pere/sami_parallel huggingface dataset:
På grunn av den relativt store andelen av befolkningen som bruker cannabis regelmessig, kan de generelle konsekvensene av intensiv bruk av cannabis uansett utgjøre et betydelig folkehelseproblem. Analyser av data fra nasjonale befolkningsundersøkelser i USA avdekker at om lag 20–30 % av daglige brukere skåret positivt for avhengighet i perioden 2000–06 (44).
Kannabiksen runsaan käytön suuntauksia Euroopassa on vaikea arvioida, mutta kumpaankin kenttätutkimukseen vuosina 2004 ja 2007 osallistuneissa maissa (Irlanti, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Portugali) keskimääräinen kasvu oli noin 20 prosenttia.
I en australsk studie ble 92 % av langvarige cannabisbrukere anslått å ha vært avhengige på et stadium i livet, og mer enn halvparten av dem ble vurdert som avhengige på studietidspunktet.
Tosin tähän arvioon vaikuttavat suuresti Espanjan, Ranskan ja Italian luvut.
Bare Sverige og Norge rapporterer undersøkelsesserier blant ungdom eller vernepliktige som går tilbake til 1970-årene.
HBSC:n tietojen mukaan toistuva kannabiksenkäyttö on yhä harvinaista 15-vuotiaiden koululaisten keskuudessa.
Den første bølgen ble observert på 1970-tallet, etterfulgt av en nedgang i 1980-årene og en ny betydelig økning på 1990-tallet.
Vain kuusi maata ilmoittaa kannabiksen toistuvan käytön (jolla tässä tarkoitetaan vähintään 40 kertaa edeltävien 12 kuukauden aikana) yleisyydeksi yli kaksi prosenttia.
Analyser av årstall for førstegangs bruk i nyere studier viser også en betydelig økning i cannabisbruk i Spania (midten av 1970-tallet) og Tyskland (tidlig i 1990-årene) (se årsrapportene for 2004 og 2007).
Toistuva käyttö on kuitenkin yleensä yleisempää poikien joukossa: arviot nousevat enimmillään viiteen prosenttiin seitsemässä maassa.
I samarbeid med flere land utvikler EONN metoder for å kartlegge mer intensive og alvorlige former for langtidsbruk av cannabis, herunder avhengighet.
Raporttien mukaan kannabiksen ongelmakäytön ja haavoittuvaan ryhmään kuulumisen (esimerkiksi nuorisorikolliset, vailla vakinaista kotipaikkaa olevat, heikosti koulutetut) välillä vallitsee korrelaatio.
Psykometriske skalaer testes ut i flere EU-land, og de tilgjengelige resultatene skal analyseres senere i år.
Tämä viittaa siihen, että tarvitaan erityisiä strategioita, joilla tarjotaan turvaverkko näille erityisen
Data fra nasjonale undersøkelser som er rapportert til EONN, viser at cannabisbruken økte markant i nesten
Kannabiksen toistuva käyttö voi pysyä suhteellisen vakaana pitkiäkin aikoja myös nuorehkojen käyttäjien keskuudessa.
) NSDUH nettbasert analysefunksjon: http://webapp.icpsr.umich.edu/cocoon/SAMHDA/SERIES/00064.xml, tilgang 25. februar 2008, analysert ved
Katso kaavio GPS-2 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
(45 (46 hjelp av variablene MJDAY30A og DEPNDMRJ.) Intervensjoner, f.eks. behandlingsformer, presenteres i “Behandlingstilbud”, s. 44.)
Katso taulukko GPS-7 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Årsrapport for 2008: Narkotikasituasjonen i Europa og annen mer hyppig, bruk av cannabis blant 15-årige skoleelever i de fleste EU-land (49).
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa haavoittuvassa asemassa oleville nuorille.
Andre nasjonale skoleundersøkelser som nylig er utført i Spania, Portugal, Slovakia, Sverige og Storbritannia, rapporterer også om en stabil eller fallende trend.
Asiaa käsitellään vuoden 2008 erityiskysymyksessä, joka koskee riskialttiita nuoria.
alle EU-landene i løpet av 1990-årene, særlig blant unge mennesker (figur 4) og skoleelever.
laski 1980-luvulla ja nousi selvästi uudelleen 1990-luvulla.
Av særlig interesse er trenden for cannabisbruk i Storbritannia (England og Wales), som er det landet som rapporterte de høyeste prevalensestimatene i Europa på begynnelsen og midten av 1990-tallet, men som mer nylig har opplevd en jevnt nedadgående trend, særlig i aldersgruppen 16–24 år (47).
Analysoimalla käytön aloitusvuotta äskettäisten tutkimusten yhteydessä on todettu lisäksi merkittävä kannabiksenkäytön lisääntyminen Espanjassa (1970-luvun puolivälissä) ja Saksassa (1990-luvun alussa) (katso vuosien 2004 ja 2007 vuosiraportit).
Ettersom tilgjengeligheten av cannabis i Europa som helhet ikke synes å ha endret seg og prisene antas å være synkende i de fleste landene som har lagt fram informasjon, må det finnes en annen forklaring på dagens situasjon.
Sekakäyttäjiä on tutkittu yhdessä ESPAD:n kanssa vertailemalla edeltävien 30 päivän aikana kannabista käyttäneitä 15- ja 16-vuotiaita koululaisia vuonna 2003 muihin oppilaisiin.
I en fransk spørreundersøkelse fra 2005 (Baromètre Santé) kom det fram at 80 % av dem som hadde sluttet å bruke cannabis, oppga at årsaken var mangel på interesse.
Vaikka muiden huumausaineiden käytön yleisyys viimeksi kuluneen kuukauden aikana oli kannabiksenkäyttäjillä yhä pieni (alle kymmenen prosenttia), tupakanpoltto ja humalahakuinen juominen olivat kannabiksenkäyttäjien keskuudessa noin kaksi kertaa niin yleistä (80 prosenttia yleisempää) kuin oppilasväestössä yleensä.
Noe av forklaringen kan også være den observerte reduksjonen i tobakksrøyking, ettersom inntaksmåten er den samme som for cannabis, og det kan derfor kanskje være en forbindelse gjennom atferden (nasjonale Reitox-rapporter og Currie et al., 2008).
Nämä vertailut osoittavat, että kannabiksen käyttöön liittyy keskimääräistä huomattavasti yleisempi laillisten ja laittomien huumausaineiden käyttö (46).
Nedgang i eksperimentell eller sporadisk bruk av cannabis er ikke nødvendigvis direkte relatert til trender for regelmessig bruk av stoffet.
Vain Ruotsi ja Norja ovat ilmoittaneet nuoria tai varusmiehiä koskevia tietoja tutkimussarjoista 1970-luvulta lähtien.
De siste publiserte dataene for cannabisbruk blant skoleelever viser også stabile eller fallende trender.
EMCDDA:lle ilmoitettujen kansallisten kyselytutkimustietojen perusteella kannabiksenkäyttö lisääntyi merkille pantavasti lähes kaikissa EU-maissa varsinkin nuorten (kaavio 4) ja koululaisten keskuudessa.
En sammenligning av HBSC-data for 2001–02 og 2005–06 viser en stabil eller synkende trend i både livstidsbruk
Erityisen kiintoisa on kannabiksenkäytön suuntaus Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa ja Walesissa).
Storbritannia (
Yhdistynytkuningaskunta (¹)
47) Se figur GPS-10 i Statistiske opplysninger 2008.48) Der informasjon om eksakte år ikke var tilgjengelig, ble informasjon fra året før eller året etter brukt, og der slik informasjon ikke var tilgjengelig, ble det ikke utført noen analyse.
