pere/sami_parallel huggingface dataset:
Generelt er prevalensen av bruk av GHB og ketamin i¤befolkningen lav, men den kan være mye høyere i¤enkelte grupper, miljøer eller geografiske områder.
Vuonna 2009 mCPP vaikutti edelleen olevan yleisimmin saatavilla oleva ”uusi synteettinen huumausaine” (161) Euroopan ekstaasimarkkinoilla, joko yksinään tai MDMA:n kanssa.
Mixmags nettbaserte spørreundersøkelse blant klubbgjengere i¤Storbritannia fant en prevalens av bruk siste måned på 1,7¤% for GHB og 1,6¤% for GBL, mot 32,4¤% for ketamin.
Varhaisen varoituksen järjestelmästä saaduissa tiedoissa on ilmoituksia käyttäjistä Alankomaissa ja Tanskassa sekä Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehdyistä takavarikoista.
En spørreundersøkelse blant klubbgjengere i¤Amsterdam i¤2003 og 2008 (646 respondenter) rapporterte en liten økning i¤prevalens av
Näiden tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että mCPP:tä (tai yleensä piperatsiineja) sisältävien ekstaasitablettien osuus kasvoi huomattavasti vuoden 2009 ensimmäisellä puoliskolla.
EONNs øyeblikksbilde av situasjonen på internett i¤2010 fant ingen internettbutikker registrert i¤EU som tilbød GHB, mens GBL ble funnet i¤fire.
EMCDDA:n vuoden 2010 Internet-katsauksessa ei löydetty EU:ssa rekisteröityjä verkkokauppoja, jotka olisivat myyneet GHB:tä, mutta GBL:ää löydettiin neljästä verkkokaupasta.
Ingen av dem syntes imidlertid å¤reklamere for GBL som rusmiddel eller lot det skinne gjennom at det hadde psykoaktive egenskaper.
Yksikään näistä ei kuitenkaan vaikuttanut mainostavan GBL:ää huumausaineena tai viitannut sen psykoaktiivisiin ominaisuuksiin perustuviin käyttötarkoituksiin.
) Hyperlenker til nettbaserte kilder finnes i¤PDF-versjonen av årsrapporten, som er tilgjengelig på EONNs nettsted (http://www.emcdda.europa.eu/publications/annual-report/2010).
) Hyperlinkit verkkolähteisiin ovat vuosiraportin PDF-versiossa, joka on saatavana EMCDDA:n verkkosivustolta (http://www.emcdda.europa.eu/publications/annual-report/2010).
EONN (2009a), Årsrapport 2009, narkotikasituasjonen iEuropa, Den europeiske unions publikasjonskontor, Luxembourg.
EMCDDA (2008c): Drugs and vulnerable groups of young people, EMCDDA:n erityiskysymys, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.
EONN (2006), Hallucinogenic mushrooms, EMCDDA Thematic paper, Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk (tilgjengelig på internett).
EMCDDA (2006): Hallucinogenic mushrooms, EMCDDA Thematic papers, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (saatavana verkossa).
Europakommisjonen (2009a), Economic Crisis in Europe: causes, consequences and responses, European Economy 7/2009, Den europeiske unions publikasjonskontor, Luxembourg.
Euroopan komissio (2009a): Economic Crisis in Europe: causes, consequences and responses, European Economy 7/2009, Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg.
(2010), ”Harm reduction among injecting drug users: evidence of effectiveness”, i¤Harm reduction: evidence, impacts and challenges, EMCDDA Monograph, Rhodes, T. og Hedrich, D. (redaktører), Den europeiske unions publikasjonskontor, Luxembourg, s. 115–63.
(2010): Harm reduction among injecting drug users: evidence of effectiveness, teoksessa Harm reduction: evidence, impacts and challenges, EMCDDA:n monografia, Rhodes, T. ja Hedrich, D. (toim.), Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg, s. 115–163.
(2010), ”The fast and the furious: cocaine, amphetamines and harm reduction”, i¤Harm reduction: evidence, impacts and challenges, EMCDDA Monograph, Rhodes, T. og Hedrich, D. (redaktører), Den europeiske unions publikasjonskontor, Luxembourg, s.¤191–232.
(2010): The fast and the furious: cocaine, amphetamines and harm reduction, teoksessa Harm reduction: evidence, impacts and challenges, EMCDDA:n monografia, Rhodes, T. ja Hedrich, D. (toim.), Euroopan unionin julkaisutoimisto, Luxemburg, s. 191–232.
Reitox, nasjonale rapporter (2009), tilgjengelig på EONNs nettsted.
Reitoxin kansalliset raportit (2009): saatavana EMCDDA:n verkkosivustolta.
