pere/sami_parallel huggingface dataset:
I¤2008 varierte gjennomsnittlig detaljpris på hasj fra 3 til 10 euro grammet i¤de 17 landene som la fram informasjon om dette, og i¤tolv av dem lå prisene mellom 6 og 9¤euro.
Vuonna 2008 kannabishartsin keskimääräinen vähittäiskauppahinta vaihteli 3 eurosta 10 euroon grammalta niissä 17 maassa, joista tietoja saatiin, ja näistä 12 maata ilmoitti hinnaksi 6–9 euroa.
Gjennomsnittlig detaljpris på marihuana varierte fra 3 til 16 euro grammet i¤de 16 landene som la fram informasjon, og ti av dem var prisen mellom 5 og 9¤euro.
Kannabisruohon keskimääräinen vähittäiskauppahinta taas oli 3–16 euroa grammalta tietoja toimittaneissa 16 maassa, ja näistä kymmenen maata ilmoitti hinnaksi 5–9 euroa.
For hasj gikk gjennomsnittsprisen ned eller holdt seg stabil i¤alle land som hadde data for perioden 2003–08, bortsett fra i¤Belgia og Østerrike, der den gikk opp.
Kaikissa maissa, joista on tietoa vuosilta 2003–2008, kannabishartsin keskimääräinen vähittäiskauppahinta laski tai pysyi vakaana, paitsi Belgiassa ja Itävallassa, joissa hinta nousi.
Tilgjengelige data for samme periode tyder på stabile eller stigende priser for marihuana i¤Europa; bare Ungarn og Tyrkia rapporterer om fallende trender.
Samalla ajanjaksolla kannabisruohon hinta on käytettävissä olevien tietojen mukaan pysynyt vakaana tai noussut. Ainoastaan Unkari ja Turkki ilmoittivat laskevasta suuntauksesta.
Inntekter og fortjeneste fra illegal cannabisproduksjon
Tämä koskee lähes kaikkia Euroopan
Cannabisbruk er vanligst blant unge mennesker (15–34¤år), og høyest prevalens for bruk siste år rapporteres vanligvis for aldersgruppen 15–24 år.
Varovaisen arvion mukaan noin 75,5 miljoonaa eurooppalaista aikuista – toisin sanoen useampi kuin joka viides kaikista 15–64-vuotiaista – on käyttänyt kannabista ainakin kerran (ks. yhteenveto tiedoista taulukosta3).
Dette er tilfelle i¤nærmest alle europeiske land bortsett fra Portugal¤(50).
maita Portugalia lukuun ottamatta (50).
Ifølge politiets estimater ble det i¤2008 beslaglagt cannabisplanter for en gateverdi på 70 millioner euro i¤Belgia og 76 millioner euro i¤Storbritannia (NPIA, 2009), og i¤Tyskland ble verdien av grossistleddets fortjeneste anslått til mellom 36 millioner og 61 millioner euro.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot PPP-1 ja PPP-5 väkevyys- ja hintatietojen osalta.)
For å¤anslå fortjenesten må man også ta hensyn til flere andre variabler.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko GPS-1.
Befolkningsundersøkelser tilsier at gjennomsnittlig 31,6¤%¤av alle unge voksne i¤Europa (15–34 år) har prøvd cannabis, mens 12,6¤% har brukt stoffet det siste året og 6,9¤% den siste måneden.
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa maata ilmoitti kannabista kerran käyttäneiden määräksi 13–25 prosenttia.
Enda flere europeere i¤aldersgruppen 15–24 år anslås å¤ha brukt cannabis i¤løpet av siste år (16¤%) eller siste måned (8,4¤%).
Pienimmät osuudet (alle 10 prosenttia) ilmoittivat Kreikka, Kypros, Romania, Suomi, Ruotsi ja Norja.
Det er store variasjoner i¤de nasjonale prevalensestimatene for cannabisbruk i¤alle prevalensmålinger.
Sukupuolten välinen ero kannabiksen käytössä on koululaisten osalta vähemmän merkittävä kuin nuorten aikuisten keskuudessa.
For eksempel er estimatene for siste års prevalens av bruk blant unge voksne i¤landene i¤øvre del av skalaen mer enn 30 ganger høyere enn i¤land med lavere prevalens.
Miesten ja naisten välinen suhde koululaisten kannabiksen käytön osalta vaihtelee siten, että se on lähes tai täysin sama Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 2:1 tai suurempi Kyproksella, Kreikassa, Puolassa ja Romaniassa(52).
Inntektene fra den ulovlige kommersielle produksjonen av cannabis avhenger av flere faktorer, bl.a. plantasjens størrelse, antall planter, gjennomsnittlig avkastning pr. plante og antallet avlinger i¤året.
Väestötutkimusten tietojen perusteella näyttäisi siltä, että keskimäärin 31,6 prosenttia eurooppalaisista nuorista aikuisista (eli 15–34-vuotiaista) on käyttänyt kannabista joskus, 12,6 prosenttia on käyttänyt sitä viimeksi kuluneen vuoden ja 6,9 prosenttia viimeksi kuluneen kuukauden aikana.
Høy plantetetthet og hyppige avlinger vil oftest redusere avkastningen fra hver plante.
Kannabiksen käytön kansalliset esiintyvyysarviot vaihtelevat suuresti maittain kaikkien levinneisyyslukujen osalta.
Inntektene vil også avhenge av hvorvidt avlingen selges på detalj- eller grossistmarkedet siden prisene vanligvis er høyere på detaljmarkedet.
Asteikon yläpään maat ilmoittavat viime vuoden levinneisyysarvioista nuorten aikuisten keskuudessa enimmillään 30-kertaisia lukuja pienimpiä esiintyvyysasteita ilmoittaneisiin maihin verrattuna.
Cannabisbruk er generelt vanligere blant menn enn blant kvinner, og forholdet mellom menn og kvinner blant unge voksne som rapporterer bruk av cannabis siste år, varierer
Esimerkiksi ilmoituksensa mukaan viimeksi kuluneen vuoden aikana kannabista käyttäneiden nuorten miesten ja naisten välinen suhde on Portugalissa
For illegal kommersiell produksjon av cannabis på innendørs plantasjer kommer utgifter til lokaler, frø eller planter, jord eller mineralull, plantenæring, lys og pumper, redskaper og ventilasjon i¤tillegg til arbeidskraft.
Euroopan tuloksia voidaan verrata muualta maailmasta saatuihin tuloksiin. Esimerkiksi Kanadassa (2008) ainakin kerran kannabista käyttäneiden osuus nuorten aikuisten keskuudessa on 53,8 prosenttia ja viime vuoden aikana käyttäneiden osuus taas 24,1 prosenttia.
Når tilkoplingen til strømnettet ikke skjer på ulovlig vis, utgjør strøm også en betydelig andel av produksjonskostnadene.
Kaikki nämä luvut ovat suurempia kuin vastaavat eurooppalaiset keskiarvot, jotka ovat 31,6 ja 12,6 prosenttia.
For å¤beregne inntektene og fortjenesten av illegale cannabisplantasjer har nederlandske rettshåndhevingsorganer utarbeidet tekniske standarder som oppdateres regelmessig.
Ainoastaan Tšekin, Espanjan, Ranskan ja Slovakian ilmoittamat luvut ainakin kerran käyttäneistä koululaisista ovat verrattavissa Yhdysvaltojen ja Australian ilmoittamiin
Cannabisbruk er særlig utbredt i¤visse grupper av unge, f.eks. unge som går mye på nattklubb, pub og musikkarrangementer (Hoare, 2009).