Analyysi perustuu Euroopan kouluissa tehdyn alkoholia ja muita päihteitä koskevan tutkimushankkeen (ESPAD) tietokannan tietoihin. Analysoinnin yhteydessä on noudatettu ESPAD-tietokannan käyttösääntöjä.
49) Se figur EYE-4 og EYE-5 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso kaavio GPS-10 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Kapittel 3: Cannabis primærrusmidler, rapporteres cannabis som det oftest nevnte sekundærrusmidlet (21 %) etter alkohol (32 %) (54).
Luku 3: Kannabis ilmoitetun huumeen heroiinin jälkeen (50) (tietoja saatiin
21 % av tilfellene.
24 maasta).
Den oppadgående trenden for antall søknader om cannabisbehandling kan koples til en rekke faktorer: økt cannabisbruk eller intensiv og langvarig bruk, bedre datadekning, utbygging og diversifisering av behandlingssystemet, som tidligere hadde fokus på heroinbrukere, men nå retter seg mot brukere av andre stoffer, endringer i lovgivning og politikk, som noen ganger fører til en økning i antallet henvisninger til behandling for cannabisbruk fra strafferettssystemet (EONN, 2008a).
Vakaa tai vähenevä suuntaus käy ilmi myös äskettäin julkaistuista koululaisten kannabiksenkäyttöä koskevista tiedoista. HBSC:n tietojen 2001/2 ja 2005/6 vertailu osoittaa vakaata tai alenevaa suuntausta kannabista kerran kokeilleiden tai useammin käyttävien 15-vuotiaiden koululaisten keskuudessa useimmissa EU-maissa (49).
Den senere tids stabilisering i antallet nye behandlingssøknader for cannabisbruk kan også forklares med nye trender innen cannabisbruk, endringer i behandlingssystemet eller modifikasjoner av kanalene for henvisning til behandling.
Muissakin maissa eli Espanjassa, Portugalissa, Slovakiassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa jokin aika sitten tehdyissä kansallisissa koulukyselyissä havaittiin vakiintuva tai vähenevä suuntaus.
Når det gjelder nye behandlingssøknader er det også store variasjoner. Cannabis var oppgitt som primærrusmiddel av under 10 % av nye klienter i Bulgaria, Litauen og Romania og av over 50 % i Danmark, Tyskland, Frankrike og Ungarn (52).
Myös hoitoon ensimmäistä kertaa hakeutuvissa on huomattavia eroja siten, että heistä kannabiksen mainitsee pääasialliseksi huumeeksi alle kymmenen prosenttia Bulgariassa, Liettuassa ja Romaniassa ja yli 50 prosenttia Tanskassa, Saksassa, Ranskassa ja Unkarissa (52).
Disse variasjonene kan forklares av forskjeller i prevalensen for intensiv cannabisbruk, organiseringen av narkotikabehandlingen eller henvisningspraksis.
Vaihtelu voi selittyä runsaan kannabiksenkäytön yleisyyden, huumehoidon organisoinnin tai lähetekäytäntöjen eroilla.
For eksempel tilbys narkotikabehandling som et alternativ til straff og er noen ganger obligatorisk i forbindelse med arrest i flere land med en stor andel cannabispasienter (f.eks.
Muutamissa maissa, joissa kannabispotilaiden osuus on suuri (esimerkiksi Saksa, Unkari, Itävalta, Ruotsi), huumehoitoa tarjotaan vaihtoehtona rangaistukselle, ja se on joskus pakollista pidätyksen yhteydessä; Ranskassa, jossa on suhteessa eniten kannabisasiakkaita Euroopassa, on äskettäin perustettu erikoistuneita keskuksia kannabiksenkäyttäjille, mikä vaikuttaa suoraan asiaa koskevaan raportointiin.
Tyskland, Ungarn, Østerrike, Sverige). I Frankrike, som rapporterer den høyeste andelen cannabisklienter i Europa, har det nylig blitt opprettet spesialiserte sentre for cannabisbrukere, og dette vil ha en direkte innvirkning på rapporteringen.
Kannabiksenkäyttäjiä hoidetaan pääosin avohoitokeskuksissa, mutta joissain maissa (Irlanti, Slovakia, Suomi, Ruotsi) noin
Cannabisbrukere behandles hovedsakelig ved polikliniske behandlingssentre, men i noen land (Irland, Slovakia, Finland, Sverige) søker om lag en tredel behandling ved døgnbehandlingssentre (53
53 kolmanneksen ilmoitetaan hakevan hoitoa laitoshoidosta (
Cannabisbrukere som påbegynner behandling i det polikliniske behandlingsapparatet, er hovedsakelig unge menn.
Useimpien kannabisasiakkaiden kerrotaan tulevan hoitoon omasta aloitteestaan, mutta tämä hakeutumistapa on harvinaisempaa kannabiksen kuin muiden huumeidenkäytön vuoksi apua hakevien keskuudessa.
Kjønnsfordelingen er 5,2 menn pr. kvinne, og gjennomsnittsalderen er 24 år. Cannabis er det hyppigst rapporterte primærrusmiddelet i de yngre aldersgruppene.
Koska kannabiksen saatavuus Euroopassa ei kaiken kaikkiaan näytä muuttuneen ja koska hinnat näyttävät laskevan useimmissa tietoja antaneissa maissa, selitystä nykyiselle vakiintumiselle tai vähenemiselle on etsittävä muualta.
Av personer som påbegynner behandling for første gang, oppgis cannabis som primærrusmiddel av 67 % i alderen 15–19 år og 80 % av personer under 15 år (56).
Ranskan vuoden 2005 väestökyselyssä (Baromètre Santé) todettiin, että kannabiksenkäytön lopettaneista 80 prosenttia mainitsi lopettamisen syyksi kiinnostuksen hiipumisen.
henviser seg selv, men dette er mindre vanlig blant cannabisklienter enn personer som søker hjelp for problemer med andre rusmidler.
Muun pääasiallisen huumausaineen vuoksi hoitoa saavien joukossa kannabis mainitaan kolmanneksi yleisimpänä päihteenä (21 prosenttia) alkoholin (32 prosenttia) jälkeen (54).
De fleste cannabisklienter synes å være sosialt relativt godt integrert sammenlignet med dem som søker behandling for problemer med en del andre rusmidler.
Kannabiksen kokeilukäytön tai satunnaisen käytön väheneminen ei välttämättä ole suoraan suhteessa tämän huumausaineen säännöllisen käytön suuntauksiin.
Mange er fortsatt under utdanning og har en stabil boligsituasjon idet de ofte bor hos sine foreldre, men nyere forskning rapporterer også at cannabispasienter har en annen sosial profil
Tämä ilmenee kahden saksalaisnuorille tehdyn peräkkäisen kyselytutkimuksen tiedoista, joiden mukaan ainakin kerran ja viimeksi kuluneen vuoden aikana kokeilleiden määrä on vähentynyt ja ”säännöllisen käytön” (yli kymmenen kertaa viimeksi kuluneen vuoden aikana) määrä on pysynyt muuttumattomana (2,3 prosenttia) (BZgA, 2004, ja BZgA, 2007, mainitaan Saksan kansallisessa raportissa).