UNODC (2010a), Afghanistan cannabis survey 2009, FNs Kontor for narkotika og kriminalitet, Wien (tilgjengelig på internett).
UNODC (2009): World drug report 2009, Yhdistyneiden Kansakuntien huumausaine- ja kriminaalipolitiikan toimisto, Wien.
Luxembourg: Den europeiske unions publikasjonskontor
Luxemburg: Euroopan unionin julkaisutoimisto
Substitusjonsbehandling nå vanlig i EU opiatbrukere, noe som også er gjort i Tyskland i den senere tid, og tilsvarende tiltak drøftes nå i andre medlemsstater.
Korvaushoito tällä hetkellä laajalle levinnyttä EU:ssa käyttäjillä vuodesta 1997 lähtien Alankomaissa ja sen jälkeen Saksassa, ja sen käytöstä keskustellaan muissa jäsenvaltioissa.
I UK er heroin blitt foreskrevet i liten skala og på selektivt grunnlag i noen tiår.
Sitä on määrätty lääkkeeksi valikoivasti ja vähäisessä määrin Yhdistyneessä kuningaskunnassa joidenkin vuosikymmenten ajan.
EU-plan om evalueringen av og kvaliteten på substitusjonsbehandling mangelvare.
Tähän saakka ajan tasalla olevat tiedot korvaushoidon arvioinnista ja laadusta ovat olleet niukkoja EU:ssa.
I slutten av år 2000 kom imidlertid EONN ut med et nummer i Insights-senen med tittelen Reviewing current practice in drug-substitution treatment in the European Union [1], som gir en omfattende oversikt over seneste praksis på området.
Vuoden 2000 lopussa EHNVS kuitenkin julkaisi /ns/g/ifs­julkaisusarjassaan laajan katsauksen viimeaikaisista käytännöistä nimellä Reviewing current practice in drug-substitution treatment in the European Union [1].
Fakta, tall og analyser må selvfølgelig være tilgjengelig om man skal ha en rasjonell debatt om dette emnet.
Korvaushoito on tällä hetkellä EU:ssa laajalle levinnyttä huumeiden käyttäjien hoidossa.
Stadig flere problembrukere av narkotika i Den europeiske union (EU) tilbys nå substitusjonsbehandling.
Kokeilut pääasiassa metadonihoidolla aloitettiin 1960­luvun lopussa lähinnä Pohjois­Euroopassa.
De første forsøkene fant sted i Nord-Europa mot slutten av 1960-tallet og omfattet først og fremst metadon.
Korvaushoito on otettu käyttöön 1990­luvun puoliväliin mennessä kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
På midten av 1990tallet hadde alle EUs medlemsstater tilbud om substitusjonsbehandling.
Tällä hetkellä EU:ssa ollaan olennaisilta osin yksimielisiä korvaushoidon eduista.
Selv om det nå er bred enighet i Europa om nytten av slik behandling, er temaet fortsatt ømtålig i en del land.
Tietyissä maissa tämä hoito on kuitenkin edelleen arka aihe.
Definisjon: Substitusjonsbehandling er en form for medisinsk behandling som tilbys opiatavhengige personer (primært heroinmisbrukere), og er basert på inntak av et medikament som ligner eller er identisk med det stoffet vedkommende vanligvis bruker.
Määritelmä: Korvaushoito on lääketieteellinen hoitomuoto, jota tarjotaan opiaattien (pääasiassa heroiinin) väärinkäyttäjille ja joka perustuu samankaltaisiin tai samanlaisiin valmisteisiin kuin käytetty huume.
Det gis to typer behandling: vedlikeholdsbehandling - der misbrukeren får tilstrekkelige mengder av stoffet for å redusere farlig eller skadelig atferd; og avgiftning - der mengden narkotika gradvis reduseres til null. Behandlingen gis enten med eller uten psykososial støtte.
Hoitoon sisältyy kaksi eri muotoa: ylläpito, jossa käyttäjälle annetaan riittävästi valmistetta riski- tai häiriökäyttäytymisen vähentämiseksi, ja detoksifikaatio, jossa annetun huumeen määrää vähennetään asteittain ja lopuksi anto lopetetaan kokonaan.
Et blikk på politiske nøkkeltemaer
Toimintaperiaatteisiin liittyvät tärkeimmät kysymykset
Substitusjonsbehandling er i et bredt anlagt program for narkotikabehandling et nøkkelelement som kan bidra effektivt til å redusere risikoen for HIV-smitte, overdose, bruken av både legale og illegale stoffer og narkotikarelatert kriminalitet.
Se voi vähentää Hl-virusinfektion, yliannosten, laillisten ja laittomien huumeiden ja huumeisiin liittyvien rikosten riskiä.
