pere/sami_parallel huggingface dataset:
Europas bidrag til globale utslipp ville bli større om europeisk import av varer og tjenester, med denne importens ”innebygde karbon”, tas med i betraktningen.
Vähennykset EU-27 -maissa ovat olleet vielä suurempia kuin EU-15:ssa ja kasvihuonekaasupäästöt
minsket med omtrent 11 % mellom 1990 og 2008 (
On syytä huomata, etteivät UNFCCC ja Kioton pöytäkirja kata kaikkia kasvihuonekaasuja.
Klima en dr in a endringer g er
Ilmastonmuutos l ma st on muutos
Innenlandske klimagassutslipp i EU-15 landene og de 27 EU-landene mellom 190 og 2008 (
-maissa jaksolla 190–2008 (
EU-15: – 8 % Kyoto-mål innen 2008-2012
EU-15: – 8 % Kioton tavoite 2008–2012
De viktigste kildene til menneskeskapte klimagassutslipp globalt, er brenning av fossile brensler for elektrisitetsproduksjon, transport, industri og husholdninger – hvilket samlet står for omtrent to tredjedeler av totale utslipp globalt.
Ihmisen tuottamien kasvihuonekaasupäästöjen globaali päälähde on fossiilisten polttoaineiden käyttö sähköntuotannossa, liikenteessä, teollisuudessa ja kotitalouksissa. Näistä syntyy noin kaksi kolmasosaa kokonaispäästöistä.
Andre kilder inkluderer avskoging – som bidrar med omtrent en femtedel – landbruk, fyllplasser for avfall og bruken av industrielle fluorinerte gasser.
Muita lähteitä ovat metsien hävittäminen, josta syntyy noin viidesosa, maatalous, jätteen sijoitus kaatopaikoille sekä fluorattujen kaasujen käyttö.
I EU står energiforbruk – energi- og varmeproduksjon samt energiforbruk i industri, transport og husholdninger – samlet for nesten 80 % av klimagassutslippene (9).
Kaikkiaan EU:ssa energian kulutus eli voiman ja lämmön tuotanto ja käyttö teollisuudessa, liikenteessä ja kotitalouksissa vastaa lähes 80 prosentista kasvihuonekaasupäästöjä (9).
EU-27: – 20 % unilateralt mål innen 2020
EU-27: – 20 % yksipuolinen tavoite vuoteen 2020 mennessä
• økonomisk vekst i produksjonsindustri;
• tieliikenteen osuuden kasvu verrattuna muihin liikennemuotoihin
• økt etterspørsel etter transport av passasjerer og frakt;
• kotitalouksien kasvava lukumäärä
• og demografiske endringer i løpet av de siste tiår.
• väestörakenteen muutokset viime vuosikymmeninä.
Klimagassutslipp fra de 27 EU-landene etter sektor i 2008, og endringer mellom 190 og 2008
Toisaalta päästöjä ovat tuoneet alaspäin samalla ajanjaksolla sellaiset tekijät kuten:
På den annen side, har utslipp blitt drevet ned i den samme perioden av faktorer som:
Kuva 2.4 Kasvihuonekaasupäästöt EU-27 -maissa sektoreittain vuonna 2008 (ylhäällä) ja muutokset 190–2008 (alhaalla)
Totale klimagassutslipp etter bransje i EU-27 landene, 2008 forbedringer i energieffektivitet, særlig hos industrielle sluttbrukere og hos energiindustrien;
Kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt sektoreittain EU-27 -maissa 2008 erityisesti teollisuuden loppukäyttäjien ja energiateollisuuden energiatehokkuuden parannukset
• forbedringer i drivstoffeffektivitet i kjøretøyer;
• ajoneuvojen polttoainetehokkuuden parannukset
Energiproduksjon 31,1 %
Energiantuotanto 31,1 %
• bedre avfallsforvaltning og forbedret gassgjenvinning fra fyllplasser (avfallsbransjen har oppnådd de høyeste andelsvise utslippskutt);
• parantunut jätehuolto ja kaatopaikkakaasujen talteenotto (jäteala saavutti korkeimmat suhteelliset vähennykset)
Flyktige utslipp 1,7 %
Hajapäästöt 1,7 %
• reduksjon i utslipp fra landbruket (med mer enn 20 % siden 1990);
• maatalouden päästöjen vähentyminen (yli 20 % vuodesta 1990)
Husholdninger / tjenester 14,5 % et skifte fra kull til mindre forurensende brensler, særlig gass og biomasse, for produksjon av elektrisitet og varme;
• siirtyminen hiilestä vähemmän saastuttavien polttoaineiden, erityisesti maakaasun ja biomassan, käyttöön sähkön ja lämmön tuotannossa
Produksjon / bygg og anlegg 12,4 %
Kotitaloudet/palvelut 14,5 %
• og delvis på grunn av økonomisk restrukturering i østlige medlemsland siden tidlig på 1990-tallet.
Teollisuus/rakentaminen 12,4 % osittain talouden rakenneuudistus itäisissä jäsenvaltioissa 1990-luvun alussa.
* Inkluderer ikke internasjonal luftfart og internasjonal skipsfart (6% av totale klimagassutslipp)
* Ilman kansainvälistä ilmailua ja meriliikennettä (6 % kaikista kasvihuonekaasupäästöistä)
Endring 1990–2008
Muutos 1990–2008 (%)
Klimagasser totalt Internasjonal skipsfart Internasjonal luftfart
Kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt
Utslippstendenser for EU mellom 1990 og 2008 ble dominert av de to største utslippslandene, Tyskland og Storbritannia, som til sammen var ansvarlige for mer enn halvparten av den totale reduksjonen av utslipp i EU.
EU:n kasvihuonekaasupäästöjen kehitystä 1990–2008 hallitsivat kaksi suurinta päästöjen aiheuttajaa, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta. Ne vastasivat yhdessä yli puolta koko EU:n vähennyksistä.
Betydelige reduksjoner ble også oppnådd av noen av EU-12 landene, som Bulgaria, Tsjekkia, Polen og Romania.
Merkittäviin vähennyksiin ylsivät myös muutamat EU-12 -maista, kuten Bulgaria, Tšekki, Puola ja Romania.
Denne samlede reduksjonen ble delvis utlignet av utslippsøkninger i Spania og, i mindre grad, Italia, Hellas og Portugal (9).
Tämä yleinen lasku kumoutui osittain päästöjen lisääntymisellä Espanjassa ja vähäisemmässä määrin Italiassa, Kreikassa ja Portugalissa (9).
Avfall Landbruk Industriprosesser Flyktige utslipp Husholdninger / tjenester
Kansainvälinen merenkulku Kansainvälinen lentoliikenne
De samlede tendenser påvirkes av det faktum at utslipp fra større spesifikke forurensningskilder i mange tilfeller er blitt redusert, mens utslipp fra noen mobile og / eller spredte kilder, særlig transportrelaterte, på samme tid har vist betydelig økning.
Kokonaistrendeihin on vaikuttanut se, että monissa tapauksissa suurten pistekuormituslähteiden päästöt ovat vähentyneet, mutta samaan aikaan päästöt ovat kasvaneet merkittävästi eräistä erityisesti liikenteeseen liittyvistä liikkuvista ja hajakuormituslähteistä.