De som søker behandling i det polikliniske behandlingsapparatet for cannabis som primærrusmiddel, rapporter også bruk av andre stoffer: 21 % oppgir bruk av alkohol som sekundærrusmiddel, 12 % amfetamin og ecstasy og 10 % kokain. Blant personer som behandles for andre
Ilmoitettuja hoitoon hakeutuneita oli vuonna 2006 yhteensä 390 000, ja heistä noin 21 prosenttia ilmoitti pääasialliseksi huumeeksi kannabiksen, mikä tekee siitä toiseksi yleisimmin
50) Se figur TDI-2 del (ii) i Statistiske opplysninger 2008.51) Se tabell TDI-5 del (ii) i Statistiske opplysninger 2008.52) Se tabell TDI-4 del (ii) i Statistiske opplysninger 2008.
Noin 160 000:sta huumehoitoon vuonna 2006 ensimmäistä kertaa hakeutuneesta henkilöstä kannabisasiakkaat ovat toiseksi suurin ryhmä (28 prosenttia) heroiiniasiakkaiden (34 prosenttia, tietoja on saatu 24 maasta) jälkeen.
53) Se tabell TDI-24 i Statistiske opplysninger 2008.54) Se tabell TDI-22 og TDI-23 del (i) og del (iv) i Statistiske opplysninger 2008.
Ellei näitäkään ollut saatavilla, analyysia ei tehty. Katso kaaviot EYE-4 ja EYE-5 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Årsrapport for 2008: Narkotikasituasjonen i Europa enn resten av befolkningen i samme aldersgruppe og en mindre privilegert bakgrunn (EONN, 2008a).
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa
I landene som har de største gruppene av cannabisklienter, varierer andelen daglige brukere fra over 70 % i Nederland og Danmark til 40–60 % i Spania, Frankrike og Italia og til 20–30 % i Tyskland og Ungarn.
Espanjan, Ranskan ja Italian 40–60 prosenttiin ja Saksan ja Unkarin 20–30 prosenttiin.
Flere land har rapportert tiltak for å tilby behandling til unge cannabisbrukere. Frankrike har siden 2005 etablert ca.
Hoidon tarjonta pääasialliseksi huumeekseen ilmoittavien ensi kertaa hoitoon hakeutuvien osuus on kasvussa.
En undersøkelse bestilt av EONN om tilbudet av cannabisbehandling i et utvalg av behandlingstjenester i 19 medlemsstater, fant at halvparten av de undersøkte tjenestene ikke hadde egne programmer rettet mot cannabisproblemer (EONN, 2008a).
EMCDDA:n toimeksiannosta tehty kyselytutkimus kannabishoidon tarjonnasta 19 jäsenvaltion eräissä huumehoitokeskuksissa osoitti, että puolessa kyselyn kohteena olevista keskuksista ei ollut erityisesti kannabisongelmiin erikoistuneita ohjelmia (EMCDDA, 2008a).
Funnene tyder på at mange cannabisbrukere behandles i det samme miljøet som brukere av andre stoffer, noe som kan medføre vanskeligheter både for behandlingspersonell og klienter.
Tämä havainto viittaa siihen, että monia kannabiksenkäyttäjiä hoidetaan samoissa laitoksissa kuin muiden huumeiden käyttäjiä, mikä voi aiheuttaa ongelmia sekä hoitohenkilökunnalle että asiakkaille.
Bruken av informasjons- og kommunikasjonsteknologi i intervensjoner for å redusere narkotikaetterspørselen brer stadig om seg i Europa. I 2006–07 rapporterte ni medlemsstater at de hadde strukturer for veiledning og rådgivning om narkotikabruk, og åtte rapporterte bruk av internett (Den tsjekkiske republikk, Tyskland, Estland, Nederland, Portugal, Østerrike, Slovakia, Storbritannia), mens Danmark rapporterte bruk av SMS.
Kasvava suuntaus kannabishoitoon hakeutumisessa voi liittyä moniin tekijöihin: kannabiksenkäytön tai runsaan ja pitkäaikaisen käytön lisääntymiseen, tietojen kattavuuden paranemiseen, hoitojärjestelmän viimeaikaiseen laajentumiseen ja eriytymiseen kattamaan heroiininkäyttäjien lisäksi myös muiden huumeidenkäyttäjät sekä lainsäädännön ja politiikan muutoksiin, jotka lisäävät aika ajoin rikosoikeusjärjestelmän hoitoon ohjaamien kannabiksenkäyttäjien määriä (EMCDDA, 2008a).
Disse internettbaserte tjenestene retter seg mot unge mennesker og fokuserer på problemer relatert til alkohol og cannabis.
Kannabiksenkäytön vuoksi ensi kertaa hoitoon hakeutuvien henkilöiden määrän viimeaikainen vakiintuminen voi selittyä myös kannabiksen käytössä äskettäin ilmenneillä suuntauksilla, hoitojärjestelmien muutoksilla tai hoitoonohjauspolkujen muuttumisella.
Av de undersøkte spesialiserte tjenestene tilbød de fleste korte behandlingsperioder for cannabisbruk, vanligvis mindre enn 20 timer.
Tutkimukseen osallistuneista erikoiskeskuksista useimmat tarjosivat kannabiksenkäyttäjille lyhyitä hoitojaksoja, joissa oli yleensä alle 20 hoitokertaa.
Behandlingen besto oftest i individuell veiledning og terapi eller veiledning om mulige konsekvenser av cannabisbruk.
Yleensä hoito oli muodoltaan henkilökohtaista neuvontaa ja terapiaa tai neuvontaa kannabiksenkäytön mahdollisista seurauksista.
Noen institusjoner rapporterte om cannabisavrusning, familieterapi, terapeutiske samfunn og støttegrupper som mulige behandlingskomponenter.
Osa keskuksista ilmoitti mahdollisiksi hoitomuodoiksi kannabisvieroituksen, perheterapian, hoitoyhteisön ja vertaistukiryhmät.
Eventuell bruk av døgnopphold i forbindelse med cannabisbehandling forekom oftest innenfor rammene av opphold relatert til sosiale atferdsproblemer.
Laitoshoitoa käytettiin kannabishoidoissa yleensä vain sosiaalis-käytöksellisten ongelmien pitkittyessä.
I Europa er Cannabis det oftest nevnte illegale stoffet i politianmeldelser (”rapporter”) for brudd på narkotikalovgivningen (60), og antallet lovbrudd relatert til dette stoffet gikk i Den europeiske union opp med gjennomsnittlig 34 % mellom 2001 og 2006 (figur 2).
Avohoitoon hakeutuvat kannabiksenkäyttäjät ovat valtaosin nuoria miehiä – miehiä on 5,2 jokaista naista kohden – ja keski-iältään 24-vuotiaita. Kannabis on nuorehkojen ikäryhmien useimmin ilmoittama ensisijainen huumausaine.
Tilgjengelige data viser at de fleste ”rapporterte” narkotikalovbrudd gjelder bruk og besittelse til eget bruk, heller enn smugling og forsyning, mens bruksrelaterte lovbrudd i de fleste av de rapporterende landene utgjør 62–95 % av alle rapporterte cannabislovbrudd.
Ensi kertaa hoitoon tulevista ensisijaisesti kannabista käyttäviksi ilmoittautuu 67 prosenttia 15–19-vuotiaista ja 80 prosenttia alle 15-vuotiaista (56).
Den vitenskapelige litteraturen på området tyder på at psykoterapi er effektiv i cannabisbehandling, blant annet motiverende terapi og kognitiv atferdsterapi, men ingen typer psykoterapi var mer effektiv enn andre (Nordstrom og Levin, 2007).