Kannabiksen käyttö on erityisen yleistä tiettyjen nuorten ihmisryhmien keskuudessa, etenkin niiden keskuudessa, jotka käyvät usein yökerhoissa, pubeissa ja musiikkitapahtumissa (Hoare 2009).
Målrettede undersøkelser som nylig er gjennomført på technoarrangementer i¤Tsjekkia, Østerrike og Storbritannia, rapporterte at over 80¤% av respondentene en eller annen gang hadde brukt cannabis, en andel som er mye høyere enn europeisk gjennomsnitt for unge voksne (Measham og Moore, 2009).
Äskettäin Tšekissä, Itävallassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa elektronisen tanssimusiikin piireissä tehtyjen kohdennettujen kyselytutkimusten mukaan yli 80 prosenttia vastaajista on joskus käyttänyt kannabista. Luku on huomattavasti suurempi kuin Euroopan keskiarvo nuorten aikuisten osalta (Measham ja Moore, 2009).
49) Se tabell PPP-1 og PPP-5 i¤Statistiske opplysninger 2010 for data om styrke og pris.
Vuonna 2007 tutkimus tehtiin 25:ssä EU:n jäsenvaltiossa sekä Norjassa ja Kroatiassa.
50) Se figur GPS-1 i¤Statistiske opplysninger 2010.51) Se tabell GPS-4 (del iii) og (del iv) i¤Statistiske opplysninger 2010.
51) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko GPS-4 (osa iii) ja (osa iv).52) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko EYE-20 (osa ii) ja (osa iii).53) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio EYE-1 (osa xii).
Tabell 3: Prevalens av cannabisbruk i befolkningen generelt — datasammendrag
Taulukko 3: Kannabiksenkäytön levinneisyys yleisväestössä – yhteenveto tiedoista
Tidsramme for bruk
Käytön aikaväli
Romania (0,4 %)Malta (0,8 %)Hellas (1,7 %)Sverige (1,9 %)
Romania (0,4 %)Malta (0,8 %)Kreikka (1,7 %)Ruotsi (1,9 %)
Romania (0,3 %)Sverige (1,0 %)Hellas (1,5 %)Polen (1,9 %)
Romania (0,9 %)Malta (1,9 %)Kreikka (3,2 %)Kypros (3,4 %)
Romania (1,5 %)Hellas, Kypros (3,6 %)Sverige (4,9 %)Portugal (6,6 %)
Romania (0,5 %)Kreikka, Ruotsi(1,2 %)Kypros (2,0 %)Puola (2,5 %)
Romania (0,5 %)Hellas, Sverige (1,2 %)Kypros (2,0 %)Polen (2,5 %)
Romania (1,5 %)Kreikka, Kypros (3,6 %)Ruotsi (4,9 %)Portugali (6,6 %)
Europeiske prevalensestimater er basert på vektede gjennomsnitt fra de nyeste nasjonale undersøkelsene gjennomført fra 2001 til 2008/09 (hovedsakelig 2004–2008) og gjelder følgelig ikke noe enkelt år.
Euroopan levinneisyysarviot perustuvat painotettuihin keskiarvoihin, jotka on saatu vuosien 2001 ja 2009 välillä (pääasiassa 2004–2008) tehdyistä uusimmista kansallisista tutkimuksista, eikä tietoja voida siksi liittää tiettyihin vuosiin.
Gjennomsnittsprevalensen for Europa er beregnet på grunnlag av et gjennomsnitt vektet for antall innbyggere iden aktuelle aldersgruppen ihvert land.
Euroopan keskimääräinen levinneisyys laskettiin kyseisen ikäryhmän väestön mukaan painotetusta keskiarvosta kussakin maassa.
Iland hvor slik informasjon ikke var tilgjengelig, ble gjennomsnittlig EU-prevalens lagt til grunn.
Maissa, joista tietoja ei ole saatavissa, käytettiin EU:n keskimääräistä levinneisyyttä.
Populasjoner brukt som grunnlag: 15–64 (334 millioner), 15–34 (133 millioner) og 15–24 (63 millioner).
Perusteena käytetty väestöpohja: 15–64 (334 miljoonaa), 15–34 (133 miljoonaa) ja 15–24 (63 miljoonaa).
Dataene som presenteres her, finnes i”Generelle befolkningsundersøkelser” iStatistiske opplysninger 2010.
Tähän yhteenvetoon käytetyt tiedot ovat saatavana vuoden 2010 tilastotiedotteen osassa ”Yleiset väestötutkimukset”.
ESPAD-undersøkelsen, som gjennomføres hvert fjerde år, gir sammenlignbare data om alkohol- og rusmiddelbruk blant 15–16-årige skoleelever i¤Europa (Hibell et al., 2009).
Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta).
I¤2007 ble denne undersøkelsen gjennomført i¤25 EU-medlemsstater samt Norge og Kroatia.
Viisi maata ilmoitti kannabiksen käytön lisääntymisestä tällä ajanjaksolla.
I¤2008 ble det også gjennomført nasjonale skoleundersøkelser i¤Spania, Italia, Sverige og Storbritannia, i¤tillegg til at Belgia (den flamske delen) gjennomførte en regional skoleundersøkelse.
Kasvua on ollut vähintään kaksi prosenttiyksikköä Bulgariassa, Slovakiassa ja Virossa ja kahdeksan prosenttiyksikköä Tšekissä ja Italiassa.
Årsrapport 2010: narkotikasituasjonen i Europa fleste om en stabil situasjon (Danmark, Tyskland, Spania, Ungarn, Sverige, Finland, Storbritannia).
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
Figur 4: Trender for siste års prevalens av cannabisbruk blant unge voksne (15–34 år)
Kuvio 4: Nuorten aikuisten (15–34-vuotiaat) kannabiksenkäyttöä viimeksi kuluneen vuoden aikana koskevat suuntaukset
Spania Frankrike Storbritannia Danmark Tyskland Nederland Finland Bulgaria Ungarn Sverige
Tanska Saksa Alankomaat Suomi Bulgaria Unkari Ruotsi
For de 15 landene som har vært i¤stand til å¤legge fram tilstrekkelige opplysninger for perioden 1998–2008, avtegner det seg tre hovedtendenser når det gjelder cannabisbruk blant unge voksne (figur¤4).
Katso lisätietoja vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukosta GPS-4.Reitoxin kansalliset raportit (2009), tiedot on otettu väestötutkimuksista, raporteista tai tieteellisistä artikkeleista.
Fem land (Bulgaria, Hellas, Ungarn, Finland, Sverige) rapporterte lave (under 9¤%) og relativt stabile prevalensnivåer for siste års bruk av cannabis blant unge voksne.
Näistä tiedoista voidaan arvioida, että yli prosentti Euroopan aikuisista, noin neljä miljoonaa, käyttää kannabista päivittäin tai lähes päivittäin.
Seks land (Danmark, Tyskland, Spania, Frankrike, Nederland, Storbritannia) rapporterte høyere prevalenstall, men nivåene hadde vært stabile eller fallende i¤de senere år.
Useimmat näistä kannabiksen käyttäjistä, noin 3 miljoonaa henkilöä, ovat 15–34-vuotiaita.
Fire andre land (Tsjekkia, Estland, Italia, Slovakia) rapporterte også om høyere nivåer av cannabisbruk blant unge voksne, men der hadde trendene vært stigende de siste årene.
Määrä on noin 2–2,5 prosenttia tämän ikäryhmän eurooppalaisista(56).
Se figur GPS-4 i¤Statistiske opplysninger 2010 for ytterligere opplysninger.Nasjonale Reitox-rapporter (2009), hentet fra befolkningsundersøkelser, rapporter eller vitenskapelige artikler.