Transport Produksjon / bygg og anlegg Energiproduksjon
Liikenne Teollisuus/rakentaminen Energiantuotanto
Utslipp fra internasjonal luftfart og internasjonal skipsfart, som ikke er dekket av Kyoto-protokollen, er ikke tatt med i figuren i toppen.
Erityisesti liikenne on edelleen ongelmallinen päästösektori.
Om nevnte utslipp skulle inkluderes, ville transportbransjens andel komme opp i rundt 24 % av de totale klimagassutslipp fra de 27 EU-landene i 2008.
Liikenteen kasvihuonekaasupäästöt EU-27 -maissa kasvoivat 24 prosentilla 1990–2008 kun ei oteta huomioon kansainvälisen lento- ja meriliikenteen päästöjä (9).
Særlig transport forblir en problematisk utslippssektor.
52 miljoonalla autolla jaksolla 1995–2006 (14
Klimagassutslipp fra transportsektoren økte med 24 % mellom 1990 og 2008 i EU-27 landene, og dette tallet inkluderer ikke utslipp fra internasjonal luftfart og skipstransport (9).
Kansainvälisen lentoliikenteen ja kansainvälisen merenkulun päästöt eivät kuulu Kioton pöytäkirjaan eivätkä sisälly oikeanpuoleiseen kuvaan.
Mens jernbanefrakt og innenlandsk vannveistransport opplevde en reduksjon i markedsandel, steg antall biler – bileierskapsnivåer – med 22 %, eller 52 millioner biler, i EU-27 landene mellom 1995 og 2006 (14).
Jos ne olisivat mukana, liikenteen osuus nousisi noin 24 prosenttiin kaikista EU-27 -maiden kasvihuonekaasupäästöistä vuonna 2008.
Med blikket rettet mot 2020 og videre: EU gjør framskritt
Näkymät vuoteen 2020 ja kauemmas: EU on edistymässä
Økningene i klimagassutslipp fra transportbransjen – så vel som flere andre miljøvirkninger av transport – fortsetter å være nært forbundet med økonomisk vekst.
Liikenteen kasvihuonekaasupäästöjen kasvu – samoin kuin useat muut liikenteen ympäristövaikutukset – ovat edelleen tiiviisti sidoksissa talouskasvuun.
Rapportering fra Det europeiske miljøbyråets (EEAs) årlige Transport- og Miljørapporteringsmekanisme (TERM) overvåker framgang og effektivitet i tiltakene for å integrere transport- og miljøstrategier.
EEA:n vuotuinen liikenne- ja ympäristöasioiden raportointi (Transport and Environment Reporting Mechanism, TERM) seuraa liikenteen ja ympäristön strategioiden integroimistoimien edistymistä ja tehokkuutta.
For 2009 trakk rapporten fram de følgende tendenser og funn:
Raportti korostaa näitä trendejä ja havaintoja vuodelta 2009:
I sin Klima- og energipakke (15), har EU forpliktet seg til ytterligere å redusere utslipp med (minst) 20 % fra 1990-nivåene innen 2020.
EU on Ilmasto- ja energiapaketissaan (15) sitoutunut edelleen vähentämään päästöjään (vähintään) 20 % vuoden 1990 tasosta vuoteen 2020 mennessä.
Videre vil EU forplikte seg til å redusere utslipp med 30 % innen 2020, forutsatt at andre industrialiserte land forplikter seg til sammenlignbare utslippskutt og utviklingsland bidrar i tilstrekkelig grad i henhold til sitt ansvar og sine respektive muligheter og evner.
Lisäksi EU sitoutuu vähentämään päästöjä 30 prosentilla vuoteen 2020 mennessä edellyttäen että muut kehittyneet maat sitoutuvat vastaaviin päästövähennyksiin ja kehitysmaat osallistuvat asiaan riittävästi vastuunsa ja valmiuksiensa mukaisesti.
Sveits og Liechtenstein (begge med reduksjoner på 20 til 30 %) så vel som Norge (30 til 40 %) har forpliktet seg på lignende måte.
Sveitsi ja Liechtenstein (molemmat 20–30 % vähennystä) sekä Norja (30–40 %) ovat tehneet vastaavia sitoumuksia.
v annveistransport i denne perioden.
Rautatie- ja sisävesiliikenteen osuudet rahdin kokonaisvolyymistä pienenivät tänä aikana.
•Persontransport fortsatte å vokse, men ved en lavere takt enn økonomien.
•Matkustajaliikenteen kasvu jatkui mutta hitaammin kuin talous.
Flyreiser innen EU forblir det raskest voksende området, med en økning på 48 % mellom 1997 og 2007.
Lentomatkustus on EU:ssa edelleen nopeimmin kasvava ala ja kasvua oli 48 % jaksolla 1997–2007.
Bilreiser forble den dominerende transportform, og sto for 72 % av alle passasjerkilometre i de 27 EU-landene.
Autoliikenne on edelleen hallitseva kuljetusmuoto ja sen osuus oli 72 % kaikista matkustajakilometreistä EU-27 -maissa
•Klimagassutslipp fra transport (ekskl. internasjonal luftfart og sjøtransport) økte med 28 % mellom 1990 og 2007 i landene som omfattes av Det europeiske miljøbyrået (med 24 % i de 27 EU-landene), og står nå for rundt 19 % av de totale utslipp.
•Liikenteen kasvihuonekaasupäästöt (lukuun ottamatta kansainvälistä lento- ja meriliikennettä) kasvoivat 28 % vuosien 1990 ja 2007 välillä EEA -maissa (24 % EU-27:ssä), ja nyt osuus on noin 19 % kokonaispäästöistä.
Aktuelle tendenser viser at de 27 EU-landene gjør framskritt mot sine 2020-mål for utslipskutt.
Nykyiset trendit osoittavat, että EU-27 -maat etenevät kohti vuoden 2020 päästöjen vähennystavoitetta.
Beregninger foretatt av EU-kommisjonen indikerer at EU-utslipp ville være på 14 % under 1990-nivå innen 2020, forutsatt gjennomføring av nasjonal lovgivning, på plass innen tidlig 2009.
Euroopan komission ennusteiden mukaan EU:n päästöt olisivat 14 % vuoden 1990 tasoa alempana vuoteen 2020 mennessä ottaen huomioon vuoden 2009 alkupuolella voimassa olevan kansallisen lainsäädännön täytäntöönpanon.
Forutsatt at klima- og energipakken realiseres fullt og helt, forventes EU å nå sitt mål om 20 % reduksjon i utslipp av klimagasser (16).
Mikäli ilmasto- ja energiapaketti on pantu kokonaisuudessaan täytäntöön, EU:n odotetaan saavuttavan 20 % kasvihuonekaasupäästöjen vähennystavoitteen (16).
Det er verdt å merke seg at en del av tilleggsreduksjonen kunne oppnås gjennom bruk av fleksible mekanismer både i næringslivet og i sektorer som ikke driver med næring (E).
On syytä huomata, että osa lisävähennyksestä voidaan saavuttaa sekä päästökauppaan kuuluvien että kuulumattomien sektorien joustomekanismeilla (E).
•I EU er det bare Tyskland og Sverige som er i rute for å nå sine 2010-mål for bruk av biologisk brennstoff (se imidlertid også diskusjon relatert til bioenergiproduksjon i Kapittel 6).