Alan tieteellisen kirjallisuuden mukaan monet psykoterapian muodot on osoitettu tehokkaiksi kannabiksesta johtuvissa hoidoissa, mukaan lukien motivaatioterapia ja kognitiivisbehavioraalinen terapia, mutta mitään psykoterapian muotoa ei ole todettu toisia tehokkaammaksi (Nordström ja Levin, 2007).
Selv om de fleste studier av effekten av cannabisbehandling har blitt utført i USA og Australia, er flere europeiske studier nå i ferd med å lanseres eller rapporteres.
Vaikka useimmat kannabishoitojen tehokkuutta koskevat tutkimukset on tehty Yhdysvalloissa ja Australiassa, myös eurooppalaisia tutkimuksia aloitetaan ja raportoidaan nykyään.
Et tysk randomisert, kontrollert forsøk som undersøkte et behandlingsprogram for ungdom med cannabisproblemer, ”CANDIS”, startet i 2004.
Vuonna 2004 alkoi saksalainen satunnaistettu kontrolloitu CANDIS-tutkimus, jossa tutkitaan kannabikseen liittyvistä häiriöistä kärsivien nuorten hoito-ohjelmaa.
Programmet er basert på motivasjonsforsterkende terapi, kognitiv atferdsterapi og psykososial mestring.
Ohjelma perustuu motivaation parantamiseen, kognitiiviseen käyttäytymisterapiaan ja psykososiaaliseen ongelmanratkaisuun.
De foreløpige resultatene viser at halvparten av pasientene hadde sluttet å bruke cannabis da behandlingen var ferdig.
Ensimmäisten tulosten perusteella puolet potilaista on lopettanut kannabiksenkäytön hoidon päättyessä.
57) Se tabell TDI-18 i Statistiske opplysninger 2008.58) http://www.incant.eu59) http://www.drugcom.de
Kaiken kaikkiaan ensisijaisesti kannabiksen takia hoitoon hakeutuvat voidaan jakaa kolmeen ryhmään käytön toistuvuuden mukaan: satunnaisesti käyttäviin (30 prosenttia), kerran tai useampia kertoja viikossa käyttäviin (30 prosenttia) ja päivittäin käyttäviin (40 prosenttia) asiakkaisiin (57).
60) Se tabell DLO-6 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukot TDI-10 ja TDI-21 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Tyskland, Spania (Catalonia), Luxembourg og Østerrike har gjennomført protokoller og programmer for ungdom som begår narkotikalovbrudd eller som har blitt dømt for bruk eller besittelse av stoff, hovedsakelig cannabis.
Saksa, Espanja (Katalonia), Luxemburg ja Itävalta ovat ottaneet käyttöön protokollat ja ohjelmat nuoria huumerikollisia tai huumeiden, pääasiassa kannabiksen, käytöstä tai hallussapidosta tuomittuja nuoria varten.
Lovbryteren kan velge å fullføre et kurs i stedet for å betale en bot.
Rikolliselle voidaan antaa mahdollisuus käydä kurssi sakon maksamisen sijaan.
De ulike programmene har som mål å forhindre videre utvikling av narkotikabruk og gjentatte lovbrudd og kan inkludere familien, skolen eller psykologisk rådgivning.
Eri maissa tarjottavien ohjelmien tarkoituksena on estää huumeidenkäytön kehittyminen ja rikoksen uusiminen, ja niihin voidaan sisällyttää perhe, koulu tai psykologista neuvontaa.
En oppfølgingsevaluering av det tyske FReD-programmet for unge lovbrytere (100 deltakere) fant at 44 % av deltakerne hadde redusert bruken av alkohol og tobakk, 79 % hadde redusert eller stoppet bruken av illegale rusmidler og 69 % ikke hadde begått nye lovbrudd etter kurset.
Nuorisorikollisille suunnattujen Saksan FReD-ohjelmien jatkoseurannassa (sata vastaajaa) havaittiin, että 44 prosenttia ohjelmaan aiemmin osallistuneista oli vähentänyt alkoholin ja tupakan käyttöä, 79 prosenttia oli vähentänyt laittomien huumeidenkäyttöä tai keskeyttänyt sen kokonaan, ja 69 prosenttia ilmoitti, ettei ole syyllistynyt rikokseen uudelleen kurssin suorittamisen jälkeen.
Evalueringen av det lignende tiltaket med kriminalitetsforebyggende team (Youth Offending Teams) i Storbritannia konkluderte med at ”det hadde potensielt store fordeler” (Matrix Research, 2007).
Vastaavanlaisessa nuorisorikollisryhmien (YOT) arvioinnissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa tultiin siihen tulokseen, että tällaisesta ohjelmasta saattaisi olla huomattavaa hyötyä (Matrix Research, 2007).
Røykeforbud og cannabis blant ikke-røykere, og en streng røykelov kan ha en positiv effekt på oppfatninger om normer, som er prediktorer for både tobakks- og cannabisbruk.
Tupakointikielto ja kannabis ja vahvasti tupakkaa rajoittava politiikka voi vaikuttaa myönteisesti omaksuttuihin normeihin, jotka ennustavat sekä tupakan että kannabiksen käyttöä.
Den mulige koplingen mellom tobakkspolitikk og cannabisrøyking er et tema som fortjener oppmerksomhet.
Mahdolliset yhteydet tupakkapolitiikan ja kannabiksen polton välillä on aiheellista ottaa huomioon.
Røyeforbud er et aktuelt tema i Europa, og ni medlemsstater har nå innført totalt røykeforbud (på offentlig sted og på arbeidsplasser, herunder restauranter og barer), mens Belgia, Danmark Tyskland, Nederland og Portugal nylig har innført delvis røykeforbud.
Tupakointikiellot yleistyvät Euroopassa, ja yhdeksän jäsenvaltiota on nyt kieltänyt kokonaan tupakoinnin (julkisissa paikoissa ja työpaikoilla, myös ravintoloissa ja baareissa), minkä lisäksi Belgia, Tanska, Saksa, Alankomaat ja Portugali ovat äskettäin ottaneet käyttöön ainakin osittaiset tupakointikiellot.
Det finnes også noen bevis på at cannabis er et økonomisk komplement (dvs. reagerer i samme retning til pris og tilgjengelighet) til sigaretter (Cameron og Williams, 2001).
On jonkin verran näyttöä myös siitä, että kannabis taloudellisessa mielessä täydentää savukkeita (eli sen käyttö reagoi samansuuntaisesti hintaan ja saatavuuteen) (Cameron ja Williams, 2001).
Isolerte studier fant at høyere sigarettavgifter synes å redusere intensiv bruk av marihuana og kan ha en beskjeden negativ effekt på sannsynligheten for bruk blant unge menn (Farrelly et al., 2001).
Yksittäisistä tutkimuksista ilmeni, että korkeampi tupakkavero näyttää vähentävän marihuanan käyttötiheyttä ja voi hieman laskea käytön todennäköisyyttä miesten keskuudessa (Farrelly et al., 2001).
Koplingen mellom tobakksbruk og senere bruk av illegale stoffer har en tendens til å falle bort når det justeres for underliggende risikofaktorer, viser en gjennomgang av prospektive studier (Mathers et al., 2006).
Tupakan ja myöhemmän laittomien huumeidenkäytön välinen yhteys pyrkii häviämään, kun selvitetään taustalla vaikuttavia riskitekijöitä. Tämä ilmenee ennustetutkimusten arvioinnista (Mathers et al., 2006).
