatavilla olevat tiedot paljastavat eroja miespuolisten ja naispuolisten
Prevalensdata for HCV-antistoffer blant unge sprøytebrukere (under 25) er tilgjengelige fra 14 land, selv om utvalgene i noen tilfeller er små.
1 88 testattujen injektiokäyttäjien välillä. (
) Se figur INF-3 (del v) i Statistiske opplysninger 2006.)
Vuosiraportti 2006: Huumeongelma Euroopassa
Se figur INF-14 (del iii) og (del iv) i Statistiske opplysninger 2006. )
Kattavimmat tiedot koskevat anti-HBc:tä, joka osoittaa aiemman tartunnan.
Se figur INF-1 (del i) i Statistiske opplysninger 2006.)
(192) Pohjois-Euroopassa suurin osa ilmoitetuista akuuteista B-hepatiittitapauksista on todettu injektiokäyttäjillä, ja useissa maissa B-hepatiittiepidemiat ovat puhjenneet samaan aikaan kun injektiokäyttö on lisääntynyt.
Se figur INF-6 (del i) i Statistiske opplysninger 2006.
Esimerkiksi Norjan tiedot viittaavat siihen, että B-hepatiittitartunnat lisääntyivät injektiokäyttäjien keskuudessa suuresti vuosina 1992 ja 1998 ja että ne ovat sen jälkeen vähentyneet.
Årsrapport for 2006: Narkotikasituasjonen i Europa som ble funnet i et nasjonalt utvalg i Portugal (67 % av 108 sprøytebrukere under 25) fremdeles bekymring, og den kan være en indikasjon på at det fortsatt foregår høyrisikoatferd blant unge sprøytebrukere (se også ”Nye trender i rapporterte HIV-tilfeller”, s. 73).
Vaikka otantamenetelmät saattavat johtaa kroonisen ryhmän painottumiseen, HCV-vasta-aineiden korkea esiintyvyysaste Portugalin kansallisessa otoksessa (67 % 108:sta alle 25-vuotiaasta injektiokäyttäjästä) on huolestuttava, ja se saattaa viitata riskikäyttäytymisen jatkumiseen nuorten injektiokäyttäjien keskuudessa (katso myös ”Viimeaikaiset suuntaukset ilmoitetuissa uusissa HIV-tapauksissa”, s. 75).
tilnærming til tiltakene på dette området. Historisk sett har debatten stort sett fokusert på forebygging av HIV-smitte blant sprøytebrukere, men behovet for effektive tiltak mot spredningen av hepatitt har etter hvert fått mer oppmerksomhet.
Monilla kansanterveystoimilla voidaan todistetusti vähentää tartuntatautien leviämistä huumeidenkäyttäjien keskuudessa, ja yhä yleisemmän näkemyksen mukaan menestystä voidaan varmimmin saavuttaa noudattamalla alan palvelujen tarjoamisessa kattavaa lähestymistapaa.
Det samme gjelder behovet for å hindre spredning av infeksjonssykdommer blant narkotikabrukere som ikke bruker sprøyter.
Keskusteluissa on tähän saakka keskitytty pitkälti HIV-tartuntojen ehkäisyyn injektiokäyttäjien keskuudessa, mutta tehokkaiden toimien tarve hepatiitin leviämisen ehkäisemiseksi tunnustetaan yhä laajemmin samoin kuin tarve ehkäistä tartuntatautien leviämistä niiden huumeidenkäyttäjien keskuudessa, jotka eivät ole injektiokäyttäjiä.
Forebygging av HIV-smitte blant sprøytebrukere er likevel det tiltaket som beviselig er mest effektivt.
On syytä tuoda esiin, että tehokkuuden osalta näyttö on vahvinta injektiokäyttäjien HIV-tartuntojen ehkäisyssä.
En solid bevismengde viser at tiltakene kan betraktes som effektive, og at tilgang til behandling av alle typer har god beskyttende effekt (Farrell et al., 2005; WHO, 2005).
On vankkaa näyttöä siitä, että interventiot voivat olla tehokkaita ja että kaikenlaisen hoidon saanti tarjoaa suojaa (Farrell et al., 2005; WHO, 2005).
Siden midt på 1990-tallet har europeiske tiltak vært preget av økt vektlegging av behandling for narkotikaavhengighet (se kapittel 2). Dette synes generelt å være et av elementene som har bidratt til at situasjonen nå er relativt lys når det gjelder spredningen av HIV blant sprøytebrukere.
Euroopassa on 1990luvun puolivälistä lähtien panostettu huumeriippuvuushoidon tarjonnan lisäämiseen (katso luku 2), mikä näyttää yleisesti ottaen vaikuttaneen siihen, että Euroopan tilanne on nykyään melko rohkaiseva HIV:n epideemisen leviämisen osalta injektiokäyttäjien keskuudessa.
Det finnes lite data om prevalensen av HCV-antistoffer blant nye sprøytebrukere (bruk mindre enn 2 år), og utvalgene er små, men informasjonen kan likevel fungere bedre som proxy-indikator for ny forekomst enn data om unge sprøytebrukere.
HCV-vasta-aineiden esiintyvyydestä uusilla injektiokäyttäjillä (joilla injektiokäyttö on kestänyt alle kaksi vuotta) on saatavilla vain vähän tietoa, ja siinäkin on haittana otosten pieni koko, mutta tämä tieto saattaa kertoa enemmän tuoreista esiintyvyysasteista kuin nuoria injektiokäyttäjiä koskeva tieto.
