pere/sami_parallel huggingface dataset:
Nye medlemsstater og søkerland er ikke tatt med her på grunn av mangelen på retrospektive data i de fleste tilfeller.
Näin ollen vuoden 2004 luku on väliaikainen, ja se perustuu vuosien 2003 ja 2004 väliseen vertailuun vain niiden maiden osalta, jotka ovat toimittaneet tietoja kummaltakin vuodelta.Huom.
Se tabell DRD-2 i Statistiske opplysninger 2006 for antallet dødsfall i hvert land og metodeopplysninger.
Uusia jäsenvaltioita ja ehdokasvaltioita ei ole sisällytetty tähän kaavioon, koska useimpien osalta ei ole saatavilla takautuvia tietoja.
Nasjonale Reitox-rapporter (2005), hentet fra generelle dødelighetsregistre eller spesialregistre (rettsmedisinske registre eller politiregistre).
Kuolemantapausten määrä kussakin maassa ja metodologiset huomautukset, katso taulukko DRD-2 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.Lähteet: Reitoxin kansalliset raportit (2005), tiedot on saatu kansallisista kuolleisuusrekistereistä tai erikoisrekistereistä (oikeuslääketieteellisistä tai poliisin rekistereistä).
For GHB-dødsfall, se kapittel 4.
prosenttia.
hvor ecstasy er involvert, fremdeles er nokså uvanlige sammenlignet med opioid-dødsfall, selv om tallene i noen land ikke er uvesentlige.
Vanhojen ja uusien jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja alle 25-vuotiaiden huumekuolemien suuntauksissa.
I Europa sett under ett ble 77 dødsfall rapportert, men dette tallet bør betraktes
EU-15:n jäsenvaltioissa suuntaus on ollut tasaisesti laskeva vuodesta 1996 lähtien, mikä viittaa nuorten opioidienkäyttäjien määrän vähenemiseen, kun taas uusissa jäsenvaltioissa kasvu oli voimakasta vuosiin 2000–2002 asti, ja suuntaus
Årsaken er at det i noen land har blitt observert en økning i rekreasjonsbruk blant ungdom, personer i behandling for avhengighet og blant marginaliserte grupper.
Näin on tapahtunut esimerkiksi Saksassa, jossa huumekuolemien määrä oli huipussaan vuosina 1991 ja 1992, Espanjassa (1991), Ranskassa (1994) ja Italiassa (1991).
Sistnevnte har sannsynligvis bedre rapportering enn andre land.
Muissa maissa suuntaus on ollut epäselvempi tai määrät ovat pysyneet vakaina.
I Spania var ecstasy til stede i 2,5 % av tilfellene av narkotikaforgiftning.
Vaikka tulkintoja on tehtävä varoen, koska huumekuolemien määrä on joissakin maissa melko alhainen, nämä suuntaukset saattavat liittyä heroiinin injektiokäytön suuntauksiin. (209)
Risikoen ved ecstasybruk har ofte blitt diskutert.
Myös sukupuolten välillä on eroja.
Det hefter en viss feilmargin ved prevalensestimater basert på spørreundersøkelser, og i tillegg er det vanskeligheter forbundet med rapportering av narkotikadødsfall, men dersom antallet dødsfall divideres på antallet brukere pr. år (211
Miesten kuolemat lisääntyivät jatkuvasti vuosina 1990–2000, minkä jälkeen ne vähenivät selkeästi (30 %:n lasku vuonna 2003), kun taas naisten kuolemat pysyivät vuosina 1990–2000 karkeasti ottaen samalla tasolla eli 1 700–2 000 tapauksessa vuodessa, ja ne ovat vähentyneet sen jälkeen vain 15 prosenttia.
) (risikoutsatte personer), gir dette en rate på henholdsvis 5–8 og 2–5 tilfeller pr.
Ekstaasikuolemia alettiin ilmoittaa Euroopassa 1990-luvulla, kun huumeen suosio alkoi kasvaa.
100 000 brukere i de to landene som denne beregningen kan gjøres for.
Ekstaasikuolemat ovat erittäin huolestuttavia, koska ne tapahtuvat usein odottamatta yhteiskuntaan sopeutuneille nuorille ihmisille.
Amfetamindødsfall er også sjelden rapportert, selv om 16 dødsfall i Den tsjekkiske republikk ble tilskrevet pervitin (metamfetamin) i 2004.
Maissa, joista on saatavilla pidempi aikasarja, voidaan havaita erilaisia suuntauksia.
Dermed er tallene ikke sammenlignbare, i tillegg til at enkelte kokainrelaterte dødsfall muligens ikke blir identifisert eller rapportert, noe som resulterer i underrapportering.
Ekstaasikuolemista on saatavilla vain vähän tietoa, mutta vuoden 2005 Reitoxin kansalliset raportit viittaavat
) Avhengig av land viser tallene til 2003 eller 2004, både for ecstasy og kokain. )
) Katso kaavio DRD-5 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.) Katso kaavio DRD-6 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
Bruk siste 12 måneder i spørreundersøkelser.
Katso kaavio DRD-7 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall i behandling betraktes som et forebyggende tiltak mot overdoser.
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat siihen, että ekstaasikuolemat ovat edelleen melko harvinaisia opioidikuolemiin verrattuna, mutta niiden määrä on joissakin maissa huomionarvoinen.
Flere faktorer kan spille inn i den beskjedne nedgangen i antall overdosedødsfall enkelte medlemsstater har opplevd den siste tiden.
Euroopassa ilmoitettiin yhteensä 77 tällaista kuolemaa, ja lukua on
Eksperter på de forskjellige intervensjonsstrategiene for å redusere overdosedødsfall anser substitusjonsbehandling med opioider for å være den mest verdifulle tilnærmingen (212).
Tanska (2), Saksa (20), Ranska (4), Unkari (3) ja Yhdistynyt kuningaskunta (48 tapausta, joissa mainittiin ekstaasi – 33 tapausta Englannissa ja Walesissa), joissa raportointi on todennäköisesti tehokkaampaa kuin muissa maissa.
I Ungarn og Sverige, hvor denne typen behandling er tilgjengelig, anses den derimot ikke å bidra til å redusere antallet narkotikadødsfall.
Ekstaasin käytön vaaroista on keskusteltu paljon.
I Estland og Polen betyr det lave tilbudet av substitusjonsbehandling at behandling med metadon for tiden ikke betraktes som et viktig tiltak for å redusere antallet overdosedødsfall.
Kun pidetään mielessä virhemarginaali tutkimuspohjaisissa levinneisyysarvioissa ja huumekuolemien raportointivaikeudet ja kun vuotuiset kuolemantapaukset jaetaan käyttäjien
I de landene som har lagt fram opplysninger, ble over 400 kokaindødsfall rapportert. Dette er et minsteanslag.
5–8 ja 2–5 tapausta 100 000:ta käyttäjää kohti niissä kahdessa maassa, joissa tällainen laskelma on tehty.
I de fleste tilfellene ser det ut til at kokain var den utløsende årsaken, men dette kommer ikke alltid klart fram av rapportene.
kokaiini näyttää aiheuttaneen kuoleman, vaikka tämä ei tulekaan selkeästi ilmi raporteissa.
