pere/sami_parallel huggingface dataset:
Særliger behandlingskapasiteten utilstrekkelig forå dekke behovet, mens iverksettingen avskadereduserende tiltak, til tross for at detfinnes gode eksempler i de fleste landene,ikke samsvarer med omfanget avhøyrisikoatferden.
Euroopan laajentuneenhuumetilanteen asettamathaasteet tarjonnan ja kysynnän rajoittamiseentähtäävä lähestymistapa on melkoisessaepäsuhdassa.
De fleste søkerlandene har nå et rettsligog institusjonelt rammeverk for nasjonalenarkotikastrategier på plass, menkapasiteten til å iverksette de tiltakene somer vedtatt er begrenset, og tildelteressurser er oftest utilstrekkelige.
Erityisesti hoidon saatavuusei ole vielä riittävää kysynnän määräännähden, sillä haittojen rajoittamistoimienkäyttö ei vastaa riskikäyttäytymisenlaajuutta, vaikka hyviä käytännönesimerkkejä löytyykin useimmista maista.
Parallelt med den utviklingen sombeskrives foran, har behovet for en felleseuropeisk tilnærming til narkotika gradvisblitt mer åpenbart.
Yhdensuuntaisena edellä kuvatunkehityksen kanssa esiin on noussut myöstarve luoda yhteiseurooppalainenlähestymistapa huumeasioille.
Første skritt i denneprosessen var opprettelsen i slutten av1980-årene av Den europeiske komité forbekjempelse av narkotika (CELAD).
Tämänprosessin ensimmäinen askel oli Euroopanhuumeidenvastaisen komitean (CELAD)perustaminen 1980-luvun lopussa.
CELADutarbeidet EUs første plan fornarkotikabekjempelse, som ble vedtatt av Det europeiske råd på toppmøtet i Roma idesember 1990.
CELADlaati ensimmäisen Euroopan tasonhuumeidentorjuntasuunnitelman, jonka Eurooppa-neuvosto hyväksyi Roomassajoulukuussa 1990.
EUs fremgangsmåte erresultatet av en lang prosess
EU-maiden lähestymistapaon pitkän kehityksen tulos
•Heroinmisbruken er stabil i de fleste EU-statene, men øker i søkerlandene.•Kjennetegnene for misbrukere og isærlig grad heroinmisbrukere variererbetydelig.•Spesielle stoffer og bruksmønstre kanogså variere mye fra et område til etannet, helt uavhengig av offisiellegrenser.•EU har høyere prevalens av AIDS/HIV,men høyrisikoatferd knyttet tilnarkotikamibruk er mer utbredt isøkerlandene.•Hvilke minoritetsgrupper ogbefolkningsgrupper som er mest utsattvarierer både lokalt og fra ett land til etannet.•Den samfunnsøkonomiske utviklingenvarierer svært mye fra en region til enannen.•Omfanget av narkotikaproduksjon og -smugling varierer fra en region til enannen.•EUs nye yttergrenser settes under stadigstørre press (når det gjelder produksjonog smugling så vel som smittsommesykdommer).
•Heroiinin käyttömäärät ovat melkovakaalla tasolla EU:n jäsenvaltioissa,mutta hakijamaissa ne ovat edelleenlisääntymässä.•Huumeiden ongelmakäyttäjien jaerityisesti heroiinin käyttäjien profiilivaihtelee merkittävästi.•Yksittäiset aineet ja käyttötavat saattavatvaihdella virallisista rajoista riippumattaeri alueiden välillä.•Aidsia ja HIViä esiintyy enemmän EU:ssa, mutta huumeiden käyttöönliittyvä riskikäyttäytyminen onilmeisempää hakijamaissa.•Sekä paikallisella että rajat ylittävällätasolla on vähemmistöryhmiin ja muihinhaavoittuviin ryhmiin kuuluviakäyttäjäryhmiä.•Sosioekonominen kehitys on hyvinerilaista eri alueiden välillä.•Huumeiden tuotannon ja kaupan luonnevaihtelee eri alueiden välillä.•EU:n ulkorajoille kohdistuu yhäenemmän paineita (huumeiden tuotantoja kauppa, infektiosairaudet).
Et lappeteppe av tiltak
Sekalainen keinovalikoima
Bekjempelse av organisertnarkotikasmugling har prioritet både imedlemsstatene og søkerlandene.
Huumekaupan torjuminen on etusijallasekä jäsenvaltioissa että hakijamaissa.
Derforer dette også et av hovedtemaene isøkerlandenes forberedelser for tiltredelse.
Se on myös avainasemassa hakijamaidenvalmistautuessa jäsenyyteen.
Gjennom et Phare-program har siden1991 landene i Sentral- og Øst-Europafått bistand i kampen mot narkotika.
Vuodesta 1991 alkaen on ollut käynnissä Phare-ohjelma, joka tukee Keski- ja Itä-Euroopan maita niiden huumeidenvastaisessa taistelussa.
Påden tiden oppfattet disse landene i storgrad at narkotikaproblemet angikk dembare i den utstrekning at de var‘transittland’.
Tuohon aikaantukea saavat maat katsoivat huumeongelman koskevan niitä itseään vainsikäli kuin oli kyse niiden asemasta’kauttakulkumaina’.
Synet Den europeiske union nå har pånarkotikaproblemet, som tar sikte på enlikevekt mellom tiltak for å reduseretilgjengeligheten og etterspørselen, ogsom innebærer en sterk folkehelsepolitiskforpliktelse, er resultatet av mer enn 20års erfaring.
Euroopan unionin tämänhetkinen huumeitakoskeva lähestymistapa, jossa pyritääntasapainoiseen kysynnän ja tarjonnanrajoittamiseen ja jossa panostetaankansanterveydellisiin tavoitteisiin, ontulosta 20 vuoden kokemuksesta.
Det bygger påmedlemsstatenes erfaringer med tiltak motden økende heroinmisbruken, epidemiereller potensielle HIV- og hepatittepidemierblant sprøytebrukere samt medbruksmønstre i rask endring.
Tietoa ovat kartuttaneet jäsenvaltioidenkokemukset heroiinin käytön ajoittaisistalaajentumisista, suonensisäisten huumeidenkäyttäjien todellisista ja mahdollisista HIV-ja hepatiittiepidemioista sekähuumeidenkäytön nopeasti muuttuvistailmiöistä.
Samfunnethar betalt en høy pris fornarkotikaproblemet når man tar ibetraktning hvor mange liv som er ødelagteller tapt, spesielt på grunn av overdosereller narkotikarelaterte smittsommesykdommer.
Huumeongelman sosiaalisetkustannukset ovat olleet huomattavat jayliannosten tai infektiosairauksien vuoksion menetetty monta elämää.
Helsetiltakene i EU omfatter en lang rekkeforebyggende tiltak ogbehandlingsinitiativer med ulike opplegg.Det er imidlertid stor avstand mellompolitiske mål og realitetene (og kvaliteten)på det forebyggende arbeidet.
Terveydenhuoltoon liittyvät keinot EU-maissa sisältävät erilaisin kokoonpanointoteutettavia ehkäisy- ja hoitohankkeita.Yleisten tavoitteiden ja ehkäisytoiminnantodellisuuden (ja laadun) välillä onkuitenkin melkoinen kuilu.