Koululaisten kannabiksenkäytön aikasuuntausten osalta Euroopassa on havaittu samanlaisia malleja vuosina 1995–2007 (EMCDDA, 2009a).
Ser vi på de seneste trendene for cannabisbruk blant unge voksne i¤de tolv landene som hadde gjentatte undersøkelser i¤perioden 2003–08, rapporterer de
Seitsemän pääasiassa Pohjois- ja Etelä-Euroopassa sijaitsevaa maata (Kreikka, Kypros, Malta, Romania, Suomi, Ruotsi, Norja) on ilmoittanut kannabista ainakin kerran käyttäneiden määrän pysyneen kaikkiaan vakiona ja pienenä koko tänä aikana. Useimmissa Länsi-Euroopan maissa
52) Se tabell EYE-20 (del ii) og (del iii) i¤Statistiske opplysninger 2010.53) Se figur EYE-1 (del xii) i¤Statistiske opplysninger 2010.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio EYE-1 (osa xii).) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko GPS-2.)
Risikofaktorer for cannabisdebut og-avhengighet livstidsprevalens av cannabisbruk i¤hele denne perioden.
Kannabiksen käytön aloittamisen ja kannabisriippuvuuden riskitekijät
De fleste vesteuropeiske land og Kroatia og Slovenia, som hadde høy eller kraftig stigende livstidsprevalens av cannabisbruk fram til 2003, opplevde nedgang eller stabilisering i¤2007.
Kannabisriippuvuus tunnustetaan yhä laajemmin tämän huumausaineen säännöllisen käytön mahdolliseksi seuraukseksi(57).
Situasjonen er annerledes i¤de fleste sentral- og østeuropeiske landene, idet den stigende trenden observert mellom 1995 og 2003 synes å¤flate ut.
Sen vakavuus ja seuraukset voivat kuitenkin vaikuttaa muiden psykoaktiivisten aineiden (kuten heroiinin tai kokaiinin) vastaavia vaikutuksia lievemmiltä.
I¤denne regionen rapporterer seks land om en stabil situasjon, mens to rapporterer om en økning mellom 2003 og 2007.
Kannabisriippuvuus saattaa myös kehittyä hitaammin ja asteittaisemmin kuin monien muiden huumeiden osalta (Wagner ja Anthony, 2002).
Tre land som gjennomførte skoleundersøkelser i¤2008 (den flamske delen av Belgia, Sverige og Storbritannia), rapporterer at livstidsprevalensen av cannabisbruk er den samme som i¤2007 eller lavere, mens Spania rapporterer om en nedgang på over tre prosentpoeng.
On viitteitä siitä, että yli puolet kannabiksen käyttäjistä pystyy lopettamaan käytön ilman hoitoa (Cunningham, 2000).
Data fra skoleundersøkelser i¤USA og Australia viser også en nedadgående trend, som først ble observert i¤Australia i¤1999¤(54).
Käyttäjillä, varsinkin runsaasti käyttävillä, voi myös esiintyä ongelmia, jotka eivät välttämättä täytä riippuvuudelle asetettuja kliinisiä kriteerejä (58).
Forskere har prøvd å¤finne ut hvorfor noen av dem som bruker cannabis blir avhengige, og andre ikke.
Tutkijat ovat yrittäneet selvittää, miksi joillekin kannabiksenkäyttäjille kehittyy riippuvuus ja toisille taas ei.
Noe av det de har funnet, er at faktorene som er knyttet til cannabisdebut, ofte skiller seg fra dem som fører til problematisk bruk og cannabisavhengighet.
Yksi keskeisistä löydöksistä on se, että kannabiksenkäytön aloittamiseen liittyvät tekijät ovat erilaisia kuin ongelmakäyttöön ja kannabisriippuvuuteen johtavat tekijät.
En del eksterne faktorer (jevnaldrendes bruk av narkotika og tilgjengeligheten av cannabis) så vel som individuelle faktorer (f.eks. en positiv holdning til framtidig bruk av narkotika) er forbundet spesifikt med cannabisdebut (Von Sydow et al., 2002).
Kannabiksenkäytön aloittamiseen liittyy joidenkin ulkoisten tekijöiden (kannabiksenkäyttö vertaisryhmässä ja sen saatavuus) lisäksi yksilöllisiä tekijöitä, esimerkiksi myönteinen asenne alkavaan huumeidenkäyttöön (Von Sydow ym., 2002).
Enkelte andre faktorer er i¤varierende grad forbundet både med cannabisdebut og cannabisavhengighet.
Muutamat muut tekijät sen sijaan liittyvät vaihtelevassa määrin sekä kannabiksenkäytön aloittamiseen että kannabisriippuvuuteen.
Dette gjelder bl.a. genetiske faktorer (Agrawal og Lynskey, 2006), individuelle faktorer som kjønn (mann), psykiske lidelser og annen rusmiddelbruk (alkohol, tobakk og annet).
Näihin kuuluvat geneettiset tekijät (Agrawal ja Lynskey, 2006), yksilölliset tekijät, kuten miessukupuoli, mielenterveyden häiriöt ja muiden päihteiden käyttö (alkoholi, tupakka ja muut).
Familiære faktorer som et dårlig forhold til mor og det å¤vokse opp uten begge foreldre er også forbundet med cannabisdebut, mens skilte eller separerte foreldre og tap av mor eller far før 15 års alder er forbundet med cannabisavhengighet (Coffey et al., 2003; Swift et al., 2008; Von Sydow, 2002).
Perhetausta, esimerkiksi huono äitisuhde ja ilman toista vanhempaa varttuminen, liittyy myös kannabiksenkäytön aloittamiseen, kun taas vanhempien avio- tai avoero ja vanhemman kuolema lapsen ollessa alle 15-vuotias liittyvät kannabisriippuvuuteen (Coffey ym., 2003; Swift ym., 2008; Von Sydow, 2002).
Faktorer som spesifikt er forbundet med utvikling av cannabisavhengighet, inkluderer et intensivt eller risikofylt bruksmønster, vedvarende bruk og tidlig debut.
Kannabiksen käyttö liittyy usein siihen, että käyttäjä kuuluu johonkin haavoittuvaan tai sosiaalisesti heikommassa asemassa olevaan ryhmään.
Personer som har opplevd positive effekter (f.eks. lykke, latter) av tidlig cannabisbruk (i 14–16-årsalderen), hadde økt risiko for cannabisavhengighet senere i¤livet.
Tällaisia ryhmiä ovat esimerkiksi koulunkäynnin keskeyttäneet, ”koulupinnarit”, erilaisissa laitoksissa asuvat lapset, nuorisorikolliset ja taloudellisesti puutteellisissa oloissa elävät nuoret (EMCDDA, 2008c).
Tilgjengelige data viser at det finnes en rekke ulike bruksmønstre for cannabis – fra eksperimentell bruk til avhengighet.
Se voi kytkeytyä myös muiden aineiden käyttöön.
Mange bruker stoffet bare en gang eller to, andre bruker det innimellom eller i¤en begrenset periode av livet.
Esimerkiksi niiden nuorten aikuisten (15–34-vuotiaat) osalta, jotka ilmoittivat käyttäneensä viimeksi kuluneen vuoden aikana säännöllisesti tai paljon alkoholia, oli yleiseen väestöön verrattuna kahdesta kuuteen kertaa todennäköisempää, että he ilmoittivat myös kannabiksen käytöstä.
Blant personene i¤aldersgruppen 15–64 som noen gang har prøvd cannabis, har bare 30¤% brukt stoffet i¤løpet av det siste året (55).
