pere/sami_parallel huggingface dataset:
I juni 2006 utga Europakommisjonen en grønnbok om det sivile samfunns rolle i en narkotika-politcy i Den europeiske union (6
Näin EMCDDA voi arvioida sekä huumeongelmaan käytetyt julkiset kokonaismenot että niiden jakautumisen eri toimiin.
) i henhold til narkotika-handlingsplanen. Målet med
EU-lainsäädännön ja -politiikan kehitys
Data om de sosiale kostnadene ved narkotikabruk rapporteres bare av et fåtall land.
Vain muutamat maat ovat ilmoittaneet tietoja huumeidenkäytön sosiaalisista kustannuksista.
I Finland (data fra 2004) ble de indirekte kostnadene relatert til narkotikabruk, herunder misbruk av legemidler, beregnet til et sted mellom EUR 400 og 800 millioner, hvorav EUR 306–701 millioner ble tilskrevet tap av liv på grunn av for tidlig død, mens tapt produksjon utgjorde EUR 61–102 millioner.
Suomessa (vuoden 2004 tiedot) huumeiden käyttöön, lääkkeiden väärinkäyttö mukaan luettuna, liittyvien välillisten kustannusten laskettiin olevan suurin piirtein 400–800 miljoonaa euroa, josta ennenaikaisen kuoleman takia menetettyjen ihmishenkien kustannusten osuus oli 306–701 miljoonaa euroa ja tuotannonmenetysten osuus 61–102 miljoonaa euroa.
De sosiale kostnadene ved bruk av illegale rusmidler ble i 2003 anslått til EUR 907 millioner i Frankrike og EUR 29,7 millioner i Luxembourg i 2004.
Laittomien huumeiden käytön sosiaaliset kustannukset olivat arviolta 907 miljoonaa euroa Ranskassa vuonna 2003 ja arviolta 29,7 miljoonaa euroa Luxemburgissa vuonna 2004.
boken er å undersøke hvordan man best kan organisere en kontinuerlig dialog med de organisasjoner i det sivile samfunn som er aktive på narkotikafeltet.
Siinä arvioitiin, missä määrin vuodeksi 2006 suunniteltu toiminta oli toteutunut ja oliko suunnitelmassa vuodeksi 2006 asetetut tavoitteet saavutettu.
Interessenter ble anmodet om å komme med innspill vedrørende to alternativer
Vastaava hanke toteutetaan vuonna 2007 ennen huumausaineita koskevan EU:n
Kapittel 1: Retningslinjer og lovgivning av narkotikalavbrudd.
Luku 1: Politiikka ja lainsäädäntö uudella rikosoikeudenkäyntimenettelylailla säännellään valvottuja läpilaskuja, luottamuksellisia maksutapahtumia ja peitetutkintaa.
Loven om vitnebeskyttelse anvendes også i utstrakt grad i narkotikasaker på Kypros.
Todistajien suojelusta annettua lakia on myös sovellettu laajasti huumejutuissa Kyproksessa.
For perioden 2007–13 har programmet et samlet budsjett på EUR 21 millioner.
Ohjelman määrärahat vuosiksi 2007–2013 ovat yhteensä 21 miljoonaa euroa.
Narkotikaprogrammet skal vedtas i henhold til medbestemmelsesprosedyren og er derfor fortsatt gjenstand for drøftinger i Europaparlamentet og Rådet.
Huumeohjelmaa käsitellään vielä Euroopan parlamentissa ja neuvostossa, joiden on tarkoitus hyväksyä se yhteispäätösmenettelyssä.
Som en følge av økningen i kokainhandelen i den senere tid rettes blikket nå mot Karibia.
Kokaiinikaupan viimeaikainen kasvu on keskittänyt huomion Karibianmeren alueeseen.
Siden tidlig i 2003 har Nederland hatt en egen rettssal med fengselsfasiliteter på Schiphol lufthavn.
Alankomaissa Schipholin lentoasemalla on alkuvuodesta 2003 lähtien toiminut erityistuomioistuin, jolla on vankilatilat.
Siden begynnelsen av 2005 har 100 % av flyavgangene fra nøkkelland i Karibia blitt sjekket.
Vuoden 2005 alusta kaikki tietyistä Karibianmeren alueen maista saapuneet lennot on tarkastettu 100-prosenttisesti.
I 2004 ble i snitt 290 narkotikakurerer arrestert hver måned, et antall som gikk ned til 80 i måneden i begynnelsen av 2006.
Vuonna 2004 pidätettiin keskimäärin 290 huumekuriiria kuukaudessa, mutta luku aleni 80:een kuukaudessa alkuvuoteen 2006 mennessä.
Frankrike vedtok i oktober 2005 en lov som styrker samarbeidet med Karibia med sikte på å fange opp illegal handel med narkotika, enten det skjer luft- eller sjøveien.
Ranskassa lokakuussa 2005 säädetyllä lailla lujitetaan yhteistyötä Karibianmeren alueen kanssa, jotta lento- ja meriteitse tapahtuva laiton huumausainekauppa voitaisiin pysäyttää.
En rekke land har rapportert at de har innført lovgivning som tillater, definerer eller regulerer narkotikatesting av sjåfører, arrestanter, innsatte og ansatte i ulike situasjoner.
Muutamassa maassa on otettu käyttöön lainsäädäntöä, jolla sallitaan tai määritellään kuljettajien, pidätettyinä olevien henkilöiden, vankien tai työntekijöiden huumetestaus erilaisissa tilanteissa tai jolla säännellään sitä.
Blant de vesentlige endringene i Irland er innføring av Criminal Justice Act 2006, som kriminaliserer forsyning av narkotika til innsatte og inneholder bestemmelser om håndtering av asosial atferd så vel som forslag om å skjerpe håndhevingen av lovens minimumsstraff på 10 år for handel med narkotika som har en gateverdi på EUR 13 000 eller mer. Å være medlem av eller hjelpe en ”kriminell organisasjon” (i henhold til lovens definisjon) er straffbart, og det er opprettet et register over narkotikalovbrytere som innebærer at alle som dømmes for narkotikahandel, plikter å informere politiet om sin adresse når de slipper ut av fengsel.
Irlannissa merkittävistä muutoksista voidaan mainita vuoden 2006 rikosoikeuslaki (Criminal Justice Act 2006), joka sisältää uutena rikoksena huumeiden toimittamisen vangeille, epäsosiaalista käyttäytymistä koskevat säännökset ja ehdotukset, joissa vahvistetaan 10 vuoden pakollisen vähimmäisrangaistuksen määräämistä katukaupassa vähintään 13 000 euron arvoisten huumeiden kaupasta. ”Rikollisjärjestön” (sellaisena kuin se määritellään laissa) jäsenyys tai sen toiminnan helpottaminen on rangaistava teko, ja on perustettu huumerikollisrekisteri, jonka mukaan huumausainekaupasta tuomittujen on ilmoitettava poliisille osoitteensa vankilasta vapautuessaan.
Ungarn på sin side har derimot foretatt en rekke prosessuelle endringer som medfører at politidirektoratet nå skal kodifisere alle politiaktiviteter i forbindelse med narkotika og prekursorer i én enkelt lov, som vil være et mer effektivt virkemiddel i kampen mot narkotikarelatert kriminalitet.