I Europa er cannabisbruk imidlertid mer utbredt blant tobakksrøykere enn
Euroopassa kannabiksenkäyttö on silti yleisempää tupakoijien kuin tupakoimattomien keskuudessa,
Til slutt er det også verdt å merke seg at det nederlandske forbudet mot tobakksrøyking i restauranter og barer også gjelder kaffebarene, og at Amsterdam har besluttet å forby cannabisrøyking offentlig.
Lopuksi kannattaa huomata, että Alankomaiden tupakanpolttokielto ravintoloissa ja baareissa koskee myös coffee shop -anniskelupaikkoja ja että Amsterdamin kaupunki on päättänyt kieltää kannabiksen polton julkisilla paikoilla.
Kapittel 4Amfetamin, ecstasy og LSD
Luku 4 Amfetamiinit, ekstaasi ja LSD
Av de to stoffene er amfetamin lettest tilgjengelig i Europa, mens bruk av metamfetamin i noen vesentlig grad synes å være begrenset til Den tsjekkiske republikk og Slovakia.
Näistä amfetamiini on selvästi yleisempi Euroopassa, kun taas metamfetamiinia käytetään merkittävässä määrin vain Tšekissä ja Slovakiassa.
Etter cannabis er amfetaminer (et fellesnavn som omfatter både amfetamin og metamfetamin) og ecstasy de meste brukte illegale stoffene i verden.
Amfetamiinit (tämä yleisnimi kattaa sekä amfetamiinin että metamfetamiinin) ja ekstaasi ovat maailmanlaajuisesti kannabiksen jälkeen useimmiten käytetyt laittomat huumeet.
I absolutte tall er kanskje kokainbruk mer vanlig i Europa i dag, men fordi kokain er geografisk konsentrert til noen få land, er en form for syntetisk framstilt stoff likevel det nest mest brukte illegale stoffet i det meste av Den europeiske union.
Euroopassa kokaiininkäyttö voi olla absoluuttisesti laskettuna yleisempää, mutta kokaiinin keskittyminen maantieteellisesti vain muutamiin maihin merkitsee, että valtaosassa Euroopan unionia jokin synteettisesti valmistettu huumausaineen muoto on yhä toiseksi yleisin laiton päihde.
I deler av Europa er amfetaminbruk dessuten en viktig del av narkotikaproblemet og utgjør behandlingsårsaken for en betydelig del av dem som trenger behandling.
Osassa Eurooppaa amfetamiinien käyttö on lisäksi merkittävä osa huumeongelmaa, ja sen osuus hoitoa tarvitsevien keskuudessa on huomattava.
Ecstasy er et syntetisk stoff som er kjemisk beslektet med amfetamin, med til dels andre virkninger. Det mest kjente stoffet i ecstasygruppen er 3,4-metylendioksymetamfetamin (MDMA), men det er også påvist andre analoger i ecstasytabletter (MDA, MDEA).
Ekstaaseihin kuuluu synteettisiä aineita, jotka muistuttavat kemiallisesti amfetamiineja mutta joiden vaikutus on jossain määrin erilainen.
Ecstasybruk var praktisk talt ukjent i Europa før slutten av 1980-årene, men økte dramatisk på 1990-tallet.
Ekstaasi oli käytännöllisesti katsoen tuntematon huume Euroopassa ennen 1980-luvun loppua, mutta sen käyttö yleistyi räjähdysmäisesti 1990-luvulla.
Stoffets popularitet har historisk sett blitt koplet til dancekulturen, og utstrakt bruk av syntetiske stoffer er forbundet med visse subkulturelle grupper eller miljøer.
Sen suosio on perinteisesti liittynyt tanssimusiikin kuluttajiin, ja yleisestikin laajalle levinnyt synteettisten huumausaineiden käyttö yhdistetään tiettyihin alakulttuureihin tai sosiaalisiin ympäristöihin.
Amfetamin og metamfetamin – likheter og ulikheter
Amfetamiini ja metamfetamiini: erot ja yhtäläisyydet
Estimatene for bruk av lysergsyredietylamid (LSD), det mest kjente hallusinogene stoffet, har vært lave og ganske stabile over lengre tid.
Ehdottomasti tunnetuimman hallusinogeenin eli lysergihapon dietyyliamidin (LSD:n) kulutusarviot ovat olleet jo pitkään alhaisella ja melko vakaalla tasolla Euroopassa.
Det virker imidlertid som om det nå er en økende interesse blant unge i Europa for naturlig forekommende hallusinogener.
Nuorten keskuudessa näyttää kuitenkin ilmenevän lisääntyvää kiinnostusta luonnossa esiintyviä hallusinogeeneja kohtaan.
Hovedrepresentantene for amfetamingruppen på det illegale narkotikamarkedet er amfetamin og metamfetamin (og salter av disse), to nært beslektede syntetiske stoffer som tilhører fenetylaminfamilien.
Amfetamiinien ryhmän pääasialliset edustajat laittomien huumausaineiden markkinoilla ovat amfetamiini ja metamfetamiini (ja niiden suolat) – kaksi fenetyyliamiineihin kuuluvaa ja toisiaan läheisesti muistuttavaa synteettistä ainetta.
Begge stoffene stimulerer sentralnervesystemet og er identiske når det gjelder virkemåte, atferdsmessige effekter, toleranse, avvenning og virkningen av langvarig (kronisk) bruk.
Molemmat aineet ovat keskushermostoon vaikuttavia piristeitä, joilla on sama toimintamekanismi, samat vaikutukset käyttäytymiseen, sama toleranssi, samat vieroitusoireet ja samat pitkäaikaiskäytön (krooniset) vaikutukset.
Amfetamin er ikke like sterkt som metamfetamin, men i ukontrollerte situasjoner er virkningen omtrent lik.
Amfetamiini ei ole yhtä vahvaa kuin metamfetamiini, mutta valvomattomissa oloissa niiden vaikutuksia on lähes mahdotonta erottaa toisistaan.
Det ble produsert anslagsvis 126 tonn amfetamin i verden i 2006.
Maailmassa tuotettiin vuonna 2006 arviolta 126 tonnia amfetamiinia.
Produksjonen foregår hovedsakelig i Europa, som hadde 79 % av alle amfetaminlaboratorier rapportert i 2006 (UNODC, 2008), selv om den også sprer seg til andre
Tuotanto keskittyy edelleen Eurooppaan, jossa oli 79 prosenttia kaikista vuonna 2006 ilmoitetuista amfetamiinilaboratorioista (UNODC, 2008), vaikka tuotanto leviääkin muihin maanosiin, varsinkin Pohjois-Amerikkaan ja Kaakkois-Aasiaan (61).
61 deler av verden, særlig Nord-Amerika og Sørøst-Asia (
Maailmassa takavarikoitiin vuonna 2006 yhteensä yli 19 tonnia amfetamiineja, valtaosa Lähi- ja Keski-idässä (67 prosenttia), jotka liittyivät
Tabletter som inneholder enten amfetamin eller metamfetamin, kan ha logoer som ligner MDMA og andre ecstasytabletter.
Kaakkois-Euroopassa tuotettuihin Captagon-tabletteihin (
Amfetamin og metamfetamin er tilgjengelig i en fysisk form som gjør at de kan svelges, sniffes, inhaleres eller (sjeldnere) injiseres.
Fyysisen muotonsa johdosta amfetamiinia ja metamfetamiinia voidaan niellä, nuuskata, vetää henkeen tai harvemmin injektoida.
I motsetning til amfetamin, som er et sulfatsalt, er metamfetamin et hydroklorid og derfor flyktig nok til å kunne røykes, særlig i krystallinsk form (”ice”).