•Euroopan unionissa vain Saksa ja Ruotsi ovat saavuttamassa niiden vuodelle 2010 asetetut ohjeelliset biopolttoaineiden käytön tavoitteet (katso kuitenkin myös bioenergian tuotantoon liittyvää keskustelua luvussa 6).
•Til tross for reduksjoner i luftforurensende utslipp i den senere tid, var veitransport den største utslippskilde til nitrogenoksider og den nest største bidragsyter til forurensning i partikkelform, eller svevestøv, i 2007 (se også Kapittel 5).
•Huolimatta viimeaikaisista vähennyksistä ilman epäpuhtauksien päästöissä, maantieliikenne oli suurin typen oksidien ja toiseksi suurin hiukkasia muodostavien epäpuhtauksien päästäjä vuonna 2007 (katso myös luku 5).
for å øke andelen fornybar energi til 20 % av samlet energiforbruk, inkludert en 10 % andel i transportsektoren, sammenlignet med en total
Tärkeimmät tähän liittyvät toimet ovat EU:n Päästökauppajärjestelmän (Emission Trading System) laajentaminen ja vahvistaminen (17) sekä se, että asetetaan oikeudellisesti sitovat tavoitteet lisätä uusiutuvan energian osuutta 20 prosenttiin energian kokonaiskulutuksesta, mukaan lukien 10 prosentin osuus liikennesektorilla, kun kyseinen osuus oli alle yhdeksän prosenttia
18 andel på mindre enn 9 % i 2005 (
18 vuonna 2005 (
Lovende nok er andelen fornybare
Lupauksia herättävästi uusiutuvien energialähteiden
•Trafikk på veiene forblir den langt største kilde til eksponering for støyen transport forårsaker.
•Tieliikenne on edelleen ylivoimaisesti suurin liikenteen melulle altistumisen aiheuttaja.
Antallet mennesker som eksponeres for skadelige støynivåer, særlig om natta, forventes å øke, med mindre effektive tiltak mot støy utvikles og gjennomføres fullt ut (se også Kapittel 5).
Haitalliselle melulle etenkin yöllä altistuvien ihmisten määrän odotetaan kasvavan, ellei tehokasta melupolitiikkaa kehitetä ja panna kokonaisuudessaan täytäntöön (katso myös luku 5).
kilder til energiproduksjon i økning, og særlig energiproduksjon med bruk av biomasse, vindturbiner og solceller har vokst betydelig.
energiantuotanto on kasvanut, ja erityisesti energian tuotanto biomassasta, tuulivoimaloilla ja aurinkosähköllä on kasvanut merkittävästi.
Rapporten konkluderer med at å ta opp miljøaspektene ved transportpolitikk faktisk fordrer en visjon om hvordan transportsystemet bør være innen midten av det 21. århundre.
Raportissa todetaan, että tehokas puuttuminen liikennepolitiikan ympäristönäkökohtiin edellyttää näkemystä siitä, millaista liikenteen pitäisi olla 21. vuosisadan puolivälissä.
Prosessen med å etablere en ny felles transportpolitikk dreier seg i det vesentlige om å skape en slik visjon og så utforme politikk for å oppnå visjonens realisering.
Uuden yhteisen liikennepolitiikan perustamisprosessissa on ennen kaikkea kyse tuon näkemyksen luomisesta ja sitten politiikan suunnittelusta näkemyksen toteuttamiseksi.
Å begrense globale middeltemperaturstigninger til under 2 °C på lengre sikt og å redusere globale klimagassutslipp med 50 % eller mer sammenlignet med 1990 innen 2050, vurderes vanligvis som å være hinsides det det er mulig å oppnå med voksende utslippskutt.
Globaalin keskilämpötilan nousun rajoittamista pitemmällä tähtäimellä alle kahden asteen ja globaalien kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä 50 prosentilla tai enemmän verrattuna vuoden 1990 tasoon vuoteen 2050 mennessä pidetään yleisesti saavuttamattomana asteittaisilla päästövähennyksillä.
I EU inntraff betydelige forbedringer i energieffektivitet i alle bransjer på grunn av teknologisk utvikling innen, eksempelvis, industriprosesser, bilmotorer, innendørs oppvarming og elektriske apparater. Videre har energieffektiviteten i bygninger i Europa betydelig potensial for langsiktige forbedringer (19).
EU:ssa energiatehokkuus on parantunut merkittävästi kaikilla sektoreilla esimerkiksi teollisuuden prosessien, autojen moottoreiden,
I en større skala kan også smarte apparater og smarte strømnett bidra til å forbedre den samlede effektiviteten i elektriske systemer, og gjøre det mulig å bruke ineffektivt generert strøm sjeldnere, gjennom reduksjon av topplast.
Isommassa mittakaavassa älykkäät laitteet ja älykkäät sähköverkot voivat auttaa sähköjärjestelmien kokonaistehokkuuden parantamisessa sillä, että kuormitushuippujen väheneminen vähentää tarvetta käyttää tehottomia sähköntuotantotapoja.
For å muligjøre innlemmelse av store mengder med periodisk kraftproduksjon fra fornybar energi, må vi nytenke måten vi flytter kraft fra generator til bruker på.
Jotta voisimme syöttää verkkoon uusiutuvista energialähteistä ajoittaisesti tuotettuja suuria energiamääriä, meidän on mietittävä uudestaan miten voimme siirtää energiaa tuottajalta käyttäjälle.
En del av endringen forventes å komme fra muliggjøring av storskala kraftproduksjon langt vekk fra brukerne, og effektiv kraftoverføring mellom
Osan muutoksesta odotetaan syntyvän mahdollistamalla suurtuotanto kaukana käyttäjistä ja siirtämällä sähkö tehokkaasti eri maiden välillä ja merten poikki.
Italia c land og over h a v. Programmer som DESERTEC-initiativet
Ohjelmat kuten DESERTEC -aloite (c), Pohjanmeren maiden offshoreverkko -aloite (d) ja Välimeren aurinkosuunnitelma (e) on tarkoitettu
Nederland kraftnett til havs-initiativ (d) og middelhavslandenes solenergiplan (the Mediterranean Solar Plan) (e) er utformet for å takle denne problematikken, og skaper kompaniskap mellom regjeringer og privat næringsliv.
Kreikka Tšekki Puola Unkari Italia Kypros Irlanti Alankomaat ratkaisemaan tämän ongelman ja tarjoamaan kumppanuutta hallitusten ja yksityisen sektorin välillä.
Slike super-strømnett burde supplere fordelene ved et smart strømnett.
Tällaiset superverkot täydentäisivät älyverkkojen etuja.
Smarte strømnett kan gjøre det mulig for el-forbrukere å bli bedre informert om sitt forbruk og sette dem i stand til aktivt å engasjere seg i å endre det.
Älykkäät verkot voivat auttaa sähkönkuluttajia olemaan entistä paremmin perillä kulutuskäyttäytymisestään ja antaa heille valmiuksia ryhtyä aktiivisesti muuttamaan sitä.
Denne type system kan også bidra til spredning av elektriske kjøretøyer, og etter hvert også bidra til stabilitet og pålitelighet for slike strømnett (f).
Tällainen järjestelmä voi myös tukea sähköautojen käyttöönottoa ja edistää verkkojen vakautta ja kannattavuutta (f).
På lang sikt kan spredning av slike strømnett redusere fremtidige investeringskrav til oppgradering av Europas overføringssystemer.