I løpet avdet siste tiåret har det i medlemsstatenevært en kraftig økning i antalletbehandlingsinstitusjoner ogskadereduserende tiltak.
Viimeksikuluneen vuosikymmenen aikanajäsenvaltioissa on lisätty hoitopaikkoja jatehostettu haittojen rajoittamiseen tähtääviätoimia.
I løpet av denne tiden har det værtnødvendig å løse mange ideologiske ogpolitiske spørsmål, både innenfor ogmellom medlemsstatene, før man harkommet til de tiltakene som i mange landnå betraktes som en nødvendig del avenhver narkotikapolitikk. Men ikke alleproblemer er løst, og nye løsninger er istadig utvikling.
Kuluneina vuosina on pitänyt ratkoa moniaideologisia ja poliittisia kysymyksiä sekäjäsenvaltioissa että jäsenvaltioiden välilläennen kuin on voitu löytää vastaukset,jotka ovat tällä hetkellä olennainen osakaikkea huumepolitiikkaa.
Beslutningene som ble tatt i Luxembourg idesember 1997 om å innledemedlemskapsforhandlinger med en førstegruppe land, har gjort at det pågåendesamarbeidet mellom EU og søkerlandenevesentlig har endret karakter, i og med atutviklingen i samarbeidet nå drives framav tiltredelsesprosessen. Dette erbakgrunnen for at narkotikaproblemet nåer omfattet av gjeldende fellesskapsrettinnenfor justis- og innenriksområdet.
Luxemburgissa joulukuussa 1997 tehdytpäätökset liittymisneuvottelujen aloittamisesta ensimmäisen maaryhmän kanssaovat merkittävästi muuttaneet EU:n jahakijamaiden yhteistyön luonnetta, joka onmuuttunut entistä ’liittymishakuisemmaksi’.Huumekysymys onkin tällä hetkellä yksi EU:n acquis-kohta oikeus- ja sisäasioidenyhteydessä.
Resultatet er at et meget bredt spekter avvirkemidler og tiltak har blitt vedtatt av EUog innført i medlemsstatene.
Tämän seurauksena EU:ssa on otettukäyttöön suuri joukko keinoja jaratkaisumalleja, joita sovelletaan kaikissajäsenvaltioissa.
Blant anneter forpliktelsen til å basere tiltak på engrundig vurdering av situasjonen nåkjernen i et i omfatning økende sett avmulige tiltak.
Toiminnan perustaminentilanteen harkitulle arvioinnille on tällähetkellä yhä laajapohjaisemmantoimenpidekokonaisuuden ytimenä.
Enkelte helsetiltak som er godt etablert i EU, som substitusjonsbehandling ogsprøytebytteprogrammer, har ennå ikkepolitisk eller økonomisk støtte i alle
Laajentuneen Euroopan yhteinenlähestymistapa huumeasioissa on käynytentistä välttämättömämmäksi.
I dag, like før utvidelsen gjennomføres, ersituasjonen i den nye europeiske‘narkotikaarenaen’ enda mer kompleks.Europeiske og nasjonalesamordningsmekanismer og ressursenesom stilles til rådighet er, sett under ett,begrenset.
Ajan mittaan näin menetellen saadaanhankituksi näyttöperustaa, jota tarvitaannykyisten ja tulevien huumeongelmienkohtaamisessa.
Konklusjoner Et utvidet EU og narkotika — politiske betraktninger
Johtopäätökset EU:n laajentuminen ja huumeet – näkökohtia toimintalinjoiksi
4.For å håndtere økningen i ulike situasjoner i et utvidet EU,trengs sterkere politiske og økonomiske rammebetingelsersom tar sikte på å benytte felles virkemidler selv omtilnærmingen må differensieres på lokalt plan.
4.Yhä monimutkaisempaan kokonaistilanteeseen vastaamiseksilaajentuneessa EU:ssa on tarpeen luoda vahvemmat poliittisetja taloudelliset puitteet, joiden avulla voidaan paikallisestisovitettujen lähestymistapojen pohjalta tarttua yhteisiintyövälineisiin.
1.Økningen i rekreasjonsbruk og eksperimentering mednarkotika som en vesentlig del av ungdomskulturen, er nåen generell trend i hele Europa, noe som krever en nypolitisk kultur for å fremme felles europeiske mottiltak.
1.Huumeiden käytön lisääntyminen vapaa-aikana jakokeileminen olennaisena osana nuorisokulttuuria on uusiyleinen suuntaus kaikkialla Euroopassa, ja se edellyttää uuttapoliittista kulttuuria yhteiseurooppalaisten vastaustenkehittämiseksi.
5.En formell innføring av EU-standarder og virkemidler, somdekker en reduksjon av både tilgang og etterspørsel så velsom informasjon og evaluering, er avgjørende for åkunne iverksette velfunderte tiltak (beste praksis).
5.Tarjontaa ja kysyntää samoin kuin tiedotusta ja arviointiakoskevien EU:n standardien ja välineiden virallinenhyväksyminen on olennaisen tärkeää hyväksi havaittujenlähestymistapojen (parhaat käytännöt) käyttöönottamiseksi.
2.For å unngå alvorlige folkehelseproblemer i framtiden,haster det med å investere i helsetiltak som omfatter alleaspekter av narkotikafenomenet.
2.Jos tarkoituksena on välttää vakavia terveysongelmiatulevaisuudessa, on välittömästi panostettava sellaisiinterveyttä koskeviin ratkaisumalleihin, jotka kattavat kaikkihuumeilmiön osatekijät.
Dette er spesielt viktig isøkerlandene.
Tämä koskee erityisesti hakijamaita.
3.Tiltakene som utvikles på nasjonalt plan, må være bedrebalansert, mer sammenhengende, basert på en
3.Kansallisella tasolla kehiteltävät lähestymistavat on saatavaparempaan tasapainoon ja keskenään yhteensopivammiksi.
6.Utvidelsen gir Den europeiske union en eneståendemulighet til å gripe fatt i alle sider ved narkotikafenomeneti Europa, gjennom en innovativ, integrert tilnærming tilproblemet.
6.Laajentuminen antaa Euroopan unionille ainutlaatuisentilaisuuden paneutua Euroopan huumeilmiön kokomoninaisuuteen innovatiivisen ja integroidun lähestymistavanavulla.
Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk (EONN), ’Nasjonale rapporter fra søkerlandene for 1999, 2000og 2002’, Lisboa, 2002.
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS:n), ‘Hakijamaiden kansalliset raportit 1999, 2000ja 2002’, Lissabon, 2002.
Det europeiske senteret for epidemiologisk overvåking av AIDS, ’HIV/AIDS surveillance in Europe, halvårsrapport’, 2002, nr. 67.ODCCP,World drug report, 2000.UNODC,Global illicit drugs trends, 2002.UNAIDS,Fact sheet 2002: Eastern Europe and Central Asia.
Euroopan epidemiologinen AIDSinAidsin seurantakeskus, ‘HIV/AIDS surveillance in Europe’, puolivuotisraportti 2002, n:o 67.ODCCP,World drug report, 2000.UNODC,Global illicit drugs trends, 2002.UNAIDS,Tiedote 2002: Eastern Europe and Central Asia.
