pere/sami_parallel huggingface dataset:
I 2004 sa over en tredel av ungdom i EU at de ville søke på internett om de ønsket å vite mer om rusmidler (Eurobarometer, 2004).
Internetistä on muodostunut paitsi tiedonlähde myös laillisten ja laittomien huumausaineiden markkinapaikka, sillä lukuisilla sivustoilla tarjotaan myytäväksi laittomia huumeita ja niiden laillisia vaihtoehtoja.
Dersom ungdom virkelig bruker internett til å skaffe seg informasjon, kan man spørre seg om informasjonen de kommer over vil være objektiv og nøyaktig.
Huumausaineiden online-vähittäismyyjät pystyvät hyödyntämään Internetin markkinapotentiaalia käyttämällä sähköisen markkinoinnin strategioita, jotka on helppo mukauttaa käyttäjien tarpeisiin ja muuttuviin lainsäädäntö- ja markkinatilanteisiin; näin niillä on yhä laajemmat mahdollisuudet uusien käyttötapojen tai tuotteiden levittämiseen.
I tillegg til å fungere som en kilde til informasjon om rusmidler har internett blitt en markedsplass for både lovlige og ulovlige stoffer, og flere nettsteder selger både illegale stoffer og lovlige alternativer.
GHB:tä koskevassa tiedonlevityksessä keskitytään tavallisesti opastamaan, miten vältetään huumeiden ujuttaminen juomiin yökerhoympäristössä ja miten yliannostustapauksissa tulee toimia.
Ved å utnytte internetts markedsføringspotensial gjennom nettbaserte markedsføringsstrategier som raskt endres i takt med brukernes behov så vel som endringer i lovverk og markedssituasjon, har nettbaserte narkotikaforhandlere et potensial til å spre nye bruksmetoder eller produkter.
Suurtapahtumissa käytetään yhä enemmän apuna ensiapuryhmiä, jotka antavat tukea huume- ja alkoholiongelmissa ja avustavat GHB:hen ja muihin huumeisiin liittyvissä tapauksissa.
Innenfor rammen av E-POD-prosjektet (European perspective on drugs) undersøker EONN hvordan internett kan brukes som en kilde til informasjon om kommende narkotikatrender.
EMCDDA:n E-POD-hankkeessa (European Perspectives on Drugs) tarkastellaan Internetin käyttöä huumeidenkäytön uusien suuntausten tiedonlähteenä.
På EU-plan gjennomføres det også tiltak for å tilby pålitelig informasjon om folkehelsespørsmål. EUs nye folkehelseportal fungerer som en inngangsport til en rekke europeiske folkehelseressurser, herunder narkotikarelatert informasjon (1
Myös EU:n tasolla on tapahtunut kehitystä luotettavien tietojen tarjoamisessa kansanterveyteen liittyvistä kysymyksistä: EU:n uusi kansanterveysportaali tarjoaa linkkejä monenlaisiin EU:n kansanterveysaiheisiin tietolähteisiin, jotka sisältävät myös huumausaineisiin liittyviä tietoja (1).
På nasjonalt plan er ketamin regulert av narkotikalovgivningen i nesten halvparten av EUs medlemsstater (og ikke av legemiddel-lovgivningen).
Ketamiinia on valvottu EU:ssa siitä asti, kun sen väärinkäyttö alkoi ensimmäisen kerran herättää huolta vuonna 2000 (EMCDDA, 2002).
Sverige og Storbritannia førte ketamin opp på narkotikalisten i henholdsvis 2005 og 2006.
Kansallisella tasolla ketamiiniin sovelletaan valvottuja huumausaineita koskevaa lainsäädäntöä (lääkelainsäädännön sijasta) lähes puolessa EU:n jäsenvaltioista, ja huumausaineeksi ketamiini luokiteltiin Ruotsissa vuonna 2005 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2006.
WHO utførte nylig en kritisk gjennomgang av ketamin og konkluderte med at internasjonal kontroll ville skape problemer med tilgjengeligheten av stoffet for bruk i legemidler for mennesker i fjerntliggende områder av verden samt i veterinærpreparater, i og med at det ikke finnes egnede alternativer (WHO, 2006).
WHO julkaisi äskettäin ketamiinista kriittisen katsauksen, jonka mukaan kansainvälinen valvonta vaikeuttaisi aineen saatavuutta lääkinnälliseen käyttöön maailman syrjäisimmillä alueilla ja sen käyttöä eläinlääkinnällisiin tarkoituksiin, koska sille ei
Den viktigste helserisikoen forbundet med GHB synes å være risikoen for bevisstløshet, særlig når stoffet kombineres med alkohol eller andre beroligende midler.
Tärkein GHB:n käyttöön liittyvä terveysriski näyttää olevan tajuttomuus, etenkin jos huume yhdistetään alkoholin tai rauhoittavien lääkkeiden käyttöön.
GHB kan også føre til koma, redusert kroppstemperatur, hypotoni, hallusinasjoner, kvalme, oppkast, bradykardi og respirasjonsdepresjon.
GHB:n käytöstä voi seurata myös muita terveysongelmia, kuten kooma, ruumiinlämmön lasku, lihasjänteyden heikkeneminen, hallusinaatioita, pahoinvointia, oksentelua, sydämen harvalyöntisyyttä ja hengitysvaikeuksia.
Fysisk avhengighet av GHB har blitt observert etter langvarig bruk, og muligheten for at stoffet kan være iblandet løsningsmidler eller tungmetaller, medfører ytterligere helserisiko.
Pitkäaikaisen käytön on osoitettu johtavan fyysiseen riippuvuuteen, ja aineen mahdollisesti sisältämät liuottimet tai raskasmetalliepäpuhtaudet voivat aiheuttaa lisää terveysriskejä.
Siden 1993 har EONN fått rapporter om GHB-relaterte dødsfall fra fem medlemsstater og Norge: Danmark og Italia (ett tilfelle hver), Finland og Norge (tre tilfeller hver) samt Sverige og Storbritannia (ca. 40 GHB-relaterte dødsfall).
GHB-kuolemia on ilmoitettu EMCDDA:lle vuodesta 1993 lähtien Norjan lisäksi viidestä EU:n jäsenvaltiosta: Tanskasta ja Italiasta (yksi tapaus kummastakin), Suomesta ja Norjasta (kolme kummastakin) sekä Ruotsista ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta (noin 40 GHB-kuolemaa).
Rådsbeslutning 2005/387/JIS av 10. mai 2005 om informasjonsutveksling, risikovurdering og kontroll av nye psykoaktive stoffer oppretter en ordning for rask utveksling av informasjon om nye psykoaktive stoffer som kan utgjøre en folkehelse- og samfunnstrussel.
Neuvosto teki 10. toukokuuta 2005 päätöksen 2005/387/YOS, jolla perustetaan uusia psykoaktiivisia aineita koskevaa tietojenvaihtoa, riskienarviointia ja valvontaa koskeva järjestelmä. Tavoitteena on mahdollistaa nopea tietojenvaihto uusista psykoaktiivisista aineista ja niiden terveydellisistä ja sosiaalisista riskeistä.
EONN og Europol har i tett samarbeid med sine nettverk – henholdsvis de nasjonale kontaktpunktene i Reitox-nettverket og Europols nasjonale enheter – fått en sentral rolle i arbeidet med å oppdage og rapportere om nye psykoaktive stoffer (1).