Pitkällä aikavälillä tällaisten verkkojen käyttöönotto voi vähentää tulevia investointeja, joita tarvitaan Euroopan siirtoverkkojen tason nostamiseen.
Virkninger av og sårbarhet for klimaendringer varierer i forskjellige områder, sektorer og lokalsamfunn
Ilmastonmuutoksen vaikutukset ja haavoittuvuus sille vaihtelevat eri alueiden, sektorien ja yhteisöjen välillä
I alpene, for eksempel, har isbreene mistet omtrent to tredjedeler av sitt volum siden 1850-årene, og akselerering i tilbakegang for isbreer
Esimerkiksi Alpeilla jäätiköt ovat menettäneet noin kaksi kolmasosaa tilavuudestaan 1850-luvun jälkeen, ja jäätikön vetäytymisen kiihtymistä
Mange sentrale klimaindikatorer er allerede i ferd med å gå utover de naturlige variasjonsmønstrene som moderne samfunn og økonomier har utviklet seg i og trivdes innenfor.
Samalla tavalla rannikot ja jokien on todettu 1980-luvulta alkaen ( tulville alttiit alueet koko Euroopassa ovat erityisen haavoittuvia ilmaston muutokselle samoin kuin kaupungit ja taajama-alueet.
kyst- og elvestrøk over hele Europa særlig sårbare for klimaendringer, i likhet med byer og urbane områder.
Monet ilmaston keskeiset indikaattorit ovat jo siirtymässä ohi sen luontaisen vaihtelun, jonka puitteissa nyky-yhteiskunnat ja taloudet ovat kehittyneet ja menestyneet.
Sentrale fortidige og beregnede framtidige virkninger av klimaendringer for de viktigste biogeografiske områdene i Europa
Keskeiset tapahtuneet ja arvioidut ilmastonmuutoksen vaikutukset Euroopan tärkeimmillä luonnonmaantieteellisillä alueilla
Økt skogvekst Økte jordbruksavlinger mindre snø, mindre isdekke på innsjøer og elver Artsforflytning nordover
Vähemmän lunta ja jääpeitettä järvissä ja joissa Lajien leviäminen pohjoiseen
Større risiko for tap av biologisk mangfold
Arktinen alue Vähenevä Jäämeren jääpeite Grönlannin jäätikön häviäminen Suurempi luonnon
Økt risiko for skade fra vinterstormer Mer vannkraft
Lisää (kesä)matkailua monimuotoisuuden vähenemisen riski
De vesentligste klimaendringskonsekvensene som forventes i Europa omfatter økt risiko for flom langs kyster og elver, tørke, tap av biologisk mangfold, fare for menneskelig helse, og skade på økonomiske sektorer som energi, skogbruk, landbruk og turisme (6).
Tärkeimmät odotettavissa olevat ilmastonmuutoksen seuraukset Euroopassa ovat lisääntyneet uhat: rannikkoalueiden ja jokien tulvat, kuivuus, luonnon monimuotoisuuden väheneminen, terveysuhat sekä vahingot taloussektoreilla kuten energia, metsätalous, maatalous ja matkailu (6).
I noen bransjer og sektorer kan nye muligheter oppstå regionalt, i det minste i et begrenset tidsrom, som forbedringer i landbruksproduksjon og skogbruksaktiviteter i det nordlige Europa.
Joillakin aloilla saattaa alueellisesti esiintyä uusia mahdollisuuksia ainakin jonkin aikaa, kuten parantunut maataloustuotanto ja metsätalouden toiminta Pohjois-Euroopassa.
Beregningene for klimaendringer antyder at egnethet for turisme i noen områder – særlig ved Middelhavet – kan minske i sommermånedene, selv om det kan bli en økning i andre sesonger.
Ilmastonmuutosennusteiden mukaan joidenkin alueiden – erityisesti Välimeren – soveltuvuus matkailuun voi heiketä kesäisin vaikkakin se voi parantua muina vuodenaikoina.
På samme måte kan det inntreffe muligheter for økt turisme i det nordlige Europa.
Myös mahdollisuuksia laajentaa matkailua Pohjois-Euroopassa voi ilmaantua.
Imidlertid vil det på lengre sikt og med flere ekstreme utslag, være virkninger av skadelig art som sannsynligvis vil dominere i mange deler av Europa (6).
Kuitenkin ajan mittaan ja ääri-ilmiöiden lisääntyessä haittavaikutukset tulevat todennäköisesti olemaan hallitsevia monissa Euroopan osissa (6).
Høy temperaturstigning Mindre isbre-masse Mindre permafrost i fjellområder Større risiko for steinras Forflytning oppover i høyden
Vähemmän jäätikkömassaa Vähemmän ikiroutaa vuorilla Suurempi kivivyöryvaara
Større flomrisiko i kystområder for planter og dyr Mindre skiturisme om vinteren50°
Kasvien ja eläinten siirtyminen
Økt risiko for jorderosjon Høy risiko for at arter dør ut
Rannikon tulvien suurempi riski
Det sentrale og østlige Europa Flere ekstremtemperaturer Mindre nedbør om sommeren Flere flommer i elver om vinteren
Keski- ja Itä-Eurooppa Lisää äärilämpötiloja
Økt skogbrannfare Lavere skogstabilitet av planteplankton
Lisääntyvä kasviplanktonin
Flere skogbranner Mindre vannkraft Flere dødsfall på grunn av hetebølger
Vuotuisen sademäärän väheneminen
Mindre sommerturisme Høyere risiko for tap av biologisk mangfold Større risiko for ørkendannelse
Vähemmän kesämatkailua veden kysyntä Suurempi aavikoitumisriski Vähemmän energiaa vesivoimalla
Tilbakegang i den årlige vannstanden i elver Økt etterspørsel etter vann i landbruket
Jokien vuosivirtaaman väheneminen Enemmän metsäpaloja Alenevat satomäärät
Det europeiske miljøbyrå, EEA, Joint Research Centre, JRC (EUs Felles g
Lisääntyvät helleaaltojen aiheuttamat kuolemat g
Fjellområder står overfor betydelige utfordringer, inkludert redusert snødekke, potensielle negative virkninger for vinterturisme og omfattende tap av arter.
Vuoristoalueilla on huomattavia haasteita kuten lumipeitteen väheneminen, mahdolliset kielteiset vaikutukset talvimatkailuun sekä laajamittainen lajien häviäminen.
I tillegg kan tilbakegang av permafrost i fjellområder skape infrastruktur-relaterte problemer ettersom veier og broer kan bli vanskelige eller umulige å bruke.
Lisäksi ikiroudan heikkeneminen vuoristoalueilla voi aiheuttaa ongelmia infrastruktuurille jos tiet ja sillat eivät selviä siitä.
Allerede nå er det store flertallet av isbreer i europeiske fjellområder i tilbakegang – forskningssenter), Verdens Helseorganisasjon, WHO (
Jo nyt suurin osa jäätiköistä Euroopan vuorilla on vetäytymässä, mikä vaikuttaa myös vesihuoltoon alajuoksulla sijaitsevilla alueilla (21).