OFFISIELL UTGIVER:Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner.© Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk, 2003.ADMINISTRERENDE DIREKTØR:Georges Estievenart. REDAKTØRER:Joëlle Vanderauwera, Alexis Goosdeel. FORFATTER:Alexis Goosdeel, Paul Griffiths, Henri Bergeron, Margareta Nilson, Dagmar Hedrich, Roumen Sedefov.GRAFISK UTFORMING:Dutton Merrifield Ltd, UK.Printed in Italy
VIRALLINEN JULKAISIJA:Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto.© Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2003.JOHTAJA:Georges Estievenart.
Koordinering: et nøkkelelement i nasjonal og europeisknarkotikapolitikk
Koordinointi – avaintekijä kansallisessa ja EU:nhuumepolitiikassa
Internasjonale utfordringer — Nasjonale tiltak narkotikastrategien på grunn av risikoenfor økt smugling via søkerlandene og detøkende problemet med avhengighet ognarkotikarelaterte helsefarer, somspredningen av smittsomme sykdommer, ide framtidige medlemsstatene.
Kansalliset vastaukset kansainvälisiin huutoihin ehdokasmaiden kautta, huumeidenväärinkäytön entisestään kasvava ongelmatulevissa jäsenvaltioissa sekä huumeidenaiheuttamat terveysongelmat esimerkiksitarttuvien tautien leviämisen muodossa.
Begge disse problemstillingeneunderstreker behovet for et solid regelverksom grunnlag for en felles tilnærming tilnarkotikaproblematikken både i dagensog framtidige medlemsstater.
Euroopan unionin uuden perussopimuksenluonnostelu tarjoaa poikkeuksellisenmahdollisuuden nostaa huumepolitiikanprioriteettia unionissa.
Arbeidet med et utkast til ny traktat for Den europeiske union er en eneståendeanledning til å gi større prioritet tilnarkotikapolitikken.
Molemmat näistä huolenaiheistakorostavat vankkaa tarvetta päästähuumeasioista sopimukseen (acquis), jottavoidaan luoda perusta yhteisellehuumestrategialle sekä nykyisissä ettätulevissa jäsenvaltioissa.
Selv om samarbeidetmellom medlemsstatene er utvidet somfølge av nye fullmakter som Maastrichtog Amsterdam-traktatene har gitt dem, erdet fremdeles rom for større parallellkjøring av de nasjonalenarkotikastrategiene og for bedretsamordning mellom statene i kampen motnarkotika.
”Tiedämme, että vankatkoordinointijärjestelmät paikallisella,kansallisella ja kansainvälisellätasolla ovat merkittävä keino, kunsaatetaan yhteen huumepolitiikaneri osa-alueet – hoito ja sosiaalisetinterventiot sekä laillisuusvalvonta.Meidän on tutkittava nykyisiämekanismejamme tarkasti jakysyttävä itseltämme, onko niissäparannettavaa.”
“Vi vet at solidesamordningssystemer på lokalt,nasjonalt og internasjonalt plan eret vesentlig verktøy for å samkjørede ulike elementene vednarkotikapolitikken – behandlingog sosiale tiltak ogrettshåndhevelse.
Lisäksi laajentuminen tuo mukanaan uusiahaasteita EU:n huumestrategiaan.
Vi må granskedagens mekanismer grundig ogspørre oss selv om det er rom forforbedring.”
Syitäovat huumekaupan lisääntymisriski
Samtidig representerer utvidelsen av EUen utfordring for den europeiske
Paikallisen, kansallisen ja kansainvälisenkoordinoinnin tarpeesta huumeidentorjumiseksi vallitsee kansainvälinenyksimielisyys.
Det er internasjonal konsens om behovetfor lokal, nasjonal og internasjonalsamordning av tiltakene for bekjempelseav narkotika.
maiden välillä on huomattavaa vaihteluakoordinoinnin laajuudessa jatoteuttamistavoissa.
Det er imidlertid ikke klarheti nøyaktig hva samordningen bør bestå iog hvilke roller de nasjonalesamordningsorganene og koordinatoreneskal ha.
Jotkin valtiot, muttaeivät kaikki, ovat nimittäneet kansallisiahuumekoordinaattoreita ja perustaneeterityisiä koordinointiyksiköitä.
Denne uklarheten er et hinder forvidere framgang i det internasjonalesamarbeidet for å bekjempe narkotika.
On kuitenkin epäselvää, mitäkoordinointiin tarkkaan ottaen pitäisisisältyä ja mitkä olisivat kansallistenkoordinointielinten ja koordinoijien roolit.Tämä epäselvyys on esteenäkansainvälisen yhteistyönedelleenkehittämiselle huumeidentorjunnassa.
“Idet vi nærmer oss en utvidelseav EU, er det viktigere enn noengang at vi har en fellestilnærming til trusselen somnarkotika representerer.Koordinering av innsatsen bådeinnenfor det enkelte land oglandene imellom er enavgjørende faktor i en effektivnarkotikapolitikk”.
”Koska EU:n laajentuminenlähestyy, on tärkeämpää kuinkoskaan, että käytössämme onyhteinen toimintalinjahuumeiden aiheuttamaa uhkaavastaan. Pyrkimystenkoordinointi sekä maidensisällä että niiden välillä onratkaisevaa tehokkaassahuumepolitiikassa.”
Selv om alle EU-statene har en ellerannen form for samordningsmekanisme påplass, er det betydelige variasjoner fraland til land når det gjelder omfanget oggjennomføringen av samordningen.
Vaikka kaikilla EU-valtioilla on käytössäänjoitakin koordinointimekanismien muotoja,
Enkelte, men langt fra alle stater, haroppnevnt nasjonale koordinatorer fornarkotikaarbeidet og opprettetspesialiserte samordningsenheter. Enkeltestater mangler samordningsmekanismersom griper fatt i alle aspekter vednarkotikapolitikken, inkludertrettshåndhevelse så vel som helserelaterteog sosiale problemstillinger.
Joistakin valtioista puuttuvatkoordinointimekanismit, jotka käsittäisivätkaikki huumepolitiikan toimialat, mukaanlukien laillisuuden valvonta sekäterveydelliset ja sosiaaliset asiat.
Et blikk på politiske nøkkeltema
Keskeiset toimintalinjat lyhyesti
1.Det er bred enighet om at samordning er en hjørnestein i en effektiv narkotikapolitikk.
1.On laajasti tunnettua, että koordinointi on tehokkaanhuumausainepolitiikan kulmakivi.
4.Alle EU-landene rapporterer at de har mekanismer påplass for samordning av den nasjonalenarkotikapolitikken.
4.Kaikki EU-valtiot ilmoittavat, että niillä on käytössämekanismit kansallisen huumepolitiikkansakoordinoimiseksi.
2.Møtet i Det europeiske konventet er en god anledning til å gi narkotikapolitikken høyere prioritet på EU-plan.
5.Lähes kaikki EU-maat ovat todenneet koordinointimekanismiensa kattavan kaikki huumepolitiikan toimialat.
5.Nesten alle EU-landene har erklært atsamordningsmekanismene dekker alle aspekter vednarkotikapolitikken.