Prosessioikeudellisia muutoksia tehtiin puolestaan Unkarissa, jossa kansallisen poliisin päämajan perussäännöllä pyrittiin kodifioimaan kaikki huumausaineisiin ja niiden lähtöaineisiin liittyvä poliisitoiminta yhdeksi, kattavaksi laiksi huumerikosten torjunnan helpottamiseksi.
I tillegg har en del land fått på plass eller forbedret sine prosedyrer for bruk av visse verktøy for å bekjempe handelen med narkotika.
Myös tiettyjen huumausainekaupan torjunnan välineiden käyttöä koskevia menettelyjä otettiin käyttöön tai parannettiin.
I Estland ble loven om narkotiske og psykotrope stoffer og tilhørende lover endret i mai 2005 for å få lovhjemmel for utvidet overvåking.
Virossa laajennettiin valvontaa muuttamalla huumausaineista ja psykotrooppisista aineista annettua lakia ja siihen liittyviä lakeja toukokuussa 2005.
I juni 2006 vedtok Romania en lov som innførte den europeiske arrestordren og fastsatte prosedyrer for bruk av den samt tiltak for å styrke politi- og rettssamarbeidet og gjøre det mulig å foreta rettsforfølgning over grensene.
Romaniassa kesäkuussa 2006 säädetyllä lailla otettiin käyttöön eurooppalainen pidätysmääräys ja luotiin menettelyjä sen soveltamiseksi sekä toimenpiteitä, joilla parannetaan oikeudellista yhteistyötä, valvontaa ja rajojen yli tapahtuvaa oikeudenkäyntimenettelyjen toteuttamista ja siirtoa.
Bulgaria fikk en ny straffeprosesslov i oktober 2005 som regulerer kontrollerte forsendelser, konfidensielle transaksjoner og spaningsvirksomhet.
Bulgariassa lokakuussa 2005 annetulla
I Norge er det ikke lenger slik at narkotikatesting på arbeidsplassen kan utføres dersom en ansatt eller arbeidssøker gir sitt samtykke.
Latviassa voidaan nyt muutetun rikoslain mukaisesti rangaista kuljettajia, joiden uskotaan käyttävän ajoneuvoa päihtyneenä ja jotka kieltäytyvät testistä, ja vankeustuomio on mahdollista langettaa, jos henkilö kieltäytyy testistä toistamiseen vuoden sisällä.
Etter at § 94 Arbeidsmiljøloven av 2005 trådte i kraft, kan arbeidsgiver bare kreve at en ansatt eller arbeidssøker avlegger narkotikatest i situasjoner hvor det følger av lov eller forskrift, ved stillinger som innebærer særlig risiko eller når arbeidsgiver finner det nødvendig for å verne liv eller helse.
Niin ikään Latvian muutetussa poliisilaissa säädetään, että henkilö voidaan siirtää lääkintäalan laitokseen sen selvittämiseksi, onko hän käyttänyt alkoholia tai narkoottisia, psykotrooppisia tai myrkyllisiä aineita, ja siinä viitataan ministeriöiden antamiin yksityiskohtaisiin menettelysääntöihin.
Det nye finske regjeringsdekretet om narkotikatesting på arbeidsplassen inneholder en lang liste med bestemmelser
Kuljettajien huumetestausta koskevia menettelyjä kuvataan tarkemmin vuoden 2007 erityiskysymyksessä ajamisesta huumeiden vaikutuksen alaisena.
Lignende verktøy er også tilgjengelig for påtalemyndigheten i andre land.
KOM(2006) 230 lopullinen.
Årsrapport for 2007: Narkotikasituasjonen i Europa som gjelder samtykke, kvalitetskrav til testlaboratorier, prøver og testresultater.
Vuosiraportti 2007: Huumeongelma Euroopassa
I Den tsjekkiske republikk er reglene for narkotikatesting som utføres av politi, fengselsansatte eller arbeidsgivere, nå fastsatt i lov 379/2005 om beskyttelsestiltak mot skade forårsaket av tobakksprodukter, alkohol og andre vanedannende stoffer.
Pidätettyinä olevien henkilöiden erityisryhmiä voidaan nyt huumetestata Skotlannissa Englannin ja Walesin linjauksen mukaisesti, ja Irlannin oikeus-, tasa-arvo- ja lakiuudistusministeriön kesäkuussa 2005 julkaisemassa uusien vankilasääntöjen luonnoksessa otetaan käyttöön mahdollisuus vankien pakolliseen huumetestaukseen.
Legeundersøkelse er obligatorisk når det er rimelig å anta at rusmiddelbruk kan medføre at en person kan komme til å skade seg selv eller andre.
Perusteluiksi mainitaan järjestyksen, turvallisuuden ja terveyden ylläpitäminen, ja testaus tapahtuisi virtsa-, sylki- ja/tai hiusnäytteistä.
Loven fastsetter også i hvilke situasjoner politi, fengselsansatte eller arbeidsgivere har rett til å kreve en utåndings- eller spyttprøve.
Norjassa työpaikoilla voitiin ennen tehdä huumetestejä työntekijän tai työnhakijan suostumuksella, mutta tilanne on nyt muuttunut.
Utåndingstest og testing av biologisk materiale kan bare utføres på helseinstitusjon med tilstrekkelig faglig og operativ kompetanse.
Suomessa uusi valtioneuvoston asetus huumausainetesteistä työpaikalla sisältää kattavia säännöksiä suostumuksesta sekä testilaboratorioiden, näytteiden ja testitulosten laatuvaatimuksista.
hvordan bestemte kategorier lovbrudd prioriteres av politi og domstoler og hvilke ressurser som blir bevilget.
Tiedot kuitenkin heijastelevat eroja maiden kansallisessa lainsäädännössä, tavoissa, joilla lakeja sovelletaan ja pannaan täytäntöön, sekä rikosoikeusviranomaisten prioriteeteissa ja resursseissa erilaisia rikoksia varten.
I tillegg varierer de nasjonale informasjonssystemene om brudd på narkotikalovningen, særlig når det gjelder rutinene for rapportering og registrering, dvs. hva som registreres, når og hvordan.
Maiden välillä on huomattavia eroja myös huumerikoksia koskevissa tietojärjestelmissä, varsinkin ilmoitus- ja kirjaamiskäytännöissä eli siinä, mitä niihin kirjataan ja milloin ja miten tiedot kirjataan.
Følgelig kan det være vanskelig å foreta sammenligninger landene imellom, og i analyser av europeiske trender er det derfor mer hensiktsmessig å sammenligne trender enn absolutte tall og å ta utgangspunkt i befolkningsstørrelsen i hvert land.
Näiden erojen takia maiden vertailu voi olla hankalaa, minkä vuoksi on järkevämpää vertailla suuntauksia kuin absoluuttisia lukuja ja ottaa huomioon maiden asukasluvut analysoitaessa Euroopan keskimääräisiä suuntauksia.
På EU-nivå økte antallet “rapporter” om narkotikalovbrudd gjennomsnittlig med 47 % i perioden 2000–2005 (figur 1).
Kaiken kaikkiaan EU-tasolla huumerikoksista tehdyt ”ilmoitukset” lisääntyivät keskimäärin 47 prosenttia vuosina 2000–2005 (kaavio 1).
Dataene avdekker stigende trender i alle de rapporterende landene unntatt Latvia, Portugal og Slovenia, som rapporterte en generell nedgang i femårsperioden (9).