Beregninger viser at klimaendringer vil ha store virkninger på økosystemer, vannressurser og menneskelig helse
Ilmastonmuutoksella ennustetaan olevan merkittäviä vaikutuksia ekosysteemeihin, vesivaroihin ja ihmisten terveyteen
En ytterligere vesentlig potensiell virkning av klimaendringer, i kombinasjon med endringer i arealbruk og vannforvaltningspraksis, er intensivering av den hydrologiske syklus – på grunn av endringer i temperatur, nedbør, isbreer og snødekke.
Lisäksi merkittävä mahdollinen ilmastonmuutoksen vaikutus yhdessä maankäytön muutosten ja vesihuollon käytäntöjen kanssa on veden kiertokulun kiihtyminen, mikä johtuu muutoksista lämpötilassa, sademäärässä, jäätiköissä ja lumipeitteessä.
Generelt øker den årlige vannføringen i elveløp i nord og minsker i sør, en tendens som beregnes å forsterke seg med fremtidig global oppvarming.
Yleisesti ottaen jokien vuosittaiset virtaamat kasvavat pohjoisessa ja vähenevät etelässä ja tämän trendin ennustetaan voimistuvan tulevan ilmaston lämpenemisen johdosta.
Store endringer i sesonger forutsis også av beregningene, med lavere vannføring i elver om somrene og større vannføring i de samme elver om vintrene.
Myös suuria kausiluonteisia muutoksia ennustetaan eli vähemmän virtaamaa kesällä ja enemmän talvella.
Følgelig forventes tørke og vannbelastning å øke, særlig i Sør-Europa og særlig om sommeren.
Tämän seurauksena kuivuuden ja vesistressin odotetaan kasvavan, erityisesti Etelä-Euroopassa ja erityisesti kesällä.
Flomhendelser beregnes å inntreffe oftere i mange nedbørsfelt, særlig om vinteren og om våren, selv om anslag over endringer i flomhyppighet og -omfang fortsatt er usikre.
Tulvia arvioidaan esiintyvän useammin monilla vesistöalueilla, etenkin talvella ja keväällä, vaikkakin arviot muutoksista tulvien esiintymistiheydessä ja laajuudessa ovat edelleen epävarmoja.
Beregninger viser at klimaendringer vil spille en betydelig rolle når det gjelder tap av biologisk mangfold, og at økosystemfunksjoner settes i fare.
Ilmastonmuutoksella ennustetaan olevan merkittävä rooli luonnon monimuotoisuuden vähenemisessä ja se vaarantaa ekosysteemien toimintoja.
Klimaforhold i endring er årsak til, for eksempel, den observerte nordover- og høydeforflytning i utbredelsen av mange europeiske plantearter.
Muuttuvien ilmasto-olosuhteiden takia on esimerkiksi havaittu useiden eurooppalaisten kasvilajien leviävän pohjoiseen ja korkeammalle.
Disse beregnes å måtte forflytte seg flere hundre kilometer nordover i løpet av det 21. århundre for å overleve – hvilket ikke alltid vil være mulig.
Selviytyäkseen lajien ennustetaan joutuvan siirtymään useita satoja kilometrejä pohjoiseen 21. vuosisadan kuluessa mikä ei aina ole mahdollista.
En kombinasjon av takten på klimaendringer og habitatfragmentering, hvilket forårsakes av hindre som veier og annen infrastruktur, vil sannsynligvis vanskeliggjøre forflytningen til mange plante- og dyrearter, og kan føre til endringer i artssammensetninger og et kontinuerlig forfall i europeisk biologisk mangfold.
Ilmastonmuutoksen nopeus ja siihen yhdistettynä teistä sekä muun infrastruktuurin muodostamista esteistä johtuva elinympäristöjen pirstoutuminen ovat omiaan haittaamaan monien kasvi- ja eläinlajien muuttoa. Tämä saattaa johtaa lajikoostumuksen muuttumiseen ja Euroopan luonnon monimuotoisuuden jatkuvaan vähenemiseen.
Mens informasjon om virkningene av klimaendringer på jord og diverse relaterte tilbakekoblinger er svært begrenset, er endringer i jordas biofysiske natur sannsynlig, på grunn av beregnet temperaturstigning, endret nedbørsintensitet og -hyppighet og strengere tørke.
Vaikka tiedot ilmastonmuutoksen vaikutuksista maaperään ja siihen liittyvistä takaisinkytkennöistä ovat hyvin rajallisia, muutokset maaperän bio-fysikaalisessa luonteessa ovat todennäköisiä johtuen ennustetusta lämpötilan noususta, muuttuvasta sateen intensiteetistä ja ankarammista kuivuuskausista.
Slike endringer kan føre til en nedgang i organiske karbonlagre i jorda – og en betydelig økning i CO
Tällaiset muutokset voivat johtaa maaperän orgaanisen hiilen määrän laskuun ja CO
-utslipp. I henhold til beregninger vil
-päästöjen huomattavaan lisääntymiseen.
2 det sannsynligvis bli økt variasjon i nedbørsmønstre og -intensitet, hvilket vil gjøre jorda mer mottakelig for erosjon.
Ennustettu sademäärän ja intensiteetin vaihtelu on todennäköinen ja se tekee maaperän alttiimmaksi eroosiolle.
Beregninger viser betydelige reduksjoner i jordfuktighet om somrene i
Ennusteet osoittavat kesäaikaisen maaperän kosteuden merkittävää vähentymistä Välimeren alueella ja
Tidspunkter for sesongbetonte hendelser, fenologi, for planter og i livssyklusen til dyregrupper – både terrestriske og marine – forandrer seg med klimaendringer (6).
6 lisääntymistä Koillis-Euroopassa (
Videre kan langvarige tørkeperioder forårsaket av klimaendringer bidra til jordforringelse og øke risikoen for ørkendannelse i deler av Middelhavsområdet og Øst-Europa.
Muutoksia vuodenajoittaisissa tapahtumissa, kukintapäivämäärissä ja maatalouden kasvukaudessa on havaittu ja ennustettu.
innvirkninger på virksomheten i landbruket (G
Se suosii uusia lajeja, jotka eivät aiemmin olleet soveltuvia.
Klimaendringer forutsis også, i henhold til beregninger, å føre til økt helsefare på grunn av eksempelvis hetebølger og vær-relaterte lidelser (se Kapittel 5 for flere detaljer).
Ilmastonmuutoksen on ennustettu myös lisäävän terveysriskejä esimerkiksi helleaaltojen ja säähän liittyvien vaivojen takia (katso lisätietoja luvussa 5).
Dette understreker behovet for beredskap, økt bevissthet om problematikken og tilpasningstiltak (22).
Tämä korostaa valmistautumisen, tietoisuuden lisäämisen ja sopeutumisen tarvetta (22).
De relaterte risikoer avhenger i stor grad av menneskelig atferd og kvaliteten på helsetjenestene.
Aiheutuvat riskit ovat erittäin riippuvaisia ihmisten käyttäytymisestä ja terveydenhuollon palvelujen laadusta.
Videre kan et antall vektorbårne sykdommer så vel som noen vann- og matbårne sykdomsutbrudd bli hyppigere med høyere temperaturer og hyppigere ekstremhendelser (6).
Lisäksi tartunnanvälittäjien levittämiä tauteja sekä vesi- ja ravintovälitteisten tautien epidemioita voi esiintyä yleisemmin lämpötilojen noustessa ja ääri-ilmiöiden esiintyessä useammin (6).