Toisin kuin amfetamiinin sulfaattisuola metamfetamiinin hydrokloridisuola, etenkin sen kiteinen muoto, on riittävän helposti haihtuvaa, jotta sitä voidaan polttaa.
Det meste av amfetaminet som beslaglegges i Europa, produseres i Nederland, Polen og Belgia (i synkende rekkefølge), og i noen grad Estland og Litauen. I 2006 ble
Seuraavaksi suurimmat olivat Länsija Keski-Euroopan amfetamiinitakavarikot (27 prosenttia), jotka osoittavat Euroopan aseman tämän huumausaineen suurena tuottajana ja kuluttajana (CND, 2008; UNODC, 2008).
For informasjon om kildene til data om tilbud og tilgjengelighet av narkotika, se s. 36.
Mikäli haluat lisätietoja huumausaineiden tarjonta- ja saatavuustietojen lähteistä, katso s. 36.
Captagon er et av de registrerte varemerkene for fenetyllin, et sentralstimulerende syntetisk stoff, selv om tabletter som selges med denne logoen på det illegale markedet, ofte inneholder amfetamin blandet med koffein.
Captagon on yksi synteettisen, keskushermostoa stimuloivan aineen eli fenetylliinin rekisteröidyistä tavaramerkeistä. Tällä merkillä laittomilla markkinoilla myytyjen tablettien todetaan yleensä sisältävän amfetamiinia kofeiiniin sekoitettuna.
Årsrapport for 2008: Narkotikasituasjonen i Europa det oppdaget 40 anlegg involvert i produksjon, pakking og oppbevaring av amfetamin i Den europeiske union (Europol, 2007a), og UNODC (2008) rapporterer at 123 laboratorier ble ødelagt i Europa.
Maailmassa otettiin talteen noin 15,8 tonnia metamfetamiinia vuonna 2006, valtaosa takavarikoitiin Itä- ja Kaakkois-Aasiassa ja seuraavaksi eniten Pohjois-Amerikassa. Alle prosentti takavarikoista tehtiin Euroopassa (UNODC, 2007, 2008).
Illegal produksjon av metamfetamin forekommer også i Europa, men da er den begrenset til Den tsjekkiske republikk, der over 400 småskala ”kjøkkenlaboratorier” ble funnet i 2006.
Valtaosa Euroopassa takavarikoidusta amfetamiinista tuotetaan (suuruusjärjestyksessä) Alankomaissa, Puolassa ja Belgiassa, vähemmässä määrin Virossa ja Liettuassa.
Produksjon rapporteres også i Slovakia og i mindre grad i Litauen (INCB, 2008a).
Lisäksi UNODC (2008) ilmoittaa, että Euroopan maissa tuhottiin 123 laboratoriota.
Produksjon av denne typen amfetamin rapporteres i både Bulgaria og Tyrkia, og det antas at den er ment for eksport til forbrukerland i Nær- og Midtøsten.
Amfetamiinin tuotannosta tässä muodossa ovat ilmoittaneet sekä Bulgaria että Turkki, ja sen uskotaan olevan tarkoitettu Lähi- ja Keski-idän maihin suuntautuvaan vientiin.
Om lag 3 000 beslag av metamfetamin, tilsvarende 154 kg, ble rapportert i 17 europeiske land i 2006.
Yhtenä torjuntakeinona lainvalvonta keskittyy nykyään yhä voimakkaammin laittomien huumeiden tuotannossa välttämättömiin lähtöaineisiin, ja tällä alalla kansainvälinen yhteistyö on erityisen arvokasta.
Norge sto for både de fleste beslagene og de største mengdene, etterfulgt av Sverige, Den tsjekkiske republikk og Slovakia. I de to
Project Prism on kansainvälinen aloite, jonka tarkoituksena on estää synteettisten huumeiden laittomassa valmistuksessa käytettävien lähtökemikaalien laiton kauppa käyttämällä laillisessa kaupassa vientiä koskevia ennakkoilmoituksia ja ilmoittamalla pysäytetyistä lasteista ja takavarikoista, kun epäilyttäviä kauppoja tapahtuu.
Internasjonale tiltak mot produksjon av og handel med syntetiske narkotikaprekursorer
Tiedot tämän alan toiminnasta ilmoitetaan Yhdistyneiden Kansakuntien kansainväliselle huumausainevalvontalautakunnalle (INCB, 2008b).
Det ble gjort anslagsvis 38 000 beslag i Europa i 2006, tilsvarende 6,2 tonn amfetaminpulver.
Euroopassa tehtiin vuonna 2006 arviolta 38 000 takavarikkoa, joissa otettiin talteen 6,2 tonnia jauhemaista amfetamiinia.
Selv om de foreløpige tallene for 2006 tyder på en nedgang fra de høye nivåene som ble rapportert i 2004 og 2005, har både antallet beslag og de beslaglagte mengdene amfetamin økt i femårsperioden 2001–06 (63).
Vaikka vuoden 2006 alustavat tiedot osoittavat laskua vuosien 2004 ja 2005 korkeilta tasoilta, sekä takavarikkojen lukumäärä että takavarikoidun amfetamiinin määrä on lisääntynyt viisivuotisjaksolla 2001–2006 (63).
Denne konklusjonen er imidlertid bare foreløpig, da de nyeste dataene fra Storbritannia, som er det landet i Europa som typisk rapporterer flest beslag, ennå ikke er tilgjengelig.
Tämä päätelmä on kuitenkin vain alustava, koska Yhdistyneestä kuningaskunnasta, joka yleensä ilmoittaa eniten takavarikointeja, ei ole vielä saatavilla tietoja.
Beslag av amfetamintabletter, i motsetning til pulver, rapporteres i økende grad av noen få land, med til sammen 390 000 beslaglagte tabletter i EU (for det meste Spania) i 2006.
Jauhemaisen amfetamiinin sijaan amfetamiinitablettien takavarikoinneista on saatu yhä enemmän tietoa muutamista maista; tabletteja takavarikoitiin Euroopan unionissa vuonna 2006 yhteensä 390 000 kappaletta (enin osa Espanjassa).
Rapporter antyder at over 11 tonn efedrin og pseudoefedrin, de viktigste prekursorene for metamfetamin, ble beslaglagt på verdensbasis i 2006.
Koko maailmaa koskevien raporttien mukaan vuonna 2006 takavarikoitiin yli 11 tonnia efedriiniä ja pseudoefedriiniä, jotka ovat metamfetamiinin lähtöaineita.
Kina sto for om lag halvparten av den samlede mengden, etterfulgt av Canada og Myanmar.
Noin puolet tästä takavarikoitiin Kiinassa, seuraavina olivat Kanada ja Myanmar.
EU-medlemsstatene (hovedsakelig Belgia og Ungarn) samt Den russiske føderasjon og Ukraina sto for bare 0,3 tonn, selv om Europol (2008) rapporterer en nylig økning i eksport, omlasting og spredning av disse kjemikaliene i EU.
EU:n jäsenvaltioiden (pääasiassa Belgian ja Unkarin) sekä Ukrainan ja Venäjän federaation osuus oli vain 0,3 tonnia, vaikka Europol (2008) ilmoittaakin näiden kemikaalien viimeaikaisen viennin, kauttakuljetusten ja laittoman kaupan lisääntyneen viime aikoina Euroopan unionissa.
Renheten på amfetaminet som ble beslaglagt i Europa i 2006, varierte betraktelig og var så sprikende at man må være forsiktig med å uttale seg om typiske verdier.