2.EU:n tulevaisuuskonventin kokouksessa tarjoutuumahdollisuus antaa huumeiden torjunnalle aikaisempaatärkeämpi sija EU:n tasolla.
3.Utvidelsen av EU blir en stor narkotikapolitisk utfordringog forutsetter at EU har et solid regelverk på området klartfor de framtidige medlemsstatene.
3.EU:n laajentuminen on keskeinen haaste huumeidentorjunnassa, ja se edellyttää, että EU tarjoaa tulevillejäsenvaltioille vahvan huumepolitiikan linjan.
6.EUs handlingsplan mot narkotika (2000-2004) oppfordrertil en styrking av nasjonale samordningsmekanismer fornarkotikapolitikken.
6.Euroopan unionin huumausaineiden torjuntaa koskevassatoimintasuunnitelmassa (vuosiksi 2000–2004) kehotetaanvahvistamaan kansallisen huumepolitiikankoordinointimekanismeja.
Bred enighet om behovetfor å samordnenarkotikapolitikken
Huumepolitiikankoordinoinnin tarve onlaajasti tiedossa
Det europeiske konventet, som ersammenkalt for å utarbeide utkast til en nytraktat og en overordnet forfatning for EU,er en enestående anledning til å styrkesamordningen av narkotikapolitikken påeuropeisk nivå.
EU:n tulevaisuuskonventin kokous, jossaluonnostellaan uusi perussopimus ja kattavasäännöstö EU:lle, tarjoaa poikkeuksellisentilaisuuden lujittaa huumekoordinointia Euroopan unionin tasolla.
Prinsippet om at tiltakenemot narkotika skal være helhetlige,balanserte og samordnet er alleredeanerkjent på EU-plan og gjennomføres imange land, men det mangler juridiskgrunnlag.
Se periaate, ettähuumeisiin liittyvän toiminnan pitäisi ollalaaja-alaista, tasapainoista ja koordinoitua,on jo tunnistettu EU:n tasolla ja toteutettumonissa maissa, mutta siltä puuttuuoikeusperusta.
Til tross for internasjonal konsens er det enmanglende klarhet når det gjeldernøyaktig hva samordningen bør bestå i.Samordning som konsept er dårlig definertog vanskelig å måle. Den er kanskjetydeligst når den mangler.
Kansainvälisestä yksimielisyydestähuolimatta epäselvyyttä on siitä, mitäkoordinointiin tarkkaan ottaen pitäisisisältyä. Koordinointi on huonosti määriteltyja vaikeasti mitattava käsite.
En rapport fra EONN som ble utgitt i 2001, definertesamordning på narkotikaområdet som“oppgaven med å organisere ellerintegrere de ulike elementene denasjonale narkotikatiltakene består av,med målsetningen å harmonisere arbeidetog, i det minste implisitt, gjøre det mereffektivt”.
Vuonna 2001julkaistun EHNVS-raportin mukaankoordinointi huumealalla määriteltiinkansallisen huumeiden vastaisen työn eritoimijatahojen organisoinniksi taiintegroinniksi tavoitteena työnyhdenmukaistaminen ja ainakin välillisestilisääntyvä tehokkuus.
De europeiske medlemsstatenehar gjort sine egne tolkninger av dette, ogdet er betydelige forskjeller mellomlandene når det gjelder hvordanprinsippet om samordning avnarkotikapolitikken gjennomføres.
Euroopan unioninjäsenvaltiot ovat tehneet omat tulkintansaasiasta, ja maiden välillä on merkittäviäeroja siinä, kuinka huumepolitiikankoordinoinnin periaatetta toteutetaan.
I løpet av de siste femten årene har detutviklet seg en internasjonal konsensomkring behovet for samordnede ogtverrfaglige tiltak mot narkotikamisbruk ogtilførselen av ulovlige narkotiske stoffer.Hvor viktig denne samordningen er, bleførste erkjent i en internasjonal avtale av1987 gjennom FNs veiledenderetningslinjer for en helhetlignarkotikapolitikk (Comprehensive Multidisciplinary Outline of Future Activities in Drug Abuse Control (CMO)).Senere internasjonale avtaler mellom FNog EU har pekt ut samordning som enhjørnestein i en balansert og helhetlignarkotikapolitikk, senest i FNs erklæringav 1998 om retningsgivende prinsipperfor reduksjon av etterspørselen etternarkotika (UNGASS).
Viimeisten 15 vuoden aikana on kehittynytkansainvälinen yksimielisyys tarpeestatoimia koordinoidusti ja monialaisestihuumeiden väärinkäytön ja laittomienhuumausaineiden tarjonnan torjumiseksi.Koordinoidun toiminnan merkitys todettiinensimmäisen kerran kansainvälisessäsopimuksessa vuonna 1987, kun Yhdistyneet Kansakunnat antoi laajan,monialaisen yleiskatsauksen huumeidenväärinkäytön valvonnan tulevista toimista(Comprehensive Multidisciplinary Outline of Future Activities in Drug Abuse Control).Yhdistyneiden Kansakuntien ja Euroopanunionin myöhemmin tekemissäkansainvälisissä sopimuksissa koordinoinninkatsotaan olevan tasapainoisen ja laajaalaisen huumepolitiikan kulmakivi, viimeksivuonna 1998 YK:n julistuksessa huumeidenkysynnän vähentämisen periaatteista(Declaration on the Guiding Principles of Drug Demand Reduction, UNGASS).
Samarbeidet mellom medlemsstatene har øktsom et resultat av at Maastricht- og Amsterdam-traktatene har gitt dem størremyndighet.
Yhteistyö jäsenvaltioiden välillä on kasvanut Maastrichtin ja Amsterdamin sopimustentarjoamien valtuuksien tuloksena.
Svake eller dårligdefinerte samordningssystemer på narkotikaområdet vil føre til tapte muligheter for ågjennomføre effektive tiltak i et utvidet EU.
Heikot tai huonosti määritellytkoordinointijärjestelmät olisivat huumeidentehokkaan torjunnan menetetty mahdollisuuslaajentuneessa Euroopassa.
Ved å vedta nasjonalnarkotikapolitikk og strategier, etableresentrale samordningsenheter og oppnevnenasjonale narkotikakoordinatorer. EUsnarkotikastrategi for 2000-2004
Laittomienhuumeiden tarjonnan ja huumeidenväärinkäytön torjumisen edistämiseksihuumealalla tarvitaan yksimielisyyttä,
Forskning viser at på områdetnarkotikakontroll og behandling, kansamordning av og til feilaktig oppfattessom informasjonsutveksling eller ganskeenkelt samarbeid. For å oppnå framgangi kampen mot tilførsel og misbruk avulovlige rusmidler, trengs det ny enighetom en felles definisjon av samordning pånarkotikaområdet.
Euroopan unionissa sekä kansallisen ettäkansainvälisen koordinoinnin tarvehyväksytään laajasti. Jäsenvaltiot ovatryhtyneet toimenpiteisiin koordinoidakseenmaansa huumepolitiikkaa hyväksymälläkansallisia huumeisiin liittyviä toimintalinjoja
Arbeidet på utkastet til en forfatningstraktatfor Europa innbærer anledningen til å gisamordning sin rettmessige plass innenforunionens forfatning og til å fremme enfelles tilnærming til narkotikaproblematikken.