I deler av Europa kan det bli noen helsefordeler, inkluderte færre dødsfall forårsaket av kulde.
Joissain osissa Eurooppaa voi syntyä jonkin verran terveyshyötyjä kuten kylmän aiheuttamien kuolemantapauksien väheneminen.
Det forventes imidlertid at fordelene vil mer enn oppveies av de negative virkningene av temperaturstigninger (6).
On kuitenkin odotettavissa, että kohoavan lämpötilan haitalliset vaikutukset ylittävät hyödyt (6).
På liknende måte forventes klimaendringer å påvirke akvatiske økosystemer.
Ilmaston muutosten odotetaan vaikuttavan myös vesiekosysteemeihin.
Oppvarming av overflatevann kan ha flere virkninger på vannkvalitet, og derved på menneskelig bruk.
Pintaveden lämpenemisellä voi olla useita vaikutuksia veden laatuun ja siten veden käyttöön.
Disse omfatter en større sannsynlighet for omfattende oppblomstring av algevekst og forflytning av ferskvannsarter nordover, så vel som endringer i fenologi.
Näitä ovat muun muassa suurempi todennäköisyys leväkukintojen esiintymiselle ja makean veden lajien siirtyminen pohjoiseen samoin kuin fenologiset muutokset.
Videre vil klimaendringer sannsynligvis påvirke den geografiske spredning av plankton og fisk, for eksempel ved endringer i tidspunktet for den vårlige planteplanktonoppblomstring, og derved føre til ytterligere belastning på fiskebestander og på relaterte økonomiske aktiviteter.
Myös meren ekosysteemien sisällä ilmastonmuutokset vaikuttavat todennäköisesti planktonin ja kalojen maantieteelliseen jakaumaan, esimerkkinä kasviplanktonin kevätkukinnan muuttunut ajankohta, mikä lisää paineita kalakannoille ja niihin liittyvälle taloudelliselle toiminnalle.
Folk som risikerer å bli ramet av flom – (tallene angir antall tusen), skade- og tilpasningskostnader for de 27 EU-landene, med tilpasningstiltak og uten tilpasningstiltak
Tulvariskille alttiina oleva väestö, vahingot ja sopeutumiskustannukset sekä ilman sopeutusta että sopeuttamistoimilla (EU-27)
(Gjenværende) skadekostnader
Sopeutumis- kustannukset (Miljardia euroa/vuosi)
Folk som risikerer å bli ramet av flom (tusen/år) ak ak ak ak ak ak ak ak t t t t lt lt lt lt i i il i i il il il t t t t t t t t gs g gs gs gs g gs gs s s
Vaikka Euroopan ja koko maailman päästöjen vähentäminen ja hillintä tulevina vuosikymmeninä osoittautuisikin menestyksekkääksi, sopeutumistoimia kuitenkin edelleen tarvitaan käsiteltäessä ilmastonmuutoksen väistämättömiä vaikutuksia.
Selv om europeiske og globale utslippsreduksjoner og skadebegrensningsinnsats i løpet av de kommende tiår skulle vise seg å bli vellykkede, vil tilpasningstiltak likevel forbli nødvendige for å hanskes med de uunngåelige utslagene av klimaendringer. ”Tilpasning” defineres som justeringen av naturlige og menneskelige systemer til faktiske eller forventede klimaendringer eller deres virkninger med det formål å moderere skade eller utnytte fordelaktige muligheter (23).
"Sopeutumisella" tarkoitetaan luonnon ja ihmisen järjestelmien mukauttamista tapahtuvaan tai odotettuun ilmastonmuutokseen tai sen vaikutuksiin niin että haitat lievenevät ja suotuisia mahdollisuuksia käytetään hyväksi (23).
Det europeiske miljøbyrå, EEA, De europeiske emnesentra (ETC
EEA, Ilman ja ilmastonmuutoksen teemakeskus h) ( i ).
Luftforurensning og klimaendringer (
Erityisesti vanhukset ja pienituloiset taloudet ovat muita herkempiä.
Generelt er land klare over behovet for å tilpasse seg klimaendringer, og 11 EU-land hadde vedtatt en nasjonal tilpasningsstrategi innen
Monia sopeutumisaloitteita ei myöskään tulisi tehdä erillisinä toimina vaan upotettuina laajempiin sektorikohtaisiin riskien vähentämistoimiin, mukaan lukien vesiresurssien hallinta ja rannikon suojelustrategiat.
Disse må reflektere i hvilken grad sårbarhet mot klimaendringer arter seg ulikt i forskjellige geografiske områder og økonomiske sektorer og bransjer, så vel som på tvers av sosiale grupper – eksempelvis er de eldre og husholdninger med lav inntekt begge grupper som er mer sårbare enn andre.
EU:n valkoinen kirja sopeutumisesta (24) on ensimmäinen askel kohti sopeutumisstrategiaa, jolla vähennetään haavoittuvuutta ilmaston muutoksen vaikutuksille ja joka täydentää kansallisen, alueellisen ja jopa paikallisen tason toimia.
Videre er det mange tilpasningsinitiativer som ikke bør igangsettes som enkeltstående tiltak, men som bør integreres i bredere sektor- eller bransjevise risikoreduksjonstiltak, inkludert vannressursforvaltning og kystforsvarsstrategier.
Tärkeä tavoite on sopeutumisen yhdentäminen ympäristö- ja sektorikohtaisen politiikan alueilla kuten vesi, luonto ja luonnon monimuotoisuus sekä luonnonvarojen käyttö.
24) et første skritt mot en tilpasningsstrategi for å redusere sårbarhet mot virkningene av klimaendringer.
Sopeutumisen kustannukset Euroopassa voivat olla hyvinkin suuret ja voivat nousta miljardeihin euroihin vuosittain keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.
Den er et supplement til tiltak på nasjonale, regionale og til og med lokale nivåer.
Kustannusten ja hyötyjen taloudellisessa arvioinnissa on kuitenkin runsaasti epävarmuutta.
Integrering av tilpasning i politisk regelverk for miljø og sektorer – som relatert til vann, natur og biologisk mangfold, samt ressurseffektivitet – er et viktig mål.
Hyötyjen ja kustannusten taloudelliset arviot viittaavat sittenkin siihen, että oikea-aikaiset toimet ovat talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kannalta järkeviä, sillä ne voivat vähentää mahdollisia vahinkoja huomattavasti ja tuottaa moninkertaisesti verrattuna siihen, ettei tehdä mitään.
Imidlertid erkjennes det i EUs Hvitebok om Tilpasning at begrenset kunnskap er en sentral sperre og det etterspørres en sterkere
Yleisesti ottaen maat ovat tietoisia tarpeesta sopeutua ilmastonmuutokseen ja kevääseen 2010 mennessä 11 EU-maata oli
Kostnadene for tilpasning i Europa kan bli store – og kan komme opp i milliarder av euro per år på mellomlang og lang sikt.
EU:n sopeutumisen valkoisessa kirjassa todetaan kuitenkin, että rajallinen tiedon määrä on keskeinen este ja vaaditaan vahvempaa tietopohjaa.
Imidlertid er økonomiske vurderinger av kostnader og gevinster gjenstand for betydelig usikkerhet.
Tietoon liittyviin puutteisiin tarttumiseksi on suunnitteilla perustaa Ilmastonmuutoksen vaikutuksia, siitä aiheutuvaa haavoittuvuutta ja siihen sopeutumista koskeva eurooppalainen tietopalvelu.