Euroopassa vuonna 2006 takavarikoitujen amfetamiinierien puhtaus vaihteli huomattavasti jopa siinä määrin, että mahdollisiin huomioihin tyypillisistä arvoista on suhtauduttava varoen.
Uansett kan landene som rapporterte data for 2006, deles inn i to grupper: 10 land rapporterte verdier mellom 2 % og 10 %, og de andre rapporterte høyere renhet (25–47 %).
Vuodelta 2006 tietoja ilmoittaneet maat voidaan silti jakaa kahden ryhmään: kaikkiaan kymmenen maata ilmoitti puhtaudeksi 2–10 prosenttia, ja muut ilmoittivat sitä suurempia arvoja (25–47 prosenttia).
Denne siste gruppen omfatter typisk de landene som er kjent for å være involvert i produksjon, handel eller forbruk av amfetamin (Nederland, Polen, Baltikum og Norden).
Viimeksi mainittuun ryhmään kuuluvat yleensä ne maat, joissa amfetamiinin valmistus, salakuljetus ja kulutus ovat yleisempiä (Alankomaat, Puola, Baltian maat ja Pohjoismaat).
De fem siste årene har renheten på amfetamin vært stabil eller synkende i de fleste av de 19 landene som har avgitt tilstrekkelige data for en analyse.
Viimeksi kuluneiden viiden vuoden aikana amfetamiinin puhtaus on pysynyt vakaana tai laskenut niissä 19 maassa, joista on saatu riittävästi tietoja analyysia varten.
Globale beslag av 1-fenyl-2-propanon (P-2-P), som kan brukes i den illegale produksjonen av både amfetamin og metamfetamin, sank i 2006.
Sekä amfetamiinin että metamfetamiinin laittomaan valmistukseen käytettävän 1-fenyyli-2-propanonin (P-2-P) maailmanlaajuiset takavarikot vähenivät vuonna 2006.
Unntaket fra trenden var EU-medlemsstatene (hovedsakelig Danmark, Nederland og Polen) samt Tyrkia og Den russiske føderasjon, som til sammen sto for det meste av det samlede globale beslaget på 2 600 liter P-2-P.
Poikkeuksena olivat EU:n jäsenvaltiot (lähinnä Tanska, Alankomaat ja Puola) sekä Turkki ja Venäjän federaatio, joiden yhteenlaskettu osuus kattoi valtaosan maailmassa takavarikoiduista 2 600 litrasta P-2-P:tä.
Denne prekursoren brukes hovedsakelig i amfetaminproduksjonen i Europa, og produsentene får typisk P-2-P fra land i Asia (Kina), selv om det siden 2004 også har blitt rapportert om stoff fra Den russiske føderasjon (Europol, 2007a).
Tätä lähtöainetta käytetään pääasiassa amfetamiinin tuotantoon Euroopassa. Tehtaat hankkivat P-2-P:n yleensä Aasian maista (Kiina), mutta vuodesta 2004 alkaen sitä on ilmoitettu saadun ja salakuljetetun myös Venäjän federaatiosta (Europol, 2007a).
De globale beslagene av 3,4-metylendioksyfenyl-2-propanon (3,4-MDP-2-P), som brukes til å framstille MDMA, sank i 2006 til 7 500 liter, alt tatt i Canada, bortsett fra 105 liter som ble beslaglagt i Nederland.
MDMA:n valmistukseen käytettävän 3,4-metyleenidioksifenyyli- 2-propanonin (3,4-MDP-2-P) takavarikoinnit maailmassa vuonna 2006 vähenivät 7 500 litraan. Kanadan osuus kattoi koko määrän lukuun ottamatta 105:tä litraa, jotka takavarikoitiin Alankomaissa.
I 2006 ble det bare gjort marginale beslag av safrol, som kan erstatte 3,4 MDP 2-P i syntetiseringen av MDMA, bare 62 liter på verdensbasis, det meste i Australia.
MDMA:n synteesissä 3,4-MDP- 2-P:n korvaavan safrolin takavarikot olivat merkityksettömän vähäisiä vuonna 2006. Koko maailmassa takavarikoitu määrä oli 62 litraa, valtaosa Australiassa.
I Europa var Frankrike alene om å rapportere beslag av safrol (7 liter).
Euroopassa vain Ranska ilmoitti safrolin takavarikosta (7 litraa).
Produksjonen av metamfetamin er konsentrert til Nord-Amerika og Øst- og Sørøst-Asia.
Metamfetamiinin tuotanto keskittyy Pohjois-Amerikkaan ja Itä- ja Kaakkois-Aasiaan.
I 2006 ble den globale produksjonen av metamfetamin anslått til 266 tonn, mer enn noe annet illegalt syntetisk stoff. Ca.
Maailmassa tuotettiin
) Dataene om europeiske narkotikabeslag i dette kapittelet kan finnes i tabell SZR-11 til SZR-18 i Statistiske opplysninger 2008.
Tässä luvussa mainitut tiedot Euroopan huumausainetakavarikoinneista ovat taulukoissa SZR-11–SZR-18 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Merk at der data for 2006 mangler, brukes tilsvarende data for 2005 som grunnlag for totalanslag for Europa.
Huomaa, että vuoden 2006 tietojen puuttuessa Euroopan kokonaismäärien arvioinnissa on käytetty vuoden 2005 vastaavia tietoja.
Kapittel 4: Amfetamin, ecstasy og LSD sistnevnte landene er beslagene stort sett små, vanligvis bare noen få gram eller mindre.
Luku 4: Amfetamiinit, ekstaasi ja LSD
Mellom 2001 og 2006 har både antallet beslag og de beslaglagte mengdene metamfetamin økt i Europa, selv om tallene fortsatt er lave sammenlignet med andre stoffer.
Vuosina 2001–2006 Euroopassa takavarikoidun metamfetamiinin takavarikot ovat lisääntyneet kappale- ja kilomääräisesti, mutta silti määrät ovat pieniä muihin huumausaineisiin verrattuina.
De begrensede dataene tyder på at den typiske renheten på metamfetamin lå mellom 20 % og 55 % i 2006.
Vuodelta 2006 käytettävissä olevien vähäisten tietojen perusteella metamfetamiinin tyypillinen puhtaus laski 20:n ja 55 prosentin välille.
Ecstasy tydelig trend på mellomlang sikt når det gjelder MDMA-innholdet i ecstasytabletter.
Ekstaasitablettien MDMA-pitoisuudessa ei voida havaita selvää keskipitkän aikavälin suuntausta.
Det er imidlertid klart at ecstasy har blitt betydelig billigere sammenlignet med da stoffet først ble lettere tilgjengelig i Europa på 1990-tallet.
On kuitenkin selvää, että verrattuna ekstaasin tuloon ensimmäisen kerran yleisesti saataville Euroopassa 1990-luvun alussa tämä huumausaine on halventunut huomattavasti.
Selv om det er rapporter om at tabletter selges for så lite som EUR 1, rapporterer de fleste land nå typiske priser på mellom EUR 3 og 9 pr. tablett, og tilgjengelige data for 2001–06 tyder på at prisen (korrigert for inflasjon) fortsatt faller.
Vaikka tabletteja on ilmoitettu myydyn jopa yhden euron hintaan, useimmat maat ilmoittavat tyypilliseksi katukaupan hinnaksi 3–9 euroa tabletilta. Vuosilta 2001–2006 saatavissa olevat (inflaatiokorjatut) tiedot viittaavat katukaupan hintojen laskun jatkuneen.