Det er vitenskapelig bevist at substitusjonsbehandling kan bidra til en nedgang i kriminalitet, smittsomme sykdommer og narkotikarelaterte dødsfall - og forbedre misbrukeres fysiske, psykiske og sosiale velferd.
Tieteellinen todistusaineisto viittaa siihen, että korvaushoito voi auttaa rikollisuuden, infektiotautien ja huumekuolemien vähentämisessä sekä edistää huumeista riippuvaisien fyysistä, psyykkistä ja sosiaalista hyvinvointia.
Imidlertid hevder noen at dette ikke er en behandling, men et halvhjertet tiltak som i virkeligheten Ikke Innebærer noen løsning på narkotikaproblemet.
Eräät ovat kuitenkin sitä mieltä, että korvaushoito ei ole hoitokuuri vaan ainoastaan välinpitämätön vastaus, joka ei tarjoa todellista ratkaisua huumeiden käytön ongelmaan.
EONN mener at den politiske debatten om substitusjonsbehandling ikke bare bør dreie seg om fordeler og ulemper, men snarere bør betraktes som ett element i et bredt spekter av tiltak mot misbruk av narkotika, inkludert medikamentfri behandling.
Seurantakeskus uskoo, että tätä aihetta koskevassa huumepolitiikkaan liittyvässä keskustelussa ei pitäisi käsitellä ainoastaan korvaushoidon etuja ja haittoja. Tämä hoitomuoto pitäisi nähdä yhtenä osana suurta joukkoa huumeiden ongelmakäyttöön pureutuvia ratkaisuja, joihin kuuluu hoito ilman huumeita.
Men i praksis får de færreste dette, slik at vekten i større grad legges på substitusjon enn på behandling.
Käytännössä tämä hoito kuitenkin puuttuu usein ja painopiste on enemmän korvaamisessa kuin hoidossa.
Anslagsvis får rundt en halv million narkotikabrukere verden over substitusjonsbehandling.
Melkein kaikissa EU:n jäsenvaltioissa vain yhden valmisteen käyttö on vallitsevaa.
Mer enn 300.000 av disse er i Europa, anslagsvis 110.000 i USA[1].
Valmiste pitäisi valita ja annostella yksilöllisesti parhaan mahdollisen vaikutuksen aikaansaamiseksi.
Vanligvis vil ett stoff dominere behandlingen i det enkelte EU-land, og metadon er nok vanligst.
Enemmän kuin 300 000 näistä on Euroopassa ja arviolta 110 000 USA:ssa [1].
Tilgangen til substitusjonsbehandling er sterkt varierende innenfor EU.
Joissakin maissa ja hoito-ohjelmissa pääsy on rajoitettu tiukkoja kriteerejä käyttäen (korkea kynnys).
Enkelte land og programmer begrenser inntaket etter strenge kriterier (høy terskel), mens andre bare bruker opiatavhengighet som inntakskriterium (lav terskel).
Joissakin taas edellytetään vain opiaattiriippuvuutta hoitoon pääsyn kriteerinä (matala kynnys).
Det optimale ville være en kombinasjon av de to.
Näiden kahden korvaushoitotavan yhdistelmä olisi paras mahdollinen.
Men man må være forsiktig slik at ikke medikamentene avledes til illegal bruk av misbrukere som får resepter fra ulike kilder og derpå selger medikamentene.
On kuitenkin huolehdittava siitä, että valmisteiden leviäminen laittomaan käyttöön voidaan estää ja että huumeiden käyttäjät eivät saa lääkemääräyksiä eri lääkäreiltä ja kauppaa sitten näin hankittuja huumeita.
Metadon er fortsatt det medikamentet som er vanligst i substitusjonsbehandling, selv om det ikke lenger råder grunnen alene. Buprenorfin dominerer i Frankrike.
Metadoni on edelleen yleisimmin käytetty valmiste, vaikka sitä ei enää käytetä yksinomaan kuten aiemmin.
Andre EU-stater har iverksatt forsøk med stoffer som dihydrokodein, morfin med lang virkningstid og levo-alfa-acetyl-metadol (LAAM).
Muut EU:n jäsenvaltiot ovat aloittaneet kokeiluja dihydrokodeiinilla, hitaasti vapautuvalla morfiinilla ja levo­alfa­asetyyli­metadolilla (LÀAM).
Etter anbefaling fra Det europeiske kontor for legemiddelvurdering (EMEA) er LAAM imidlertid nå suspendert på grunn av tilfeller av livstruende hjerteforstyrrelser hos personer som behandles med LAAM.