Uansett har vurderinger av mulige tilpasningstiltak antydet at betimelige tilpasningstiltak er økonomisk, sosialt og miljømessig gunstig, ettersom de kan redusere potensielle skader i svært betydelig grad og kan betale seg mange-dobbelt i forhold til uvirksomhet.
Tavoitteena on mahdollistaa ja kannustaa jakamaan tietoa ja hyviä sopeutumiskäytäntöjä kaikkien osapuolten kesken.
og andre langlivede klimagasser ( kunnskapsbase.
Ilmastonmuutos l ma st on muutos
Dette omfatter samlet kostnadsreduksjon for kontroll av luftforurensende utslipp i størrelsesorden EUR 10 milliarder per år, og en reduksjon i skader på
10 miljardilla eurolla sekä kansanterveydelle ja ekosysteemeille
Respons på klimaendringer påvirker også andre miljøutfordringer
Vastaaminen ilmastonmuutokseen vaikuttaa myös muihin ympäristöhaasteisiin
Slike reduksjoner er særlig merkbare folkehelse og økosystemer (
Erityisen merkittävää on aiheutuvien vahinkojen väheneminen (
Klimaendringer er resultat av en av de største markedsfiaskoer verden har vært vitne til (25).
Ilmastonmuutos on seuraus yhdestä suurimmista markkinahäiriöistä mitä maailma on nähnyt (25).
Temaet er nært forbundet med andre miljøproblemer så vel som bredere sosiale og økonomiske utviklingsprosesser.
Se on läheisesti sidoksissa muihin ympäristökysymyksiin sekä laajemmin yhteiskunnalliseen ja taloudelliseen kehitykseen.
Responser til klimaendringer, ved skadebegrensning av eller tilpasning til virkninger av disse, kan og bør følgelig ikke foretas isolert – ettersom responser utvilsomt direkte eller indirekte vil påvirke andre miljøproblemer (se Kapittel 6).
Ilmastonmuutokseen voidaan vastata vaikutuksia hillitsemällä tai sopeutumalla ilman että sitä hoidetaan erillisenä tapahtumana koska ratkaisut epäilemättä vaikuttavat sekä suoraan että välillisesti muihin ympäristöongelmiin (katso luku 6).
Videre kan reduksjon av utslipp av sot og andre aerosoler – som karbonholdige aerosoler fra brenning av fossile brensler og brenning av biomasse – ha betydelige fordeler både når det gjelder forbedret luftkvalitet og når det gjelder å begrense den relaterte oppvarmingseffekt.
Lisäksi noen ja muiden aerosolien – kuten "musta hiili" eli hiilen aerosolit fossiilisten polttoaineiden ja biomassan poltosta – päästöjen vähentämisestä voi olla huomattavaa hyötyä sekä ilmanlaadun parantamisessa että lämmittävän vaikutuksen rajoittamisessa.
Karbonholdige aerosoler som slippes ut i Europa bidrar til karbon-nedfall eller sot på is og snø i det arktiske området, hvilket kan akselerere issmeltingen og forverre virkninger av klimaendringer.
Euroopassa päästetty musta hiili lisää hiilen kertymistä lumen ja jään pintaan arktisella alueella, mikä voi nopeuttaa jäätiköiden sulamista ja pahentaa ilmastonmuutoksen vaikutuksia.
I andre områder kan det imidlertid være mer komplisert å sikre fellesfordeler gjennom å hanskes med klimaendringer og å respondere på andre miljøutfordringer.
Muilla sektoreilla ilmastonmuutoksen torjumisen ja muihin ympäristöhaasteisiin vastaamisen keskinäisten hyötyjen varmistaminen ei ehkä kuitenkaan ole yhtä yksinkertaista.
Synergier mellom tilpasnings- og skadebegrensningstiltak er mulige (for eksempel i areal- og havforvaltningssammenheng) og tilpasning kan bidra til å øke motstandsdyktighet mot andre miljøutfordringer.
Synergia sopeutumisen ja hillitsemisen toimenpiteiden kesken on mahdollista (esimerkiksi maan ja meren hallinnassa) ja sopeutuminen voi auttaa lisäämään vastustuskykyä muita ympäristöhaasteita vastaan.
Imidlertid bør ”mistilpasning” unngås; med dette menes tiltak som ikke står i forhold til problemet, som ikke er kostnadseffektive eller som er i konflikt med andre miljøpolitiske langsiktige målsetninger (som for eksempel produksjon av kunstig snø eller luftkondisjonering i forhold til skadebegrensningsmål) (21).
Samaan aikaan "pahaa sopeutumista" on vältettävä kuten toimenpiteitä, jotka ovat joko suhteettomia, eivät ole kustannustehokkaita tai ovat ristiriidassa muiden tavoitteiden saavuttamisen kanssa pitkällä aikavälillä (esimerkiksi keinolumen teko tai ilmastointi suhteessa hillitsemistavoitteisiin) (21).
Det kan, for eksempel, være vekselvirkninger mellom storskalaspredning og installasjon av forskjellige typer fornybar energi og forbedring av Europas miljø.
Esimerkiksi uusiutuvan energian eri tyyppien laajan käyttöönoton ja Euroopan ympäristön parantamisen välillä voi olla tilanteita, joissa hyötyjä toisaalla vähentävät haitat toisaalla.
Eksempler på dette inkluderer samspillet mellom vannkraftproduksjon og målsettingene for EUs rammedirektiv for vann (29), de indirekte virkninger på arealbruk av bioenergiproduksjon, som vesentlig kan redusere eller eliminere karbonytelser (30), og den forsiktige plassering av vindturbiner
Esimerkkejä tästä ovat vesivoiman ja vesipuitedirektiivin tavoitteiden vuorovaikutus (29), bioenergian tuotannon epäsuorat vaikutukset maankäyttöön, jotka
Mange skadebegrensningstiltak mot klimaendringskonsekvenser vil gi miljømessige ekstrafordeler, inkludert reduksjoner i utslipp av luftforurensning fra forbrenning av fossile brensler.
Monet ilmastonmuutoksen hillitsemistoimet tuottavat lisähyötyjä kuten fossiilisten polttoaineiden käytön aiheuttamien ilman epäpuhtauksien päästöjen vähentymistä.
Reduserte utslipp av luftforurensning relatert til klimaendringspolitikk forventes også å føre til et fall i belastningen på offentlige helsetjenester og økosystemer, for eksempel gjennom mindre luftforurensning i byer og tettsteder eller reduserte forsuringsnivåer (6).
Vastaavasti ilmastonmuutospolitiikkaan liittyvän ilman epäpuhtauksien päästöjen vähentämisen odotetaan myös vähentävän painetta julkista terveydenhuoltoa ja ekosysteemejä kohtaan esimerkiksi vähentyneen kaupunki-ilman pilaantumisen tai alenneen happamoitumistason kautta (6).
26 målsettingene i EUs ”Tematiske strategi om luftforurensning” (
Ilmastonmuutostoimet alentavat jo niitä ilman saastumisen vähentämisen kokonaiskustannuksia, jotka aiheutuvat kun pyritään saavuttamaan EU:n ilman pilaantumista koskevan teemakohtaisen strategian tavoitteet (26).