Huumekoordinoinnin strategiat Euroopan unionin alueella
Samordningen rapporteres globalt
Koordinointi on erityistä
En felles tilnærming tilkampen mot narkotika eravgjørende i forbindelse medutvidelsen av EU
Yhteinen linja huumeidentorjunnassa on välttämätöntä Euroopan unioninlaajentumisen kannalta
Samordningen rapporteres spesifikt
Pääministerin alaisuudessa
Ansvaret ligger under Innenriksdepartementet
Sisäministerin alaisuudessa
Utsikten til et utvidet EU som favner 10nye land og 75 millioner flereinnbyggere, representerer nye utfordringerfor kampen mot narkotika.
Euroopan unionin tuleva laajentuminen,joka käsittää kymmenen uutta maata ja 75 miljoonaa asukasta, tarjoaa uusiahaasteita pyrkimyksiin torjua huumeita.Huolta aiheutuu laajentumisen mukanaantuomista riskeistä, jotka liittyväthuumekauppaan, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopasta ja niiden kautta.
Bekymringenegjelder spesielt den risikoen utvidelsenrepresenterer for økt narkotikasmugling,særlig fra og via landene i Sentral- og Øst-Europa.
Balkaninreitillä ja Keski-Euroopassa tehdyt suurethuumetakavarikot vahvistavat käsitystäalueen pysyvästä roolista heroiinin jamuiden laittomien aineiden kuljetuksessa javarastoinnissa.
Store narkotikabeslag på Balkan-ruten og i Sentral-Europa bekrefterat regionen fortsatt spiller en viktig rollenår det gjelder transport og lagring avheroin og andre illegale stoffer.
Tämän vuoksi huumekaupantorjuminen on tärkeää valmisteltaessaehdokasmaita EU-jäsenyyteen.
Samtidig er rekreasjonsbruk ogeksperimentering med stoff i ferd med å bli mai–juni 2003
Touko-kesäkuu 2003
På samme måte er det variasjon mellomlandene med hensyn til hvilketdepartement som har ansvaret forsamordning av narkotikapolitikken.
Vastaavasti maiden välillä on eroja siinä,minkä ministeriön vastuulla huumepolitiikankoordinointi on.
I 14 land (2) er ansvaret plassert hos enminister, mens det i to land (Italia og Frankrike) ligger hos statsministeren.
Huumepolitiikankoordinointi kuuluu istuvan hallituksenministerille 14 maassa (2), kun taaskahdessa maassa (Ranska ja Italia) siitävastaa pääministeri.
Dette gjelder særlignarkotikapolitikken, der mange ulikeaktører er involvert i gjennomføringen avbeslektede, men særskilte tiltak rettet motdette sammensatte og mangefasettertefenomenet.
Kun monet erilaiset virastot ja organisaatiotovat mukana toteuttamassa politiikkaa,tehokas koordinointi on ratkaiseva tekijäjulkisen hallinnon johtamisessa.
Utvidelsen understreker behovet for godtdefinerte og solide samordningsmekanismer både nasjonalt og på EU-plan.
Näin ollen kansallistenkoordinaattorien vastuuala vaihteleehuomattavasti maittain.
I mange tilfeller står eksisterendemekanismer ikke i forhold til utfordringeneog må derfor videreutvikles.
Kuudessa maassahuumekoordinaattorin roolia ei ole selkeästimääritelty.
Den europeiske unions handlingsplan motnarkotika (2000-2004) stadfester Mitterandsoppfordring fra 1989 om at det måutnevnes en nasjonal narkotikakoordinator,og anbefaler at nasjonale koordinatorereller de som står ansvarlig forkoordineringen av narkotikapolitikken, møtesto ganger i året innenfor rammen av Denhorisontale narkotikaarbeidsgruppen for åutveksle informasjon og vurdere mulighetenefor økt samarbeid.
Laajentumisen yhteydessä korostuu hyvinmääriteltyjen, vankkojenkoordinointimekanismien tarve sekäkansallisella että EU:n tasolla. Monissatapauksissa olemassa olevat mekanismiteivät riitä vastaamaan tuleviin haasteisiin,vaan niitä on kehitettävä edelleen.
Nasjonale strategier forbekjempelse av narkotika i EU-landene baserer seg påfelles prinsipper, men det erstore variasjoner med hensyntil hvordan de gjennomføres
Kansalliset huumeidentorjunnan strategiat EU-maissaperustuvat yhteisiinperiaatteisiin, mutta niidentoteuttaminen vaihteleehuomattavasti
Selv om det er bred enighet om behovetfor samordningsmekanismer pånarkotikaområdet både nasjonalt oginternasjonalt, vet man lite om hvilketilnærmingsmetoder som er mest effektive.Alle EU-land har en eller annen form forsamordningsmekanisme på plass på lokaltog nasjonalt plan.
Lisäksi siinäsuositellaan, että kansalliset koordinaattorittai huumepolitiikan koordinoinninvastuuhenkilöt kokoontuisivat kahdestivuodessa horisontaalisenhuumausainetyöryhmän puitteissavaihtaakseen tietoja ja tarkastellakseenmahdollisuuksia lisätä yhteistyötä.
Disse mekanismene erimidlertid ikke alltid tverrfaglige slik at deomfatter helse og sosiale tiltak samtrettshåndhevelse.
Kaikissa EU-maissa onkäytössä jokin koordinointimekanisminmuoto paikallisella ja kansallisella tasolla.Nämä mekanismit eivät kuitenkaan oleaina monialaisia niin, että ne sisältäisivätterveydelliset ja sosiaaliset interventiot sekälaillisuusvalvonnan.
Det er også betydeligforskjell statene imellom når det gjelderhvor stor myndighet nasjonalekoordinatorer og sentralesamordningsenheter rår over.
Eri valtioiden välillä onmyös huomattavaa vaihtelua siinä, kuinkapaljon valtaa kansalliset koordinaattorit jakeskushallinnon koordinointiyksikötkäyttävät.
Alle EU-land støtter prinsippet om atsamordning er et vesentlig element inasjonal narkotikapolitikk.
Kaikki EU-maat ovat hyväksyneetperiaatteen, jonka mukaan koordinointi onkeskeinen tekijä kansallisessahuumepolitiikassa.
Alle statene haroppnevnt en tverrdepartementalministerkomité som fungerer som forum forsamordning av politikken på topplan.
Jokaisessa valtiossa onministeriöiden välinen komitea, joka toimiifoorumina huipputason politiikankoordinointia varten.
På trinnet nedenfor har mange landetablert sentrale samordningsenheter somskal stå for gjennomføringen av politikkenog bidra med teknisk rådgivning tilministrene.
Seuraavaksi alemmallatasolla monet maat ovat perustaneetkeskushallinnon koordinointiyksiköitätoteuttamaan politiikkaa ja antamaanteknistä neuvontaa ministereille.
I 1992 lanserte Det europeiske programfor narkotikabekjempelse ideen om atmedlemsstatene skulle sammenligneerfaringer med sine respektivesamordningsmekanismer.