EMCDDA:llaja Europolilla, jotka tekevät tiivistä yhteistyötä verkostojensa – Reitoxin kansallisten yhteyspisteiden ja Europolin kansallisten yksiköiden – kanssa, on keskeinen rooli uusien psykoaktiivisten aineiden havaitsemisessa varhaisvaroitusjärjestelmän puitteissa (1).
I 2005 hadde Amsterdam 76 ikke-fatale akuttilfeller som skyldtes bruken av GHB. Som i foregående år sto GHB for flere akuttilfeller enn hallusinogene sopper (70 tilfeller), ecstasy (63 tilfeller), amfetamin (tre tilfeller) og LSD (ett tilfelle).
Amsterdamista ilmoitettiin 76 GHB:n käytöstä aiheutunutta, ei kuolemaan johtanutta hätätapausta vuonna 2005; edellisten vuosien tapaan niitä oli enemmän kuin hallusinogeenisten sienien (70 tapausta), ekstaasin (63 tapausta), amfetamiinin
Kapittel 7: Nye trender og tiltak mot nye stoffer
Luku 7: Huumausaineiden uudet suuntaukset ja uusia huumeita koskevat toimet ole olemassa korvaavaa valmistetta (WHO, 2006).
Det foreligger få epidemiologiske data om bruken av ketamin. En skoleundersøkelse som nylig ble gjennomført i Storbritannia, rapporterte imidlertid om en livstidsprevalens på under 0,5 %.
Ketamiinin käytöstä on hyvin vähän epidemiologisia tietoja, tosin Yhdistyneessä kuningaskunnassa hiljattain tehdyssä koululaiskyselyssä ketamiinia ainakin kerran käyttäneiden osuus oli alle 0,5 prosenttia.
Det finnes også en del data fra undersøkelser i ’’dance’’-miljøer, og de ulike studiene av denne høyrisikogruppen rapporterer om tall for livstidserfaring med ketamin fra 7 % i en tsjekkisk studie til 21 % i et ungarsk utvalg.
Jonkin verran tietoa on hankittu myös tanssimusiikkiympäristöissä tehdyillä kyselyillä, ja tässä riskialttiissa käyttäjäryhmässä tehtyjen eri tutkimusten mukaan ketamiinia ainakin kerran käyttäneiden määrä vaihtelee Tšekin 7 prosentista Unkarin 21 prosenttiin.
Kapittel 8Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Luku 8Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer være påvirket av forskjeller med hensyn til testing eller rapportering landene imellom eller over tid.
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit injektiokäyttäjien keskuudessa ilmaiseva indikaattori.
Data innsendt til EONN og Det europeiske senteret for epidemiologisk overvåking av AIDS (EuroHIV, 2006), tyder på at HIV-smitten blant sprøytebrukere var lav i de fleste landene i Den europeiske union ved utgangen av 2005.
EMCDDA:lle ja hiv-tartunnan/aidsin EuroHIV-valvontaverkostolle (EuroHIV, 2006) toimitettujen tietojen mukaan hiv:n levinneisyys huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa oli alhainen useimmissa EU-maissa vuoden 2005 lopussa.
Dette kan i alle fall delvis skyldes økt tilgjengelighet av forebyggende tiltak, behandling og skadereduserende tiltak, herunder substitusjonsbehandling og sprøytespiss- og sprøyte-bytteprogrammer, selv om andre faktorer, som nedgangen i sprøytebruk flere land har registrert, også kan ha hatt betydning.
Tämä voi ainakin osittain johtua ehkäisevien toimenpiteiden, hoidon ja haittojen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden, kuten korvaushoidon ja neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmien saatavuuden lisääntymisestä. Siihen ovat saattaneet vaikuttaa muutkin tekijät, kuten injektiokäytön väheneminen useissa maissa.
I flere av EUs land og regioner ser det imidlertid ut til at andelen sprøyterelatert HIV-smitte i 2005 fortsatt var relativt høy (140), noe som understreker behovet for å sikre dekning og effekt av lokale forebyggingstiltak.
Monissa EU:n maissa ja monilla alueilla injektiokäyttöön liittyvä hiv:n leviäminen kuitenkin todennäköisesti jatkui melko voimakkaana vuonna 2005 (140joten on tärkeää varmistaa paikallisten injektiokäyttöä ehkäisevien käytäntöjen kattavuus ja tehokkuus.
Kartleggingen av narkotikarelaterte infeksjonssykdommer blant europeiske sprøytebrukere har for tiden fokus på HIV/AIDS og viral hepatitt (B og C).
Huumeisiin liittyvien tartuntatautien seuranta injektiokäyttäjien keskuudessa Euroopassa keskittyy nykyisin hiv:hen/aidsiin sekä virushepatiittiin (B- ja C-hepatiittiin).
Den består av to supplerende systemer: innrapportering av tilfeller (eller ”meldinger”, dvs. absolutte tall for nylig rapporterte/innmeldte tilfeller) og ”kartlegging av seroprevalens” (eller ”sentinel surveillance”, dvs. prosentandelen som tester positivt i utvalg av sprøytebrukere) (figur 11) (141).
Seuranta koostuu kahdesta toisiaan täydentävästä järjestelmästä, tapausten raportoinnista (ns. ilmoitustiedot, joista saadaan selville äskettäin raportoitujen/ilmoitettujen tapausten absoluuttinen määrä) ja serologisen levinneisyyden seurannasta (erityisseuranta, jolla selvitetään positiivisen testituloksen antaneiden henkilöiden prosentuaaliset osuudet injektiokäyttäjien otoksista) (kaavio 11) (141).
Begge systemene vil være ufullstendige, og landene har ulike datatilfang.
Kumpikaan järjestelmä ei todennäköisesti ole täydellinen, ja tietojen saatavuus vaihtelee maittain.
Selv om dataene som produseres av de to systemene må fortolkes med varsomhet, gir de samlet sett likevel et mer komplett bilde av nyere epidemiologiske trender.
Vaikka kummastakin järjestelmästä saatavia tietoja on sinänsä tulkittava varovasti, yhdessä ne antavat melko hyvän kokonaiskuvan viimeaikaisista epidemiologisista suuntauksista.
Tilgjengelige data tyder på at antallet nye smittetilfeller blant sprøytebrukere var lavt i de fleste landene i 2005.
Saatavilla olevien tietojen mukaan injektiokäyttäjiin liittyvien uusien tartuntojen määrä oli useimmissa maissa alhainen vuonna 2005.
Analysen påvirkes imidlertid av at flere høyprevalensland ikke har nyere data tilgjengelig (Estland, Spania, Italia og Østerrike).
Tulosta vääristää se, että useista sellaisista maista, joissa levinneisyys on tavallisesti ollut korkea, ei ole saatavilla uusia ilmoitustietoja hiv-tapauksista (Viro, Espanja, Italia, Itävalta).
I 19 medlemsstater, hvorav de fleste aldri har opplevd store HIV-epidemier blant sprøytebrukerne, var antallet rapporterte tilfeller relatert til sprøytebruk under fem pr. million innbyggere i 2005.