Det er blitt foreslått at å inkludere virkninger av luftforurensning på klimaendringer i luftkvalitetsstrategier vil gi betydelig
On esitetty, että ilman saastumisen ilmastonmuutosvaikutusten sisällyttäminen ilmanlaatustrategioihin tuottaisi merkittäviä tehokkuusetuja vähentämällä kohteena olevien hiilidioksidin ja muiden pitkäaikaisten kasvihuonekaasujen lisäksi hiukkasia ja otsonia muodostavia yhdisteitä (27).
Tap av biologisk mangfold forringer naturkapital og økosystemtjenester
Monimuotoisuuden häviäminen heikentää luontopääomaa ja ekosysteemipalveluja
“Biologisk mangfold” omfatter alle levende organismer som finnes i atmosfæren, på land og i vann.
"Luonnon monimuotoisuus" eli "biodiversiteetti" sisältää kaikki elävät organismit ilmakehässä, maalla ja vedessä.
Alle arter har en rolle og er med på å levere den ”livets vevnad” som vi er avhengige av: fra den minste bakterie i jorda til det største pattedyr i havet (1).
Maaperän pienimmästä bakteerista meren suurimpaan nisäkkääseen on jokaisella lajilla rooli, ja ne tuottavat "elämän kudoksen", josta olemme riippuvaisia (1).
De fire grunnleggende byggeklossene for biologisk mangfold er gener,
Biodiversiteetin neljä perusrakenneosaa ovat geenit, lajit, elinympäristöt
Bevaring av biologisk mangfold arter, habitater og økosystemer ( er således grunnleggende for menneskelig velferd og bærekraftig
Luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen on siis olennaista ihmisen hyvinvoinnille ja luonnonvarojen kestävälle
B vedlikehold av naturressurser (
B turvaamiselle (
Videre er det tett sammenvevd med andre miljøproblemer, som tilpasning til klimaendringer eller beskyttelse av menneskelig helse.
Lisäksi se on läheisesti sidoksissa muihin ympäristökysymyksiin, kuten ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja ihmisten terveyden suojelemiseen.
Europas biologiske mangfold er sterkt påvirket av menneskelige aktiviteter, inkludert landbruk, skogbruk og fiske, så vel som urbanisering.
Euroopan biodiversiteettiin vaikuttaa voimakkaasti ihmisen toiminta kuten maa, metsä- ja kalatalous samoin kuin kaupungistuminen.
Omtrent halvparten av Europas landareal er dyrket jord, det drives skogbruk i de fleste skogene og naturområder blir mer og mer oppsplittet av urbane områder og utvikling av infrastruktur.
Noin puolet Euroopan maa-alasta on maatalousmaata, metsistä useimpia hyödynnetään, ja kaupunkialueet ja infrastruktuuri pirstovat yhä enemmän luonnontilaisia alueita.
Det marine miljø er også tungt påvirket, ikke bare av ikke-bærekraftig fiskeri, men også av andre aktiviteter, som offshore utvinning av olje og gass, sand- og grusutvinning, shipping og offshore vindmølleparker.
Meriympäristöön vaikuttavat vahvasti kestämättömän kalastuksen lisäksi myös muut toiminnot kuten öljyn ja kaasun poraus rannikon lähellä, hiekan ja soran otto, merenkulku ja rannikon läheiset tuulipuistot.
Forbruk av naturressurser fører typisk til forstyrrelser og endringer i mangfoldet av arter og habitater.
Luonnonvarojen hyödyntäminen aiheuttaa yleensä häiriöitä ja muutoksia lajien ja elinympäristöjen monimuotoisuudessa.
I denne forstand har omfattende dyrkningsmønstre, som kan ses i Europas tradisjonelle kulturlandskaper, bidratt til et større artsmangfold ved regionalt nivå om det sammenlignes med hva som kunne forventes i strengt naturlige systemer.
Kuten on nähty Euroopan perinteisissä maatalousmaisemissa, tässä mielessä laajaperäiset maatalouskäytännöt ovat osaltaan olleet tuottamassa suurempaa lajien monimuotoisuutta alueellisella tasolla kuin mitä olisi ollut odotettavissa pelkässä luonnonympäristössä.
Overforbruk, derimot, kan føre til forringelse av naturlige økosystemer og til slutt til utryddelse av arter.
Liikakäyttö voi kuitenkin johtaa luonnon ekosysteemien heikentymiseen ja lopulta lajien sukupuuttoon.
Eksempler på slike økologiske tilbakekoplinger er sammenbruddet i kommersielle fiskebestander gjennom overfiske, nedgang i bestøvere på grunn av intensivt landbruk, og redusert vannretensjon og økt flomrisiko som resultat av ødeleggelse av myrområder.
Esimerkkejä tällaisista ekologisista takaisinkytkennöistä ovat liikakalastuksen aiheuttama kaupallisten kalakantojen romahdus, pölyttäjien väheneminen tehomaatalouden takia ja soiden ja kosteikkojen häviämisen aiheuttama vedensitomiskyvyn väheneminen ja tulvien lisääntyminen.
Mer enn og utover å være et miljøvernproblem, er tap av biologisk mangfold nå blitt en vesentlig del av debatten om menneskelig velferd og vår livsstils bærekraft, inkludert forbruksmønstre.
biologiseen monimuotoisuuteen joko suoraan esimerkiksi elinympäristöjen häviämisen ja luonnonvarojen ehtymisen tai välillisesti esimerkiksi pirstoutumisen, kuivatuksen, rehevöitymisen, happamoitumisen ja muun saastumisen kautta.
Tap av biologisk mangfold kan således føre til forringelse av “økosystemtjenester” og undergrave menneskelig velferd.
Luonnon monimuotoisuuden väheneminen voi siten johtaa "ekosysteemipalvelujen" heikentymiseen ja vähentää ihmisten hyvinvointia.
Selv om Europas befolkning forventes å forbli omtrent stabil i løpet av de kommende tiår, forventes konsekvensene for biologisk mangfold ved økende global ressursetterspørsel etter mat, fibre, energi og vann, så vel som ressursutarming grunnet livsstilsendringer, å fortsette å gi seg utslag (se Kapittel 7).
Euroopan tapahtumat ovat omiaan vaikuttamaan maankäyttöön ja luonnon monimuotoisuuteen ympäri maailmaa.
Utviklingen i Europa vil sannsynligvis påvirke arealbruk og biologisk mangfold over hele kloden – etterspørsel etter naturressurser i Europa overstiger allerede egen produksjon.
Euroopan luonnonvarojen tarve ylittää jo sen oman tuotannon.
Utfordringen er derfor å redusere Europas virkning på det globale miljø, mens det biologiske mangfold opprettholdes på et nivå som sikrer økosystemtjenester, bærekraftig bruk av naturressurser og menneskelig velferd.
Haasteena onkin vähentää Euroopan globaaleja vaikutuksia ympäristöön ja säilyttää luonnon monimuotoisuus tasolla, jolla ekosysteemipalvelut, kestävä luonnonvarojen käyttö ja ihmisten hyvinvointi turvataan.
Europas ambisjon er å stanse tap av biologisk mangfold og å opprettholde økosystemtjenester
Euroopan tavoitteena on pysäyttää luonnon monimuotoisuuden väheneminen ja ylläpitää ekosysteemipalvelut