Tietojen mukaan suuntaus on nouseva kaikissa tietoja antaneissa maissa lukuun ottamatta Latviaa, Portugalia ja Sloveniaa, missä määrät olivat yleisesti ottaen laskevia viiden vuoden ajanjaksolla (9).
Forholdet mellom lovbrudd relatert til bruk og lovbrudd relatert til smugling varierer.
Käyttörikosten ja kauppaan liittyvien rikosten välinen tasapaino vaihtelee, mutta useimmissa Euroopan maissa valtaosa rikoksista liittyy huumeiden käyttöön tai hallussapitoon käyttöä varten, Espanjassa vuonna 2005
De fleste europeiske landene rapporterer at hoveddelen av lovbruddene gjelder narkotikabruk eller besittelse for eget bruk – i Spania utgjorde disse lovbruddene 91 % av alle narkotikarelaterte lovbrudd i 2005 (10). I Den tsjekkiske republikk, Luxembourg,
10 peräti 91 prosenttia rikoksista (
Behovet for å forebygge narkotikarelatert kriminalitet står høyt på den politiske dagsorden i Europa, noe vi også ser av det faktum at dagens narkotikastrategi i EU identifiserer dette som et nøkkelområde for tiltak med sikte på å sikre et høyt nivå av sikkerhet for befolkningen.
Huumausainerikosten torjuntaa pidetään Euroopassa ensisijaisena asiana. Tämä näkyy siinä, että kyseinen tavoite on EU:n nykyisessä huumestrategiassa keskeinen toiminta-alue väestön turvallisuutta koskevan päämäärän saavuttamiseksi.
Nederland, Tyrkia og Norge dominerer imidlertid narkotikalovbrudd relatert til omsetning og smugling. Slike lovbrudd utgjorde opptil 92 % (Den tsjekkiske republikk) av alle narkotikalovbrudd rapportert i 2005.
Alankomaissa, Turkissa ja Norjassa suurin osa huumausainerikoksista liittyy välitykseen ja salakuljetukseen, ja tällaisten rikosten osuus kaikista vuonna 2005 ilmoitetuista huumausainerikoksista oli enimmillään 92 prosenttia (Tšekki).
I de fleste europeiske landene er cannabis det illegale rusmiddelet som oftest er involvert i narkotikalovbrudd (11).
11 huume, johon tilastoidut huumerikokset liittyivät (
) om narkotikalovbrudd er rutinemessig tilgjengelig i alle de europeiske landene som analyseres i denne rapporten. Dataene viser imidlertid ikke bare at det er forskjeller i nasjonal lovgivning, men også at det er forskjeller i hvordan loven anvendes og håndheves,
Huumausaineita koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2005–2008 todetaan, että vuoden 2007 aikana olisi hyväksyttävä yhteinen määritelmä käsitteelle ”huumausainerikos” Euroopan komission ehdotuksesta.
Andelen lovbrudd som involverer bruk av cannabis har imidlertid siden 2000 gått ned i flere land (Hellas, Italia, Kypros, Østerrike, Slovenia og Tyrkia) og under det siste året der
Komissio laatii ehdotuksensa EMCDDA:n sille toimittamien maissa kannabikseen liittyvien rikosten osuus kaikista huumerikoksista vaihteli 42:sta 74 prosenttiin vuonna 2005.
“Rapporter” om brudd på narkotikalovgivningen er satt i anførselstegn fordi det dekker ulike begreper i forskjellige stater (begrepet kan f.eks. referere til mistanke om eller siktelse for brudd på narkotikalovgivningen osv.).
Termi ”ilmoitukset” on lainausmerkeissä, koska sillä tarkoitetaan eri asioita eri maissa (poliisiraportit epäillyistä huumerikollisista, huumerikossyytteet jne.).
For en nøyaktig definisjon for hvert land, se metodeopplysninger om narkotikalovbrudd i Statistiske opplysninger 2007.
Tarkat määritelmät maittain, ks. huumerikoksiin liittyvät metodologiset huomautukset vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
(9) Se tabell DLO-1 i Statistiske opplysninger 2007.(10) Se tabell DLO-2 i Statistiske opplysninger 2007.
(9) Ks. taulukko DLO-1 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.(10) Ks. taulukko DLO-2 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
) Se tabell DLO-3 i Statistiske opplysninger 2007.
) Ks. taulukko DLO-3 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
12 sikter mindre på cannabis enn på andre stoffer (
Tšekissä olivat yleisimpiä metamfetamiinirikokset, joiden osuus oli 53 prosenttia kaikista huumerikoksista; Luxemburgista tuli eniten ilmoituksia kokaiinista (35 % huumerikoksista).
Alle seriene er indeksert (2000=100) og vektet etter befolkningsstørrelse i hvert land for å beregne en generell europeisk trend.
Kaikki tietosarjat on indeksoitu vuoden 2000 perustasoon 100 ja painotettu maan väestömäärän mukaan koko EU:ta koskevan suuntauksen esittämiseksi.
Fordi landene bruker ulike definisjoner og studieenheter, brukes den generelle beskrivelsen ”rapporter om brudd på narkotikalovgivningen”. For ytterligere informasjon, se “brudd på narkotikalovgivningen: metoder og definisjoner” i Statistiske opplysninger 2007.
Tässä käytetään yleistermiä ”huumerikoksia koskevat ilmoitukset”, koska määritelmissä ja tutkimusyksiköissä on suuria eroja maiden välillä; ks. lisätiedot vuoden 2007 tilastotiedotteen kohdassa ”Drug law offences: methods and definitions”.
Land som mangler data for to eller flere påfølgende år, er ikke medtatt i beregningsgrunnlaget for trenden. Den generelle trenden er basert på 24 land, trenden for heroin på 14 land, kokain 14 og cannabis 15.
Maita, joilta puuttuvat tiedot vähintään kahdelta perättäiseltä vuodelta, ei ole otettu mukaan suuntausten laskelmiin: kokonaissuuntaus perustuu 24 maahan, heroiinia koskeva suuntaus perustuu 14 maahan, kokaiinia koskeva 14:ään ja kannabista koskeva 15 maahan.
Se figur DLO-6 i Statistiske opplysninger for ytterligere informasjon. Kilder: Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet og for befolkningsdata http://epp.eurostat.ec.europa.eu/
Lisätietoja, ks. kaavio DLO-6 tilastotiedotteessa.Lähteet: Reitoxin kansalliset yhteyspisteet ja väestötietojen osalta http://epp.eurostat.ec.europa.eu/.
Flere medlemsstater rapporterer at narkotikaforskningen finansieres med generelle nasjonale forskningsmidler (Tyskland, Nederland, Finland, Storbritannia), forskningsmidler fra helseministeriet (Italia) eller midler som kontrolleres av det nasjonale samordningsorganet på området (Frankrike, Sverige).
Heroiinirikoksista vuosina 2000–2005 tehtyjen ”ilmoitusten” tilanne poikkeaa kannabis- tai kokaiinirikosten tilanteesta, sillä kaiken kaikkiaan ilmoitusten määrä laski Euroopan unionissa keskimäärin 15 prosenttia, pääasiassa vuosina 2001–2003.
I Romania finansieres forskningen gjennom internasjonale organisasjoner, som The Global Fund.