19 EU:n jäsenvaltiota, joista useimmissa ei ole koskaan ollut laajoja hiv-epidemioita injektiokäyttäjien keskuudessa, ilmoitti injektiokäyttöön liittyvien hiv-tapausten määräksi alle 5 tapausta miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2005.
Irland og Luxembourg rapporterte høyere tall, henholdsvis 16 og 15 nye tilfeller pr. million.
Luvut olivat hieman korkeampia Irlannissa (16 uutta tapausta miljoonaa henkilöä kohti) ja Luxemburgissa (15 uutta tapausta).
I Portugal, som rapporterte det høyeste tallet av alle land som hadde data for sprøytebrukere tilgjengelig (85 nye tilfeller pr. million i befolkningen generelt i 2005), ser situasjonen nå ut til å ha stabilisert seg etter en nedgang mellom 2000 og 2003 (142).
Maista, joista on saatavilla erikseen tietoa injektiokäyttäjistä, ilmoitti korkeimmat luvut Portugali (85 uutta tapausta miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2005), jossa tilanne näyttää tasaantuneen vuosien 2000–2003 laskusuuntauksen jälkeen (142).
I Latvia, Litauen og trolig også Estland har antallet sprøytebruksrelaterte nye tilfeller falt kraftig siden epidemitoppen i 2001–02, selv om tallene fremdeles er høye sammenlignet med de fleste andre land.
Latviassa, Liettuassa ja luultavasti myös Virossa ilmoitettujen uusien injektiokäyttöön liittyvien tartuntojen määrä on laskenut voimakkaasti vuosien 2001 ja 2002 epidemiahuippujen jälkeen, tosin se on yhä korkea useimpiin muihin maihin verrattuna.
I Latvia falt antallet nye tilfeller fra 283 pr. million innbyggere i 2001 til 49 pr. million i 2005.
Latviassa määrä on pudonnut 283 uudesta tapauksesta miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2001 noin 49 tapaukseen miljoonaa kohti vuonna 2005.
Litauen opplevde en topp i 2002 (109 pr. million) etter et utbrudd blant innsatte, men har siden hatt en nedgang til 25 nye tilfeller pr. million i 2005.
Liettuassa vuonna 2002 puhjenneen vankilaepidemian jälkeen (109 tapausta miljoonaa kohti) uusien tapausten määrä on vähentynyt 25:een miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2005.
Selv om Estland har hatt en markant nedgang i HIV-smitte, rapporterer landet fremdeles det høyeste antallet nye HIV-smittede i EU.
Vaikka hiv-tartuntojen määrä on Virossa laskenut voimakkaasti, uusien tartuntojen määrä on siellä yhä EU:n korkein.
Det foreligger ikke sprøytebruksrelaterte data for Estland, men injeksjon vil trolig fortsatt være den viktigste smitteveien for HIV i dette landet.
Virosta ei ole saatavilla erikseen tietoja injektiokäyttäjistä, mutta huumeiden injektiokäyttö todennäköisesti säilyy yhtenä yleisimmistä hiv:n tartuntareiteistä tässä maassa.
) Se figur INF-2 i Statistiske opplysninger 2007.)
) Ks. kaavio INF-2 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
Enkelte av prevalensstudiene på området er i liten målestokk: bare utvalg på mer enn 50 personer og statistisk signifikante (p < 0,05) tidstrender rapporteres i denne delen.) Økningen i 2004 (HIV-tilfeller) og 2005 (AIDS-tilfeller) i Portugal kan skyldes økt oppmerksomhet og rapportering fra fagpersonell etter diskusjoner om endringen til obligatorisk HIV-rapportering i 2005. 77
Jotkin tässä asiassa tehdyistä levinneisyystutkimuksista ovat melko pienimuotoisia: tässä luvussa on otettu huomioon vain yli 50 henkilön otokset ja tilastollisesti merkittävät (p < 0,05) aikasuuntaukset.) Määrän kasvu Portugalissa vuosina 2004 (hiv-tapaukset) ja 2005 (aids-tapaukset) saattaa johtua valppauden ja raportoinnin lisääntymisestä ammattilaisten keskuudessa sen jälkeen, kun Portugalissa oli keskusteltu hiv-tapauksista ilmoittamisen tekemisestä pakolliseksi vuonna 2005. 77
Anslag for Spania og Sverige inneholder data fra 2006, data for Irland og Latvia er fra 2003, data fra Slovakia er fra 2003–04.
Espanjan ja Ruotsin arvioihin sisältyvät vuoden 2006 tiedot; Irlannin ja Latvian tiedot ovat vuodelta 2003; Slovakian tiedot ovat vuodelta 2003/2004.
Landene presenteres etter stigende prevalens basert på gjennomsnittet av nasjonale data, eller dersom det ikke er tilgjengelig, subnasjonale data.
Maat esitetään kansallisiin tietoihin tai niiden puuttuessa alueellisiin tietoihin perustuvassa levinneisyysasteen mukaisessa järjestyksessä.
Sammenligninger mellom land må bare gjøres med varsomhet grunnet ulike typer miljøer og studiemetoder. Nasjonale utvalgsstrategier varierer – se figur INF-3 i Statistiske opplysninger 2007 for ytterligere opplysninger.
Erilaisten ympäristöjen ja menetelmien takia maiden välisiä vertailuja on tehtävä varoen; kansallisissa otantamenetelmissä on eroja – lisätietoja, ks. kaavio INF-3 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Alle de rapporterte utvalgene er større enn 50.Kilder: Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Kaikki raportoidut otokset ovat olleet suurempia kuin 50.Lähteet: Reitoxin kansallisen yhteyspisteet.
For primærkilder, nærmere opplysninger om studiene og data før 2004, se tabell INF-8 del (i) og del (ii) og tabell INF-0 del (i) i Statistiske opplysninger 2007.
Ensisijaiset lähteet, yksityiskohtaiset tutkimustiedot ja vuotta 2004 edeltävät tiedot, ks. taulukko INF-8 (osa i) ja (osa ii) sekä taulukko INF-0 (osa i) vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Disse lokale og nasjonale økningene i HIV-prevalens tilsier at det ikke er noen grunn til å være fornøyd med tilbudet av forebyggende tiltak rettet mot sprøytebrukere.
Hiv:n levinneisyys nuorten ja uusien injektiokäyttäjien keskuudessa
underutvalgene generelt er liten, og at enkelte land ikke har tilgjengelige seroprevalensdata for HIV blant unge og nye sprøytebrukere.
Hiv:n levinneisyyden kasvu injektiokäyttäjien perättäisissä otoksissa voi johtua myös vanhoista tartunnoista – tosin tartunnan saaneiden injektiokäyttäjien kuolleisuuden lasku tai tartunnalta välttyneiden injektiokäyttäjien määrän väheneminen voivat olla merkittäviä osatekijöitä.
På den annen side rapporteres synkende prevalens fra Hellas (både nasjonalt og i én region), Spania (både nasjonalt og i én region) og Finland (nasjonalt).
Useimmissa EU:sta saatavilla olevissa aikasarjoissa levinneisyys on pysynyt vakaana, mikä tarkoittaa, että hiv-tartunnalta välttyneitä injektiokäyttäjiä alkaa olla yhtä paljon kuin kuolevia tartunnan saaneita injektiokäyttäjiä.