Ni land sa ikke eksplisitt om kokaindødsfall hadde inntruffet eller ikke.
Yhdeksän maata ei maininnut erikseen kokaiinikuolemia.
Kokain sto for 0–20 % av rapporterte akutte narkotikadødsfall og representerte mellom 10 % og 20 % av slike dødsfall i Tyskland, Frankrike, Spania, Nederland og Storbritannia.
Kokaiini aiheutti 0–20 prosenttia kaikista raportoiduista äkillisistä huumekuolemista ja 10–20 prosenttia huumekuolemista Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Dødsfall med kokain som den utløsende årsaken (alene eller i kombinasjon) ble rapportert av Frankrike (14), Tyskland (166), Nederland (20), Spania (53) og Storbritannia (142 ganger ”nevnt” – 113 i England og Wales).
Kokaiinin (yksin tai osaksi) aiheuttamia kuolemia ilmoittivat Saksa (166), Espanja (53), Ranska (14), Alankomaat (20) ja Yhdistynyt kuningaskunta (142 tapausta, joissa mainittiin kokaiini – 113 tapausta Englannissa ja Walesissa).
Ni andre land rapporterte fra null til to tilfeller.
Yhdeksän muuta maata ilmoitti 0–2 tapausta.
I tillegg blir kokain ofte funnet i toksikologiske analyser av opioidoverdoser i enkelte land.
Lisäksi joissakin maissa kokaiinia havaitaan usein opioidien yliannostustapausten toksikologisissa analyyseissä.
Av den begrensede mengden data som er tilgjengelig, er det vanskelig å identifisere sikre trender, men i de fleste land med mange tilfeller synes trenden å være oppadgående, f.eks. i Tyskland, Frankrike, Spania, Nederland og Storbritannia, selv om utviklingen i Nederland har flatet ut de to siste årene.
Saatavilla olevista vähäisistä tiedoista on vaikea tunnistaa suuntauksia, mutta suuntaus vaikuttaa olevan kasvava kaikissa maissa, joissa tapauksia on paljon, eli Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, joskin Alankomaissa kasvu on pysähtynyt kahden viime vuoden aikana.
Tiltak basert på informasjon, utdanning og kommunikasjon (såkalte IEC-tiltak) er også viktige i de fleste europeiske land.
Myös amfetamiinikuolemia ilmoitetaan harvoin, joskin vuonna 2004 Tšekissä kirjattiin 16 tapauksessa kuoleman aiheuttajaksi pervitiini (metamfetamiini).
I 19 land er det vanlig eller utbredt at informasjon om risikobevissthet og overdosehåndtering spres via trykt materiell eller andre typer media (brosjyrer, nettsider, kampanjer i massemedia).
Luku on lähes kaksi kertaa suurempi kuin vuonna 2003, ja kasvu vastaa pervitiinin ongelmakäyttäjien määrän ja siihen liittyvän hoidontarpeen arvioitua kasvua.
Syv land (Estland, Frankrike, Irland, Latvia, Ungarn, Malta, Finland) gjør imidlertid sjelden bruk av slike tiltak, og ett land (Sverige) ikke i det hele tatt.
GHB:tä käsitellään luvussa 4.
I tillegg kan kokain ha spilt en rolle ved dødsfall som skyldes hjerte-karproblemer (arytmi, hjerteinfarkt, hjerneslag), særlig hos brukere som er predisponert eller utsatt for andre risikofaktorer (tobakk, høyt blodtrykk, angiom) eller med økende alder.
Kokaiini voi lisäksi olla osatekijänä sydän- ja verisuoniongelmien (rytmihäiriöiden, sydäninfarktien, aivoverenvuotojen) aiheuttamissa kuolemissa varsinkin käyttäjillä, joilla on niihin altistavia sairauksia tai riskitekijöitä (tupakointi, korkea verenpaine, suonikasvaimet) tai korkea ikä.
Mange av disse tilfellene oppdages ikke grunnet manglende oppmerksomhet omkring problemet.
Monet näistä tapauksista saattavat jäädä huomaamatta tiedon puuttumisen takia.
Det trengs mer forskning på dette området.
Tutkimusta on vielä jatkettava tällä alalla.
Reduksjon av narkotikarelaterte dødsfall
Huumekuolemien vähentäminen
Ifølge de nasjonale kontaktpunktene er det mindre vanlig med tiltak der individuell risikovurdering systematisk integreres i veiledning og behandlingsrutiner, med organiserte gruppetimer for risikoreduksjon og tiltak for narkotikabrukere.
Huoli kokaiinin käytön terveysriskeistä on kasvanut, kun joissakin maissa on havaittu viihdekäytön lisääntyneen nuorten, huumehoitoasiakkaiden ja syrjäytyneen väestön keskuudessa.
Å nå ut til ubehandlede populasjoner av narkotikabrukere og etablere kommunikasjonslinjer er en forutsetning for å kunne gi informasjon om og styre risiko samt formidle tilgang til tjenester, inkludert behandling.
Kokaiinin käyttö on yleistä opioidien käyttäjien keskuudessa, ja opioidien yliannostustapausten toksikologisissa analyyseissä löydetään usein kokaiinia muiden aineiden, kuten alkoholin ja bentsodiatsepiinien, lisäksi.
En bred tiltakskategori kan defineres som “tiltak forut for løslatelse”.
Tällaisilla toimenpiteillä voidaan merkittävästi vähentää huumeidenkäytön välittömistä vaikutuksista johtuvia kuolemia.
Disse tiltakene omfatter alt fra enkel informasjonsspredning, veiledning om overdoserisiko og -forebygging, til påbegynning eller videreføring av substitusjonsbehandling i fengselet.
EMCDDA:n tuoreessa selonteossa esitetään tiivistetysti erilaisten interventioiden rooli huumeisiin liittyvien äkillisten yliannostuskuolemien vähentämisessä (EMCDDA, 2004d).
Slike tiltak ble imidlertid sjelden iverksatt i 13 land og ikke i det hele tatt i fem land (Latvia, Ungarn, Polen, Romania og Sverige).
Euroopasta on saatavilla vain vähän tilastotietoa, ja kokaiinikuolemien määrittelyssä käytettävät perusteet vaihtelevat, joten luvut eivät ole vertailukelpoisia.
I Spania, Italia og Storbritannia er intervensjoner i fengslene blant de mest brukte tilnærmingene som benyttes for å redusere antallet akutte narkotikadødsfall.
Lisäksi joitain kokaiinikuolemia saattaa jäädä tunnistamatta tai kirjaamatta, joten ilmoitukset eivät välttämättä kata kaikkia tapauksia.
I fire EU-land og Norge har lokale risikofaktorer relatert til sprøytebruk på offentlig sted ført til at det
Joissakin jäsenvaltioissa havaittuun yliannostuskuolemien suuntauksen vähäiseen laskuun voi olla useita syitä. Näitä ovat levinneisyysasteen lasku, injektiokäytön väheneminen,
Forskning på omstendighetene rundt overdoser ligger til grunn for utviklingen av tiltak som retter seg mot høyrisikosituasjoner eller personer som er utsatt for høy risiko.