Heroiinirikosten kansallisissa suuntauksissa on kuitenkin ollut vaihtelua tarkasteluajanjakson aikana, sillä
Forskningsstudier sitert i Storbritannia omhandler hovedsakelig problematisk narkotikabruk, kriminalitet og markedsrelaterte spørsmål.
13 kolmasosassa maista suuntaus on nouseva (
Bruker vi fagfelle-vurderte vitenskapelige publikasjoner som en indikator på vitenskapelig aktivitet, avdekker en analyse av publikasjoner fra 2005 og 2006, som er sitert i nasjonale rapporter, at de tematiske prioriteringene varierer landene imellom.
Kun vertaisarvioidut tieteelliset julkaisut otetaan tieteellisen toiminnan mittariksi, tällaisten vuosina 2005 ja 2006 ilmestyneiden ja kansallisissa raporteissa mainittujen julkaisujen analyysi paljastaa, että tutkimuksen aihekohtaiset painopisteet vaihtelevat maittain.
Behandling av avhengighet synes å være et viktig forskningstema, og de fleste studiene undersøker ulike aspekter ved substitusjonsbehandling.
Vieroitushoito näyttää olevan tärkeä tutkimusaihe, ja valtaosassa tutkimuksista on tarkasteltu korvaushoidon eri osa-alueita.
Forskning på forebygging utgjør en mye mindre del av den vitenskapelige litteraturen som siteres i de nasjonale rapportene.
Ehkäisevää huumetyötä koskevalla tutkimuksella on paljon pienempi osa kansallisissa raporteissa mainitussa tieteellisessä kirjallisuudessa.
Hvis vi legger EONNs fem nøkkelindikatorer til grunn, er publikasjoner om infeksjonssykdommer i flertall, etterfulgt av publikasjoner om utbredelsen av narkotikabruk blant unge.
EMCDDA:n viiden avainindikaattorin osalta eniten on tartuntatauteja käsitteleviä julkaisuja ja toiseksi eniten julkaisuja, joissa käsitellään huumeidenkäytön levinneisyyttä nuorten keskuudessa.
Hvilke vitenskapelige publikasjoner som siteres i de nasjonale rapportene varierer fra land til land. Forskning på behandling, særlig behandling av hepatitt C-positive
Kansallisissa raporteissa mainitut tieteelliset julkaisut vaihtelevat maittain.
Når det gjelder de nyeste forskningsprogrammene som er lansert i medlemsstatene, ser vi at de nasjonale forskningsprioriteringene følger det samme mønsteret.
Huumeisiin liittyvää tutkimusta Euroopassa rahoitetaan kansallisten yhteyspisteiden mukaan kansallisin ja yhteisön julkisin varoin.
I Tyskland fordeles nasjonale forskningsmidler slik at behandlingstjenestene optimalt skal tilpasses behandlingsetterspørselen, også grunnforskningen. I 2006 lanserte Nederland forskningsprogrammet ''Risikoatferd og avhengighet''.
Usean jäsenvaltion mukaan huumetutkimusta rahoitetaan yleisin kansallisin tutkimusvaroin (Saksa, Alankomaat, Suomi, Yhdistynyt kuningaskunta), terveysministeriön tutkimusvaroin (Italia) tai kansallisen huumekoordinointiviraston hallinnoimin varoin (Ranska, Ruotsi).
I Storbritannia har det nylig blitt satt i gang studier av kvaliteten på behandlingssystemene så vel som av svært unge problematiske narkotikabrukere.
Romaniassa tutkimusta rahoitetaan kansainvälisten järjestöjen kautta, kuten hi-viruksen ja aidsin sekä tuberkuloosin ja malarian torjuntaan liittyvä maailmanlaajuinen rahasto.
) I en del av landene hvor andelen bruksrelaterte lovbrudd som involverer cannabis har gått ned, har det absolutte antallet bruksrelaterte lovbrudd som involverer cannabis, gått opp.)
) On syytä huomata, että kannabikseen liittyvien käyttörikosten absoluuttinen määrä on nousussa osassa niitä maita, joissa kannabiksen käyttöön liittyvien rikosten osuus oli laskenut.)
Det europeiske gjennomsnittet gjenspeiler ikke økningen i heroinlovbrudd som ble funnet i halvparten av de rapporterende landene.
Euroopan keskiarvossa ei näy, että heroiinirikosten määrä on noussut joka toisessa tietoja antaneessa maassa.
Dette skyldes hovedsakelig at land som mangler data for to påfølgende år ikke er inkludert i det europeiske gjennomsnittet, men også at det europeiske gjennomsnittet tar hensyn til befolkningsstørrelsen i hvert land (og følgelig tillegger tall fra noen land mer vekt enn andre).
Tämä johtuu lähinnä siitä, ettei Euroopan keskiarvo sisällä maita, joista ei ole saatu tietoja kahtena peräkkäisenä vuonna, mutta myös siitä, että Euroopan keskiarvossa otetaan huomioon maiden väkiluvut (jolloin joidenkin maiden luvut saavat suuremman painoarvon kuin toisten maiden luvut).
Narkotika og bilkjøring, i EONNs utvalgte aspekter for 2007
Alankomaiden raportissa keskitytään uusiin hoitomenetelmiin.
Det utvalgte aspektet om narkotika og bilkjøring gir et overblikk over resultatet av ulike studier på området, med fokus på cannabis og benzodiazepiner, samt forebyggende og lovgivningsmessige tilnærminger til denne problematferden.
Tutkimushankkeet, joista saatiin tulokset vuonna 2005/2006, liittyivät EU:n viidennen tutkimuksen puiteohjelman (1998–2002) elämänlaatuohjelmaan.
Dette utvalgte aspektet fås i trykt utgave og på internett (bare på engelsk) (http://issues07.emcdda.europa.eu).
Ajaminen huumeiden vaikutuksen alaisena, EMCDDA:n vuosiraportti 2007: erityiskysymykset
EU finansierer narkotikarelatert forskning gjennom sine generelle rammeprogrammer for forskning.
Äskettäin käynnistyneet tutkimusohjelmat osoittavat, että jäsenvaltioiden kansallisessa tutkimuksessa on samantapaisia painopisteitä.
Det siste i rekken, det 7. rammeprogrammet (2007–13), ble lansert i slutten av 2006.
Alankomaissa aloitettiin vuonna 2006 riskikäyttäytymistä ja huumeriippuvuutta koskeva tutkimusohjelma.
Forskningsprosjekter som la fram resultater i 2005–06, hadde sitt utgangspunkt i ”Life Quality”-delen av EUs 5. rammeprogram (1998–2002). Blant disse er “Quasi-compulsory treatment of drug dependent offenders in Europe” (QCT), “Support needs for cocaine and crack users in Europe” (COCINEU) og “Integrated services aimed at dual diagnosis and optimal recovery from addiction“ (ISADORA).
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on vastikään käynnistetty tutkimuksia hoitojärjestelmien laadusta ja hyvin nuorista huumeiden ongelmakäyttäjistä.
EUs handlingsplan mot narkotika for perioden 2005–08 legger særlig vekt på at medlemsstatene skal øke tilbudet av effektive og diversifiserte tiltak for forebygging, behandling, skadereduksjon og sosial reintegrasjon, og at tiltakene skal være lett tilgjengelige.