Ja vaikka useimmat kannabiksen käyttäjät eivät käytä muita laittomia huumeita, heille se on kuitenkin todennäköisempää kuin yleiselle väestölle.
Blant dem som har brukt cannabis det siste året, har gjennomsnittlig halvparten brukt det den siste måneden.
Nuoret kannabiksen käyttäjät ilmoittavat myös tupakoivansa kahdesta kolmeen kertaa yleistä koululaisväestöä (15–16-vuotiaat) useammin.
høye andeler (5–12¤%) av gutter som har brukt cannabis ved 40 eller flere anledninger. Dette var mer enn dobbelt så høyt som for jentene.
Riippuvuuden kehittymistä edistäviä tekijöitä ovat kannabiksen intensiivinen käyttö tai riskialttiit käyttötavat, jatkuva käyttö ja käytön aloittaminen nuorella iällä.
De fleste av disse landene rapporterte også at mellom 5¤% og 9¤% av respondentene hadde brukt cannabis første gang i¤13 års alder eller yngre.
Yksilöillä, jotka kokivat myönteisiä vaikutuksia (esimerkiksi onnellisuutta ja naurua) kannabiksenkäytön varhaisvaiheissa (14–16-vuotiaina), oli muita suurempi riski tulla kannabisriippuvaiseksi myöhemmin elämässä.
Denne gruppen gir grunn til bekymring, fordi tidlig debut har vært assosiert med utvikling av intensive og problematiske former for rusmiddelbruk senere i¤livet.
Riippuvuuden kehittymiseen vaikuttavia tekijöitä ovat myös monet psykologiset ja mielenterveydelliset seikat (huono itsetunto, heikot itsehillintä- ja puolustuskeinot) sekä sosio-ekonomiset seikat (alhainen sosioekonominen asema ja huono taloudellinen tilanne) (Coffey ym., 2003; Fergusson ym., 2003; Swift ym., 2008; Von Sydow, 2002).
Det finnes stadig mer belegg for at avhengighet er en mulig konsekvens av regelmessig cannabisbruk, selv blant yngre brukere (57
lähes päivittäinen kannabiksen käyttö voi olla miesten keskuudessa lähes neljä kertaa yleisempää kuin naisten keskuudessa.
3¤millioner, er i¤alderen 15–34¤år, noe som tilsvarer 2–2,5¤% av alle europeere i¤denne aldersgruppen (56).
Nämä käyttäjät yleensä ilmoittavat enemmän terveysongelmia ja myös riippuvuutta (Chabrol ym., 2003; Swift ym., 1998).
) Se figur EYE-1 (del xii) i¤Statistiske opplysninger 2010.)
Kannabis oli pääasiallinen huume noin 21 prosentilla kaikista 27 maan ilmoittamista hoitoon hakeutuneista vuonna 2008 (85000 asiakasta), joten se oli toiseksi yleisimmin ilmoitettu huume heroiinin jälkeen. Kannabiksen
Se figur GPS-2 i¤Statistiske opplysninger 2010.)
Osuus oli ainakin kaksinkertainen vastaavaan naispuolisten koululaisten osuuteen nähden.
De europeiske gjennomsnittene er estimater basert på et vektet gjennomsnitt (for befolkningen) for de landene som har lagt fram informasjon, som så er lagt til grunn for land som manglet informasjon. Tallene er 1,2¤% for alle voksne (15–64 år) og 2,3¤% for unge voksne (15–34 år).
Useimmat näistä maista ilmoittivat myös, että 5–9 prosenttia koululaisista kertoi aloittaneensa kannabiksen käytön 13-vuotiaana tai sitä nuorempana.
Se tabell GPS-10 i¤Statistiske opplysninger 2010.)
) Katso laatikko ”Kannabiksen käytön aloittamisen ja kannabisriippuvuuden riskitekijät”.)
Se boksen ”Risikofaktorer for cannabisdebut og -avhengighet”.
Katso laatikko ”Kannabiksen käytön terveydelliset haittavaikutukset”.
Årsrapport 2010: narkotikasituasjonen i Europa enn det som er tilfellet med en del andre narkotiske stoffer (Wagner og Anthony, 2002).
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
Det har vært rapportert at halvparten av avhengige cannabisbrukere som har sluttet å¤ta dette rusmidlet, har gjort dette uten behandling (Cunningham, 2000).
Asiakasprofiilit mainitsi pääasialliseksi huumeeksi alle 5 prosenttia asiakkaista Bulgariassa, Liettuassa, Luxemburgissa, Sloveniassa ja Virossa.
Likevel kan en del cannabisbrukere¤— særlig tunge brukere — oppleve problemer selv om de ikke nødvendigvis oppfyller de kliniske kriteriene for avhengighet (58).
Alankomaissa, Ranskassa, Saksassa, Tanskassa ja Unkarissa vastaava luku oli 30 prosenttia, ja suurin osa kannabiksen käyttäjistä hakeutuu avohoitoon (59).
henvisningspraksis. I¤det ene av de to landene som har den største andelen cannabisklienter, er virksomheten ved rådgivningssentrene spesielt innrettet mot unge narkotikabrukere (Frankrike), og i¤det andre gis personer som har begått cannabislovbrudd, tilbud om behandling som et alternativ til straff.
Avohoitoon hakeutuvat kannabiksenkäyttäjät ovat Euroopassa valtaosin nuoria miehiä – miesten ja naisten välinen suhde on 5:1 – ja keski-iältään 25-vuotiaita.
Strafferettssystemet spiller en viktig rolle i¤henvisningssystemet i¤begge disse landene, men i¤det store og hele rapporterer medlemsstatene at de fleste cannabisbrukere som påbegynner behandling i¤Europa, gjør dette på eget initiativ.
Ensi kertaa hoitoon tulevista ensisijaisesti kannabiksen käyttäjiksi ilmoittautuu 69 prosenttia 15–19-vuotiaista ja 83 prosenttia alle 15-vuotiaista (62).
En del brukere kan også påbegynne behandling fordi de har en underliggende problematikk, f.eks. psykiske problemer, og ikke får hensiktsmessig behandling andre steder (Zachrisson at al., 2006).
Kaiken kaikkiaan 22 prosenttia avohoitoon tulevista ensisijaisesti kannabista käyttävistä asiakkaista on
Mange cannabisklienter rapporterer om bruk av alkohol eller andre rusmidler.
Kannabiksenkäytön terveydelliset haittavaikutukset
Basert på data innsamlet i¤14 land, tar 65¤% av dem et annet rusmiddel, oftest alkohol eller kokain, og en del rapporterer bruk av både alkohol og kokain (EONN, 2009d).
Erot voivat selittyä kannabiksen ja muiden huumeiden käytön yleisyyden, huumehoidon tarpeen, tarjonnan ja organisoinnin tai lähetekäytäntöjen perusteella.
Cannabis rapporteres som sekundærrusmiddel av 24¤% av alle narkotikaklienter i¤det polikliniske behandlingsapparatet (60).
Jotkut käyttäjät saattavat hakeutua huumehoitoon myös sen vuoksi, että heillä on muitakin terveydellisiä häiriöitä, esimerkiksi mielenterveysongelmia eivätkä he löydä tarkoituksenmukaista hoitoa muualta (Zachrisson ym., 2006).
Cannabisbruk har vært korrelert med: å¤være medlem av en sårbar eller sosialt vanskeligstilt gruppe, ha droppet ut av skolen, skulking, ha vært på barneverninstitusjon, ungdomskriminalitet og med å¤vokse opp i¤ressurssvake boområder (EONN, 2008c).