Tietoja toimittaneissa maissa kirjattiin vuoden 2005 kansallisiin raportteihin yhteensä yli 400 kokaiinikuolemaa, ja luku on vähimmäisarvio. Useimmissa näistä tapauksista
Slike tiltak kan bidra til å redusere antallet dødsfall som skyldes den umiddelbare effekten av narkotikabruk.
) Luvut viittaavat maasta riippuen vuoteen 2003 tai 2004 ekstaasin ja kokaiinin osalta.) Väestötutkimuksissa: käyttö viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana.
En policy-orientering fra EONN beskrev nylig rollen til forskjellige tiltak som skal redusere akutte narkotikarelaterte overdosedødsfall (EONN, 2004d).
Useimmissa maissa asiantuntijat pitävät yliannostuskuolemien vähentämiseen tarkoitetuista erilaisista interventiostrategioista
er blitt åpnet sprøyterom under tilsyn av fagfolk (213
2 12 hyödyllisimpänä opioidikorvaushoitoa. (
Målgruppen er svært marginaliserte og risikoutsatte sprøytebrukere som holder til på gaten (EONN, 2004c).
(213) Niiden kohderyhmänä ovat erittäin syrjäytyneet ja riskialttiit injektiokäyttäjät, jotka piikittävät julkisissa tiloissa (EMCDDA, 2004c).
Ettersom de fleste overdosedødsfall i Europa involverer heroin, kan det å øke andelen heroinbrukere
Tiedotus, koulutus- ja viestintäpohjaiset ratkaisut ovat tärkeässä asemassa useimmissa Euroopan maissa.
) Resultatene er basert på en undersøkelse gjennomført av 27 nasjonale kontaktpunkter i 2004. Verktøyet kan lastes ned på http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1333
) Tulokset perustuvat 27 kansallisen seurantakeskuksen kautta vuonna 2004 tehtyyn kyselytutkimukseen.
Kapittel 8Bedre kartlegging av problembruk og blandingsbruk
Luku 8Huumeiden ongelma- ja sekakäytön seurannan parantaminen selvempää, että sitä on kehitettävä vastaamaan Euroopan entistä hajanaisemman huumetilanteen seurannan tarpeita.
Narkotikaavhengighet, narkotikamisbruk, skadelig bruk og problembruk – en rekke ulike begreper er forbundet med EONNs indikator for problembruk, og hvert av dem har sine egne subtile medisinske eller sosiale definisjoner.
Huumeriippuvuus, huumeiden väärinkäyttö, haitallinen käyttö, ongelmakäyttö: EMCDDA:n huumeiden ongelmakäytön indikaattoriin liittyy useita käsitteitä, joista jokainen eroaa hieman muista lääketieteellisestä tai sosiaalisesta näkökulmasta.
EONNs indikator for problembruk, PDU-indikatoren (problem drug use), kartlegger ”injeksjonsbruk av narkotika eller langvarig/regelmessig bruk av heroin, kokain og/eller amfetamin”.
EMCDDA:n huumeiden ongelmakäytön indikaattorilla seurataan ”injektiokäyttöä tai heroiinin, kokaiinin ja/tai amfetamiinien pitkäaikaista/säännöllistä käyttöä”.
I praksis omfatter definisjonen også bruken av andre opioider, som metadon.
Määritelmä kattaa myös muiden opioidien, kuten metadonin, käytön.
den må utvikles for å oppfylle kravene til overvåking av den langt mer sammensatte narkotikasituasjonen i Europa i dag.
EU:n laajentuminen on tuonut mukaan uusia sosiaalisen käyttäytymisen muotoja, eikä laittomien huumausaineiden käyttö ole tässä poikkeuksena.
Når det gjelder kroniske narkotikaproblemer, blir bildet stadig mer sammensatt. Dersom indikatoren fortsatt skal ha relevans i en skiftende verden av illegale rusmidler, må overvåkingsarbeidet videreutvikles.
Huumekulttuurin kehitys, synteettisten huumeiden ja laittomasti käytettyjen lääkkeiden yleistyminen, kokaiinin merkityksen kasvu ja kannabiksen käytön yleisesti korkea levinneisyysaste on otettava huomioon, kun yritetään ymmärtää niiden henkilöiden tarpeita, joilla on huumeidenkäyttöön liittyviä ongelmia.
Det må kunne håndtere utfordringene med å dekke et bredere spekter av rusmidler og i tillegg gi mer detaljert informasjon om bruken av rusmidlene enn det hittil har gjort.
Tässä raportissa on jo aiemmin tuotu esiin, että vaikka heroiinin käyttäjät ovat edelleen huumehoitopalvelujen pääasiallisia asiakkaita, tilanne on muuttumassa hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvien osalta, joiden keskuudessa kannabis- ja piristeongelmat ovat lisääntyneet (kaavio 14).
Denne definisjonen av problembruk bygger eksplisitt på atferd. Den baserer seg på bruksmønstre og omfatter ingen måling av problemer.
Tämä huumeiden ongelmakäytön määritelmä on puhtaasti käyttäytymistä kuvaava, se perustuu huumeidenkäyttötapoihin, eikä sillä varsinaisesti mitata minkäänlaisia ongelmia.
Definisjonen er likevel knyttet til de ulike begrepene forbundet med avhengighet gjennom erkjennelsen av at personer som driver med denne typen atferd, med stor sannsynlighet faller inn under det mer generelle begrepet ”problembruker”.
Se on kuitenkin yhteydessä riippuvuuden erilaisiin käsitteisiin siten, että henkilön, joka käyttäytyy mainitulla tavalla, tiedetään kuuluvan todennäköisesti ongelmakäyttäjän laajemman käsitteen piiriin.
Utviklinger i ruskulturen, økningen av syntetiske stoffer og ulovlig medisinbruk, økningen i kokainbruk og den generelt høye utbredelsen av cannabisbruk er alle elementer i forståelsen av behovene til personer som har problemer knyttet til narkotikabruk.
Tässä yhteydessä on tärkeää tuoda esiin, että huumeiden ongelmakäytön indikaattorilla arvioidaan vain niiden henkilöiden merkittävää alaryhmää, joilla voidaan katsoa olevan jonkinlainen huumeongelma.
Tidligere i rapporten går det fram at etterspørselen etter behandling fremdeles er størst blant heroinbrukere, men bildet er et annet når det gjelder personer som kommer til behandling for første gang.
Tällä lähestymistavalla on kuitenkin arvoa; käyttäytymistä kuvaavana käsitteenä sillä on seuraavat edut:
• Den har gjort det mulig å fortsette kartleggingen uten at man er bundet til definisjoner av avhengighet, skade og problemet som sådan.
• Se mahdollistaa seurannan sitoutumatta riippuvuuden, haitan ja ongelman määritelmiin.
• Den er relativt enkel å operasjonalisere i forskningsstudier.
• Sitä on melko helppo soveltaa tutkimustoiminnassa.
• Den grupperer ulike typer narkotiske stoffer og inntaksmåter uten å skille spesifikt mellom dem.