Huumausaineita koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa vuosiksi 2005–2008 kehotetaan jäsenvaltioita lisäämään tehokkaiden, monipuolisten ja helposti saatavilla olevien ennaltaehkäisyä, hoitoa, haittojen vähentämistä ja yhteiskuntaan sopeutumista koskevien menetelmien tarjontaa.
Disse aspektene ved narkotikasituasjonen i Europa vil bli nærmere drøftet i dette kapittelet.
Tässä luvussa käsitellään lähemmin näitä Euroopan huumeongelman osa-alueita.
informasjonsdekning.
parantaneet tietojen kattavuutta.
Hellas, Kypros, Litauen og Italia kartlegger skolebaserte forebyggende tiltak, mens Hellas, Polen, Sverige og Finland har iverksatt studier av det nærmiljøbaserte forebyggende arbeidet. I tillegg har Frankrike etablert et sentralisert system for kartlegging av narkotikaforebyggende tiltak.
Kreikassa, Italiassa, Kyproksessa ja Liettuassa seurataan kouluissa tehtävää ehkäisevää huumetyötä, Kreikassa, Puolassa, Suomessa ja Ruotsissa tutkitaan paraikaa yhteisökeskeisiä ehkäisystrategioita, ja Ranskassa on perustettu keskitetty järjestelmä ehkäisevän huumetyön seurantaa varten.
Enkelte land (Den tsjekkiske republikk, den selvstyrte regionen Galicia i Spania, Ungarn og Norge) fokuserer allerede på evidensgrunnlaget i søknader om finansiering av tiltak og vurderer å innføre akkrediteringssystemer. Portugal, Finland og Romania har minstekriterier for kvaliteten på forebyggingsprogrammer.
Joissakin maissa (Tšekki, Galician autonominen alue Espanjassa, Unkari ja Norja) keskitytään jo näyttöperustaan, kun toimenpiteille haetaan rahoitusta, ja niissä harkitaan hyväksymisjärjestelmien käyttöönottoa.
Informasjon fra Ungarn og Nederland antyder at kartlegging av forebyggende tiltak og kvalitetskriterier fører til bedre rapportering av prosjekter, bedre evalueringer og høyere kvalitet på tiltakene.
Unkarista ja Alankomaista saatujen tietojen mukaan näyttäisi siltä, että ehkäisevän huumetyön seurantajärjestelmien ja laatuvaatimusten olemassaolo parantaa hankkeista raportointia ja niiden arviointia ja siten toimenpiteiden laatua.
De som evalueres vurderes vanligvis i forhold til ”tiltakets omfang og aksept” snarere enn ”i hvilken grad målsettingene er nådd” (Hellas’ nasjonale rapport).
Arvioinnin kohteena olevista ohjelmista arvioidaan yleensä pikemminkin ”toimenpiteen laajuus ja vastaanotto” kuin ”se, missä määrin tavoitteet on saavutettu” (Kreikan kansallinen raportti).
Forebyggingsstrategier kan rettes mot ulike grupper – fra hele befolkningen til bestemte risikogrupper – og metodene som anvendes, vil variere tilsvarende.
Ehkäisystrategioita voidaan kohdistaa eri ryhmiin – koko väestöstä erityisiin riskiryhmiin – ja sovellettavat menetelmät vaihtelevat vastaavasti.
Behandlings- og skadereduksjonstiltak er også tilgjengelig for brukere og avhengige, og svært mange land har gjennomført utfallsstudier for å evaluere virkningene av tiltakene.
Hoitoa ja haittojen vähentämiseen tähtääviä toimia on saatavana myös huumeidenkäyttäjille ja huumeriippuvaisille, ja niiden tehoa on arvioitu tulostutkimuksissa varsin monessa maassa.
Skadereduserende tiltak tar sikte på å forebygge narkotikarelaterte dødsfall og redusere helseskader, som HIV- og hepatitt C-smitte.
Haittojen vähentämiseen tähtäävillä toimilla pyritään ehkäisemään huumekuolemia ja vähentämään terveyshaittoja, esimerkiksi hiv- tai C-hepatiittitartuntoja.
Heroinavhengighet behandles vanligvis med substitusjonsterapi, og egne programmer har blitt utviklet for cannabis, amfetamin- og kokainavhengighet.
Heroiiniriippuvuutta hoidetaan yleensä korvaushoidolla, ja kannabis-, amfetamiini- ja kokaiiniriippuvuutta varten on kehitetty erityisohjelmia.
Dersom behandlingen lykkes, er sosial reintegrasjon neste trinn.
Hoidon onnistuttua seuraavana askeleena on yhteiskuntaan sopeuttaminen.
Som vi vil se nedenfor, lever mange narkotikabrukere under dårlige kår, og strategiene for sosial reintegrasjon møter ofte på enorme problemer.
Kuten jäljempänä kuvataan, monien huumeidenkäyttäjien elinolot ovat kehnot, ja sosiaalisen kuntoutuksen strategioissa joudutaan usein ratkaisemaan huomattavia ongelmia.
Det gis eksempler fra forskjellige land for hver type intervensjon, og forskningsresultater som viser tiltakenes eventuelle effektivitet, vil bli drøftet.
Kunkin toimenpiteen osalta annetaan esimerkkejä eri maista ja esitellään tutkimustuloksia, joiden mukaan ne joko ovat tai eivät ole tehokkaita.
De siste årene har effekten av forebyggende arbeid blitt gjennomgått i Tyskland (Bühler og Kröger, 2006) og Storbritannia (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006) samt av Verdens helseorganisasjon (WHO) (Hawks et al., 2002).
Muutaman viime vuoden aikana ehkäisevän huumetyön vaikuttavuutta on tarkasteltu Saksassa (Bühler ja Kröger, 2006) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Canning et al., 2004; Jones et al., 2006) sekä Maailman terveysjärjestössä (WHO) (Hawks et al., 2002).
Disse rapportene bidrar til å definere god praksis for forebyggingsstrategier.
Tästä on hyötyä ehkäisystrategioiden hyviä käytäntöjä määriteltäessä.
Den nyeste og mest omfattende studien (Bühler og Kröger, 2006) evaluerte 49 oversikter av høy kvalitet, som gjennomganger og metaanalyser angående forebygging av rusmiddelmisbruk, og trakk konklusjoner om effektive strategier for narkotikaforebygging.
Uusimmassa ja kattavimmassa tutkimuksessa (Bühler ja Kröger, 2006) arvioitiin 49 korkealaatuista yleiskatsausta kuten selontekoja ja meta-analyysejä päihteiden väärinkäytön ehkäisemisestä ja tehtiin päätelmiä ehkäisevän huumetyön strategioiden tehokkuudesta.
I avsnittene som følger, drøftes effekten av ulike typer forebyggende strategier på grunnlag av resultatene fra denne og andre studier.
Erilaisten ehkäisystrategioiden vaikuttavuutta käsitellään jäljempänä tämän tutkimuksen ja muiden tutkimusten tulosten perusteella.
Effekten av de ulike forebyggende strategiene lar seg ikke generelt måle av endringer i utbredelsen av narkotikabruk på befolkningsnivå.
Yksittäisten ehkäisystrategioiden vaikutuksia ei yleisesti ottaen voida mitata huumeidenkäytön levinneisyydessä väestötasolla todettavilla muutoksilla.