Tilgjengelige data for 2003–04 viser at de høyeste prevalenstallene blant nye sprøytebrukere (over 40 %) ble funnet i utvalg fra Hellas, Polen, Storbritannia og Tyrkia, og at utvalg fra Belgia, Den tsjekkiske republikk, Hellas, Kypros og Slovenia hadde lavest prevalens (under 20 %).
Vuosilta 2003 ja 2004 saatavilla olevat tiedot osoittavat, että esiintyvyysaste oli uusien injektiokäyttäjien keskuudessa korkein (yli 40 %) Kreikan, Puolan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Turkin otoksissa ja alhaisin (alle 20 %) Belgian, Tšekin, Kreikan, Kyproksen ja Slovenian otoksissa.
Lav prevalens er også funnet i små, nasjonale utvalg av nye sprøytebrukere på Kypros (bare to av 23 sprøytebrukere testet positivt på antistoffer for HCV, eller 9 %) og Slovenia (to av 32, eller 6 %, testet positivt).
Alhaisia esiintyvyysasteita on todettu uusien injektiokäyttäjien pienissä mutta kansallisissa otoksissa Kyproksessa (HCV-vasta-aineiden testin tulos oli positiivinen vain kahdella injektiokäyttäjällä 23:sta eli yhdeksällä prosentilla) ja Sloveniassa (testin tulos oli positiivinen kahdella 32:sta eli kuudella prosentilla).
Utbredelsen av markører for hepatitt B-viruset (HBV) varierer også mye, både innenfor det enkelte land og landene imellom.
Myös B-hepatiittiviruksen (HBV) markkerien esiintyvyydessä on suuria eroja maiden sisällä ja maiden välillä.
En viss konsens synes imidlertid å bryte fram.
Hoito on vain osa kattavaa lähestymistapaa HIV:n ehkäisyyn.
I en undersøkelse blant de nasjonale kontaktpunktene definerte tre av fire respondenter en kombinasjon av sprøyteprogram og samtaleterapi/rådgivning som en prioritet i de nasjonale retningslinjene for smittevern blant sprøytebrukere (figur 11).
Muita tekijöitä ovat laaja valikoima tiedotus, koulutus- ja viestintätekniikoita, tartuntatauteja koskeva vapaaehtoinen neuvonta ja testaus, rokottaminen sekä steriilien
) Se figur INF-12 (del i) i Statistiske opplysninger 2006.)
) Katso kaavio INF-6 (osa i) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
Se figur NSP-3 i Statistiske opplysninger 2006.
Katso kaavio INF-12 (osa i) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall land utenom Kypros, rapporterer å ha etablert et program for bytte eller distribusjon av sterile nåler og sprøyter (194
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat kysymyksenä. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että tällaisen palvelun eduista oltaisiin yksimielisiä.
Sprøytebytteprogrammer i europeiske land av rene sprøyter på apotekene øke tilgjengeligheten.
), ja Kyprosta lukuun ottamatta kaikki maat ovat ilmoittaneet toteuttavansa steriilien neulojen
Selv om salg av sprøyter uten resept er tillatt i alle EU-land utenom Sverige, er det noen apoteker som ikke vil tilby denne tjenesten, og noen prøver til og med aktivt å nekte narkotikabrukere tilgang til lokalet.
19 4 injektiovälineiden ja muiden suojavälineiden jakaminen.
Formelt organiserte apotekbaserte sprøytebytteprogrammer eller distribusjonsnett finnes i ni europeiske land (Belgia, Danmark, Tyskland, Spania, Frankrike, Nederland, Portugal, Slovenia og Storbritannia), selv om deltakelsen varierer fra nesten halvparten (45 %) av apotekene i Portugal, til under 1 % i Belgia.
Näillä toimenpiteillä sekä tarjoamalla lääkintähoitopalveluja matalan kynnyksen keskuksissa tai toisinaan jopa katutasolla voidaan päästä yhteyteen aktiivisten huumeidenkäyttäjien ja heidän seksipartneriensa kanssa tai parantaa yhteydenpitoa heidän kanssaan sekä tiedottaa heille huumeidenkäytön terveysriskeistä ja niiden ehkäisemisestä.
I Nord-Irland foregår sprøytebytte for tiden kun via apoteker.
ja ruiskujen vaihto-ohjelmia. (
Selv om de fleste landene i Europa nå distribuerer sterilt brukerutstyr, varierer tilbudene i type og omfang fra land til land.
Erilaiset neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmat Euroopan maissa
Det vanligste er å tilby tjenesten på et fast sted, vanligvis en spesialisert narkotikatjeneste, men ofte suppleres denne typen tilbud av mobile tjenester som retter seg mot narkotikabrukere i lokalmiljøet.
Yleinen sitoutuminen kattavaan lähestymistapaan ei tarkoita, että kaikkia näitä palveluja kehitettäisiin ja tuettaisiin samalla tavalla kansallisella tasolla.
I åtte land kommer automater for bytte eller kjøp av sprøyter i tillegg til andre sprøytebytteordninger (195), selv om tilbudet begrenser seg til en håndfull steder.
Niistä on kuitenkin muodostumassa jonkinasteinen yksimielisyys.
Spania er det eneste EU-landet som tilbyr sprøytebytte i fengslene, i 2003, 27 anstalter. Det eneste andre EU-landet som rapporterer om aktivitet på dette området, er Tyskland, hvor tilbudet begrenser seg til ett fengsel.