I tillegg rapporterer fire land – alle nye medlemsstater – gjennomgående lav prevalens siden 2001 (under 1 % i alle tilgjengelige data).
Joissakin aikasarjatutkimuksissa levinneisyys on kuitenkin kasvanut paikoitellen vuodesta 2001 lähtien yhdeksässä maassa, tosin yleisiä suuntauksia on vaikea erottaa, kun usein levinneisyys on muilla alueilla samanaikaisesti vakaantunut tai laskenut.
Disse er Bulgaria (Sofia, men prevalensen øker), Ungarn (nasjonalt), Slovenia (to byer, men stigende) og Slovakia (to byer).
Näihin kuuluvat jälleen Latvia (kasvua koko maassa) ja Liettua (kasvua yhdessä kaupungissa), mutta myös Itävalta (kasvua koko maassa), Yhdistynyt kuningaskunta (vähäistä kasvua Englannissa ja Walesissa) sekä jotkin sellaiset maat, joissa levinneisyys on yhä hyvin alhainen (alle 1 %).
Økende HIV-prevalens i gjentatte utvalg av sprøytebrukere kan også tyde på pågående smitte, selv om nedgangen i dødelighet blant smittede sprøytebrukere eller et synkende antall sprøytebrukere som ikke er smittet, kan påvirke resultatet.
Ilmoitustiedoista tehdyille päätelmille saadaan tukea, kun analysoidaan hiv-tartuntojen määriä uusista injektiokäyttäjistä (alle kahden vuoden ajan injektoineet) ja nuorista injektiokäyttäjistä (alle 25-vuotiaat) koostuvissa otoksissa.
De fleste tilgjengelige tidsseriene for EU viser stabil prevalens. Dermed skulle antallet smittede sprøytebrukere som dør, veie opp for det antallet sprøytebrukere som pådrar seg HIV-smitte.
Koska näissä ryhmissä tartunta on todennäköisesti saatu aivan äskettäin, tietoja voidaan käyttää alustavana indikaattorina hiv:n levinneisyydestä.
Uansett viser flere tidsseriestudier geografisk spredte økninger i prevalens i ni land siden 2001, men da disse resultatene ofte opptrer sammen med stabile eller fallende trender i andre regioner, er det vanskelig å spore generelle trender. De aktuelle landene er Latvia (nasjonal
Näissä alaryhmissä (jotka sisältyvät alla mainittuihin levinneisyystutkimuksiin) tartuntojen suuri määrä (yli 5 % vuosina 2004 ja 2005) tukee viimeaikaisia havaintoja hiv:n esiintyvyyden kasvusta injektiokäyttäjien keskuudessa (kansalliset tiedot), Liettuassa ja Virossa (alue- tai kaupunkitasolla kerätyt tiedot), ja sama suuntaus on todettu myös yhdessä Puolasta raportoineista kolmesta kaupungista (143).
I over 90 tidsserier med gjentatte målinger av HIV-prevalens i utvalg av sprøytebrukere som er utført i 22 medlemsstater i EU samt Norge i perioden 2001–05, er det flere regioner med en nedadgående trend enn med en oppadgående.
On pidettävä mielessä, että nämä otokset ovat yleensä pieniä ja että muutamista maista ei ole saatavilla tietoja hiv:n serologisesta levinneisyydestä nuorten ja uusien injektiokäyttäjien keskuudessa.
) Se tabell INF-9 og INF-10 i Statistiske opplysninger 2007.
) Ks. taulukot INF-9 ja INF-10 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Det rapporteres bare fra utvalg på 50 eller flere i årsrapporten.
Vuosiraportissa on otettu huomioon ainoastaan otokset, joissa on vähintään 50 henkilöä.
Kapittel 8: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall og særlig infeksjoner forårsaket av hepatitt C-viruset (HCV) jevnere fordelt og langt mer utbredt.
Luku 8: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat oireita aiheuttavan sairauden yleisyydestä ja HAART-hoidon kattavuudesta ja saatavuudesta injektiokäyttäjien keskuudessa.
Dataene tyder på at forekomsten av smitte blant sprøytebrukere ser ut til å være på vei ned, særlig i områder hvor prevalensen har vært høy, og at forebyggende og skadereduserende tiltak kan se ut til å virke (144
Yleensäkin nämä paikallisesti tai koko maassa ilmenneet hiv:n levinneisyyden kasvusuuntaukset viittaavat siihen, että ehkäisevien toimenpiteiden tarjoamiseen injektiokäyttäjille ei tule suhtautua leväperäisesti.
Seksti studier fra 17 land rapporterer at over 60 % av utvalget av sprøytebrukere testet i perioden 2004–05 har antistoffer mot HCV (seks land av 28 rapporterer ingen data) (148).
Hiv:n levinneisyyden ilmoitetaan laskeneen Kreikassa (sekä kansallisesti että yhdellä alueella), Espanjassa (sekä yleisesti että yhdellä alueella) ja Suomessa (koko maassa).
Blant unge sprøytebrukere (under 25 år) i utvalgene hadde syv land høy prevalens (over 40 % i minst ett utvalg), og blant nye sprøytebrukere, hvor mange land ikke hadde data tilgjengelig, var prevalensen høy i Polen og
Levinneisyys on pysynyt alhaisella tasolla vuodesta 2001 lähtien (alle 1 % kaikista saatavilla olevista tiedoista) neljässä maassa, jotka kaikki ovat EU:n uusia jäsenvaltioita: Bulgariassa (Sofiassa, jossa levinneisyys on kuitenkin kasvamassa), Unkarissa (koko maassa), Sloveniassa (kahdessa kaupungissa, mutta kasvaa jatkuvasti) ja Slovakiassa (kahdessa kaupungissa).
Ut fra tilgjengelige data over innrapporterte tilfeller og seroprevalensdata samt anslag over antallet sprøytebrukere og problematiske narkotikabrukere (se kapittel 6), kan vi anslå at det i EU finnes mellom 100 000 og 200 000 personer med HIV som noen gang i livet har injisert narkotika.
Lisäksi yhteenlaskettu aids-kuolleisuus (josta suurin osa johtuu todennäköisimmin juuri huumeiden injektiokäytöstä) ei vähentynyt vuosina 1997–2002, joten HAART-hoidon saatavuus on tällä aikavälillä saattanut olla heikko (146).
Antallet nye diagnostiserte tilfeller av HIV blant sprøytebrukere anslås å være om lag 3 500 pr. år i EU.
Baltian maista aidsin esiintyvyys on vähentynyt Latviassa, jossa oli 23 uutta tapausta miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2005, kun määrä huipussaan oli 26 uutta tapausta miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2004; Viro ei ole toimittanut erikseen tietoja injektiokäytöstä vuodelta 2005, mutta ilmoitti tapausten lisääntyneen vuosina 2003–2004 (4:stä 13 tapaukseen miljoonaa kohti) (147).
Forekomst av AIDS og tilgang til HAART
B- ja C-hepatiittitartunnat
Ut fra tilgjengelige data og anslag over antallet sprøytebrukere og problembrukere av narkotika (se kapittel 6) kan vi anslå at det i EU lever om lag én million mennesker med HCV-smitte, som noen gang i livet har injisert narkotika.