• Se kokoaa erilaiset huumeet ja käyttötavat yhteen ryhmään vaihtoehtoina erottelematta niitä.
Denne endringen må ses på bakgrunn av den store satsingen på behandlingstilbud til personer med opioidrelaterte problemer så vel som økt rapportering om behandlingstilbud.
Tämän muutoksen tarkastelussa on otettava huomioon, että hoidon tarjonta opioidiongelmista kärsiville on lisääntynyt suuresti ja että hoitopalvelujen raportoinnin kattavuus on parantunut.
Substitusjonsbehandling med opioider, som binder folk til omsorgsapparatet i lang tid (merk at dette ikke framgår av diagrammene, som bare viser antall personer inntatt til behandling i løpet av inneværende år), understreker i særlig grad opioidenes plass i dagens behandlingstilbud i forhold til de nye behandlingsmottakerne.
Erityisesti opioidikorvaushoidossa, joka sitoo asiakkaat pitkäaikaiseen jatkuvaan hoitoon (tämä ei näy asiaa koskevissa kaavioissa, joissa esitetään vain hoitoon tänä vuonna hakeutuneet asiakkaat), opioidien asema korostuu hoidossa nykyisin olevien asiakkaiden keskuudessa verrattuna niihin henkilöihin, jotka tulevat hoitoon ensimmäistä kertaa.
I flere land ser det likevel ut til at de som i dag utvikler et narkotikaproblem i Europa, antakelig vil være en mer sammensatt gruppe enn det som historisk har vært tilfelle, i alle fall med hensyn til hvilke stoffer de bruker.
Monessa maassa vaikuttaisi kuitenkin siltä, että henkilöt, joille on kehittymässä huumeongelma, muodostavat todennäköisesti ainakin käyttämänsä aineen puolesta Euroopassa epäyhtenäisemmän joukon kuin aiemmin.
PDU-indikatoren og beregning av skjulte populasjoner av narkotikabrukere
Huumeiden ongelmakäytön indikaattori ja huumeidenkäyttäjien näkymättömien ryhmien laskenta
I løpet av 1980-tallet, og i stor grad på 1990-tallet, ble heroinbruk og sprøytebruk ansett som nøkkelelementer i narkotikaproblematikken som det var viktig å få målt.
EMCDDA:n seurantaindikaattori oli jälkeenpäin katsottuna aikansa lapsi – 1980-luvulla ja pitkälti myös 1990-luvulla heroiinin käyttöä ja injektiokäyttöä pidettiin arviointia vaatineen huumeongelman keskeisinä osina.
Disse formene for narkotikabruk kunne dessuten ikke måles på en overbevisende måte gjennom befolkningsundersøkelser.
Lisäksi näitä huumeidenkäytön muotoja ei voitu mitata luotettavasti kyselytekniikoilla.
Dagens PDU-tilnærming oppnår gode estimater av den gruppen narkotikabrukere som representerer de største forbrukerne av behandlingstilbud i Europa, og tilnærmingen har i så måte vist seg ekstremt nyttig.
Vaikka huumeiden ongelmakäytön indikaattori tarjoaakin edelleen hyödyllistä tietoa yhdestä huumeongelman tärkeästä näkökohdasta, on yhä
Figur 14: Fordeling av ”nye” og ”alle” i behandlingsapparatet etter primærrusmiddel egnet til å beregne utbredelsen av narkotikabruk som har lav prevalens, er stigmatisert og overveiende skjult.
Kaavio 14: Hoitoon hakeutuvien ”uusien” ja ”kaikkien” asiakkaiden jakautuminen heidän pääasiallisen huumeensa mukaan käytännön syistä huonosti huumeidenkäytön levinneisyyden arviointiin harvalukuisen, leimautuneen ja pitkälti näkymättömän väestöryhmän keskuudessa.
Når det gjelder dagens implementering av PDU-indikatoren i EU har hvert land tilpasset definisjonen slik at den dekker aktuelle, lokale forhold, og situasjonen er derfor sammensatt.
Huumeiden ongelmakäytön indikaattoria käytetään EU:ssa nykyään siten, että maat ovat mukauttaneet määritelmän kattamaan paikallisen tilanteen käytännön olot, joten se on epäyhtenäinen.
Ni land følger i hovedsak EONNs definisjon, elleve land estimerer kun antall opioidbrukere (eller heroinbrukere), og ytterligere fire land utelukker ikke problembrukere av cannabis selv om cannabisbrukere generelt bare utgjør en svært liten del av estimatene (kriteriene for å inkludere cannabisbrukere er ganske strenge da kun avhengige eller svært intensive cannabisbrukere medregnes).
Yhdeksän maata noudattaa pääasiallisesti EMCDDA:n määritelmää sellaisenaan, 11 maata arvioi ainoastaan opioidien (heroiinin) käyttäjiä, ja neljä maata laskee mukaan kannabiksen ongelmakäyttäjät, vaikka heidän osuutensa arvioissa on yleensä hyvin pieni (kannabiksen käyttäjien sisällytysperusteet ovat hyvin tiukat, ja ne kattavat vain riippuvuuden tai erittäin runsaan käytön).
Basert på data fra Den tsjekkiske republikk, Danmark, Tyskland, Hellas, Italia, Kypros, Ungarn, Malta, Nederland, Slovenia, Slovakia, Finland, Sverige, Storbritannia, Bulgaria, Romania og Tyrkia. Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Kaavio perustuu tietoihin Tšekistä, Tanskasta, Saksasta, Kreikasta, Italiasta, Kyproksesta, Unkarista, Maltasta, Alankomaista, Sloveniasta, Slovakiasta, Suomesta, Ruotsista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta, Bulgariasta, Romaniasta ja Turkista.Lähteet: Reitoxin kansalliset seurantakeskukset.
Tidligere i denne rapporten ble det for første gang gitt et separat estimat av heroinbruk og sprøytebruk i Europa.
Tässä raportissa on esitetty ensimmäisen kerran erilliset arviot heroiinin käytöstä ja injektiokäytöstä Euroopassa.
I tillegg peker vi på økningen i behandlingstilbud for brukere med opioidproblemer, der anslagsvis over en halv million personer i Europa følger substitusjonsbehandling med opioider.
Lisäksi on havaittu opioidiongelmien hoidon saatavuuden lisääntyneen, ja Euroopassa arvioidaan olevan yli puoli miljoonaa henkilöä opioidikorvaushoidossa.
Dette tyder på at andelen av heroinbrukere og sprøytebrukere som har eller har hatt kontakt med behandlingstjenestene, kan være ganske stor i mange land.
Tämä viittaa siihen, että hoitopalveluihin yhteydessä olevien tai olleiden heroiininkäyttäjien ja injektiokäyttäjien osuus saattaa olla melko korkea useissa maissa.
Sammen med de nasjonale faggruppene er EONN nå i ferd med å undersøke nytten av å sammenstille informasjon om behandlingsbehov, behandlingstilbudenes tilgjengelighet og anslag over heroinbruk og sprøytebruk.
EMCDDA tutkii parhaillaan kansallisten teknisten ryhmien kanssa, toisiko hoidon kysyntää, hoidon saatavuutta sekä heroiinin käytön ja injektiokäytön arvioita koskevien tietojen kokoaminen yhteen jotakin lisäarvoa.