Se, että niin monet maat ovat selkeästi tunnustaneet HIV:n ehkäisystrategioissaan, kuinka tärkeää on tarjota puhtaita injektiovälineitä, osoittaa, että tällainen palvelu on yleistynyt suurimmassa osassa Eurooppaa ja ettei sitä enää pidetä useimmissa maissa kiistanalaisena
Apotekbaserte bytteordninger bidrar også til å øke den geografiske dekningen av tilbudet, og i tillegg kan salg
Useimmat Euroopan maat jakavat nykyään steriilejä injektiovälineitä, mutta palvelun luonne ja laajuus vaihtelevat maiden välillä.
Kjøp av sprøyter på apotek kan for enkelte sprøytebrukere utgjøre en viktig kilde til kontakt med helsevesenet, og det eksisterer klart en mulighet for å bruke dette kontaktpunktet som en kanal til andre tjenester.
Yleisin malli on palvelun tarjoaminen tietyssä paikassa, yleensä huumehoitokeskuksessa, mutta tätä palvelua täydennetään usein liikkuvilla palveluilla, joilla pyritään tavoittamaan huumeidenkäyttäjät yhteisössä. Neulojen ja ruiskujen vaihtopalveluja täydennetään kahdeksassa maassa myös ruiskujen vaihto- tai myyntiautomaateilla.
Arbeidet med å motivere og støtte apotekene i utbyggingen av tjenestene de tilbyr narkotikabrukere, kan være et viktig ledd i utvidelsen av apotekenes rolle, men til nå er det bare Frankrike, Portugal og Storbritannia som synes å investere i en slik ordning.
(195) Niitä vaikuttaa kuitenkin olevan vain muutamassa paikassa lukuun ottamatta Saksaa ja Ranskaa, jotka ovat ilmoittaneet laajamittaisesta toiminnasta (Saksassa on noin 200 ja Ranskassa noin 250 automaattia).
Figur 11: Prioritet og grad av bruk av utvalgte tiltak for å forebygge infeksjonssykdommer hos narkotikabrukere, i henhold til nasjonale ekspertuttalelser: sammendrag for responderende land
Kaavio 11: Valikoitujen toimenpiteiden priorisointi ja niiden käytön laajuus tartuntatautien ehkäisemiseksi huumeidenkäyttäjillä kansallisten asiantuntijoiden käsityksen mukaan
Sprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer
Neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmat
Frivillig rådgivning og testing for infeksjonssykdommer
Vapaaehtoinen neuvonta ja testaus tartuntatautien osalta
Enkel tilgang til behandling for infeksjonssykdommer
Helppo hoitoonpääsy tartuntatautien osalta
Opplæring i tryggere sprøytebruk
Turvallisemman injektiokäytön opetus
Rutinemessig screening av høyrisikogrupper
Rutiininomainen riskialttiiden ryhmien seulonta
Fremme bruk av kondom
Kondomien käytön edistäminen
Land som har respondert (%)
Tiivistelmä vastauksen antaneiden maiden osalta (%)
Vanlig eller dominerende
Yleinen tai vallitseva käyttö
Prioritering i 23 EU-land pluss Bulgaria og Norge. Ingen opplysning om prioritering i Irland, Kypros, Litauen og Nederland.
Prioriteettisijat 23 jäsenvaltiosta sekä Bulgariasta ja Norjasta.
Eksperter fra alle de 25 EU-landene pluss Bulgaria og Norge la fram tall om ”grad av bruk”.
Tiedot toimien käytön laajuudesta saatiin kaikkien 25 jäsenvaltion asiantuntijoilta sekä Bulgariasta ja Norjasta.
Den fransktalende og den flamsktalende delen av Belgia framla tall separat, så det totale antall er oppe i 28.
Belgian ranskankielinen ja flaaminkielinen alue toimittivat omat tietonsa erikseen, joten vastauksia saatiin kaikkiaan 28.
Nasjonale kontaktpunkter, ekspertundersøkelser, SQ 23 (2004) spørsmål 5.
Kansallisten seurantakeskusten asiantuntijakyselytutkimus, SQ 23 (2004), kysymys 5.
) Se årsrapporten for 2005 for et kort sammendrag om dokumentasjon på sprøytebytteprogrammenes effektivitet (s. 68).)
Vuoden 2005 vuosiraportissa on lyhyt tiivistelmä todisteena neulojen ja ruiskujen vaihtoohjelmien tehokkuudesta (s. 71).)
Se tabell NSP-2 i Statistiske opplysninger 2006.
Katso taulukko NSP-2 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Er sprøytedekningen i Europa god nok?
Ruiskujen vaihtoohjelmien kattavuus Euroopassa: onko se riittävä?
Selv om nesten alle medlemsstatene rapporterer om en viss tilgjengelighet av sprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer (NSP), avhenger effekten av denne typen intervensjoner av at de er godt nok utbygget til å dekke sprøytebrukernes behov.
Espanja on ainoa EU-maa, jossa neuloja ja ruiskuja vaihdetaan yleisesti vankiloissa: vuonna 2003 niitä vaihdettiin 27 vankilassa. Ainoa toinen EU-maa, joka on ilmoittanut tällaisesta toiminnasta, on Saksa, jossa palvelua tarjotaan vain yhdessä vankilassa.
En samarbeidsstudie igangsatt innenfor rammen av et EONN-prosjekt, undersøkte dødelighet blant opioidbrukere i behandling åtte forskjellige steder i Europa (196). Studien fant en svært høy dødelighet for opioidbrukere sammenlignet med deres jevnaldrende: 6–20 ganger høyere for menn og 10–50 ganger høyere for kvinner.
Lähes kaikki jäsenvaltiot ilmoittavat jonkinasteisesta neulojen ja ruiskujen vaihtoohjelmien saatavuudesta, mutta tällaisen intervention tehokkuus riippuu siitä, riittääkö tarjonta kattamaan injektiokäyttäjien tarpeet.