Vuonna 1992 hyväksytty toinen EU:nhuumeiden torjunnan ohjelma sisältääuseita suosituksia, jotka liittyvät huumeidentorjunnan koordinoinnin mekanismeihin.Siinä nimenomaan viitataankoordinointimekanismien tarpeeseenhuumekaupan torjumisesta vastaavien jahoito-ohjelmista vastaavien viranomaistenvälillä.
Mer enn ti årsenere oppfordrer EUs handlingsplan motnarkotika (2000-2004) igjen til at dagenssamordningsmekanismer evalueres, og atmedlemsstatene styrker sine nasjonalesamordningsmekanismer fornarkotikapolitikken.
Siinä suositellaan, että näidenkoordinointimekanismien pitäisi kattaakaikki huumepolitiikan näkökohdat, mukaanlukien sosiaaliset ja hoitointerventiot,laillisuusvalvonta ja kansainvälinenyhteistyö, sekä helpottaa tiedonvaihtoahallinnon eri aloilla (ja kansainvälisesti).
Den foreløpigegjennomgangen av handlingsplanen somble utført i 2002, går et skritt videre ogpåpeker behovet for bedret samordningav rettshåndhevelse innen medlemsstatenesamt bedret samordning på EU-nivå avalle aspekter ved narkotikapolitikken.
EU:n huumeidentorjuntaohjelmassa otettiinvuonna 1992 esille ajatus siitä, ettäjäsenvaltiot vertailisivat kokemuksiaankoordinointimekanismiensa tehokkuudesta.Yli kymmenen vuotta myöhemminhuumausaineita koskevassa EU:ntoimintasuunnitelmassa (vuosiksi2000–2004) kehotetaan jälleen, ettänykyisiä koordinointijärjestelyjä arvioitaisiinja että jäsenvaltiot vahvistaisivat kansallisiahuumepolitiikan koordinointimekanismejaan.Toimintasuunnitelman puolivälin arviointivuonna 2002 etenee pidemmälle jatunnistaa tarpeen koordinoida paremminlaillisuusvalvontaa jäsenvaltioissa samoinkuin parantaa koordinointia EU:n tasollakauttaaltaan kaikkien huumepolitiikantoimialojen osalta.
Det andre europeiske programmet fornarkotikabekjempelse, som ble vedtatt i1992, inneholder en rekke anbefalingernår det gjelder samordningsmekanismenefor narkotika.
Yhdenmukaisesti näiden suositusten kanssasuurin osa EU-maista raportoi, että niillä onnyt käytössä kaikki huumepolitiikantoimialat kattavat mekanismit.
Programmet omtaleruttrykkelig behovet for samordningsmekanismer mellom de myndigheter somer ansvarlig for bekjempelsen avnarkotikasmugling og de som er ansvarligfor behandlingsprogrammene.
Huolimatta näistä merkeistä, jotka kertovathallinnon kasvaneesta sitoutumisestakoordinoinnin periaatteeseen, käsitettätulkitaan eri tavoin eri maissa.
Det anbefaler at disse samordningsmekanismene bør omfatte alle aspekterved narkotikapolitikken, inkludertbehandling og sosiale tiltak, håndhevelseav loven og internasjonalt samarbeid,samt legge til rette for utveksling avinformasjon mellom departementene (oginternasjonalt).
Tuoreessa EHNVS:n tekemässä, 16 (1)koordinointijärjestelmän ominaisuuksiakoskevassa katsauksessa havaittiin moniaerilaisia käytössä olevia toimintamalleja.Seitsemään maahan on perustettu erityisethuumekoordinoinnin virastot, kun taasyhdeksässä muussa maassa koordinointi onolemassa olevien virastojen tai yksiköidenvastuulla ministeriö- tai hallitustasolla.
Syv land haropprettet egne narkotikasamordningsorganer, mens ni andre landhar overlatt samordningsfunksjonen tileksisterende kontorer eller enheter innen etdepartement eller statlig organ.
Näiden vaatimusten kannalta ontoivottavaa, että koordinointimekanismientehokkuutta tutkittaisiin lisää.
I lys av disse anmodningene er detønskelig at effektiviteten ved eksisterendesamordningsmekanismer undersøkesnærmere, noe som bør bidra til at fornyetinnsats for å styrke samordningen fører tilreelle forbedringer.
Tutkimuksenavulla pitäisi voida varmistaa, että uudetpyrkimykset vahvistaa koordinointia saavataikaan todellista parannusta.
Samordning av nasjonal og internasjonal innsats for å bekjempe narkotika – politiske betraktninger
Kansallisten ja kansainvälisten huumeidentorjuntapyrkimysten koordinointi – näkökohtia toimintalinjoiksi
1.Det må arbeides videre med å definere hva samordningav narkotikapolitikken bør bestå i.
1.Huumepolitiikan koordinointiin sisältyvien asioidenmäärittäminen edellyttää vielä lisätyötä.
4.Mekanismene for samordning av narkotikapolitikkenvarierer betraktelig fra land til land, og ikke alle landhar utnevnt en nasjonal koordinator.
4.Huumepolitiikan koordinointimekanismit vaihtelevathuomattavasti maiden välillä, eivätkä kaikki maat olenimittäneet kansallista koordinaattoria.
2.Arbeidet på et nytt utkast til forfatningstraktat for Deneuropeiske union gir en anledning til å styrke en fellestilnærming til bekjempelse av narkotika.
2.Euroopan unionin perussopimuksen uudelleenluonnostelutarjoaa mahdollisuuden vahvistaa yhteistä toimintalinjaahuumeiden torjunnassa.
5.Samordning må omfatte alle aspekter ved nasjonalnarkotikapolitikk, inkludert helse og omsorg, sosialeforhold, rettshåndhevelse og internasjonalt samarbeid.
5.Koordinoinnin on katettava kaikki kansallisenhuumepolitiikan toimialat, mukaan lukienterveydenhuolto, sosiaaliasiat, laillisuusvalvonta jakansainvälinen yhteistyö.
6.Undersøkelser av effektiviteten ved dagens mekanismerfor narkotikasamordning på nasjonalt og internasjonaltplan er en forutsetning for forbedring.
6.Nykyisten huumeidentorjuntamekanismien tutkiminensekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla onedellytyksenä sille, että parannusta saadaan aikaan.
3.Utvidet samordning må fremmes og sikres på EU-planblant alle medlemsstater med tanke på den foreståendeutvidelsen av EU.
3.Koordinointia on tehostettava ja se on turvattava EU:ntasolla kaikissa jäsenvaltioissa tulevan laajentumisenyhteydessä.
Den europeiske unions strategiplan mot narkotika (2000-2004), Cordrogue, 64, desember 1999Den europeiske unions handlingsplan mot narkotika (2000-2004), Cordrogue, 32, juni 2000
Euroopan unionin huumausainestrategia (2000–2004), Cordrogue, 64, joulukuu 1999.Huumausaineiden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma(2000–2004), Cordrogue, 32, kesäkuu 2000.
Europakommisjonen, ’Uttalelse fra Kommisjonen til Rådet og Europaparlamentet om halvtidsrapporten om EUs handlingsplanmot narkotika’ (2000-2004), COM(2002) 599 endelig, november 2002
Euroopan komissio,”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille humausaineiden torjuntaa koskevantoimintasuunnitelman väliarvioinnista” (2000–2004), KOM(2002) 599 lopullinen, marraskuu 2002.
Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk (EONN), ’Utvidelsen av EU og narkotika – Utfordringer ogperspektiver’, Fokus på narkotika,nr. 8, mars-april 2003
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA),”EU:n laajentuminen ja huumeet – haasteet jatulevaisuudennäkymät”, Teemana huumeet,joka toinen kuukausi ilmestyä tiedote, maalis-huhtikuu 2003.
Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk (EONN), ’Strategier og samordning på narkotikaområdet i Den europeiske union, en deskriptiv gjennomgang’, november 2002
Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EMCDDA),”Strategies and coordination in the field ofdrugs in the European Union”, kuvaileva katsaus, marraskuu 2002.
Nasjonale Reitox-rapporter, 2000, 2001, 2002Intervjuer med nasjonale koordinatorer, 2002
Reitoxin kansalliset raportitvuosilta 2000, 2001 ja 2002.EMCDDA:n henkilökunnan tekemät kansallisten koordinoijien haastattelut,2002.
(9)UNGASS, ’Erklæring om retningsgivende prinsipper for reduksjon av etterspørselen etter narkotika’, 1988 (10)Den europeiske komité for bekjempelse av narkotika (CELAD), Europeisk program for narkotikabekjempelse, 1990
UNGASS,YK:n yleiskokouksen erityisistunto (UNGASS), julistus huumausaineiden kysynnän vähentämistä koskevista suuntaaantavista periaatteista (Declaration on the Guiding Principles of Drug Demand Reduction), 1988.
(11)Den europeiske komité for bekjempelse av narkotika (CELAD), Det andre europeiske programmet for narkotikabekjempelse, 1992
10.Euroopan huumausaineiden vastainen komitea (CELAD),eurooppalainen huumeiden vastainen ohjelma, 1990.11.Euroopan huumausaineiden vastainen komitea (CELAD),toinen eurooppalainen huumeiden vastainen ohjelma, 1992.
OFFISIELL UTGIVER:Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner.© Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruck, 2003.ADMINISTRERENDE DEREKTØR:Georges Estievenart.REDAKTØRER: Joëlle Vanderauwera, Sarah Wellard.FORFATTER: Danilo Ballotta, Cécile Martel, Henri Bergeron.GRAFISK UTFORMING:Dutton Merrifield Ltd, UK.Printed in Italy
VIRALLINEN JULKAISIJA:Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto© Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2003JOHTAJA: Georges Estievenart TOIMITTAJAT: Joëlle Vanderauwera, Sarah Wellard TEKIJÄT: Danilo Ballotta, Cécile Martel, Henri Bergeron GRAAFINEN SUUNNITTELU:Dutton Merrifield Ltd, UKPrinted in Italy
Informasjonsblad hver annen måned fra det Europeiske overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk www.emcdda.eu.int
Tiedote joka toinen kuukausi Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskukselta www.emcdda.eu.int www.emcdda.eu.int
Narkotikabruk blant utsatte unge mennesker
Riskialttiiden nuorten huumeidenkäyttö
forbundet med egenskaper hos individet,f.eks. psykiske lidelser somkonsentrasjonshemmende hyperaktiviteteller depresjon, mens andre er forbundetmed forhold i familien eller de næreomgivelsene.
Ennaltaehkäiseviä strategioita kohdennettava nuorten riskiryhmiin todennäköisemmin kokeilevat huumeitanuorella iällä ja heille todennäköisemmintulee huumeongelmia.
Dette informasjonsskrivet omhandlerutviklingen av beskyttelsesfaktorer igrupper av unge mennesker som er mestutsatt for å bli problembrukere.
Nämä tekijät ovatvoimakkaasti yhteydessä toisiinsa japarhaiten ymmärrettävissä syyseuraussuhteiden verkon avulla.
De fleste unge som eksperimenterer mednarkotiske stoffer eller er rekreasjonsbrukere,f.eks. på fester, utvikler ikke alvorligenarkotikaproblemer.
Enemmistölle huumeita kokeileville tai niitähuvittelumielessä, esimerkiksi juhliessa,käyttäville nuorille ei kehity vakaviahuumeongelmia.
For disse ungdommeneer den største skaderisikoen at de utsettesfor en ulykke, havner i slagsmål, fårvanskeligheter med politiet eller harubeskyttet sex under påvirkning av alkoholeller illegale stoffer.
Suurimmat riskit näillänuorilla liittyvät alkoholin tai huumeidenvaikutuksen alaisena tapahtuneisiintapaturmiin, tappeluihin, vaikeuksiinpoliisin kanssa tai suojaamattomaanseksiin.
Et lite, men signifikant,mindretall av unge som eksperimenterermed narkotika blir imidlertid intensivenarkotikabrukere og utvikler alvorligenarkotikarelaterte helseproblemer.
Pieni, mutta merkittävä vähemmistöhuumeita kokeilevista nuorista kuitenkinalkaa käyttää runsaasti huumeita, ja heillekehittyy vakavia huumeista johtuviaterveysongelmia.
Risikoen for narkotikamisbruk er høyerehos barn som lever i familier med et høytkonfliktnivå mellom foreldrene, dårligefamilierelasjoner eller manglende disiplin,eller hvor foreldrene selv har narkotikaeller alkoholrelaterte problemer.
Tutkimuksissa on tunnistettu joukkohuumeongelman kehittymiseen myötävaikuttavia riskitekijöitä.
Blant ungemennesker som er hjemløse, er utestengtfra eller har sluttet å gå på skolen, ungelovbrytere og unge mennesker som harbodd på institusjon eller i fosterhjem, er
Jotkinriskitekijät ovat yhteydessä yksilölleluonteenominaisiin piirteisiin – esimerkiksimielenterveyden ongelmiin, kutentarkkaavaisuushäiriöihin tai masennukseen– kun taas jotkin tekijät ovat yhteydessäperheeseen tai muuhun lähiympäristöön.Huumeiden väärinkäytön riski onlisääntynyt lapsilla, joilla on hyvin riitaisatvanhemmat, heikot perhesuhteet japuutteellinen kuri tai joiden vanhemmillaon huume- tai alkoholiongelmia.Kodittomat, kouluista erotetut taikoulunkäynnin keskeyttäneet nuoret,nuorisorikolliset ja laitoshoidossa olleet taiperhehoitoon sijoitetut nuoret
Det ser på hvordan generellenarkotikaforebyggende strategier kansuppleres gjennom selektive intervensjonersom henvender seg til dem som har denstørste risikoen for å bli intensivenarkotikabrukere.
Tässä tilannekatsauksessa käsitelläänsuojaavien tekijöiden kehittämistä niissänuorisoryhmissä, joissa on suurin alttiustulla huumeiden ongelmakäyttäjiksi.Katsauksessa pohditaan tapoja täydentääyleisiä ehkäisevän huumetyön strategioitasuuntaamalla kohdennettuja toimenpiteitäniille, joilla on suurin riski alkaa käyttäärunsaasti huumeita.
Definisjoner
Määritelmiä
Allmenn forebygginghenspeiler på strategier som henvender seg til hele skoler eller hele samfunn med det formål å forebyggeeller utsette bruken av narkotika.