Tilnærmingen har bidratt til å stimulere utviklingen av en rekke metoder og statistiske prosedyrer for å estimere den totale størrelsen på denne overveiende skjulte gruppen.
Lähestymistapa on edistänyt monenlaisten toimintatapojen ja tilastomenetelmien kehittämistä tämän pitkälti näkymättömän väestöryhmän määrän arviointiin.
I alle disse metodene er målingene basert på tanken om at en viss prosentandel av problembrukerne er ”administrativt synlige” i kontakt med flere behandlingstilbud, med rettssystemet, med akuttmottak og med sosialtjenesten, og ut fra denne synlige minoriteten kan størrelsen på gruppen beregnes hvis prosentandelen er kjent.
Kaikissa lähestymistavoissa mittaus perustuu siihen lähtöajatukseen, että tietty osuus huumeiden ongelmakäyttäjistä on ”hallinnollisesti näkyvä”, sillä se on yhteydessä erilaisiin hoito, oikeus-, hätä- ja sosiaalipalveluihin, ja jos tämän näkyvän vähemmistön osuus tiedetään, siitä voidaan päätellä koko ryhmän määrä.
Denne typen indirekte statistiske metoder brukes som et supplement til befolkingsundersøkelsene, som av en rekke metodologiske og praktiske grunner er dårligere
Tällaisilla epäsuorilla tilastomenetelmillä täydennetään väestötutkimustyötä, joka soveltuu useista metodologisista ja
Neste skritt i utviklingen av vår forståelse av det europeiske narkotikafenomenet, er å undersøke i hvilken grad intensiv narkotikabruk kan innlemmes i kartleggingsoppgaven, utover kartleggingen av
Runsaan huumeidenkäytön – miten ikinä se määritelläänkin – yhteyttä riippuvuuteen sekä ongelmien vakavuusasteeseen ja muotoihin on käsiteltävä tarkemmin, ja esimerkiksi Kandel ja Davis (1992) arvioivat,
De erstatter gjerne ett rusmiddel med et annet, de endrer preferanser over tid eller de lar rusmidlene supplere hverandre.
Vuosiraportti 2006: Huumeongelma Euroopassa
Denne typen kompleksitet gjør kartlegging ekstremt utfordrende selv om analysen begrenses til enkle atferdsbaserte målinger av narkotikabruk over ulike tidsperioder.
Tällainen monimuotoisuus asettaa seurantajärjestelmälle suuria haasteita, vaikka analysointi rajoitettaisiinkin huumeidenkäytön käyttäytymistapoihin eri ajanjaksoina.
Dersom begrepene problembruk og vanebruk inkluderes, øker kompleksiteten ytterligere, og på europeisk plan foreligger det svært få sikre data som tillater informert analyse.
Jos ongelmakäytön ja riippuvuuden käsitteet otetaan mukaan, asia käy yhä monimutkaisemmaksi, ja Euroopassa on vain vähän vankkaa tietoa, joka mahdollistaa tarkan analysoinnin.
Det er ikke desto mindre sannsynlig at enkelte land har en betydelig populasjon av narkotikabrukere med kroniske problemer som vanskelig lar seg klassifisere etter primærrusmiddel, og som kan ha problemer som skyldes bruk av både lovlige og ulovlige rusmidler.
Joissakin maissa on kuitenkin todennäköisesti paljon kroonisia huumeiden ongelmakäyttäjiä, joita on vaikea luokitella pääasiallisen huumeen mukaan tai joilla voi olla sekä laillisten että laittomien päihteiden käyttöön liittyviä ongelmia.
Dersom vi skal kunne gripe fatt i dette problemet, må vi utvikle en bedre forståelse av mønstrene for blandingsbruk og bruke denne til å forbedre rapporteringen på både nasjonalt og europeisk plan.
Tämän ongelman käsittely edellyttää huumeiden sekakäytön muotojen yhä parempaa ymmärtämistä ja sen soveltamista kansallisen ja Euroopan tason raportoinnin parantamiseksi.
Kandel og Davis (1992) anslo f.eks. at rundt en tredel av daglige cannabisbrukere i USA kunne anses som avhengige.
että Yhdysvalloissa noin kolmasosaa kannabiksen käyttäjistä voidaan pitää riippuvaisina.
For å komme videre på dette området må begrepet hyppig, intensiv bruk av cannabis og andre ulovlige rusmidler formaliseres slik at det kan fungere som et spesifikt mål for kartleggingen.
Ennen kuin tässä voidaan edetä, on kannabiksen ja muiden laittomien huumausaineiden toistuvan tai runsaan käytön käsite vahvistettava virallisesti erityisenä seurantakohteena.
Hyppig eller intensiv bruk kan måles i undersøkelsesdata for å supplere beregningene gjennom indirekte statistiske metoder.
Toistuvaa tai runsasta käyttöä voidaan mitata tutkimuksissa siitä epäsuorilla tilastomenetelmillä tehtyjen arvioiden täydentämiseksi.
I dag gir undersøkelsesdata nyttig innsikt i ulike mønstre av cannabisbruk, men disse måler hovedsakelig en begrenset type atferd og bruksfrekvens.
Tutkimustiedot tarjoavat nykyään hyödyllistä tietoa kannabiksen erilaisista käyttötavoista, mutta ne ovat hyvin rajallisia käyttäytymisen ja käyttötiheyden mittareita.
Undersøkelsesdata vil nok være viktige hvis vi skal utarbeide sikre anslag over hvor mange brukere av rusmidler som cannabis som kan beskrives som avhengige eller hvis bruk er skadelig, i det minste ifølge egenrapportering.
Tutkimustiedot ovat todennäköisesti tärkeitä, kun halutaan vankkoja arvioita kannabiksen kaltaisten huumeiden sellaisten käyttäjien määristä, joita voidaan pitää riippuvaisina käyttäjinä tai haittakäyttäjinä ainakin heidän omien ilmoitustensa perusteella.
Flere spesifikke betydninger av det generelle begrepet blandingsbruk må tas i betraktning.
Monien huumeiden yleinen käytön käsite kattaa useita termin erityismerkityksiä.
Ett ytterpunkt er bruken av flere stoffer på en intens og kaotisk måte, samtidig eller etter hverandre, der ett rusmiddel i mange tilfeller erstatter et annet, alt etter tilgjengelighet.
Yhdessä ääripäässä on monien aineiden runsas ja kaoottinen käyttö samanaikaisesti tai perättäin, ja usein huume korvataan toisella sen mukaan, mitä on saatavilla.
Dette er f.eks. tilfelle med problembrukere som bruker ulike opioider i tillegg til legemidler, kokain, amfetamin og alkohol.
Tämä koskee esimerkiksi ongelmakäyttäjiä, jotka käyttävät erilaisia opioideja sekä lääkkeitä, kokaiinia, amfetamiineja ja alkoholia.
Skrittet mot en mer formell definisjon av hyppig, intensiv bruk av flere stoffer ville også ha bidratt til utviklingen av forskningsverktøy som kan måle graden av problemer og avhengighet relatert til ulike grader og mønstre av cannabisbruk.