Det ble anslått at på seks av stedene (Amsterdam, Barcelona, Dublin, London, Roma og Wien) kunne 10–23 % av den totale dødeligheten blant menn i alderen 15–49 tilskrives opioidbruk, hovedsakelig: overdoser, AIDS og eksterne årsaker (ulykker, selvmord).
Tuoreita arvioita injektiokäyttäjien määrästä ja vaihtoohjelmien kautta jaettavien ruiskujen määrästä on saatavilla yhdeksästä Euroopan maasta.
Grovt regnet en tredel av de narkotikarelaterte dødsfallene skyldtes overdose.
Näiden tietojen pohjalta voidaan esittää karkea arvio kutakin injektiokäyttäjää
Nye anslag over antall sprøytebrukere og antall sprøyter distribuert gjennom sprøytebytteprogrammer er tilgjengelig for ni europeiske land.
Apteekkien kautta tarjottavat vaihtopalvelut auttavat laajentamaan maantieteellistä kattavuutta, ja lisäksi puhtaiden ruiskujen myynti apteekeissa saattaa lisätä niiden saatavuutta.
Ut fra disse dataene får man så et grovt anslag over antall sprøyter hver sprøytebruker har tilgang til årlig (1).
Ruiskuja voidaan myydä ilman reseptiä kaikissa EU-maissa paitsi Ruotsissa, mutta jotkut apteekkarit suhtautuvat siihen vastahakoisesti – jotkut jopa käännyttävät huumeidenkäyttäjiä tiloistaan.
De siste tilgjengelige dataene viser at sprøytebytteprogrammenes dekning varierer betydelig.
Pohjois-Irlannissa neulojen ja ruiskujen vaihto on järjestetty nykyään yksinomaan apteekkien kautta.
Antall sprøyter utdelt pr. antatt sprøytebruker pr. år varierer fra 2–3 i Hellas, til 60–90 i Den tsjekkiske republikk, Latvia, Østerrike og Portugal, til ca.
kohti vuosittain saatavilla olevien ruiskujen määrästä.
110 i Finland, 210 på Malta og over 250 i Luxembourg og Norge.
(1) Tuoreimpien saatavilla olevien tietojen perusteella neulojen ja ruiskujen vaihtoohjelmien kattavuus vaihtelee voimakkaasti siten, että Kreikassa jaetaan vuosittain arviolta 2–3 ruiskua injektiokäyttäjää kohti, Tšekissä, Latviassa, Itävallassa ja Portugalissa niitä jaetaan 60–90, Suomessa noin 110, Maltassa 210 sekä Luxemburgissa ja Norjassa yli 250.
Sprøyter er dessuten også tilgjengelig på apoteker, og på grunnlag av data fra Den tsjekkiske republikk og Finland er det mulig å beregne total tilgjengelighet av sprøyter.
Ruiskuja on lisäksi saatavilla myös apteekeissa, ja Tšekin ja Suomen tietojen perusteella voidaan arvioida ruiskujen kokonaissaatavuus.
En kombinasjon av utdelings- og salgsdata tilsier at (sprøyte)brukerne årlig i gjennomsnitt mottar 125 sprøyter i Den tsjekkiske republikk og 140 i Finland.
Yhdistettyjen jakelu- ja myyntitietojen perusteella injektiokäyttäjät saavat vuosittain keskimäärin 125 ruiskua Tšekissä ja 140 ruiskua Suomessa.
En kohortstudie av dødelighet utført i Den tsjekkiske republikk fant at dødeligheten blant brukere av sentralstimulerende stoffer var 4–6 ganger høyere (standardisert mortalitetsrate – SMR) enn i befolkningen generelt, mens dødeligheten for opioidbrukere var 9–12 ganger høyere.
Useiden tekijöiden tiedetään vaikuttavan injektiokäytön tiheyteen huumeidenkäyttäjien keskuudessa. Niitä ovat muun muassa käyttötavat, riippuvuusaste ja käytettävä huume.
En fransk kohortstudie som fulgte personer pågrepet for bruk av heroin, kokain eller crack, fant at dødeligheten blant menn var fem ganger høyere enn i befolkningen generelt. For kvinner var dødeligheten 9,5 ganger høyere, men her var trenden nedadgående.
HIV:n levinneisyyden ja ruiskujen jakeluohjelmien kattavuuden välisestä suhteesta hiljattain tehty tutkimus viittaa siihen, että käyttäytymistekijät, kuten injektiokäytön tiheys ja ruiskujen henkilökohtainen uudelleenkäyttö, vaikuttavat voimakkaasti siihen, kuinka paljon ruiskuja on jaettava, jotta HIV:n levinneisyysastetta voidaan laskea huomattavasti (Vickerman et al., 2006).
Mange faktorer er kjent for å påvirke injeksjonshyppigheten, inkludert bruksmønstre, grad av avhengighet og typen narkotika brukt.
Ruiskujen ostaminen apteekeista saattaa olla joillekin injektiokäyttäjille tärkein väylä yhteydenpitoon terveydenhuoltopalvelujen kanssa, ja sitä voitaisiin hyödyntää muiden palvelujen tarjoamisessa.
En nyere studie som betrakter forholdet mellom HIV-prevalens og dekningen av sprøyteutdeling, tilsier at atferdsmessige faktorer, f.eks. injeksjonshyppighet og personlig gjenbruk av sprøyter, har stor betydning for hvor stort omfanget av sprøyteutdelingen må være for å oppnå en betydelig reduksjon i utbredelsen av HIV (Vickerman et al., 2006).