Enhver forebyggingsstrategi kan imidlertid jevnføres med det totale evidensgrunnlaget for å vurdere hvorvidt tiltaket er evidensbasert eller ikke.
Jokaista ehkäisystrategiaa voidaan kuitenkin verrata laajaan näyttöön sen selvittämiseksi, onko kyseessä näyttöön pohjautuva toimenpide vai ei.
Dette krever detaljert informasjon om innholdet, dekningen og antallet forebyggende tiltak.
Tämä edellyttää hyviä tietoja ehkäisevän huumetyön sisällöstä, kattavuudesta ja määrästä.
Forbedring av tilgjengelig informasjon: kartlegging, kvalitetskontroll og evaluering
Saatavilla olevien tietojen parantaminen: seuranta, laadunvalvonta ja arviointi
Medlemsstatene gjennomfører i økende grad kartlegging av forebyggende tiltak som iverksettes, og er derfor i stand til å presentere data om innholdet i og tilgjengeligheten av tiltakene.
Jäsenvaltiot valvovat yhä enemmän ehkäisevää huumetyötä, ja samalla ne toimittavat tietoa toimenpiteiden sisällöstä ja saatavuudesta.
Tyskland, Nederland og Norge har god
Saksa, Alankomaat ja Norja ovat
(2002) med at “bruken av massemedia, spesielt der andre, motsattvirkende krefter også er til stede, er ikke funnet å være en effektiv metode for å redusere bruken av ulike typer psykoaktive stoffer.
(2002) päätellään asiakirjan HDA (2004) mukaisesti seuraavaa: ”Pelkän joukkotiedotusvälineiden käytön ei ole varsinkaan muiden, ristiriitaisten vaikutteiden keskellä todettu olevan tehokas
Evidensbasert praksis ser i hovedsak på hvilken helsemessig effekt intervensjonen har, eller andre relevante utfall som kan brukes som dokumentasjon på hva som fungerer.
Näyttöön pohjautuvat käytännöt yhteisössä, jotta saadaan selville niiden toimivuus rutiinioloissa.
Evidensbasert praksis er intervensjoner (f.eks. narkotikabehandling) som beviselig, basert på vitenskapelige undersøkelser (f.eks. forskningsstudier), resulterer i ønsket utfall for klientene (f.eks. redusert narkotikabruk).
Näyttöön pohjautuvat käytännöt ovat interventioita (esim. huumehoito), joiden on johdonmukaisesti osoitettu tieteellisten selvitysten (esim. tutkimusten) perusteella johtavan asiakkaan kannalta toivottuun lopputulokseen (esim. huumeidenkäytön vähenemiseen).
De vanligste kriteriene for å avgjøre hvorvidt en intervensjon kan anses som en evidensbasert praksis, er effekt og effektivitet (”efficacy” og ”effectiveness”) (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
Tehokkuutta ja vaikuttavuutta käytetään yleisesti arviointiperusteina, kun määritetään, voidaanko interventiota pitää näyttöön perustuvana käytäntönä (Brown et al., 2000; Flay et al., 2005).
Prosessen med å etablere et evidensgrunnlag kompliseres imidlertid av at det er ulike syn på hvordan man vurderer kvaliteten på forskningsstudier som undersøker effekt eller effektivitet, og hvilken type forskningsmetode (f.eks. kvantitativ eller kvalitativ) som er best egnet til å etablere bevis for hva som fungerer.
Näytön saamista hankaloittaa kuitenkin se, ettei vielä ole päästy yksimielisyyteen siitä, miten tehokkuus- tai vaikuttavuustutkimusten laatua voidaan arvioida ja millaisen tutkimusmenetelmän (esim. määrällisen tai laadullisen) avulla voidaan parhaiten saada näyttöä toimivista keinoista.
Dermed kan det trekkes ulike konklusjoner om hva som fungerer.
Siksi päätelmät toimivista keinoista voivat olla erilaisia.
Det er fortsatt en utfordring å avklare hvordan man skal vurdere og veie de ulike beviskildene i beslutningsprosessen.
Se, miten erilaisia näytön lähteitä voidaan arvioida ja punnita päätöksentekoprosessissa, on edelleen haaste.
Dette vil være enda vanskeligere når det gjelder intervensjoner som ennå ikke har et omfattende evidensgrunnlag, men som i praksis har vist tegn til effektivitet.
Tämä on vieläkin hankalampaa sellaisten interventioiden kohdalla, joista ei ole vielä saatu kattavaa näyttöperustaa mutta jotka tuntuvat kokemuksen perusteella vaikuttavilta.
Likevel er hovedantakelsen fortsatt at et evidensgrunnlag kan bidra til å forbedre helsepraksis og -politikk, og at diskusjonen rundt evidensbaserte praksiser må oppmuntres og følges opp med klare kriterier for evaluering av beviser.
Näistä vaikeuksista huolimatta perusoletuksena on yhä, että näytön avulla voidaan parantaa terveydenhuollon käytäntöjä ja toimintalinjoja ja että on syytä edistää keskustelua näyttöön pohjautuvista käytännöistä sekä vahvistaa näytön arviointia varten selkeät kriteerit.
Effekt er et mål på hvor bra en intervensjon fungerer under optimale forskningsforhold.
Tehokkuudella mitataan sitä, miten hyvin interventio toimii ihanteellisissa tutkimusoloissa.
Effekten vurderes vanligvis ved å utføre et kontrollert forsøk der noen deltakere mottar intervensjonen, mens en kontrollgruppe mottar en annen eller ingen intervensjon. Alternativt kan man foreta et randomisert, kontrollert forsøk der deltakerne tilfeldig utvelges for å motta en av de to intervensjonene (Cochrane-samarbeidet, 2007).
Tehokkuus määritetään joko kontrolloidussa tutkimuksessa, jossa osalle osallistujista suoritetaan testattava interventio ja kontrolliryhmälle toinen interventio tai ei mitään interventiota, tai mieluiten satunnaistetussa kontrolloidussa tutkimuksessa, jossa osallistujille suoritetaan satunnaisesti toinen kahdesta interventiosta (Cochrane Collaboration, 2007).
Det er en utbredt antakelse at bare randomiserte, kontrollerte forsøk eller kontrollerte forsøk, fortrinnsvis i kombinasjon med prosessevaluering, kan vurdere effekten av en intervensjon og dermed etablere en basis for framtidig praksis og policy.
Yleisesti arvellaan, että vain satunnaistetuissa kontrolloiduissa tutkimuksissa tai kontrolloiduissa tutkimuksissa – mieluiten prosessiarviointiin yhdistettynä – voidaan osoittaa intervention tehokkuus ja näin luoda perusta tulevalle käytännölle ja politiikalle.
Det er imidlertid ikke alltid mulig å foreta en randomisert fordeling av deltakere til en intervensjon eller en kontrollgruppe.
Osallistujien satunnainen jakaminen joko interventioryhmään tai kontrolliryhmään ei kuitenkaan valitettavasti ole aina mahdollista.
Effektivitet er et mål på hvor bra en intervensjon fungerer under vanlige forhold.
Vaikuttavuudella mitataan sitä, miten hyvin interventio toimii tavanomaisissa oloissa.
Intervensjoner som har virket lovende under kontrollerte forsøk, prøves ofte ut i samfunnet for å undersøke hvor godt de fungerer under rutinemessige, kliniske forhold.