Siirtyminen monien huumeiden osalta toistuvan runsaan käytön viralliseen määritelmään tukisi myös sellaisten tutkimusvälineiden kehittämistä, joilla arvioidaan kannabiksen kulutuksen eri asteisiin ja muotoihin liittyvien ongelmien sekä riippuvuuden astetta.
En rekke europeiske land arbeider med å utvikle metodeverktøy for å måle både intensiv bruk og grader av avhengighet og problemer, og EONN tar nå til orde for et samarbeid på dette området.
Useat Euroopan maat ovat kehittämässä metodologisia välineitä runsaan käytön sekä riippuvuuden ja ongelmien asteen mittaamiseen, ja EMCDDA edistää yhteistyötä tällä alalla.
Dette bruksmønsteret synes å eksistere hos noen kroniske brukere, muligens hos marginaliserte grupper, muligens hos mennesker med psykiatriske tilstander. I mange registreringssystemer i Europa vil disse tilfellene bli tilskrevet opioider.
Tätä käyttötapaa vaikuttaisi esiintyvän joidenkin kroonisten käyttäjien keskuudessa ja mahdollisesti myös syrjäytyneiden ryhmien ja psyykkisistä sairauksista kärsivien henkilöiden keskuudessa.
Dermed vil disse personene defineres som problembrukere og kartlegges som sådan.
Monissa Euroopan kirjausjärjestelmissä nämä tapaukset yhdistetään opioideihin.
En vanskelighet ved å benytte intensiv bruk som indikator for de personene som antakelig er mest utsatt for å bli avhengige eller få problemer, er at oppfatningen av hva som utgjør intensiv bruk, til en viss grad er rusmiddelbetinget.
Vaikeutena runsaan käytön määrittelemisessä sellaisten henkilöiden indikaattoriksi, joilla on suurin riski kehittää riippuvuus tai kohdata ongelmia, on se, että runsaan käytön käsite on jossain määrin huumekohtainen.
Selv om problembruk av opioider i stor grad kjennetegnes av daglige bruksmønstre, er dette ofte ikke tilfellet for sentralstimulerende midler.
Vaikka opioidien ongelmakäytölle on ominaista huumeen päivittäinen käyttö, sama ei usein koske piristeitä.
Med disse stoffene er et overstadig forbruk vanligere, dvs. bruken øker i korte perioder for deretter å gå ned, og brukerne går ofte over til andre narkotiske stoffer eller alkohol for å dempe de negative konsekvensene av avhold.
Niitä käytetään yleensä paljon lyhyen ajan sisällä ja sen jälkeen vähemmän, ja niiden käyttäjät lievittävät usein vieroitusoireita muilla huumausaineilla tai alkoholilla.
Både farmakologiske og kontekstuelle faktorer kan være viktige når det gjelder å påvirke mønstre av intensiv narkotikabruk, men det er klart at atferdsbaserte målinger av intensiv bruk må være følsomme overfor de ulike bruksmønstrene som er forbundet med de ulike stoffene.
Sekä farmakologiset tekijät että ympäristötekijät saattavat vaikuttaa merkittävästi runsaan huumeidenkäytön muotoihin, mutta runsaan käytön käyttäytymisen mittareissa on selkeästi otettava huomioon erilaisiin huumeisiin liittyvät erilaiset käyttötavat.
Rusmiddelkombinasjoner
Sekakäyttöongelmien raportoinnin haaste
Utfordringen i å rapportere problemer med blandingsbruk
Tällaiset henkilöt kuuluvat huumeiden ongelmakäyttäjien määritelmän ja seurannan piiriin.
Det finnes en annen gruppe brukere som også tar flere rusmidler samtidig, men da systematisk. De søker effektene av den farmakologiske kombinasjonen, for eksempel ”speedballing” – samtidig bruk av heroin og kokain gjennom injeksjon.
Toinen käyttäjäryhmä haluaa saada aikaan huumeiden yhdistetyn vaikutuksen ottamalla useita aineita järjestelmällisesti samanaikaisesti esimerkiksi yhdistettynä heroiini- ja kokaiiniruiskeena eli ”speedballina”.
Av praktiske og metodologiske grunner beskriver de fleste rapporter om narkotikabruk stort sett hvert stoff for seg.
Käytännön ja metodologisista syistä huumeidenkäyttöä koskevassa raportoinnissa ilmoitetaan useimmiten kukin aine erikseen.
Dette gir den begrepsmessige klarheten som trengs for å forenkle rapporteringen ut fra tilgjengelige atferdsbaserte målemetoder, men det tar ikke hensyn til at den enkelte narkotikabruker ofte har brukt eller bruker flere rusmidler, både lovlige og ulovlige, og at de også kan ha
Tällä tavalla saadaan tarvittava käsitteellinen selkeys käyttäytymismittareihin perustuvan raportoinnin helpottamiseksi, mutta siinä sivuutetaan se seikka, että yksittäiset huumeidenkäyttäjät ovat usein käyttäneet tai käyttävät monenlaisia sekä laittomia että laillisia aineita ja että näillä käyttäjillä voi olla ongelmia useamman kuin yhden päihteen kanssa.
Ved bruk av et andre rusmiddel av funksjonelle eller farmakologiske grunner, er ikke bruken begrenset til samtidig bruk – det kan også brukes etter et annet, som en erstatning for eller som et supplerende
Toiminnallisesta tai farmakologisesta syystä valittua toissijaista huumetta ei käytetä yksinomaan samanaikaisesti, vaan sitä käytetään myös korvaavana tai täydentävänä huumeena.
Begrensninger ved tilgjengelige data over blandingsbruk stoff.
Luku 8: Huumeiden ongelma- ja sekakäytön seurannan parantaminen saatavilla.
I andre tilfeller kan et andre stoff brukes for sin kompenserende farmakologiske virkning. Dette er tilfellet når den narkotiske effekten av opioider modifiseres ved bruk av kokain, eller når angsten som kokain eller amfetamin framkaller, dempes ved bruk av opioider eller andre beroligende midler.
Toissijaista huumetta voidaan myös käyttää sen kompensoivan vaikutuksen takia: esimerkiksi opioidien nukuttavaa vaikutusta muutetaan käyttämällä kokaiinia ja kokaiinin tai amfetamiinien ahdistavaa vaikutusta lievennetään opioideilla tai muilla rauhoittavilla aineilla.
Data er hentet fra toksikologiske rapporter etter narkotikaoverdoser og fra egenrapporter fra behandlingsmottakere.
Tietoja on saatavilla huumeiden yliannostusten toksikologisista raporteista ja hoitopalvelujen käyttäjien omista ilmoituksista.
Selv om disse kildene gir oss noe kunnskap om blandingsbruk, er den tilgjengelige informasjonen ofte begrenset, og representativiteten ved dataene må vurderes.
Nämä lähteet valaisevat jonkin verran huumeiden sekakäyttöä, mutta tiedot ovat usein vähäisiä, ja niiden edustavuuteen on kiinnitettävä huomiota.