Tietojen perusteella injektiokäyttäjien tartuntojen taakka on todennäköisesti nyt pienenemässä erityisesti alueilla, joilla levinneisyys on aikaisemmin ollut suuri, joten ehkäisevä huumetyö ja haittojen vähentämiseen tähtäävä politiikka alkavat todennäköisesti tehota (144).
Utbredelsen av markører for hepatitt B-viruset (HBV) varierer mer enn markører for HCV, noe som sannsynligvis skyldes varierende vaksinasjonsnivå. Det mest komplette av de tilgjengelige datasettene gjelder antistoffer mot hepatitt kjerneantigen (anti-HBc), som indikerer tidligere smitte.
C-hepatiittiviruksen (HCV) vasta-aineiden yli 60 prosentin levinneisyysasteesta injektiokäyttäjien otoksissa vuosina 2004 ja 2005 raportoitiin yhteensä 60 tutkimuksessa 17 eri maasta (kuusi maata 28:sta ei toimittanut lainkaan tietoja) (148).
I 2004–05 rapporterte seks land prevalenstall over 40 %.
Seitsemässä maassa levinneisyys oli näissä
sprøytebrukere ikke er tilgjengelig. Data for AIDS-forekomst er fortsatt viktig da de gir indikasjoner på nivået av symptomatisk sykdom og innføringen og tilgjengeligheten av HAART.
EU:n injektiokäyttäjien keskuudessa diagnosoidaan vuosittain noin 3 500 uutta hiv-tapausta.
Når det gjelder hepatitt B, synes andelen sprøytebrukere blant alle meldte tilfeller generelt å ha gått ned, noe som muligens gjenspeiler økt effekt av vaksinasjonsprogrammene. Det er ingen generell trend å spore når det gjelder andelen sprøytebrukere blant alle meldte tilfeller av hepatitt C (150), men dette varierer svært mye fra land til land og tyder på forskjeller i hvordan hepatitt C overføres.
Aidsin esiintyvyys ja HAART-hoidon saatavuus otoksissa korkea (yli 40 prosenttia vähintään yhdessä otoksessa) nuorten (alle 25-vuotiaiden) injektiokäyttäjien keskuudessa, ja Puolassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa myös uusien injektiokäyttäjien keskuudessa, joista ei monessa
Estland har ikke lagt fram egne data for sprøytebrukere i 2005, men rapporterte om en økning mellom 2003 og 2004 (fra 4 til 13 tilfeller pr. million) (147
1 49 maassa ole saatavilla tietoja (
Mens HIV-smitte blant sprøytebrukere i EU hovedsakelig er konsentrert til noen få høyprevalensland, er viral hepatitt
B-hepatiittiviruksen markkerien esiintyvyys vaihtelee voimakkaammin kuin C-hepatiittiviruksen; tämä saattaa
Det siste tiåret har det i EU vist seg økt konsensus om hvilke nøkkelelementer som må inngå i tiltak mot infeksjonssykdommer blant sprøytebrukere for at de skal være effektive. I Europa er forebyggende multikomponent-tiltak solid etablert.
Vuodesta 1996 saatavilla ollut erittäin tehokas antiretroviraalinen hoito (HAART) estää tehokkaasti hiv-tartunnan kehittymisen aidsiksi, joten aidsin esiintyvyyttä koskevat tiedot eivät enää anna kovin hyödyllistä tietoa hiv:n leviämisestä.
Disse kan omfatte tilgang til egnet narkotikabehandling, særlig substitusjonsbehandling,
Aidsin esiintyvyyttä koskevat tiedot ovat tärkeitä, koska ne kertovat
) Se tabell INF-8, INF-9 og INF-10 i Statistiske opplysninger 2007.)
) Ks. taulukot INF-8, INF-9 ja INF-10 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
Se figur INF-14 i Statistiske opplysninger 2007.)
Ks. kaavio INF-14 vuoden 2006 tilastotiedotteessa.)
Portugals nasjonale samordningsorgan for HIV/AIDS-smitte, Helseministeriet, 2006.)
Portugalin kansallinen koordinointikeskus hiv:n/aids-tartuntojen osalta, terveysministeriö, 2006.)
Se figur INF-1 i Statistiske opplysninger 2007.
Ks. kaavio INF-1 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Data for de to siste årene er anslag som er justert for rapportertingsforsinkelser og kan derfor bli endret med tid (kilde: EuroHIV). )
Kahden viime vuoden tiedot ovat arvioita, joita on korjattu raportointiviiveiden johdosta; siksi ne saattava ajan mittaan muuttua (lähde: EuroHIV). )
Se tabell INF-1, INF-12 og INF-13 i Statistiske opplysninger 2007.
Ks. taulukot INF-11, INF-12 ja INF-13 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Det rapporteres bare fra utvalg på 50 eller flere i årsrapporten.)
Vuosiraportissa on otettu huomioon ainoastaan otokset, joissa on vähintään 50 henkilöä.)
Se figur INF-6 (del vii) i Statistiske opplysninger 2007.)
Ks. kaavio INF-6 (osa vii) vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Årsrapport for 2007: Narkotikasituasjonen i Europa å redusere spredningen av infeksjonssykdommer blant narkotikabrukere.
Vuosiraportti 2007: Huumeongelma Euroopassa
De største utfordringene for folkehelsen de to siste tiårene har vært gjenoppblomstringen av smittsomme sykdommer som tuberkulose, økningen og spredningen av HIV/AIDS og den tilsynelatende ukontrollerte pandemien av problembruk av psykotrope stoffer.
Kahden viime vuosikymmenen suurimpia kansanterveydellisiä haasteita ovat tuberkuloosin kaltaisten tartuntatautien uusi nousu, hiv:n/aidsin ilmaantuminen ja nopea leviäminen sekä suorastaan pandemian mittoihin kasvanut psykotrooppisten aineiden hallitsematon ongelmakäyttö.
De mest sårbare gruppene av befolkningen er særlig utsatt.
Haavoittuvimmassa asemassa olevat väestöryhmät kärsivät suhteettomasti näistä sairauksista.
Særlig blant innsatte er narkotikaproblemer vanlig og smittsomme sykdommer relativt utbredt.
Erityisesti vankien keskuudessa huumeongelmat ovat usein yleisiä ja tartuntatautien esiintyvyys melko korkea.
Narkotikabruken kan ofte fortsette i fengselet, eller i noen tilfeller starte der, og i dette miljøet kan høyrisikoatferd være utbredt.
Lisäksi huumeidenkäyttö usein jatkuu ja joskus myös alkaa vankilassa; tässä ympäristössä riskialtis käyttäytyminen voi olla tavallista.
Fengslene har derfor potensial til å føre til høyere nivåer av potensielt livstruende smittsomme sykdommer, men de kan også bidra til å nå en særlig viktig målgruppe.
Vankilat voivat siten lisätä vaarallisten tautien tartuntamäärää, mutta ne tarjoavat samalla tilaisuuden erityisen tärkeän kohderyhmän saavuttamiseen.
Nye retningslinjer har blitt publisert i år for å møte problemet med udiagnostisert HIV-smitte (WHO/UNAIDS, 2007). For å øke nivået av frivillig HIV-testing anbefales det at helsearbeidere inntar en mer proaktiv tilnærming til å anbefale testing og rådgivning, særlig ved behandlingstilbud som retter seg mot de mest risikoutsatte befolkningsgruppene, som sprøytebrukere.