Apteekkien roolia voitaisiin kasvattaa kannustamalla apteekkareita kehittämään huumeidenkäyttäjille tarjottavia palveluja ja tukemalla heitä siinä, mutta nykyisin ainoastaan Ranska, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta näyttävät tekevän merkittäviä investointeja siihen suuntaan.
Det er viktig å måle sprøytedekningen for få idé om sannsynlige effekter av sprøyteutdeling på sykdomsforebygging og for å evaluere udekkede behov.
Ruiskujen saatavuuden mittaaminen on tärkeää, jotta voidaan ymmärtää niiden jakelun todennäköiset vaikutukset tautien ehkäisyyn ja arvioida täyttämätön tarve.
I tolkningen av disse dataene er det imidlertid viktig å ta hensyn til tilgjengeligheten av sprøyter gjennom salg på apotek (priser, apotektetthet) så vel som sprøytebrukernes atferdsmønstre og miljømessige faktorer.
Näiden tietojen tulkinnassa on kuitenkin tärkeää ottaa huomioon myös ruiskujen myynti apteekeissa (hinnat, apteekkiverkon tiheys) sekä huumeidenkäyttäjien käyttäytymistavat ja ympäristötekijät.
Dette temaet drøftes nærmere i Statistiske opplysninger 2006.
Tätä kysymystä käsitellään tarkemmin vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Se Statistiske opplysninger 2006 for fagkommentarer.
Katso tekniset huomautukset vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
I tillegg skyldtes 1 528 dødsfall i 2002 AIDS relatert til sprøytebruk (197), selv om dette tallet sannsynligvis er for lavt.
Huumeiden ongelmakäyttäjien kuolleisuustiedot koskevat Euroopassa useimmiten opioidien käyttäjiä.
Det har blitt anslått at 10–20 % av alle dødsfall blant unge voksne i europeiske byer er relatert til opioidbruk (se nedenfor). I tillegg kommer dødsfall forbundet med andre typer narkotikabruk, men det er vanskelig å si noe om omfanget av dette.
Muihin huumeidenkäytön muotoihin liittyvästä kuolleisuudesta ei ole yhtä paljon tietoa, mutta se on silti tärkeä kansanterveydellinen kysymys.
Dødelighet blant problembrukere
(onnettomuuksista, itsemurhista).
Mesteparten av informasjonen om dødelighet blant problembrukere i Europa gjelder opioidbrukere. Dødelighet relatert til andre typer narkotika er mindre kjent, men er likevel et viktig faktor i folkehelsesammenheng.
Tšekissä tehdyssä kuolleisuuden kohorttitutkimuksessa todettiin, että piristeiden käyttäjien kuolleisuus oli 4–6 kertaa korkeampi (vakioitu kuolleisuussuhde) kuin kokonaisväestössä, kun taas opioidien käyttäjien
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall alkohol, benzodiazepiner og i enkelte land også kokain. I Europa gjelder de fleste opioid-dødsfall heroin, men andre opioider spiller også en rolle (se nedenfor) (201).
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat suoraan yhden tai usean huumeen käytöstä ja jotka tapahtuvat yleensä pian aineen tai aineiden käytön jälkeen.
mens det i andre tilfeller også omfatter dødsfall der narkotikabruk spilte en indirekte rolle (trafikkulykker, vold, infeksjonssykdommer).
Näistä kuolemista käytetään myös nimityksiä ”yliannostus”, ”myrkytys”, ”huumeen aiheuttama kuolema” tai ”äkillinen
I denne delen, og i EONN-protokollen, viser begrepet ”narkotikarelaterte dødsfall” til dødsfall som direkte skyldes inntak av ett eller flere narkotiske stoffer, og som generelt inntreffer kort tid etter at stoffet/stoffene ble inntatt. Andre begreper som brukes for slike dødsfall, er “overdoser”, “forgiftninger”, “stoffinduserte dødsfall” og “akutte narkotikadødsfall” (198).
Ranskassa tehdyssä kohorttitutkimuksessa, jossa seurattiin heroiinin, kokaiinin tai crackkokaiinin käytön takia pidätettyjä henkilöitä, todettiin, että miesten kuolleisuus oli viisi kertaa korkeampi ja naisten kuolleisuus 9,5 kertaa korkeampi kuin kuolleisuus kokonaisväestössä mutta että suuntaus oli laskeva.
fleste land mellom 75 % og 90 %. De høyeste kvinneandelene finnes i Den tsjekkiske republikk, Polen og Finland, og de laveste i Hellas, Italia og på Kypros.
EU-maat ilmoittivat vuosina 1990–2003 joka vuosi 6 500:sta yli 9 000:een huumekuolemaa, ja näitä kuolemia oli kyseisellä ajanjaksolla yhteensä yli 113 000.
Funnene må fortolkes i lys av hvordan opioidbruk og sprøytebruk fordeler seg mellom menn og kvinner.
Lukuja voidaan pitää vähimmäisarvioina, sillä todennäköisesti osa
På grunn av sannsynlig underrapportering i mange land må disse tallene anses som minsteanslag (199
19 9 kuolemista jää useimmissa maissa kirjaamatta. (
De fleste overdoseofre er mellom 20 og 40 år, med et gjennomsnitt i de fleste land i midten av 30-årene (men varierer mellom 20 og 44 år). Gjennomsnittsalderen for overdoseofrene er lavest i Estland, Slovenia, Bulgaria og Romania og høyest i Den tsjekkiske republikk, Nederland, Polen og Finland.