Interventiot, jotka ovat osoittautuneet lupaaviksi kontrolloiduissa tutkimuksissa, toteutetaan usein
For å bidra til denne utvekslingen og videreføre spredningen av evidensbaserte praksiser utvikler EONN en internettportal som skal gi en oversikt over den nyeste tilgjengelige litteraturen om effekten av ulike intervensjoner og hvilke verktøy som kan benyttes for å heve kvaliteten på intervensjonene, samt konkrete eksempler på beste praksis gjennomført i medlemsstatene i EU.
EMCDDA osallistuu tähän tietojenvaihtoon ja edistää näyttöön pohjautuvien käytäntöjen levittämistä kehittämällä verkkoportaalin, joka sisältää yleiskatsauksen uusimpaan saatavilla olevaan näyttöön eri interventioiden vaikuttavuudesta, interventioiden laadun parantamisen välineisiin sekä esimerkkeihin EU:n jäsenvaltioiden parhaista käytännöistä.
Cochrane-samarbeidet vil være en viktig informasjonskilde for portalen.
Cochrane Collaboration on portaalissa tärkeä tiedonlähde.
I tillegg har deler av Irlands nasjonale kampanje dersom de brukes som støttetiltak for andre strategier (Bühler og Kröger, 2006).
Muu näyttö viittaa kuitenkin siihen, että joukkotiedotuskampanjoilla voi olla myönteisiä vaikutuksia, jos niitä käytetään tukitoimenpiteenä muiden strategioiden vahvistamiseksi (Bühler ja Kröger, 2006).
for å forebygge bruk av narkotika hatt som mål å avlive noen av mytene rundt cannabis, f.eks. at det er ”organisk” og ”naturlig”.
ehkäisevän huumetyön kampanjassa pyritään poistamaan tiettyjä kannabikseen liitettyjä harhaluuloja, kuten käsitykset, joiden mukaan se on ”luonnonmukaista” ja ”luonnollista”.
(2006) at 30 % av brukerne hadde mindre sannsynlighet for å bruke kokain etter å ha sett annonsen, men samtidig rapporterte 56 % at kampanjen ikke endret sannsynligheten for at de ville bruke kokain, og 11 % mente at den økte sannsynligheten.
(2006) arvioitiin Skotlannin ”Know the score” -kokaiinikampanjaa ja todettiin, että 30 prosenttia käyttäjistä jätti luultavimmin käyttämättä kokaiinia nähtyään mainoksen, mutta 56 prosenttia ilmoitti, ettei kampanja muuttanut heidän aikomustaan käyttää kokaiinia, ja 11 prosenttia väitti, että he entistä todennäköisemmin käyttäisivät kokaiinia.
En fersk reevaluering av den amerikanske regjeringens cannabiskampanje bekreftet tidligere funn; at selv om kampanjen (til tross for positive tall for gjenkjennelse og differensiering etter målgruppe) ikke hadde noen effekt på unge ikke-brukeres holdning til cannabisbruk, var eksponering for kampanjen likevel forbundet med en negativ effekt på de unges oppfatning av andres bruk av marihuana (GAO, 2006).
Yhdysvaltojen hallituksen kannabiskampanjan tuoreessa uudelleenarvioinnissa vahvistettiin aiempi havainto, jonka mukaan kampanjalla (myönteisestä palautteesta ja kohderyhmien eriyttämisestä huolimatta) ei ollut vaikutusta kannabista käyttämättömien nuorten asenteisiin kannabiksen käyttöä kohtaan, mutta kampanja vaikutti epäsuotuisasti nuorten käsityksiin muiden kannabiksen käytöstä (GAO, 2006).
I et par isolerte tilfeller har imidlertid fokus skiftet fra kunnskapsheving (målet for de fleste mediekampanjer) til sosioemosjonell informasjon (f.eks. forsøk på å endre oppfatningen av cannabisbruk).
Muutamassa yksittäistapauksessa painopiste on kuitenkin siirtynyt tietoisuuden lisäämisestä (useimpien joukkotiedotuskampanjoiden tavoite) sosiaalis-emotionaalisen
Å øke prisen på et rusmiddel og/eller heve aldersgrensen for bruk har vist seg effektivt for å redusere bruken, men denne framgangsmåten kan kun tas i bruk for lovlige rusmidler som alkohol og tobakk (Bühler og Kröger, 2006).
Päihteen hinnan ja/tai sen käytön laillisen ikärajan nostamisen on osoitettu vaikuttavan myönteisesti käytön vähentämiseen, mutta nämä keinot ovat mahdollisia vain laillisten päihteiden, kuten alkoholin ja tupakan, kohdalla (Bühler ja Kröger, 2006).
Slike miljøstrategier har fram til nå vært et nordisk og amerikansk fenomen som hovedsakelig har fokusert på alkohol, og resultatene har vært lovende (Lohrmann et al., 2005; Stafström et al., 2006).
Tällaiset ympäristöön liittyvät strategiat ovat toistaiseksi olleet lähinnä Pohjoismaihin tai Yhdysvaltoihin rajoittuva ilmiö, pääasiassa alkoholiin keskittyviä ja tuloksiltaan lupaavia (Lohrmann et al., 2005; Stafström et al., 2006).
Vi ser imidlertid stadig flere eksempler på helhetlige tilnærminger med utgangspunkt i lokalmiljøet, der alkohol og tobakk behandles på lik linje med illegale rusmidler.
Vähitellen on kuitenkin syntymässä kokonaisvaltaisia yhteisökeskeisiä lähestymistapoja, joissa alkoholia ja tupakkaa kohdellaan samoin kuin laittomia päihteitä.
Belgia, Bulgaria, Danmark, Litauen, Luxembourg, Nederland, Polen, Slovakia og Norge rapporterer nå om nærmiljøbaserte strategier og diskusjoner om tilleggsavgifter og om regulering av tilgjengeligheten av alkohol og tobakk. Slike strategier tar sikte på å redusere
Belgiassa, Bulgariassa, Tanskassa, Liettuassa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Puolassa, Slovakiassa
Programmer som baserer seg på sosial påvirkning er utbredt i skolen, spesielt i Storbritannia og i land som tilbyr standardiserte programmer, som Tyskland, Irland, Hellas, Spania, Norge og snart også Danmark.
Sosiaaliseen vaikuttamiseen perustuvat ohjelmat ovat yleisiä kouluissa etenkin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja standardoituja ohjelmia tarjoavissa maissa, kuten Saksassa, Irlannissa, Kreikassa, Espanjassa, Norjassa ja kohta myös Tanskassa.
forbruket blant ungdom ved å opprette alkoholfrie soner og øke vaktholdet på utestedene.
Tällaisten strategioiden tarkoituksena on vähentää kulutusta nuorten keskuudessa, luoda alkoholista vapaita alueita tai lisätä turvallisuutta yöelämän ympäristöissä.
Når det gjelder skoler, bekrefter ferske studier fra Europa (Kuntsche og Jordan, 2006) og andre steder (Aveyard et al., 2004) at det normative klimaet og uformelle nettverk i stor grad påvirker brukeratferden i forhold til lovlige stoffer og cannabis.
Koulujen osalta Euroopassa (Kuntsche ja Jordan, 2006) ja muualla (Aveyard et al., 2004) tehdyt tuoreet tutkimukset vahvistavat, että normatiivinen asenneilmasto ja epäviralliset verkostot vaikuttavat voimakkaasti laillisia päihteitä ja kannabista koskevaan kulutuskäyttäytymiseen.