Den globale produksjonen av ecstasy rapporteres å ha falt til om lag 102 tonn i 2006 ifølge UNODC (2007a).
UNODC (2007a) ilmoittaa ekstaasintuotannon laskeneen koko maailmassa noin 102 tonniin vuonna 2006.
Produksjonen synes å ha blitt mer geografisk spredt, og produksjon for lokalt konsum er nå vanligere i Nord-Amerika og Øst- og Sørøst-Asia.
Tuotanto näyttää hajaantuvan maantieteellisesti paikalliseen kulutukseen tarkoitetun valmistuksen lisääntyessä nyt Pohjois-Amerikassa sekä Itä- ja Kaakkois-Aasiassa.
På tross av dette er Europa fortsatt hovedsetet for ecstasyproduksjon, og produksjonen er konsentrert til Nederland (hvor produksjonen kan ha økt igjen i 2006 etter noen år med nedgang), Belgia og i noen mindre grad Polen og Storbritannia.
Tästä huolimatta Eurooppa on edelleen ekstaasintuotannon pääalue valmistuksen keskittyessä Alankomaihin (jossa tuotantoon saattanut nousta muutaman laskuvuoden jälkeen uudelleen vuonna 2006), Belgiaan ja vähemmässä määrin myös Puolaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Omsetningen og bruken av LSD er fortsatt marginal, selv om beslag i Europa kanskje kan tyde på fornyet interesse for stoffet i de senere år.
LSD:n käyttöä ja salakuljetusta pidetään edelleen marginaalisen pienenä, jos kohta Euroopassa tehdyt takavarikot saattavat viitata siihen, että kiinnostus tätä huumetta kohtaan on herännyt uudelleen viime vuosina.
Etter en lengre nedadgående trend siden 1990-tallet har både antallet beslag og de beslaglagte mengdene gått opp siden 2003.
Pitkän, 1990-luvulla alkaneen laskusuuntauksen jälkeen takavarikkojen lukumäärät ja takavarikoidut määrät ovat olleet kasvussa vuodesta 2003 lukien.
Dagens situasjon er uklar, for selv om de foreløpige dataene tyder på en liten nedgang i både antall og mengder, har Storbritannia, som er det landet som vanligvis rapporterer de største beslagene av LSD, ennå ikke lagt fram sine tall.
Nykyinen tilanne on epäselvä, sillä vaikka alustavat tiedot osoittavat kummankin määrän hieman pienentyneen, Yhdistynytkuningaskunta ei ole vielä ilmoittanut tietojaan, ja kyseinen maa yleensä ilmoittaa suurimmat takavarikoidun LSD:n määrät.
Prisen på LSD (korrigert for inflasjon) har falt noe siden 2001 og varierte i 2006 mellom EUR 5 og EUR 11 pr. enhet i Europa.
LSD:n (inflaatiokorjattu) hinta katukaupassa on laskenut hieman vuodesta 2001 alkaen, ja se sijoittui 5–11 euroon käyttöyksikköä kohden useimmissa Euroopan maissa vuonna 2006.
Europas relativt viktige posisjon både som forbruker og produsent av ecstasy framgår tydelig av dataene for narkotikabeslag.
Euroopan suhteellinen merkittävyys niin ekstaasin kuluttajana kuin tuottajanakin näkyy huumausainetakavarikkoja kokevista tiedoista.
Europa rapporterte i 2006 fler enn 20 000 beslag, tilsvarende nærmere 14 millioner ecstasytabletter.
Euroopassa ilmoitettiin yli 20 000 takavarikointia, joissa takavarikoitiin lähes 14 miljoonaa ekstaasitablettia vuonna 2006.
Nederland sto for de største beslaglagte mengdene ecstasy (4,1 millioner tabletter), etterfulgt av Storbritannia, Tyrkia, Frankrike og Tyskland.
Alankomaissa takavarikoitiin ekstaasia määrällisesti eniten (4,1 miljoonaa tablettia), ja sitä seurasivat Yhdistynyt kuningaskunta, Turkki, Ranska ja Saksa.
Generelt har antallet ecstasybeslag gått ned i perioden 2001–06, det samme har beslaglagte kvanta, etter et toppår i 2002 (64).
Kaiken kaikkiaan ekstaasitakavarikkojen lukumäärä on laskenut vuosista 2001–2006, samoin takavarikoidun huumausaineen määrä vuoden 2002 huipun jälkeen (64).
Av de 4,5 tonnene ecstasy som ble beslaglagt på verdensbasis i 2006, ble 43 % tatt i Vest- og Sentral-Europa. Til sammenligning sto Nord-Amerika for 34 % (UNODC, 2008).
Maailmassa vuonna 2006 takavarikoiduista 4,5 ekstaasitonnista Länsija Keski-Euroopan osuus oli 43 prosenttia ja vertailun vuoksi ilmoitettu Pohjois-Amerikan osuus 34 prosenttia (UNODC, 2008).
De fleste ecstasytablettene som ble analysert i Europa i 2006, inneholdt MDMA eller et annet ecstasylignende stoff (MDEA, MDA) som det eneste psykoaktive stoffet, og 17 land rapporterte at dette gjaldt over 70 % av alle tablettene som ble analysert.
Euroopassa useimmat vuonna 2006 analysoidut ekstaasitabletit sisälsivät MDMA:ta tai jotain muuta ekstaasin kaltaista ainetta (MDEA, MDA) ainoana psykoaktiivisena aineena.
De fleste land rapporterte at ecstasytablettene typisk inneholdt mellom 25 og 65 mg MDMA, selv om det var store variasjoner i de analyserte prøvene (9–90 mg).
Kaikkiaan 17 maata ilmoitti,
I et begrenset antall land utgjør brukere av amfetamin eller metamfetamin, som ofte setter stoffet ved hjelp av sprøyte, en betydelig del av det totale antallet problembrukere av narkotika og personer som søker hjelp for narkotikaproblemer.
Amfetamiinien tai ekstaasin käyttö on suhteellisen yleistä EU:n jäsenvaltioista Tšekissä, Virossa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä eräissä Keski- ja Pohjois-Euroopan maissa suhteessa niiden koko kansalliseen huumetilanteeseen.
Rent bortsett fra disse kroniske brukerne er det en mer generell forbindelse mellom syntetiske stoffer, særlig ecstasy, og nattklubber, dance-musikk og enkelte subkulturer.
Sitä vastoin synteettisten hallusinogeenien, kuten lysergihapon
) Bildet av situasjonen er kun foreløpig ettersom data for Storbritannia, landet som rapporterte de fleste beslagene i 2005, ennå ikke er tilgjengelig for 2006.
Tämä on alustava arvio, sillä ilmoituksensa mukaan eniten takavarikointeja vuonna 2005 tehnyt Yhdistynytkuningaskunta ei ole vielä ilmoittanut vuotta 2006 koskevia tietoja.
Europa som marked for sentralstimulerende midler: ”kokainland” og “amfetaminland”?
Euroopan piristemarkkinat: ”kokaiinimaat” ja ”amfetamiinimaat”?
fra generelle befolkningsundersøkelser og beslagsrapporter, tyder på at nord- og sentraleuropeiske land generelt hører til ”amfetamingruppen”, mens kokain dominerer landene vest og sør i Europa.
siihen, että Pohjois- ja Keski-Euroopan maat ovat yleensä ”amfetamiiniryhmää”, mutta Länsija Etelä-Euroopan maissa kokaiininkäyttö on vallitsevaa.