Yleisellä ehkäisevällä työlläviitataan strategioihin, jotka on suunnattu koululaisnuorisoon tai kouluyhteisöön kokonaisuudessaan,tavoitteena ehkäistä huumeidenkäyttö tai viivästyttää sen aloittamista.
Selektiv forebygginghenspeiler på strategier som henvender seg til spesielle grupper som er mer utsatt enn andre for å utviklenarkotikarelaterte problemer.
Kohdennettu ehkäisevä työviittaa sellaisiin erityisryhmiin suunnattuihin strategioihin, joissa kohteena ovat ryhmät, joilla on muitasuurempi huumeongelmien kehittymisen riski.
Slik forebygging er rettet mot hele målgruppen uansett hvilken risiko den enkelte i gruppen måttevære utsatt for.
Työ kohdistetaan koko ryhmään katsomatta erikseen yksittäisten henkilöjen riskitasoa ryhmässä.
Hensikten med selektiv forebygging er å forebygge narkotikamisbruk ved å styrke beskyttelsesfaktorer, f.eks. selvbildet og evnen til å løse problemer, samt ved å hjelpe mennesker til effektivt å takle risikofaktorer, f.eks. det å leve i et miljøpreget av narkotikabruk.
Kohdennetun ehkäisevän työn tarkoitus on estää huumeidenkäyttöä vahvistamalla suojaavia tekijöitä, kutenitsetuntoa ja ongelmienratkaisukykyä, ja auttamalla ihmisiä selviytymään riskitekijöistä, joita ovat esimerkiksi asuminenympäristössä, joissa käytetään huumeita.
Et blikk på politiske nøkkeltema
Keskeiset toimintalinjat lyhyesti ongelmakäyttäjiksi.
Selektiv forebygging som søker å ivareta behovene tilutsatte grupper, er et vesentlig supplement til generelleprogrammer.
Kohdennettu ehkäisevä työ, jossaotetaan huomioon riskialttiiden ryhmien tarpeet, onkeskeinen, yleisten ohjelmien täydennys.
1.Samtidig som eksperimentering med narkotika blir stadigmer utbredt i Europa, er nivået av narkotikabruk ogrisikoen for å utvikle narkotikarelaterte problemer myehøyere blant utsatte grupper.
1.Samalla kun huumeiden kokeileminen on levinnyt entistälaajemmalle Euroopassa, huumeidenkäyttö ja uhkahuumeongelmien kehittymiselle on paljon yleisempääriskiryhmiin kuuluvien nuorten ryhmissä.
4.I Europa finnes det eksempler på god praksis innenforselektiv forebygging for utsatte grupper, men tilbudene ersvært spredt.
4.Euroopasta löytyy hyvien toimintakäytäntöjen esimerkkejäkohdennetusta ehkäisevästä työstä riskialttiille ryhmille,mutta niiden käyttö vaihtelee suuresti.
2.Ungdomsgrupper som er i faresonen for å utviklenarkotikaproblemer og de miljøer der unge er mestrisikoutsatt blir sjelden tydelig identifisert i nasjonalenarkotikaforebyggende strategier.
2.Huumeongelmille alttiit nuorisoryhmät ja riskiympäristötmainitaan harvoin erikseen kansallisissa ehkäisevänhuumetyön strategioissa.
Europeiske policydokumenter har i den senere tid oppfordret til målrettet,evidensbasert handling for å redusere risikoen.
Viimeaikaisissa eurooppalaisissatoimintalinjoja koskevissa asiakirjoissa kehotetaankehittämään näyttöön perustuvia toimia riskienvähentämiseksi.
5.Noen stater har opprettet prosjekter for selektivforebygging som tar sikte på tidlig intervensjon i sosialtbelastede familier og nabolag hvor risikoen for å utviklenarkotikarelaterte problemer er høy.
5.Joissakin valtioissa on toteutettu kohdennetun ehkäiseväntyön hankkeita, jotka on suunnattu varhaisen puuttumisentoimenpiteisiin huono-osaisissa perheissä ja asuinalueilla,joilla riskit huumeisiin liittyvien ongelmien kehittymiselleovat muita suuremmat.
6.En grundig evaluering av resultatene av programmer forselektiv forebygging er helt nødvendig for å sikre atprosjektene oppnår sine mål, og for å kontrollere at detikke oppstår uforutsette negative konsekvenser.
3.Yleisiä, koulujen käyttöön tarkoitettuja ehkäisevän työnohjelmia on suurimmassa osassa Euroopan maita, joskaanniissä ei oteta huomioon niiden nuorten erityistarpeita,jotka ovat suurimmassa vaarassa tulla huumeiden
3.De fleste europeiske landene har innført generelle,skolebaserte, forebyggende programmer; men disseivaretar ikke de spesifikke behovene til ungdommene somer mest utsatt for å bli problembrukere.
6.Huolellinen arvio kohdennettujen ohjelmien tuloksista ontärkeä, jotta varmistetaan tavoitteiden saavuttaminen jaestetään ennakoimattomat kielteiset seuraukset.
Forebygging av narkotikabruk blant utsatte grupper – Oversikt
Huumeidenkäytön ehkäiseminen riskialttiiden nuorten ryhmissä – yleiskatsaus
Få medlemsstater oppgir utsatte ogmarginaliserte grupper som spesiellemålgrupper i sine narkotikaforebyggendestrategier, og den rollen individuelle oggrupperelaterte risikofaktorer spiller iutviklingen av narkotikarelaterte problemerblir sjelden erkjent.
Huumausaineiden kokeileminen on yhäyleisemmin osa nuorisokäyttäytymistä eripuolilla Eurooppaa. Alkoholi on edelleenyleisimmin käytetty päihde.
Mange staters mergenerelle sosialpolitiske programmer omfatterriktignok også tjenester overfor dissegruppene, men tar sjelden oppnarkotikatemaer som sådann.
Kertomansamukaan humalassa joskus olleiden 15–16vuotiaiden nuorten osuus vaihteleekolmanneksesta 89prosenttiin.
Eksperimentering med rusmidler blir en stadigmer vanlig side ved atferden til ungdom i Europa.
Euroopan unionin huumausaineita koskevassatoimintasuunnitelmassa (vuosiksi2000–2004) kannustetaan jäsenvaltioitatoimenpiteisiin huumeidenkäytön,huumerikollisuuden ja huumeisiin liittyviensairauksien ja sosiaalisten ongelmienehkäisemiseksi.
Alkohol er fortsatt det mest brukterusmiddelet, og andelen av ungdom mellom15 og 16 år som sier de har opplevd åvære beruset noen gang varierer fra entredel til 89 %. Ungdom eksperimentererogså med cannabis.
Vain harvojen jäsenmaiden ehkäisevänhuumetyön strategioissa kohdennetaan toimianimenomaan riskialttiiden nuorten ryhmiin jamarginaaliryhmiin.
I enkelte land har omlag en tredel av unge voksne prøvd dettestoffet.
Monet valtiot sisällyttävät näilleryhmille tarkoitetut palvelut laajempiinsosiaalipoliittisiin ohjelmiin, mutta ohjelmissa eiyleensä käsitellä erikseen huumekysymyksiä.
3.Selektiv forebygging – med henblikk på de mestrisikoutsatte gruppene
3Kohdennettu ehkäisevä työ– kohteena riskialttiit ryhmät