Økt risiko gjennom blandingsbruk
Kohonneet riskit huumeiden sekakäytössä
Risikonivået vil avhenge av doseringsnivå for begge stoffene.
Riskin taso riippuu kunkin aineen annoksesta.
En rekke farmakologiske parkombinasjoner gir grunn til bekymring: Alkohol og kokain øker hjerte- og kar-toksisitet, kombinasjonen opioider og alkohol eller beroligende midler fører til økt overdoserisiko, og inntak av opioider eller kokain sammen med ecstasy eller amfetamin gir også økt akutt toksisitet.
Useat farmakologiset yhdistelmät ovat huolestuttavia: alkoholin ja kokaiinin yhdistelmä on vaarallinen sydämelle ja verisuonille, alkoholin tai masennuslääkkeiden yhdistäminen opioideihin kasvattaa yliannostuksen riskiä, ja opioidien tai kokaiinin yhdistäminen ekstaasiin tai amfetamiineihin lisää akuuttia toksisuutta.
Undersøkelsesresultater viser utstrakt bruk av mer enn to rusmidler i samme tidsperiode hos en og samme person.
Tutkimustuloksista ilmenee useamman kuin kahden huumausaineen merkittävä käyttö samalla ajanjaksolla.
Men undersøkelsesdata gir ofte utilfredsstillende opplysninger om enkelte former for narkotikabruk, og selv der det foreligger data, er det nødvendig å utarbeide sammenlignbare rapporteringsstandarder.
Niissä kuitenkin esitetään usein heikosti tietyt huumeidenkäytön muodot, ja silloinkin kun tietoja esitetään, vertailukelpoisia raportointistandardeja on vielä kehitettävä.
Et eksempel på omfanget av data om blandingsbruk som finnes i befolkningsundersøkelser, foreligger i en ny fagrapport fra EONN (2005b).
EMCDDA:n tuoreessa teknisessä raportissa (2005b) esitetään esimerkki huumeiden sekakäytöstä väestötutkimuksista saatavien tietojen laajuudessa.
Dataene fra Spania, figur 15, viser for eksempel at sammenlignet med befolkningen generelt, har personer som har brukt ett rusmiddel økt tendens til også å ha brukt et annet stoff, og at tendensen er avhengig av hvilke stoffer det er snakk om. Blant
Kaaviossa 15 esitetään Espanjan toimittamien tietojen pohjalta, että kokonaisväestöön verrattuna yhden huumausaineen käyttö lisää toisen aineen käytön todennäköisyyttä ja että tämä vaihtelee huumausaineen mukaan.
Figur 15: Bruk av narkotika siste år etter brukergruppe i befolkningen generelt i aldersgruppen 15–34
Kaavio 15: Huumeidenkäyttö viimeksi kuluneen vuoden aikana 15–34-vuotiaiden ikäryhmässä
Prevalensavbruksisteår(%)
Käytönlevinneisyysviimeksikuluneenavuonna(%)
Cannabisbrukere
Kannabiksen käyttäjät
Amfetaminbrukere
Amfetamiinin käyttäjät
Ecstasybrukere
Ekstaasin käyttäjät
Kokainbrukere
Kokaiinin käyttäjät
Heroinbrukere
Heroiinin käyttäjät
Se figur GPS-34 i Statistiske opplysinger 2006 for flere opplysninger. EONN (2005b).
Katso lisätietoja kaaviosta GPS-34 vuoden 2006 tilastotiedotteessa. EMCDDA (2005b).
Utvikling av en operasjonell definisjon av blandingsbruk – et spørsmål om timing?
Huumeiden sekakäytön toimivan määritelmän kehittäminen: ajoituskysymyskö?
Ved evaluering og rapportering av blandingsbruk er det nødvendig å ta i betraktning tidsperiodene som velges.
Huumeiden sekakäytön arviointiin ja raportointiin valittavia ajanjaksoja on syytä harkita.
Livstidsprevalens er generelt ikke særlig nyttig eller relevant i folkehelsesammenheng, sammenlignet med målinger av nyere bruk av narkotika.
Ainakin kerran käyttäneiden osuus ei yleensä ole kansanterveyden näkökulmasta kovin hyödyllinen tai merkityksellinen tieto hiljattaisen käytön mittareihin verrattuna.
Narkotikabrukere anvender dessuten ofte flere rusmidler og endrer bruksmønstre over tid, noe som bidrar til å komplisere bildet.
Asiaa mutkistaa lisäksi se, että huumeidenkäyttäjät käyttävät usein monenlaisia aineita ja muuttavat käyttötapaa ajan mittaan.
Det finnes ikke ett enkelt rapporteringsverktøy som fanger opp denne kompleksiteten på en tilfredsstillende måte.
Tätä monimuotoisuutta ei voida kattaa kunnolla millään yksittäisellä raportointivälineellä.
I praksis er EONNs tilnærming, dvs. å bruke flere indikatorer, ment å belyse de forskjellige aspektene ved narkotikafenomenet.
EMCDDA:n noudattamalla usean indikaattorin lähestymistavalla on käytännössä tarkoitus valaista huumeilmiön erilaisia näkökohtia.
PDU-indikatoren fokuserer på et bestemt sett av atferdstyper, og gir dermed nyttig innsikt i noen av de mest skadelige og kostbare formene for narkotikabruk.
Huumeiden ongelmakäytön indikaattori, joka keskittyy tiettyihin käyttäytymismuotoihin, tarjoaa arvokasta tietoa joistakin huumeidenkäytön haitallisimmista ja kalleimmista muodoista.
Som sådan er den et viktig element i forståelsen av det europeiske narkotikafenomenet. Men for å håndtere Europas stadig mer sammensatte narkotikasituasjon er det i dag et klart behov for å supplere PDU-indikatorens generelle estimater med anslag over rusmiddelspesifikke komponenter.
Se on tärkeä tekijä, joka auttaa ymmärtämään Euroopan huumeongelman kokonaistilannetta.
Blandingsbruk kan med fordel defineres operasjonelt som hyppig bruk av mer enn ett rusmiddel over en spesifisert minimumsperiode, f.eks. 1 måned.
Huumeiden sekakäyttö olisi hyödyllistä määritellä useamman kuin yhden aineen toistuvaksi käyttämiseksi tietyn vähimmäisajan, esimerkiksi yhden kuukauden sisällä.
Da skilles det ikke mellom de ulike brukstypene som ovenfor beskrevet, men vi får et generelt bilde av noe som kan være en høyrisikogruppe.
Tässä määritelmässä ei erotella edellä kuvailtuja erilaisia käyttötapoja, mutta se antaa kokonaiskuvan mahdollisesta riskiryhmästä.
Tilfeller der man derimot ikke må se bort fra livstidsprevalens ved karakterisering av blandingsbruks-atferd blant de helt unge – elever eller studenter – der livstidsprevalens for blandingsbruk i sterkere grad kan gjenspeile aktuell bruk.
Huumeiden sekakäyttöä ainakin kerran kokeilleiden osuus olisi kuitenkin hyödyllistä selvittää, kun tarkastellaan erittäin nuoria henkilöitä – koululaisia tai opiskelijoita –, koska heidän kohdallaan sekakäytön kokeileminen saattaa muita selkeämmin heijastaa nykyistä käyttöä.