Viime aikoina on ilmestynyt useita tutkimuksia, jotka käsittelevät kannabiksenkäyttöön liittyviä terveydellisiä haittavaikutuksia (EMCDDA, 2008a; Hall ja Degenhardt, 2009).
Cannabisbruk kan også assosieres med bruken av andre rusmidler.
Niihin kuuluu esimerkiksi akuutteja vaikutuksia, kuten pelkotiloja, paniikkihäiriötä ja psykoottisia oireita.
For eksempel hadde unge voksne (i alderen 15–34 år) som rapporterte hyppig eller tung bruk av alkohol siste år, mellom to og seks ganger så høy sannsynlighet for å¤rapportere bruk av cannabis som befolkningen generelt.
Näistä ilmoittavat etenkin kannabista ensimmäistä kertaa käyttäneet henkilöt.
Og selv om de fleste cannabisbrukere ikke bruker andre illegale rusmidler, har de større sannsynlighet for å¤gjøre det enn befolkningen generelt.
Tällaisten vaikutusten osuus huumausaineisiin liittyvistä ensiaputapauksista sairaaloissa on varsin merkittävä niitä seuraavissa maissa.
Ungdommer som bruker cannabis, rapporterer også to til tre ganger høyere prevalens av tobakksbruk enn 15–16-åringer generelt.
Kannabiksenkäyttö vaikuttaa myös lisäävän liikenneonnettomuuteen joutumisen riskiä kaksin- tai kolminkertaiseksi (EMCDDA, 2008b).
En del cannabisbrukere begynner med mer risikofylte bruksmønstre, som å¤bruke cannabis med veldig høyt THC-innhold eller i¤store mengder, eller røyke cannabis i¤vannpipe (”bong”) i¤stedet for en ”joint”.
Kannabiksenkäytöllä voi olla lisäksi kroonisia vaikutuksia, jotka voivat liittyä suoraan käyttötapoihin (käyttötiheys ja -määrät).
Disse brukerne rapporterer generelt mer helseproblemer, og også avhengighet (Chabrol et al., 2003; Swift et al., 1998).
Kannabisriippuvuuden ohella kroonisia vaikutuksia ovat krooninen keuhkoputkentulehdus ja muut hengitystiesairaudet.
De 18 landene som det finnes data tilgjengelig for, hadde en økning i¤antallet klienter som ble inntatt til førstegangsbehandling og som hadde cannabis som primærrusmiddel, fra rundt 23¤000 i¤2003 til 35¤000¤i¤2007, deretter var det en beskjeden nedgang til 33¤000 i¤2008.
Monet kannabisasiakkaat ilmoittavat usein käyttävänsä myös alkoholia tai muita huumausaineita. Neljästätoista maasta kerättyjen tietojen perusteella 65 prosenttia heistä käyttää muuta päihdettä, useimmiten alkoholia tai kokaiinia, osa ilmoittaa käyttävänsä kumpaakin (EMCDDA, 2009d).
Tretten land har rapportert om en nedgang i¤antallet nye cannabisklienter, en tendens som begynte i¤2005 og 2006¤(61). Dette kan gjenspeile den
Kaikista avohoidon huumeasiakkaista 24 prosenttia ilmoittaa kannabiksen toissijaiseksi huumeekseen (60).
Etterspørsel etter behandling senere tids fallende trender innen cannabisbruk, men det kan også være forbundet med manglende kapasitet i¤behandlingsapparatet eller bruk av andre tjenester (f.eks. primærhelsetjenesten, psykisk helsevern).
Nuorilla aikuisilla kannabiksen säännöllinen käyttö saattaa vaikuttaa haitallisesti mielenterveyteen. On näyttöä suurentuneesta riskistä saada psykoottisia oireita tai häiriöitä, jotka lisääntyvät käytön tihenemisen myötä (Hall ja Degenhardt, 2009; Moore ym., 2007).
Cannabisbrukere som påbegynner behandling i¤det polikliniske behandlingsapparatet i¤Europa, er hovedsakelig unge menn.
Niissä 18 maassa, joista tietoja on saatavissa, ensisijaisesti kannabista käyttävien lukumäärä hoitoon ensi kertaa hakeutuneista kasvoi noin 23000 henkilöstä 35000 henkilöön vuosina 2003–2007.
Kjønnsfordelingen er 5 menn pr. kvinne, og gjennomsnittsalderen er 25 år.
Vuonna 2008 lukumäärä pieneni hieman 33000:een.
Blant narkotikabrukere som får poliklinisk behandling for første gang, rapporteres cannabis som primærrusmiddel av 69¤% av klientene i¤alderen 15–19 år og av 83¤% av klientene under 15 år¤(62).
Vuosista 2005–2006 lähtien 13 maata on ilmoittanut uusien kannabisasiakkaiden määrän vähentyneen (61). Tämä voi liittyä viimeaikaisiin kannabiksenkäytön laskeviin suuntauksiin, mutta se voi heijastaa myös
Tjuesju land oppga at cannabis var oppgitt som primærrusmiddel i¤om lag 21¤% av alle behandlingssøknader (ca. 85¤000 klienter) i¤2008.
Käytön laajan levinneisyyden vuoksi kannabiksen vaikutus kansanterveyteen voi olla varsin tuntuva.
Cannabis er altså det nest hyppigst rapporterte narkotiske stoffet etter heroin.
Kannabiksenkäyttö säännöllisesti, pitkiä aikoja kerrallaan tai sen vaikutuksen alaisena ajaminen tai muiden mahdollisesti vaarallisten töiden tekeminen ovat muita huolta aiheuttavia seikkoja.
Klienter med cannabis som primærrusmiddel står for under 5¤% av alle nye klienter i¤Bulgaria, Estland, Litauen, Luxembourg og Slovenia, men over 30¤% i¤Danmark, Tyskland, Frankrike, Ungarn og Nederland. De fleste cannabisklientene får poliklinisk behandling¤(59).
palvelukapasiteetin loppumista tai muiden palvelujen käyttöä (esimerkiksi perusterveydenhuollon tai mielenterveyshuollon käyttöä).
58) Se boksen ”Negative helseeffekter av cannabisbruk”.59) Se figur TDI-2 (del ii) og tabell TDI-5 (del ii) og TDI-24 i¤Statistiske opplysninger 2010.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio TDI-2 (osa ii) ja taulukot TDI-5 (osa ii) sekä TDI-24.
60) Se tabell TDI-22 (del i) i¤Statistiske opplysninger 2010.61) Se figur TDI-1 og tabell TDI-3 (del iv) i¤Statistiske opplysninger 2010.62) Se tabell TDI-10 (del iii) og (del iv) og TDI-21 (del ii) i¤Statistiske opplysninger 2010.
60) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko TDI-22 (osa i).61) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuvio TDI-1 ja taulukko TDI-3 (osa iv).62) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-10 (osa iii) ja (osa iv) sekä TDI-21 (osa ii).
Kapittel 3: Cannabis måneden før behandling), og de er sannsynligvis ofte henvist til behandling av strafferettssystemet; 11¤% bruker cannabis ukentlig eller sjeldnere, ca.
Luku 3: Kannabis vapautumistodistuksen.
Det er store forskjeller landene imellom.
Muussa tapauksessa heitä vastaan voidaan nostaa syyte.
I¤Ungarn, Romania og Kroatia er over halvparten av cannabisklientene sporadiske brukere, mens over 50¤%¤er daglige brukere i¤Belgia, Bulgaria, Danmark, Irland, Spania, Frankrike, Malta og Nederland¤(63).