Muutamaa poikkeusta (Ranska, Yhdistyneessä kuningaskunnassa Englanti ja Wales, Norja) lukuun ottamatta vankien terveydenhuolto kuuluu yleensä oikeus- tai turvallisuusjärjestelmän, ei terveydenhuoltojärjestelmän piiriin.
Et av budskapene som har framkommet av EONNs arbeid på området, er at regelmessige medisinske undersøkelser på frivillig basis, herunder testing for og rådgivning om HIV og andre infeksjonssykdommer, er et tilbud som er spesielt egnet for sprøytebrukere.
Siksi vankilaterveys on vaarassa jäädä yleisten kansanterveyspalvelujen valtavirran ulkopuolelle, mikä herättää kysymyksen terveyspalvelujen riippumattomuudesta, laadusta, saatavuudesta ja riittävyydestä.
Med få unntak (Frankrike, Storbritannia (England og Wales) samt Norge) er spørsmålet om fengselshelse generelt en integrert del av retts- eller sikkerhetssystemet, ikke helsesystemet.
EU:ssa on viime vuosikymmenen kuluessa päästy vähitellen yksimielisyyteen siitä, minkälaisia toimenpiteitä tarvitaan tartuntatautien tehokkaaseen torjuntaan injektiokäyttäjien keskuudessa.
Det kan føre til at fengselshelse betraktes atskilt fra generelle folkehelsetiltak, noe som reiser spørsmål ved uavhengigheten, kvaliteten, tilgjengeligheten og nivået på helsetjenestene som tilbys.
EU:ssa on käytössä vakiintuneita monimuotoisia ehkäisemistoimenpiteitä. Niihin kuuluvat asianmukaisen huumehoidon, etenkin korvaushoidon saatavuus; neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmat; tiedotus ja ennalta ehkäisevän materiaalin levitys; riskien vähentämiseen tähtäävä koulutus, myös vertaiskoulutus; vapaaehtoinen neuvonta ja testaus; tartuntatautien rokotus ja hoito.
Vaksinasjon spiller en viktig rolle i forebyggingen av hepatitt A og B. Enkelte land tilbyr vaksine mot hepatitt B til hele befolkningen, mens andre retter seg mot antatte risikogrupper. Norge trappet opp vaksineringen mot hepatitt A og B etter at epidemiske utbrudd av disse leversykdommene viste at injeksjonsbruken hadde spredt seg til mindre kommuner.
Riippumatta näiden toimenpiteiden painotuksesta eri maiden kansallisessa politiikassa tartuntatautien leviämisen ehkäiseminen huumeidenkäyttäjien keskuudessa edellyttää selvästikin koordinoitua ja kattavaa kansanterveysmallia.
Innsattes dårlige helsetilstand kan ha konsekvenser for den generelle folkehelsen når narkotikabrukere løslates og gjenopptar kontakten med familie og andre i lokalsamfunnet.
Vankien heikolla terveydellä voi olla vaikutuksia kansanterveyteen yleensä siinä vaiheessa, kun huumeidenkäyttäjät vapautuvat vankilasta ja palaavat perheensä ja muun yhteisön piiriin.
Å påvise alvorlige smittsomme sykdommer som HIV og tuberkulose kan, sammen med relevant behandling og skadereduserende tiltak, bidra til å heve helsetilstanden i det samfunnet de innsatte kommer fra og skal returnere til.
Vakavien tartuntatautien, kuten hiv:n ja tuberkuloosin toteaminen, asianmukainen hoito ja haittojen vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet voivat merkittävästi edistää terveyttä yhteisöissä, joista vangit ovat lähtöisin ja joihin he myöhemmin palaavat.
For narkotikaavhengige kan et fengselsbasert behandlingsprogram ikke bare bidra til den enkeltes helse, men også redusere sannsynligheten for framtidige lovbrudd.
Huumeriippuvaisille vankiloissa järjestettävät hoito-ohjelmat eivät ainoastaan edistä yksittäisten vankien terveyttä, vaan myös vähentävät rikosten uusimisen todennäköisyyttä.
Den høye prevalensen av hepatitt C-smitte blant sprøytebrukere tyder på at det er behov for mer effektive tiltak mot denne sykdommen, som det ikke finnes noen vaksine mot.
Diagnosoimattomien hiv-tartuntojen ongelman ratkaisemiseksi on tänä vuonna julkaistu uudet ohjeet (WHO/UNAIDS, 2007) terveydenhuollon ammattilaisille.
En rekke land har egne programmer for forebygging av hepatitt C, og det foregår en del interessant arbeid på området, f.eks. kampanjen ”Stopp hepatitt C”, som har pågått i Oslo siden 2003.
Niissä ehdotetaan, että etenkin riskialttiimmille ryhmille, kuten huumeiden injektiokäyttäjille suunnatuissa hoitopalveluissa suositeltaisiin asiakkaille nykyistä aktiivisemmin hiv-testejä ja neuvontaa, jotta nämä kävisivät enemmän vapaaehtoisissa hiv-testeissä.
Kampanjen har som mål å nå ut til narkotikabrukerne før de begynner å bruke sprøyter eller på et tidlig stadium i sprøytebruken.
EMCDDA:n kokemuksen mukaan säännölliset vapaaehtoiset terveystarkastukset, joihin kuuluu hiv:n ja muiden tartuntatautien testaus ja neuvonta, soveltuvat erityisen hyvin huumeiden injektiokäyttäjille.
For å øke kunnskapen om fengselshelse og om de enkelte tiltak er WHOs regionkontor for Europa i ferd med å opprette en database for innsamling av relevante fengsels-helseindikatorer og andre helsedeterminanter. Dette prosjektet, Health in Prison, støttes av Europakommisjonens folkehelseprogram. EONN er involvert i utviklingen av databasen sammen med WHO Europa og Det europeiske nettverket for narkotikaforebygging og smittevern i fengsler (European Network on Drugs and Infections Prevention in Prison – ENDIPP) (1).
Jotta saataisiin enemmän tietoa vankilaterveyden tilanteesta ja siihen kehitetyistä erityisratkaisuista, Euroopan komission kansanterveysalan toimintaohjelmasta tuetaan Maailman terveysjärjestön Euroopan aluetoimiston vankilaterveyshanketta, jonka tavoitteena on perustaa tietokanta tietojen keräämiseksi vankilaterveyden indikaattorista ja muista terveyden taustatekijöistä.
Uavhengig av balansen mellom disse elementene i de ulike landenes politikk er det bred enighet om at en koordinert, helhetlig folkehelsebasert tilnærming er nøkkelen til
Rokotuksilla on tärkeä osuus A- ja B-hepatiitin ehkäisemisessä. Joissakin maissa B-hepatiittirokotuksia annetaan koko väestölle ja joissakin ainoastaan erityisen riskialttiina pidetylle ryhmille.
Behandlingsapparatet og skadereduksjons-tiltakene må også utvikle tiltak mot risikoen klientene utsetter seg for gjennom seksuell atferd.
johtua eroista rokotusten laajuudessa.
Kvinnelige narkotikabrukere er spesielt utsatt, men det er også grunn til bekymring for forbindelsen mellom narkotikabruk og seksuell høyrisikoatferd blant enkelte grupper menn som har seksuell omgang med andre menn.