Dokumentasjon, f.eks. fra ESPAD-undersøkelser, tyder på at de mer avvikende mønstrene/lavprevalensmønstrene for narkotikabruk blant skoleelever (ecstasy, amfetamin, hallusinogener, kokain, heroin) hoper seg opp hos noen få enkeltpersoner.
Esimerkiksi ESPAD-kyselystä saadut tiedot viittaavat siihen, että opiskelijoiden keskuudessa poikkeavat/harvinaiset huumeiden käyttömuodot (ekstaasi, amfetamiini, hallusinogeenit, kokaiini, heroiini) keskittyvät muutamaan henkilöön.
Bedre kartlegging av narkotikasituasjonen i Europa og økt innsikt i blandingsbruk
Euroopan huumeongelman seurannan ja huumeiden sekakäytön havaitsemisen parantaminen
En av EONNs viktigste oppgaver er å oppnå bedre forståelse av narkotikafenomenet i Europa.
Yksi EMCDDA:n tärkeimmistä tehtävistä on lisätä Euroopan huumeongelman luonteen ja laajuuden ymmärtämistä.
Narkotikabruk er imidlertid et meget sammensatt fenomen og omfatter en rekke atferdstyper som i ulik grad er forbundet med en rekke viktige folkehelsespørsmål og sosiale problemer.
Huumeidenkäyttö on kuitenkin monimutkainen asia, joka kattaa erilaisia käyttäytymistapoja, jotka liittyvät eri tavoin moniin tärkeisiin kansanterveydellisiin ja sosiaalisiin ongelmiin.
Narkotikabrukere kan oppleve eller være utsatt for problemer.
Huumeidenkäyttäjillä voi olla ongelmia tai riski kohdata ongelmia.
Mange av de tilgjengelige datakildene er basert på atferdsbaserte rapporter om narkotikabruk, og begrepet hyppig eller intensiv bruk må utvikles på dette grunnlaget.
Monet käytettävissä olevat tiedonlähteet perustuvat huumeidenkäytön käyttäytymispainotteisiin raportteihin, joten toistuvan tai runsaan käytön käsite on määriteltävä tältä pohjalta.
Dette vil utvide perspektivet for kartleggingen av narkotikaproblemer ut over det som for øyeblikket ligger i PDU-indikatoren.
Näin huumeongelman seurantaa voidaan laajentaa huumeiden ongelmakäytön indikaattorin ulkopuolelle.
Muligheten til å betrakte informasjon om problembruk i sammenheng med et slikt bredere informasjonssett vil også være et skritt videre i EONNs arbeid for å øke sin generelle forståelse av narkotikafenomenets natur og omfang i Europa.
Huumeiden ongelmakäytön indikaattorin tarjoamien tietojen asettaminen tämän laajemman tietosarjan rinnalle auttaa myös parantamaan Euroopan huumeongelman luonteen ja laajuuden ymmärtämistä EMCDDA:n tavoitteen mukaisesti.
Arbeidet med å utarbeide rapporteringsstandarder som gjør det mulig å gi en bedre beskrivelse av blandingsbruksmønstre på europeisk plan, må pågå parallelt.
Samanaikaisesti on kehitettävä raportointistandardeja, joilla huumeiden sekakäytön muotoja voidaan kuvata nykyistä paremmin Euroopan tasolla.
De første skrittene i denne retning omfatter utviklingen av et mer sofistikert begrepsapparat for å se på ulike typer blandingsbruk – herunder fastsettelse av hensiktsmessige tidsrammer – samt å identifisere hensiktsmessige datakilder.
Ensimmäisiä askelia tähän suuntaan ovat tarkemman käsitekehyksen kehittäminen huumeiden sekakäytön eri muotojen tarkasteluun – mihin sisältyy tarkoituksenmukaisten aikakehysten käyttöönotto – ja sopivien tiedonlähteiden löytäminen.
EONN (2005a), Årsrapport for 2005: Narkotikasituasjonen i Europa, Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, Lisboa.
EMCDDA (2005a), Vuosiraportti 2005: Huumeongelma Euroopassa, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Lissabon.
Europol (2006), ‘Drugs 2006’ (rapport til EONN av 16. januar 2006, fil nr. 158448), Europol, Haag.
Europol (2006), ”Drugs 2006” (tiedonanto EMCDDA:lle, 16.1.2006, asiakirja nro 158448), Europol, Haag.
EONN (2004a), 2004 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge, Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, Lisboa.
EMCDDA (2004a), Vuosiraportti 2004: Huumeongelma Euroopan unionissa ja Norjassa, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Lissabon.
6, Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, Lisboa.
EMCDDA (2004c), European report on drug consumption rooms, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Lissabon.
EONN (2004d), ’Overdose – en vesentlig årsak til unødvendige dødsfall blant unge’, Fokus på narkotika nr. 13, Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, Lisboa.
EMCDDA (2004d), ”Huumeiden yliannostus – merkittävä vältettävissä oleva nuorten kuolinsyy”, Teemana huumeet nro 13, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Lissabon.
Europeiske overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus
Luxembourg: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto
NARKOTIKASITUASJONENI EUROPA20
HUUMEONGELMA EUROOPASSA
Denne publikasjonen fra Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk (EONN) er opphavsrettslig beskyttet.
Tällä Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA) julkaisulla on tekijänoikeussuoja.
Europe Direct er en tjeneste som hjelper deg med å finnesvar på dine spørsmål angående Den europeiske union
Europe Direct -palvelu auttaa sinua löytämäänvastaukset EU:hun liittyviin kysymyksiisi.
Rapporten foreligger på spansk, tsjekkisk, dansk, tysk, estisk, gresk, engelsk, fransk, italiensk, latvisk, litauisk, ungarsk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, finsk, svensk, bulgarsk, rumensk, tyrkisk og norsk.
Tämä raportti on saatavissa bulgariaksi, englanniksi, espanjaksi, hollanniksi, italiaksi, kreikaksi, latviaksi, liettuaksi, norjaksi, portugaliksi, puolaksi, ranskaksi, romaniaksi, ruotsiksi, saksaksi, slovakiksi, sloveeniksi, suomeksi, tanskaksi, turkiksi, tšekiksi, unkariksi ja viroksi.
Luxembourg: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, 2007
Luxemburg: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, 2007
© Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, 2007
© Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2007Jäljentäminen on sallittua, mikäli lähde mainitaan.
Innledende merknad
Alkuhuomautukset
Retningslinjer og lovgivning
Politiikka ja lainsäädäntö
Opioider og injeksjonsbruk
Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö
Nye trender og tiltak mot nye stoffer
Huumausaineiden uudet suuntaukset ja uusia huumeita koskevat toimet
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk utgir i år sin tolvte årsrapport.
Tämä on Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA) kahdestoista vuosiraportti.
I likhet med de foregående rapportene gir den en omfattende oppdatering på dagens narkotikasituasjon i Europa.
Edellisten vuosiraporttien tapaan siinä kerrotaan kattavasti Euroopan tämänhetkisestä huumeidenkäyttötilanteesta.