Alankomaissa, Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on tarjolla Internet-pohjaista kannabishoitoa.
Cannabisbehandling i¤Europa omfatter et bredt spekter av tiltak, fra internettbasert behandling og rådgivning til strukturerte psykososiale tiltak og behandling i¤døgninstitusjon.
Sen tarkoituksena on mahdollistaa hoitoonpääsy sellaisille käyttäjille, jotka eivät jostain syystä halua hankkia apua varsinaisen huumehoitojärjestelmän piiristä.
Det hender også ofte at det er overlapping mellom selektiv forebygging, skadereduksjon og behandlingstiltak (se kapittel 2).
Online-hoitotoimenpiteisiin kuuluu joko itsehoito-ohjelma ilman yhteyttä hoitohenkilökuntaan tai järjestelmällinen ohjelma, johon kuuluu myös sovittuja tapaamisia (katso EMCDDA, 2009b).
I¤en studie gjennomført i¤226¤av de 274 rådgivningssentrene i¤2007, ble 47¤% av de polikliniske pasientene diagnostisert som sporadiske brukere som ikke viste noen symptomer på avhengighet eller misbruk, og om lag 30¤% av disse fikk ingen videre rådgivning (Obradovic, 2009).
satunnaisia käyttäjiä (tai he eivät ole käyttäneet kannabista hoitoon hakeutumista edeltäneen kuukauden aikana), joiden hoitoon ohjaajana on todennäköisesti usein rikosoikeusjärjestelmä.
Derimot fikk nærmere 80¤% av de 53¤% som ved inntak ble diagnostisert med avhengighet eller misbruk, tilbud om videre rådgivning, og de fleste andre ble henvist til behandlingssentre.
Asiakkaista 11 prosenttia käyttää kannabista viikoittain tai harvemmin, 17 prosenttia käyttää sitä 2–6 kertaa viikossa ja 50 prosenttia on päivittäisiä käyttäjiä, jotka muodostavat ongelmallisimman ryhmän.
Halvparten av klientene som møtte opp til neste rådgivningstime, rapporterte å¤ha redusert bruken av cannabis.
Maiden välillä on havaittavissa suuria eroja.
Dette var oftere tilfellet for dem som selv hadde tatt initiativet eller som var blitt henvist av helsepersonell, mens de som var blitt henvist gjennom strafferettssystemet lettere falt ut etter et par timer.
Unkarissa, Romaniassa ja Kroatiassa valtaosa kannabisasiakkaista on satunnaisia käyttäjiä, kun taas Belgiassa, Bulgariassa, Tanskassa, Irlannissa, Espanjassa, Ranskassa, Maltalla ja Alankomaissa yli puolet on päivittäisiä käyttäjiä (63).
Som et alternativ til strafferettslig forfølgning henviser strafferettssystemet i¤Ungarn kvalifiserte narkotikalovbrytere til ”forebyggende rådgivning” og i¤de alvorligste tilfellene til spesialiserte behandlingstiltak.
Euroopassa tarjottava kannabishoito sisältää monenlaisia toimenpiteitä: Internet-pohjaista hoitoa, neuvontaa, järjestelmällisiä psykososiaalisia toimenpiteitä ja laitoshoitoa.
85¤% av alle cannabisklientene — må følge narkotikabehandlingen eller møte til psykososial rådgivning minst en gang hver fjortende dag i¤seks måneder for å¤bli utskrevet. Ellers risikerer de straffesak.
Tällä alalla valikoiva ehkäisytyö, haittojen vähentäminen ja hoitotoimet limittyvät usein.
I¤den senere tid er det kommet ut flere rapporter som har gjennomgått negative helseeffekter forbundet med bruk av cannabis (EONN, 2008a; Hall og Degenhardt, 2009).
Alankomaat on ilmoittanut myös uuden, motivointiin painottuvan perhehoitomallin arvioinnista.
Av disse kan nevnes angst, panikkreaksjoner og psykotiske symptomer, som ofte rapporteres ved førstegangs bruk.
Malli on tarkoitettu kannabiksen käyttäjille, joilla on hiljattain puhjennut skitsofrenia.
Disse effektene står for et stort antall av alle narkotikarelaterte akuttmedisinske tilfeller i¤de få landene som overvåker dem.
Tämän toimenpiteen avulla tähdätään kannabiksenkäytön vähentämiseen, lääkityksen sopivuuden parantamiseen sekä vanhempi–lapsi-suhteen kohentamiseen tässä ryhmässä.
Cannabisbruk synes også å¤være forbundet med en dobling eller tredobling av risikoen for trafikkulykker (EONN, 2008b).
Kolmen kuukauden jälkeen saadut alustavat tulokset osoittavat, että kannabiksen käyttö on vähentynyt merkittävästi verrattuna tavanomaiseen psyykkiseen ohjaukseen, mutta muiden muuttujien osalta hoitotulokset eivät eronneet muista.
Cannabisbruk kan også ha kroniske effekter som kan være direkte knyttet til bruksmønster (hyppighet og mengde), bl.a. cannabisavhengighet, men også kronisk bronkitt og andre luftveissykdommer. Cannabisbruk under graviditet kan føre til nedsatt fødselsvekt, men synes ikke å¤være forbundet med fødselsskader.
Kannabiksenkäyttäjiin kohdennettujen toimien tehokkuutta on arvioitu varsin harvoissa tutkimuksissa (Levin ja Kleber, 2008), vaikka hoidon kysyntä on kasvanut.
Tyskland, Nederland og Storbritannia tilbyr internettbasert cannabisbehandling for å¤gjøre tilgangen til behandling lettere for brukere som har motforestillinger mot å¤søke hjelp i¤det spesialiserte behandlingsapparatet.
Ranskassa myös kannabisklinikkoina tunnettujen nuorisoneuvontakeskusten verkosto tarjoaa käyttäjille kestoltaan ja lähestymistavoiltaan erilaisia palveluita huumausaineiden käytön vakavuuden mukaan. Vuonna 2007 tehtiin tutkimus, johon osallistui 226 neuvontakeskusta yhteensä 274 keskuksesta.
Internettbaserte behandlingstiltak består enten av selvhjelpsprogrammer uten kontakt med rådgivere, eller strukturerte programmer med fast oppsatte møter med rådgiver (se EONN, 2009b).
Avohoitopotilaista 47 prosenttia oli diagnosoitu satunnaisiksi käyttäjiksi, joilla ei ollut riippuvuuden tai väärinkäytön oireita, ja noin 30 prosentille näistä potilaista neuvontaa ei jatkettu (Obradovic, 2009).
Nederland er nå i¤ferd med å¤utvikle en kvalitetsordning og retningslinjer for slike tiltak.
Puolet asiakkaista, jotka saapuivat toiseen neuvontatapaamiseen, ilmoitti vähentäneensä kannabiksen käyttöä.
Det er også usikkert om cannabis har innvirkning på kognitive ferdigheter og en eventuell reversering av effektene.
Tämä koski etenkin oma-aloitteisesti hoitoon hakeutuneita ja terveydenhoitoammattilaisten hoitoon ohjaamia käyttäjiä.
Regelmessig bruk av cannabis i¤ungdommen kan ha negativ effekt på den psykiske helsen hos unge voksne, og det er dokumentert at økt brukshyppighet er forbundet med økt risiko for psykotiske symptomer og forstyrrelser (Hall og Degenhardt, 2009; Moore et al., 2007).
Sen sijaan rikosoikeusjärjestelmän ohjaamina hoitoon tulleet todennäköisemmin keskeyttivät hoidon muutaman tapaamisen jälkeen.