Opioidien käyttäjien ikääntyessä kroonisista sairauksista (kirroosista, syövästä, hengityselinsairauksista, sydämen sisäkalvon tulehduksesta, aidsista) johtuva kuolleisuus tulee sen kuolleisuuden lisäksi, joka aiheutuu muista ulkoisista syistä kuin yliannostuksesta eli esimerkiksi itsemurhista ja väkivallasta (Alankomaiden kansalliset raportit vuosilta 2004 ja 2005, GGD Amsterdam, Amsterdamin terveydenhuoltopalvelut).
Det er svært få rapporterte overdosedødsfall blant personer under 15 år (17 av totalt 7 516 dødsfall, basert på nyeste data fra hvert land), selv om det kan forekomme underrapportering av narkotikadødsfall i denne aldersgruppen.
Myös huumeidenkäyttäjien elinolot (esimerkiksi kodittomuus, mielenterveyssairaudet, väkivalta, huono ravitsemus jne.) saattavat vaikuttaa huomattavassa määrin tämän ryhmän korkeaan kuolleisuuteen.
Dødeligheten blant narkotikabrukere i Europa varierte fra 0,2 til over 50 dødsfall pr. million innbyggere (gjennomsnittet var 13).
Huumekuolleisuus vaihteli Euroopan maiden välillä voimakkaasti 0,2:sta yli 50 kuolemaan miljoonaa asukasta kohti (keskimäärin 13).
I de fleste land ligger dødeligheten i området 7–30 pr. million innbyggere, med over 25 i Danmark, Estland, Luxembourg, Finland, Storbritannia og Norge.
Useimmissa maissa luku on 7–30 kuolemaa miljoonaa asukasta kohti, ja se on yli 25 Tanskassa, Virossa, Luxemburgissa, Suomessa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Norjassa.
For menn i alderen 15–39 er dødeligheten typisk tre ganger høyere (i snitt 40 dødsfall pr. million), og syv land presenterer tall på over 80 pr. million.
Huumekuolleisuus on 15–39-vuotiaiden miesten keskuudessa tavallisesti kolme kertaa korkeampi (keskimäärin 40 kuolemaa miljoonaa kohti), ja se on seitsemässä maassa yli 80 kuolemaa miljoonaa kohti.
Narkotikarelaterte dødsfall utgjorde 3 % av alle dødsfall blant europeere i alderen 15–39 i 2003–04, og over 7 % i Danmark, Hellas, Luxembourg, Malta, Østerrike, Storbritannia og Norge.
Vuosina 2003 ja 2004 huumekuolemien osuus kaikista 15–38-vuotiaiden eurooppalaisten kuolemista oli kolme prosenttia, ja se oli yli seitsemän prosenttia Tanskassa, Kreikassa, Luxemburgissa, Maltassa, Itävallassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Norjassa.
Tallene bør betraktes som minsteanslag, og det bør også tas med i betraktningen at det, tross forbedringer, fremdeles er store kvalitetsforskjeller landene imellom når det gjelder rapportering.
Lukuja on pidettävä vähimmäisarvioina, ja on myös syytä ottaa huomioon, että parannuksista huolimatta raportoinnin laadussa on edelleen huomattavia eroja maiden välillä, joten suoria vertailuja on tehtävä varoen. (200)
I flere av de nye medlemsstatene er ofrenes gjennomsnittsalder relativt lav (Kypros, Estland, Latvia, Slovakia, Bulgaria og Romania), og det er en høy andel overdosetilfeller under 25, noe som kan være et tegn på at heroinbrukerne i disse landene er yngre.
Opioidit ovat EU:ssa osallisina useimmissa laittomien aineiden aiheuttamissa äkillisissä huumekuolemissa, joskin monissa tapauksissa havaitaan toksikologisessa tutkimuksessa myös muita aineita, erityisesti alkoholia, bentsodiatsepiineja ja joissakin maissa kokaiinia.
Den høye gjennomsnittsalderen i Den tsjekkiske republikk skyldes at mange dødsfall relatert til psykoaktive medikamenter også er inkludert (figur 12).
Euroopassa useimmat opioidikuolemat liittyvät heroiiniin, mutta niitä aiheuttavat muutkin opioidit (katso jäljempänä). (201)
I EU er opioider til stede i de fleste rapporterte tilfellene av ”akutte narkotikarelaterte dødsfall” forårsaket av illegale rusmidler, selv om andre stoffer i mange tilfeller også identifiseres i de toksikologiske undersøkelsene, særlig
Huumekuolema on monimutkainen käsite. Joissakin raporteissa sillä tarkoitetaan vain psykoaktiivisten aineiden suoraan aiheuttamia kuolemia, kun taas toisissa siihen sisältyvät myös kuolemat, joihin huumeidenkäyttö on vaikuttanut välillisesti tai toissijaisesti (liikennekuolemat, väkivalta, tartuntataudit).
I mange medlemsstater er alderen på overdoseofre stigende, noe som tyder på at unge i mindre grad begynner med heroin.
Tässä vuosiraportin osassa ja EMCDDA:n määritelmässä huumekuolemilla tarkoitetaan kuolemia, jotka johtuvat
Den samme trenden går igjen i EU-15 og har blitt observert siden begynnelsen
Latvian ja Liettuan kokonaiskuolleisuuteen (itäinen alue).
) Dette er den omforente, felles definisjonen som ble vedtatt av EONNs gruppe av nasjonale eksperter.
) Tämä on EMCDDA:n kansallisten asiantuntijoiden ryhmän sopima määritelmä.