Ilmoitettuja hepatiittitapauksia koskevat aikasuuntaukset osoittavat selviä eroja B- ja C-hepatiitin välillä. B-hepatiitin
I tillegg til HIV kan narkotikabrukere også ha høyere risiko for å pådra seg andre seksuelt overførbare sykdommer, og narkotika-behandlingstjenester kan spille en viktig rolle når det gjelder å diagnostisere uoppdagede seksuelt overførbare sykdommer.
C-hepatiittitartuntojen korkea levinneisyys injektiokäyttäjien keskuudessa viittaa vahvasti siihen, että on tarpeen kehittää nykyistä tehokkaampia vastatoimia tälle taudille, johon ei ole olemassa rokotetta.
En fersk studie på Malta rapporterte f.eks. uoppdaget humant papillomvirus hos en gruppe kvinner som ble undersøkt på en poliklinisk behandlingsenhet.
Joissakin maissa on erityisohjelmia C-hepatiitin ehkäisemiseksi, ja alalla on kehittymässä mielenkiintoisia työmuotoja, esimerkiksi Oslossa on
Kapittel 8: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Luku 8: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat tavoittamaan huumeiden injektiokäyttäjiä syrjäytyneillä asuinalueilla.
Sprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer å omfatte andre helsefremmende tiltak for narkotikabrukere, som spredning av informasjon om seksual- så vel som injeksjonsrelatert risiko for infeksjonssykdommer, testing og rådgivning samt henvisning til behandling.
15 2 vuodesta 2003 lähtien järjestetty ”stop hepC” -kampanja, jonka tavoitteena on vaikuttaa huumeidenkäyttäjiin ennen injektiokäytön aloittamista tai heti käytön alkuvaiheessa.
I EU er det utbredt å innlemme sprøytespiss- og sprøytebytte eller distribusjonsprogrammer i rusmiddeltjenestene som tilbys, og å kombinere risikorådgivning og andre rådgivningstjenester ved henvisning av narkotikabrukere til behandling.
), mutta välineiden menekistä on vain vähän tietoja, eikä tämäntyyppisen jakelun tehokkuutta ole juuri tutkittu.
I tre av fire EU-land samt Norge betraktes sprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer som en prioritet for å forhindre spredningen av infeksjonssykdommer blant sprøytebrukere (151).
Luxemburg on Espanjan ja Saksan ohella yksi niistä harvoista maista, joissa neuloja ja ruiskuja vaihdetaan vankiloissa; tosin Saksassa palvelua tarjotaan, mutta vain yhdessä vankilassa Berliinissä.
Utdeling av rene sprøytespisser og sprøyter rapporteres av alle land unntatt Kypros, hvor tiltaket i 2006 ble anbefalt av en ekspertgruppe for å forhindre en mulig økning i sprøytebruksrelaterte infeksjoner.
Koska kunnallisia apteekkeja on paljon, apteekkien kautta tarjottavat vaihtopalvelut voivat huomattavasti parantaa ruiskujen maantieteellistä saatavuutta ja siten täydentää jakelua huumehoidon erityisyksiköistä.
Utdeling av annet sterilt utstyr som rense- og tørrservietter, vann, filtre og ”kokeutstyr” sammen med rene sprøyter, begynner å bli et vanlig tiltak.
Esimerkiksi Skotlannissa jaettiin 1,7 miljoonaa ruiskua 116 apteekin verkoston kautta vuonna 2004, ja Portugalissa jakeluohjelmaan osallistui yli 1 300 apteekkia, joista jaettiin yhteensä 1,4 miljoonaa ruiskua (153).
Selv om utdeling av sterilt injeksjonsutstyr gjennom sprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer ikke lenger anses som kontroversielt, prioriterer ikke alle land slike programmer, og noen anser salg på apotek som tilstrekkelig.
Apteekkien virallisia ruiskujen vaihto- tai jakeluverkostoja on kahdeksassa Euroopan maassa (Belgiassa, Tanskassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa, Portugalissa, Sloveniassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa).
Det er store variasjoner i den geografiske dekningen av bytteprogrammer og utdeling av injeksjonsutstyr fra land til land. Et økende antall land har imidlertid etablert nasjonale programmer for sprøytebytte.
Hoitopalveluissa ja haittojen vähentämiseen tähtäävissä palveluissa on kehitettävä ratkaisuja myös asiakkaiden seksuaalikäyttäytymisen aiheuttamille riskeille.
Av land som rapporterer om god nasjonal dekning av sprøytebytte-programmer, er Luxembourg og Malta (to små land), Italia, hvor nærmere 70 % av alle helsedistrikter har et sprøytebytte-program, Den tsjekkiske republikk, hvor tiltaket finnes i alle 77 distrikter og i hovedstaden Praha, samt Finland, hvor kommunene er pålagt ved lov å ha en hensiktsmessig smitteverntjeneste med et bytteprogram.
Injektiokäytön lisäksi huumeidenkäyttäjien hiv-tartunnan riskiä kasvattaa nimittäin riskialtis seksuaalikäyttäytyminen – syitä siihen ovat heikentynyt arvostelukyky, joidenkin huumeiden liittäminen riskialttiiseen seksuaalikäyttäytymiseen, seksityön tekeminen tai seksin tarjoaminen huumeita vastaan.
Portugal anslår at sprøytebytteprogrammer i regi av apoteker eller oppsøkende tjenester dekker om lag 50 % av landet, og i Danmark har 10 av 13 ”amt” slike programmer.
Erityisen haavoittuvassa asemassa ovat naispuoliset huumeidenkäyttäjät, tosin yhtä huolestuttavaa on huumeidenkäytön ja riskialttiin seksuaalikäyttäytymisen vuorovaikutus tietyissä miesten kanssa seksiä harjoittavissa miesryhmissä.
Alle byer i Østerrike som har et stort sprøytebrukermiljø, har minst én tjeneste som tilbyr sprøytespisser og sprøyter, og i Bulgaria er tjenesten etablert i ti byer med relativt høye nivåer av problematisk narkotikabruk.
Huumeidenkäyttäjillä on suurempi vaara saada hiv:n lisäksi muitakin sukupuolitauteja, ja huumehoitopalveluilla voi olla tärkeä merkitys niiden diagnosoinnissa.
I Estland ble det i 2005 anslått at 37 % av sprøytebrukerne var i kontakt med sprøytebytte-programmer, mens dekningen av målgruppene i Slovakia og Romania ble anslått til å være betydelig lavere (henholdsvis 20 % og 10–15 %).
Esimerkiksi äskettäin Maltassa tehdyn tutkimuksen mukaan avohoitoyksikössä tehtyyn seulontatutkimukseen osallistuneilta naisilta löytyi papilloomavirustartuntoja, joita ei ollut aiemmin havaittu.
Tilbudet om sterilt injeksjonsutstyr varierer fra land til land både i type og omfang.
Neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmat
Utdeling av sprøyter foregår som oftest hos spesialiserte tjenester, og i alle land unntatt tre suppleres dette tilbudet av mobile tjenester som kan nå ut til sprøytebrukere i marginaliserte områder. Sprøyteautomater er også en del av sprøyteprogrammet i ti land (152), men det finnes lite opplysninger om hvor mye de blir brukt, og det mangler forskning på hvor effektivt denne typen tilbud er.