Nederland rapporterer også om at et nytt opplegg, bestående av motivasjonsforsterkende familieterapi for cannabisbrukere med begynnende schizophreni, nå er evaluert.
Hiljattain julkaistussa satunnaistetussa ja kontrolloidussa tutkimuksessa arvioitiin motivointihaastattelun tehokkuutta verrattuna huumevalistukseen ja -neuvontaan, eikä merkittäviä eroja kannabiksen käytön osalta havaittu (McCambridge ym., 2008).
Dette tiltaket tar sikte på å¤redusere bruken av cannabis, øke gjennomføringsgraden for den medisinske behandlingen og forbedre foreldre/barn-relasjonene i¤denne gruppen.
Lisäksi tutkimus paljasti, että hoitohenkilökunnan toimintatapa saattaa vaikuttaa kannabiksenkäytön lopettamiseen, mikä puolestaan rajoittaa hoitotoimenpiteiden siirrettävyyttä.
De første resultatene, etter tre måneder, viser en signifikant reduksjon i¤bruken av cannabis sammenlignet med tradisjonell psykoedukativ behandling, mens utfallene for de andre variablene ikke skiller seg ut.
Euroopassa tällä alalla tehtävissä tutkimuksissa arvioidaan monialaisen perheterapian tehokkuutta (INCANT), motivaation lisäämistä, kognitiivista käyttäytymisterapiaa ja psykososiaalisten ongelmien ratkaisua (CANDIS) sekä Internet-pohjaista hoitoa.
Selv om den individuelle risikoen forbundet med cannabisbruk synes å¤være lavere enn for heroin eller kokain, forårsaker cannabisbruk helseproblemer, og fordi bruken av cannabis er så utbredt, kan cannabis ha en signifikant innvirkning på folkehelsen.
Unkarin rikosoikeusjärjestelmässä sopiville huumerikoksiin syyllistyneille tarjotaan ”ehkäisevää neuvontapalvelua” vaihtoehtona rangaistukselle.
Man bør vie cannabisbruk blant ungdommer og personer med psykiske helseproblemer særlig oppmerksomhet.
Vaikeammat tapaukset ohjataan erikoishoitolaitoksiin.
Hyppig bruk av cannabis, bruk over lengre perioder, ved bilkjøring eller andre potensielt farlige aktiviteter er andre områder som gir grunn til bekymring.
Rikosoikeusjärjestelmän hoitoon ohjaamien käyttäjien, joita on noin 85 prosenttia kaikista kannabisasiakkaista, on osallistuttava huumehoitoon tai psykososiaaliseen neuvontaan vähintään kerran kahdessa viikossa puolen vuoden ajan saadakseen
) Se tabell TDI-18 (del ii) og TDI-111 (del viii) i¤Statistiske opplysninger 2010.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot TDI-18 (osa ii) ja TDI-111 (osa viii).
Det begrensede tilbudet av substitusjonsbehandling med opioider i¤flere europeiske land og den lave utbredelsen av læringsbasert rusbehandling for kokainavhengighet er eksempler på avstanden mellom forskning og praksis.
Opioidikorvaushoidon rajallinen saatavuus monissa Euroopan maissa sekä palkitsemiseen ja rankaisemiseen perustuvien menetelmien käyttö kokaiiniriippuvaisten hoidossa ovat esimerkkejä tästä teorian ja käytännön välisestä kuilusta.
Blant grunnene som gis for å¤forklare dette, er individuell lojalitet til bestemte behandlingsmodeller, mangel på opplæring eller finansiering, lite effektiv kunnskapsspredning og manglende vilje og støtte til ny praksis i¤organisasjonene (Miller et al., 2006).
Tämän selittämiseksi on esitetty muun muassa seuraavia syitä: yksilöllinen mieltymys tiettyihin hoitomalleihin, koulutuksen tai rahoituksen puute, tiedonjakamisen tehottomuus sekä organisaatioiden valmiuksien ja uusien käytäntöjen tukemisen puute (Miller ym., 2006).
For å¤overvinne disse hindrene ble det nylig arrangert en konferanse i¤Tyskland som tok sikte på å¤undersøke overføringen av kunnskap fra eksperimentelle behandlingsforsøk med dokumentert effekt til klinisk praksis (Kipke et al., 2009).
Näiden esteiden ylittämiseksi Saksassa järjestettiin taannoin konferenssi, jossa käsiteltiin kokeellisten tehokkaaksi osoittautuneiden kannabishoitohankkeiden siirtämistä kliiniseen käytäntöön (Kipke ym., 2009).
Prosjektene som ble gjennomgått, var bl.a. ”CANDIS”, ”Quit the shit” og ”FreD”.
Esitellyt hankkeet olivat CANDIS, Quit the shit ja FreD, joita kaikkia on kuvattu EMCDDA:n aiemmissa julkaisuissa.
Alle disse er tidligere beskrevet i¤publikasjoner fra EONN. Konferansen fant at overføring til klinisk praksis var lettest der behandlingprogrammene var kjennetegnet av kompatibilitet med eksisterende behandlingstilbud, klare og godt strukturerte protokoller, seminarer for spesialister og plattformer for erfaringsutveksling.
Konferenssissa kävi ilmi, että ohjelmissa oli piirteitä, joiden ansiosta niiden siirtäminen kliiniseen käytäntöön onnistui: ohjelmat olivat yhteensopivia nykyisten hoitomuotojen kanssa, niiden protokollat olivat selkeät ja järjestelmälliset, ja asiantuntijoille ja muille tahoille järjestettiin seminaareja kokemustenvaihtoa varten.
De viktigste barrierene som ble identifisert var: problemer som gikk på å¤lede samarbeidet med f.eks. eksterne partnere (som politiet) og mangel på finansiering etter forsøksperioden.
Keskeisiä koetinkiviä olivat ongelmat yhteistyön hallinnoinnissa esimerkiksi ulkoisten kumppaneiden (kuten poliisin) kanssa sekä testausvaiheen jälkeen puuttuva rahoitus.
For å¤få bredere gjennomslag for intervensjoner med sterke empiriske bevis eller empiriske bevis gjennom lang tid, kreves engasjement fra alle aktører på feltet.
Sellaisten toimenpiteiden, joiden tehokkuudesta on vankkaa tai pitkäkestoista empiiristä näyttöä, käyttöönotto laajemmin edellyttää kaikkien sidosryhmien sitoutumista työhön.
Amfetaminer (et fellesnavn som omfatter både amfetamin og metamfetamin) og ecstasy er blant de mest brukte illegale stoffene i¤Europa.
Amfetamiinit (tämä yleisnimi kattaa sekä amfetamiinin että metamfetamiinin) ja ekstaasi ovat kannabiksen jälkeen Euroopassa yleisimmin käytettyjä laittomia huumeita.
I¤absolutte tall kan kokainbruk være mer utbredt, men da denne geografisk sett er relativt konsentrert, vil det i¤mange land være ecstasy eller amfetaminer som er de mest brukte illegale rusmidlene, nest etter cannabis.
Absoluuttisesti laskettuna kokaiinin käyttö voi olla yleisempää, mutta kokaiinin keskittyminen maantieteellisesti merkitsee, että monissa maissa kannabiksen jälkeen toiseksi yleisin laiton päihde on joko ekstaasi tai amfetamiinit.
I¤en del land er amfetaminbruk dessuten en viktig del av narkotikaproblemet og utgjør behandlingsårsaken for en stor del av dem som trenger behandling.
Joissain maissa amfetamiinien käyttö on lisäksi merkittävä osa huumeongelmaa, ja sen osuus hoitoa tarvitsevien keskuudessa on huomattava.