For tiden er de fleste nasjonale definisjoner den samme som EONNs eller svært lik, selv om noen land fremdeles inkluderer tilfeller som skyldes psykoaktive legemidler eller ikke-overdosedødsfall, som oftest en begrenset andel (se metodeopplysninger i Statistiske opplysninger 2006 ”Sammendrag av narkotikarelaterte dødsfall: definisjoner og metodologiske spørsmål”. Del 1: EONNs definisjon og del 2: Nasjonale definisjoner og ”Standardprotokoll for narkotikarelaterte dødsfall (DRD), versjon 3.0”).
Useimmissa maissa on nykyään kansallinen määritelmä, joka on sama tai samankaltainen kuin EMCDDA:n määritelmä, joskin jotkin maat sisällyttävät huumekuolemiin sellaiset kuolemat, jotka aiheutuvat psykoaktiivisista lääkkeistä tai joihin ei liity yliannostusta ja jotka muodostavat yleensä vain pienen osan kaikista huumekuolemista (katso menetelmiä koskeva huomautus ”Drug-related deaths summary: definitions and methodological issues” vuoden 2006 tilastotiedotteessa, osa 1: EMCDDA:n määritelmä ja osa 2: kansalliset määritelmät sekä ”DRD Standard Protocol, version 3.0”).
(199) Se tabell DRD-2 (del i), DRD-3, DRD-4 i Statistiske opplysninger 2006.
) Katso taulukot DRD-2 (osa i), DRD-3, DRD-4 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
(200) Se tabell DRD-1 (del iii) og (del iv) i Statistiske opplysninger 2006.
Katso taulukko DRD-1 (osa iii) ja (osa iv) vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
) Se tabell DRD-1 i Statistiske opplysninger 2006.
Katso kaavio DRD-1 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Figur 12: Andelen av akutte narkotikarelaterte dødsfall blant personer under 25 år i 2002
Kaavio 12: Äkillisten huumekuolemien osuus alle 25-vuotiaiden keskuudessa vuonna 2002
) Se figur DRD-3 og DRD-4 i Statistiske opplysninger 2006.)
) Katso taulukko DRD-1 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall egenskaper som agonist-antagonist.
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
På europeisk nivå falt antallet narkotikadødsfall med 6 % i 2001, 13 % i 2002 og 7 % i 2003.
1990luvun alusta lähtien, joskin Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa heikompana kuin muualla.
I de landene som rapporterte data i 2004 (19), var det imidlertid en liten økning på 3 %.
Uusissa jäsenvaltioissa suuntaus ei ole yhtä selkeä, ja monissa
De nye medlemsstatene har derimot hatt en stor økning fram til 2000–02, mens en nedgang synes å ha inntruffet i 2003 (207).
20 4 tapauksissa on jopa havaittu keski-iän laskua. (
I de nasjonale rapportene for 2005 rapporterte bare Frankrike og Finland om dødsfall relatert til dette stoffet.
Useat maat ilmoittivat vuoden 2005 Reitoxin kansallisissa raporteissa, että huomattavassa osassa huumekuolemista havaittiin metadonia.
I Finland ble buprenorfin funnet i 73 narkotikarelaterte dødsfall i 2004, samme antall som i 2003.
Termistö ei ole yhdenmukaista maiden välillä, ja joissakin tapauksissa on vaikea arvioida, mikä osa metadonilla on ollut kuolemassa.
Stoffet var oftest brukt i kombinasjon med benzodiazepiner, sedativer eller alkohol.
alkoholin kanssa.
Disse høye tallene sammenfaller med utbyggingen av buprenorfinbehandling i Finland, selv om antallet personer som får slik behandling der er langt lavere enn de anslagsvis 70 000 til 85 000 som får buprenorfin i Frankrike.
Korkeat luvut vastaavat buprenorfiinihoidon lisääntymistä Suomessa, joskin hoidettavien määrä on paljon alhaisempi kuin Ranskassa, jossa buprenorfiinia saa arviolta 70 000–85 000 henkilöä.
Det er derfor interessant at Frankrike bare rapporterer om fire tilfeller av buprenorfinoverdoser i 2004 (mot åtte tilfeller i 2003).
Onkin mielenkiintoista, että Ranska ilmoitti vuonna 2004 vain neljä buprenorfiinin yliannostusta (kun vuonna 2003 niitä oli kahdeksan).
Forskjellen er bemerkelsesverdig, selv når en tar med muligheten for underrapportering av forgiftninger i Frankrike.
Vaikka Ranska ei olisikaan ilmoittanut kaikkia myrkytyksiä, ero on valtava.
I tillegg til Frankrike og Finland rapporterte tre andre land om tilfeller av dødsfall relatert til buprenorfin (bare to eller tre i hvert land), men uten at det var dokumentert at buprenorfin var hovedårsaken til dødsfallet.
Ranskan ja Suomen lisäksi kolme maata ilmoitti buprenorfiiniin liittyviä kuolemantapauksia (kukin kaksi tai kolme), mutta niillä ei ollut näyttöä siitä, että kyseinen aine olisi ollut kuoleman pääasiallinen aiheuttaja.
Tidligere har det blitt rapportert om dødsfall relatert til fentanyl i landene rundt Østersjøen, men det kom ingen slike opplysninger i de nasjonale rapportene for 2005.
Itämeren ympärillä olevat maat ovat aiempina vuosina ilmoittaneet fentanyyliin liittyviä kuolemia, mutta vuoden 2005 kansallisissa raporteissa sellaisia ei ilmoitettu.