Maissa, joissa apteekit ovat yleisin injektiovälineiden hankintalähde, voitaisiin kasvattaa apteekkien roolia kannustamalla niitä tarjoamaan huumeidenkäyttäjille myös muita terveyttä edistäviä palveluja, kuten jakamaan tietoa injektiokäyttöön liittyvistä seksi- ja tartuntatautien riskeistä sekä tarjoamaan testaus- ja neuvontapalveluja ja hoitoonohjausta.
Luxembourg er nå, sammen med Spania og Tyskland, blant de få landene som tilbyr sprøytebytte i fengsler, selv om tilbudet i Tyskland riktignok begrenser seg til ett fengsel i Berlin.
Nykyisin vain Ranska, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta kannustavat apteekkeja osallistumaan ruiskujen vaihto-ohjelmiin ja antavat tukea niihin jo osallistuville apteekeille.
Fra 2003 til 2005 rapporterte flere land (Bulgaria, Den tsjekkiske republikk, Estland, Ungarn, Østerrike, Slovakia og Finland) om en økning i det totale antallet sprøyter som ble byttet eller distribuert gjennom spesialiserte programmer (154).
Huumetyöstä vastaavien yksiköiden tarjoamiin palveluihin sisällytetyt neulojen ja ruiskujen vaihto- tai jakeluohjelmat ja niihin yhdistetty riskineuvonta ja huumeidenkäyttäjien hoitoonohjaus ovat EU:ssa hyvin yleisiä.
Fordi apoteker er såpass tilgjengelige i lokalsamfunnet, kan sprøytebytteprogrammer som drives gjennom apoteker utgjøre en betydelig forbedring av den geografiske tilgjengeligheten av sprøyter, og dermed fungere som et supplement til spesialtjenestene.
Kolme neljästä EU-maasta sekä Norja mainitsevat neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmat yhtenä ensisijaisista toimenpiteistä ehkäistäessä tartuntatautien leviämistä huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa (151).
I Skottland ble 1,7 millioner sprøyter delt ut gjennom et nettverk av 116 apoteker i 2004, og i Portugal deltok mer enn 1 300 apoteker i programmet, som delte ut 1,4 millioner sprøyter (153).
Puhtaita neuloja ja ruiskuja on jaettu kaikissa muissa maissa paitsi Kyproksessa, ja sielläkin asiantuntijaryhmä on vuonna 2006 suositellut tätä keinoa ehkäistä injektiokäytöstä johtuvien tartuntojen lisääntymistä.
Formelt organiserte apotekbaserte sprøytebytteprogrammer eller distribusjonsnett rapporteres av åtte europeiske land (Belgia, Danmark, Spania, Frankrike, Nederland, Portugal, Slovenia og Storbritannia).
Vaikka neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmien kautta tapahtuvan steriilien injektiovälineiden jakelun tarpeellisuutta ei yleensä enää kyseenalaisteta, kaikki maat eivät kuitenkaan aseta ohjelmia etusijalle, ja muutamissa maissa apteekkimyyntiä pidetään täysin riittävänä.
I land hvor apotekene er narkotikabrukeres viktigste kilde til injeksjonsutstyr, kunne apotekenes rolle blitt utvidet til
EU:ssa on kuitenkin yhä enemmän maita, joissa on koko maan kattava neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmien verkosto.
Det er uklart i hvilken grad disse tjenestene tilbys, men behovet for å utvikle slike tjenester understrekes av funnene i en nasjonal revisjon som nylig ble gjennomført i England.
Steriilien injektiovälineiden jakelun menetelmät ja laajuus vaihtelevat maittain.
Revisjonsrapporten fant at klientene i liten grad var bevisst på infeksjonssykdommer, og at tjenestene kan bli mer proaktive når det gjelder å tilby rådgivning, testing og vaksiner.
Yleensä ruiskujen jakelupisteet sijaitsevat huumetyöhön erikoistuneissa yksiköissä, ja kolmea maata lukuun ottamatta kaikissa maissa tätä palvelua täydennetään usein liikkuvilla palveluilla, joilla pyritään
Se tabell HSR-2 i Statistiske opplysninger 2007.)
Ks. taulukko HSR-2 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.)
Se tabell HSR-4 i Statistiske opplysninger 2007.)
Ks. taulukko HSR-4 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
I tillegg til overdoser dør narkotikabrukere også indirekte av narkotika. I 2003 var det f.eks. nærmere
Virossa arvioitiin, että injektiokäyttäjistä 37 prosenttia oli mukana vaihto-ohjelmissa vuonna 2005, mutta Slovakiassa ja Romaniassa näiden ohjelmien kattavuus arvioitiin huomattavasti alhaisemmaksi (20 % ja 10–15 %).
Antallet dødsfall som indirekte er relatert til narkotikabruk (f.eks. hepatitt, vold, selvmord eller ulykker), er vanskeligere å anslå.
Huumekuolemien esiintyvyys voidaan ilmaista ilmoitettujen tapausten lukumääränä, väestöosuuksina tai suhteellisena kuolleisuutena.
I enkelte europeiske byer antas det at 10–20 % av dødsfallene blant unge voksne direkte eller indirekte kan tilskrives opioidbruk (Bargagli et al., 2006) (se under). Dødelighet relatert til andre typer narkotikabruk (f.eks. kokain) kommer i tillegg, men dette er vanskeligere å tallfeste.
Vaikka raportoinnin laatu vaihtelee maittain, yliannostustapausten määrässä ja ominaispiirteissä on erotettavissa tiettyjä suuntauksia, jos menetelmät pysyvät ajan mittaan muuttumattomina.
EONNs definisjon på narkotikarelaterte dødsfall viser til dødsfall som direkte skyldes inntak av et eller flere narkotiske stoffer.
Ohjelmissa vaihdettujen tai jaeltujen ruiskujen kokonaismäärä kasvoi vuosina 2003–2005 useissa maissa (Bulgaria, Tšekki, Viro, Unkari, Itävalta, Slovakia ja
Antallet narkotikarelaterte dødsfall i et samfunn vil avhenge av hvor mange personer som bruker narkotiske stoffer som assosieres med overdoser (særlig opioider).
Suomi) (154 lukuja voidaan pitää vähimmäisarvioina (156).
Å fastslå den totale dødeligheten som skyldes problembruk av narkotika på nasjonalt eller europeisk nivå, krever videre utviklingsarbeid når det gjelder datainnsamling og analyser. Nederlands nasjonale rapport gjør et forsøk på å gjøre et nasjonalt anslag.
Huumekuolleisuus vaihtelee suuresti Euroopan maiden välillä, 3–5 kuolemasta (157) yli 50 kuolemaan miljoonaa asukasta kohti (keskimäärin 18,3); 11 maassa luku on yli 20 kuolemaa miljoonaa asukasta kohti.
Ved å ekstrapolere data fra en lokal studie ble dødeligheten som direkte eller indirekte skyldes problembruk av narkotika beregnet, samtidig som det ble tatt hensyn til regionale forskjeller.
Huumekuolleisuus 15–39-vuotiaiden miesten ryhmässä on tavallisesti kolme kertaa korkeampi (keskimäärin 61 kuolemaa miljoonaa kohti).