Ecstasy er et syntetisk stoff som er kjemisk beslektet med amfetamin, men med til dels andre virkninger.
Ekstaasi tarkoittaa synteettisiä aineita, jotka muistuttavat kemiallisesti amfetamiineja mutta joiden vaikutus on jossain määrin erilainen.
Det mest kjente stoffet i¤ecstasygruppen er 3,4-metylendioksymetamfetamin (MDMA), men andre analoger er også funnet i¤ecstasytabletter (MDA, MDEA).
Ekstaaseista tunnetuin on 3,4-metyleenidioksimetamfetamiini (MDMA), mutta joskus ekstaasitableteissa on muitakin sen kaltaisia aineita (MDA, MDEA).
Ecstasybruk, som var praktisk talt ukjent i¤Europa fram til slutten av 1980-tallet, økte dramatisk i¤1990-årene.
Ekstaasi oli käytännöllisesti katsoen tuntematon huume Euroopassa ennen 1980-luvun loppua, mutta sen käyttö yleistyi nopeasti 1990-luvulla.
Stoffets popularitet har historisk blitt koplet til techno-kulturen, og utbredt bruk av syntetiske stoffer forbindes med visse subkulturelle grupper eller sosiale miljøer og i¤stadig større grad med tung, episodisk bruk av alkohol.
Sen suosio on perinteisesti liittynyt tanssimusiikin kuluttajiin, ja yleisestikin synteettisten huumausaineiden käyttö yhdistetään tiettyihin alakulttuureihin tai sosiaalisiin ympäristöihin. Se liittyy myös yhä enemmän erittäin runsaaseen jaksoittaiseen alkoholin käyttöön.
Det mest kjente syntetiske hallusinogene stoffet i¤Europa er lysergsyredietylamid (LSD), hvis bruk har vært beskjeden og forholdsvis stabil i¤lang tid.
Näistä amfetamiinia on selvästi yleisemmin saatavilla Euroopassa, kun taas metamfetamiinia on käytetty viime aikoihin saakka merkittävässä määrin vain Tšekissä ja Slovakiassa.
I¤de senere årene synes det imidlertid å¤ha vært økende interesse blant unge for naturlig forekommende hallusinogener som f.eks. hallusinogene sopper.
Nyt muutamat Pohjois-Euroopan maat ovat ilmoittaneet, että tätä huumetta liikkuu aiempaa enemmän niiden amfetamiinimarkkinoilla.
Av disse to stoffene er amfetamin det som er lettest tilgjengelig i¤Europa.
Viime vuosina nuorisossa näkyy heränneen yhä suurempaa
Tabell 4: Produksjon, beslag, priser og styrke på amfetamin, metamfetamin, ecstasy og LSD
Taulukko 4: Amfetamiinin, metamfetamiinin, ekstaasin ja LSD:n tuotanto, takavarikot, hinta ja puhtaus
Globalt produksjonsestimat
Arvioitu tuotanto maailmassa
Spredning for gjennomsnittlig renhet eller MDMA-innhold
Keskimääräisen puhtauden ja MDMA-pitoisuuden vaihteluväli
Utgangsstoffer for syntetiske stoffer
Synteettisten huumeiden lähtökemikaalit
Det meste av amfetaminet som beslaglegges i¤Europa, produseres i¤Nederland, Polen og Belgia (i synkende rekkefølge), og i¤noen mindre grad i¤Estland, Litauen og Storbritannia.
Valtaosa Euroopassa takavarikoidusta amfetamiinista tuotetaan (suuruusjärjestyksessä) Alankomaissa, Puolassa ja Belgiassa, vähemmässä määrin Virossa, Liettuassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
I¤2007 ble 29 anlegg involvert i¤produksjon, tablettering eller lagring av amfetamin oppdaget i¤Den europeiske union og rapportert til Europol.
Vuonna 2007 Euroopan unionista löydettiin ja Europolille ilmoitettiin 29 amfetamiinien tuotantoa, tabletointia tai varastointia harjoittavaa toimipistettä.
I¤2008 ble det gjort anslagsvis 37 500 beslag i¤Europa, tilsvarende 8,3 tonn amfetaminpulver (64).
Euroopassa arvioidaan tehdyn 37500 jauhemaisen amfetamiinin takavarikkoa vuonna 2008, yhteismäärältään
Rettshåndhevingsorganene retter i¤økende grad innsatsen mot de kontrollerte kjemikaliene som brukes i¤den illegale produksjonen av narkotika, og på dette området er internasjonalt samarbeid av særlig betydning. ”Project Prism” er et internasjonalt tiltak som skal forebygge handel med utgangsstoffer som brukes i¤den illegale produksjonen av syntetiske stoffer.
Lainvalvontatoimet keskittyvät laittomien huumeiden tuotannossa välttämättömiin lähtöaineisiin, joita säännellään, ja tällä alalla kansainvälinen yhteistyö on erityisen arvokasta.
Prosjektet er basert på et system med forhåndsmeldinger om lovlig eksport og rapportering av beslaglagte forsendelser og beslag gjort ved mistenkelige transaksjoner.
Project Prism on kansainvälinen aloite, jonka tarkoituksena on estää synteettisten huumeiden laittomassa valmistuksessa käytettävien lähtökemikaalien laiton kauppa käyttämällä laillisessa kaupassa vientiä koskevia ennakkoilmoituksia ja ilmoittamalla pysäytetyistä lasteista ja takavarikoista, kun epäilyttäviä kauppoja tapahtuu.
Informasjon om aktiviteter på området rapporteres til Det internasjonale kontrollråd for narkotika (International Narcotics Control Board) (INCB, 2010a).
Tiedot tämän alan toiminnasta ilmoitetaan Yhdistyneiden Kansakuntien kansainväliselle huumausainevalvontalautakunnalle (INCB, 2010a).
INCB rapporterer i¤2008 om færre globale beslag av to sentrale kjemikalier som brukes i¤produksjonen av metamfetamin, nemlig efedrin, med 12,6 tonn (22,7¤tonn i¤2007 og 10,3 tonn i¤2006), og pseudoefedrin, med 5,1 tonn (25 tonn i¤2007 og 0,7 tonn i¤2006).
INCB ilmoittaa, että vuonna 2008 maailmassa takavarikoitiin huomattavasti aiempaa enemmän metamfetamiinin kahta keskeistä lähtöainetta: efedriiniä 12,6 tonnia (22,7 tonnia vuonna 2007 ja 10,3 tonnia vuonna 2006) ja pseudoefedriiniä 5,1 tonnia (25 tonnia vuonna 2007 ja 0,7 tonnia vuonna 2006).
EUs medlemsstater (særlig Nederland og Storbritannia) beslagla 0,3 tonn efedrin, om lag halvparten av beslagene året før, og over 0,5 tonn pseudoefedrin, for det meste i¤Frankrike.
EU:n jäsenvaltioiden (pääasiassa Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan) osuus oli 0,3 tonnia efedriiniä, mikä on noin puolet edellisvuonna takavarikoidusta määrästä, ja yli 0,5 tonnia pseudoefedriiniä, josta lähes kaikki takavarikoitiin Ranskassa.
Renheten på amfetaminet som ble beslaglagt i¤Europa i¤2008, varierte mye og var så sprikende at man må være forsiktig med å¤uttale seg om gjennomsnittsverdier.
Euroopassa vuonna 2008 takavarikoitujen amfetamiinierien puhtaus vaihteli suuresti, joten mahdollisiin huomioihin keskimääräisistä arvoista on suhtauduttava varoen.