Nasjonale trender for narkotikarelaterte dødsfall kan bidra til kunnskap om endringer i mønstrene for problembruk av narkotika, som heroinepidemier, høyrisikoatferd (f.eks. sprøytebruk), behandlingstilbud og til og med forskjeller i tilgjengeligheten av heroin.
Huumekuolemien kansalliset suuntaukset tarjoavat tietoa huumeiden ongelmakäytön kehittymisestä kussakin maassa, ne kertovat muun muassa heroiiniepidemioista ja riskikäyttäytymisestä (esimerkiksi injektiokäytöstä) sekä hoidon tarjonnasta ja jopa eroista heroiinin saatavuudessa.
De kan selvsagt også gjenspeile hvor gode retningslinjene for medisinske akuttiltak er når det gjelder forebygging av dødelige overdoser (206).
Ne voivat tietenkin myös heijastaa ensiapupalveluihin liittyvän politiikan onnistumista yliannostuskuolemien ehkäisyssä. (206)
I land med lengre dataserier kan man finne forskjellige mønstre for narkotikarelaterte dødsfall.
Tanska ilmoitti, että metadoni oli myrkytyksen syynä (yksin tai osaksi) 44 prosentissa kuolemista (95 tapauksessa 214:stä vuonna 2004).
I noen land nådde antallet narkotikarelaterte dødsfall en topp på begynnelsen av 1990-tallet, for deretter å synke.
Osuus on suunnilleen sama kuin vuonna 2003 mutta huomattavasti suurempi kuin vuonna 1997.
Dette skjedde f.eks. i Tyskland, hvor antallet var høyest i 1991–92, i Spania (1991), Frankrike (1994) og Italia (1991).
Saksa ilmoitti, että 345 tapaukseen liittyi ”korvaushoitolääkkeitä” (yksin 46 tapauksessa ja muiden huumausaineiden kanssa 299 tapauksessa vuonna 2004), mikä on selkeästi vähemmän kuin vuonna 2002.
I andre land, f.eks. Hellas, Irland, Portugal, Finland, Sverige og Norge, ble toppen nådd senere, mellom 1998 og 2001.
Yhdistynyt kuningaskunta taas ilmoitti 216 tapausta, joissa ”mainittiin” metadoni (Englannissa ja Walesissa vuonna 2003), mikä myös on selkeästi vähemmän kuin vuonna 2002.
I andre land var mønsteret mindre klart eller dødeligheten stabil.
Muut maat eivät ole ilmoittaneet opioidikuolemia, tai niiden ilmoittamat luvut ovat olleet hyvin alhaisia.
Selv om man skal være forsiktig med å tolke tallene pga. det relativt lave antallet narkotikarelaterte dødsfall i noen land, kan disse mønstrene være relatert til trender for heroinbruk (209).
Erojen taustalla olevat tekijät ovat epäselviä, eikä ole varmuutta siitäkään, kattavatko joidenkin maiden ilmoitukset kaikki tapaukset. (205)
Tilgjengelige data fra EU avslører noen generelle trender for narkotikarelaterte dødsfall.
EU:sta saatavilla olevista tiedoista ilmenee joitakin yleisiä suuntauksia huumekuolemissa.
EU-15 hadde en sterkt oppadgående trend på 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet, muligens relatert til økt heroinbruk og økt sprøytebruk.
Huumekuolemat lisääntyivät EU-15:n jäsenvaltioissa voimakkaasti 1980-luvulla ja 1990luvun alussa, mikä saattoi heijastaa heroiinin käytön ja injektiokäytön lisääntymistä.
Antallet narkotikadødsfall fortsatte å øke mellom 1990 og 2000, men ikke i samme takt (figur 13).
Vuosina 1990–2000 huumekuolemien kasvusuuntaus jatkui mutta heikkeni (kaavio 13).
Blant de medlemsstatene som har gitt informasjon (de fleste, både nye og gamle), økte det totale antallet narkotikarelaterte dødsfall med 14 %, fra 8 054 i 1995 til 9 392 i 2000.
Tietoja toimittaneissa maissa (eli useimmissa vanhoissa ja uusissa jäsenvaltioissa) huumekuolemien vuotuinen kokonaismäärä kasvoi vuosina 1995–2000 14 prosenttia 8 054:stä 9 392:een.
Siden 2000 har mange EU-land rapportert om en nedgang i antallet narkotikarelaterte dødsfall.
Buprenorfiinimyrkytyksestä johtuvia kuolemia vaikuttaisi olevan vähän, mikä johtuu siitä, että kyseinen lääke on farmakologisilta ominaisuuksiltaan agonisti-antagonisti.
Dette kan skyldes økt tilgjengelighet av behandling og skadereduserende tiltak, men redusert narkotikabruk kan også ha betydning.
Euroopan maat ovat kuitenkin ilmoittaneet joitakin kuolemantapauksia.
Det er begrenset med informasjon om ecstasydødsfall, men ifølge nasjonale Reitox-rapporter for 2005 er dødsfall
Vain Ranska ja Suomi ilmoittivat vuoden 2005 kansallisessa raportissaan tähän aineeseen liittyviä kuolemia.
) Se figur DRD-7 i Statistiske opplysninger 2006.)
) Katso kaavio DRD-7 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Figur 13: Langsiktig trend i akutte narkotikarelaterte dødsfall, 1985–2004
Kaavio 13: Pitkän aikavälin suuntaus äkillisissä huumekuolemissa vuosina 1985–2004
Derfor er tallene for 2004 foreløpige, basert på en sammenligning av data for 2003 og 2004 bare for de landene som har lagt fra data for begge år.
(*) Kymmenen maata toimitti tiedot vuodelta 2004, ja kuusi maata ei toimittanut niitä.