Innføringen av røykeforbud på skolene vurderes nå også i Tyskland, Irland og Italia (15).
Koulussa sovellettavien sääntöjen käyttöönottoa harkitaan nyt entistä vahvemmin Saksassa, Irlannissa ja Italiassa (15).
Når det gjelder generell forebygging i lokalsamfunnet, rapporterer 12 medlemsstater at de fleste eller alle kommuner allerede har narkotikaplaner, og i 10 land er dette en politisk prioritering.
Yleisen yhteisökeskeisen ehkäisevän huumetyön osalta huumausaineita koskevia suunnitelmia löytyy useimmista tai kaikista kunnista 12 jäsenvaltiossa, ja ne ovat poliittinen painopiste kymmenessä maassa.
Slike opplegg foregår ofte som informasjonsarrangementer og i noen mindre grad som tilbud om alternative fritidsaktiviteter.
Tällaiset ohjelmat toteutetaan yleensä tiedotustapahtumien ja toisinaan vaihtoehtoisten harrastusmahdollisuuksien tarjonnan muodossa.
Generell familiebasert forebygging består hovedsakelig av foreldrekvelder eller informasjonsopplegg, og enkelte ganger av intensiv opplæring for foreldre.
Yleinen perhelähtöinen ehkäisevä huumetyö koostuu enimmäkseen vanhempainilloista tai tiedotustoimista ja harvemmin vanhempien intensiivikursseista.
Medlemsstatene har i økende grad fokus på forebyggende
Organisatorisista syistä ehkäisevä huumetyö kouluissa on yleensä paikallisviranomaisten vastuulla, etenkin Pohjoismaissa, Ranskassa ja Puolassa.
17 strategier rettet mot sårbare lokalsamfunn som sådan (
Jäsenvaltioissa kiinnitetään yhä enemmän huomiota kokonaisiin haavoittuvassa asemassa oleviin yhteisöihin suunnattuihin ehkäisystrategioihin (17).
betyr at disse lokalsamfunnene må identifiseres, f.eks. ved hjelp av standardiserte evalueringsverktøy som Storbritannias ”index of multiple deprivation”, eller sosioøkonomiske indikatorer som boligstandard eller utdanning (antall elever som henger etter i utdanningen eller antall subsidierte elever).
Se tarkoittaa, että tällaiset yhteisöt täytyy tunnistaa esimerkiksi käyttämällä standardoituja arviointivälineitä, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan vähäosaisuusindeksiä (Index of Multiple Deprivation) tai sosioekonomisia indikaattoreita, kuten erityisjärjestely- tai koulutusnormeja (opetuksessa jälkeen jääneiden oppilaiden määrä tai tukioppilaiden määrä).
Noen kommentatorer har antydet at ferdighetsbaserte opplæringsprogrammer blir mer effektive om de suppleres med generelle tiltak for å øke kompetansen innen helse og livsferdigheter, og at intervensjonene derfor bør integreres i en grundigere fundert helseundervisning (Hawks et al. 2002).
Osa tutkijoista on katsonut, että täydentävillä yleisillä terveys- ja elämäntaito-ohjelmilla saataisiin aikaan suurempi muutos kuin pelkkään elämäntaitoon perustuvilla valistusohjelmilla, jolloin toimenpiteet kannattaisi sisällyttää perusteltuun terveystiedon opintokokonaisuuteen (Hawks et al., 2002).
Dette synes å være tilfelle i de fleste medlemsstatene.
Näin on ilmeisesti tehtykin lähes kaikissa jäsenvaltioissa.
Flere medlemsstater (f.eks.
Lisäksi useassa jäsenvaltiossa (esim.
Italia, Litauen, Nederland, Slovakia og Storbritannia) setter det narkotikaforebyggende arbeidet i sammenheng med helsemessige og sosiale aspekter som vold, psykiske problemer, sosial eksklusjon, dårlige skoleresultater samt bruk av tobakk og alkohol, under paraplybegrepet forebyggende folkehelsearbeid, som også fokuserer mer på sårbare gruppers spesifikke behov.
Italia, Liettua, Alankomaat, Slovakia, Yhdistynyt kuningaskunta) ehkäisevää huumetyötä käsitellään terveydellisten ja sosiaalisten näkökohtien, kuten väkivallan, mielenterveysongelmien, syrjäytymisen, heikon koulumenestyksen sekä tupakan ja alkoholin käytön yhteydessä osana kansanterveydellistä ehkäisytyötä, jolloin voidaan myös entistä paremmin keskittyä nimenomaan haavoittuvassa asemassa olevien ryhmien tarpeisiin.
Når målgruppene er identifisert (f.eks. har Frankrike sine ”zones urbaines sensibles”, særlig utsatte bysoner, og når det gjelder skoler, sine ”prioriterte soner”), kan tilleggsressurser kanaliseres til disse underprivilegerte gruppene.
Kun kohdeyhteisöt on tunnistettu (esim. Ranskassa on ”haavoittuvassa asemassa olevia taajama-alueita” tai koulujen yhteydessä ”ensisijaisia oppimisyhteisöjä”), näille vähäosaisille ryhmille voidaan suunnata lisämäärärahoja.
Irland, Kypros og Storbritannia har allerede selektive forebyggingsprosjekter i slike områder, og Portugal er i ferd med å implementere samme strategi.
Irlannissa, Kyproksessa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa toteutetaan jo valikoivia ehkäisyhankkeita useimmilla näistä alueista, ja Portugalissa ollaan juuri toteuttamassa tällaista strategiaa.
Typen tilbud varierer fra rådgivningstjenester i Estland, Hellas, Frankrike og Slovakia, til feltprosjekter i Luxembourg og Østerrike, noen ganger med spesielt fokus på etniske grupper.
Tarjonta vaihtelee Viron, Kreikan, Ranskan ja Slovakian neuvontapalveluista Luxemburgin ja Itävallan kenttätyöhankkeisiin, ja kohteena ovat toisinaan nimenomaan etniset ryhmät.
I tillegg rapporterer noen av de nye medlemsstatene (Bulgaria, Ungarn, Litauen, Polen og Romania) om intervensjoner rettet mot sårbare familier.
Lisäksi tietyissä uusissa jäsenvaltioissa (Bulgaria, Liettua, Unkari, Puola ja Romania) on toteutettu paljon toimia haavoittuvassa asemassa olevissa perheissä.
De fleste medlemsstatene har fokus på rusmiddelbruk i familien, selv om enkelte land (Hellas, Litauen, Ungarn og Storbritannia) har et bredere fokus på alle sosialt vanskeligstilte familier.
Useimmissa jäsenvaltioissa painopisteenä on päihteiden käyttö perheessä, mutta muutamassa maassa (Kreikka, Liettua, Unkari, Yhdistynyt kuningaskunta)
Manglende implementering av modellprogrammer forklares ofte med at de ikke vil kunne tilpasses lokale forhold og ikke vil møte de ulike lokalsamfunnenes behov (Ives, 2006).
Malleihin perustuvien ohjelmien karttamista perustellaan usein sillä, etteivät ne sovellu paikallisiin oloihin tai yksittäisten yhteisöjen tarpeisiin (Ives, 2006).