Euroopan lääkearviointiviraston (EMEA) suosituksesta LAAM­va lm ¡steen myynti on kuitenkin peruutettu toistaiseksi sen jälkeen, kun LAAM­hoidossa olleilla potilailla esiintyi hengenvaarallisia sydämen toimintahäiriöitä.
Siden 1997 har man i et forsøksprosjekt i Nederland også brukt heroin til å stabilisere kroniske
Heroiinia on kokeiltu stabiloinnissa kroonisilla opiaattien
Substitusjonsbehandling - en oversikt
Katsaus korvaushoitoon
Hvordan er tilgangen til substitusjonsbehandling?
1 Huumeongelman hoitojärjestelmien keskeinen osa
Til tross for at substitusjonsbehandling er blitt langt vanligere i løpet av det siste tiåret, er tilbudet svært varierende innenfor EU.
Huolimatta siitä, että korvaushoitoa on käytetty yleisesti yhä laajemmin viime vuosikymmenen aikana, pääsy siihen on paikoittaista.
For eksempel synes dekningen å være begrenset i Hellas, Norge, Finland og Sverige.
Korvaushoidon kattavuus näyttää olevan osittaista esimerkiksi Kreikassa, Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa.
'Målet med narkotikabehandling er å hjelpe mennesker til igjen å få kontroll over sitt liv.
Joissakin maissa on luotu hyvät yhteydet molempia ongelmia diagnosoivien erityisterveyspalvelujen välille.
Legene må til stadighet foreta en vurdering av om pasienter som får resept på et
Muissa maissa yhteydet eri palvelujen välillä ovat vähäisiä.
Substitusjonsbehandling foregår nesten utelukkende poliklinisk. Fordelen med dette er at den er billig, og at narkotika misbrukerne kan leve normalt.
Korvaushoito on melkein yksinomaan avohoitopalvelua.
Blant dem som mottar substitusjonsbehandling, finner vi imidlertid alt fra relativt velfungerende, ofte yrkesaktive personer, til marginaliserte og svært svakstilte misbrukere som bor på gaten.
Korvaushoitoa saavat voivat olla suhteellisen hyvin selviytyviä, työssä käyviä henkilöitä tai marginalisoituneita ja erittäin epäedullisessa asemassa olevia, kadulla asuvia huumeiden väärinkäyttäjiä.
Derfor kan en del av klientene kreve mer omfattende behandling enn hva som er mulig innenfor et poliklinisk opplegg.
Tästä syystä jotkut asiakkaat saattavat vaatia enemmän hoitoa kuin avohoitona annettava korvaushoito voi tarjota.
substitusjonsmiddel er forberedt på å bli rusfrie ved å gå gjennom en avgiftningsprosess.
"Huumehoidon tavoite on auttaa ihmisiä saamaan elämänsä uudelleen hallintaan.
Psykososial og praktisk hjelp i denne prosessen er særdeles viktig.'
Lääkärien on jatkuvasti arvioitava, voivatko korvaushoitoa saavat potilaat vapautua huumeista detoksifikaatioprosessin kautta.
Det finnes tilstrekkelig underlag for å vise at substitusjonsbehandling kan bidra til å redusere HIV-smitte, bruk av narkotika, overdoserisiko og narkotikarelatert kriminalitet samtidig som de avhengiges generelle helsetilstand forbedres.
On olemassa runsaasti tutkimustietoa, jolla voidaan osoittaa, että korvaushoito voi vähentää Hl-virustartuntoja, huumeiden käyttöä, yliannoksen riskiä ja huumeisiin liittyviä rikoksia sekä parantaa huumeiden käyttäjien yleistä terveydentilaa.
En omfattende gjennomgang av dokumentasjonen [3] konkluderte at metadonbehandling gir en drastisk nedgang i overføringen av HIV-smitte og AIDS.
Laajassa kirjallisuuskatsauksessa [3] esitettiin johtopäätös, jonka mukaan metadonihoitoon liittyi merkittävä Hlvirusinfektioiden ja aids-tapausten määrän väheneminen.
Metadonbehandling reduserer også injeksjonshyppighet, omfanget av deling av sprøyteutstyr og sexarbeid for å kunne kjøpe stoff.
Samoin vähenivät heroiiniinjektioiden määrä ja injektiovälineiden yhteiskäyttö sekä seksipalvelut huumeiden ostamiseksi.
En fireårig tysk studie [4] av et poliklinisk behandlingsopplegg med metadon viste at narkotikaforbruket gikk ned samtidig som sosiale ferdigheter og relasjoner ble styrket.
Saksalaisessa neljän vuoden metadonilla tapahtunutta avohoitoa koskevassa seurantatutkimuksessa [4] osoitettiin, että huumeiden käyttö väheni, kun sosiaaliset taidot ja suhteet paranivat.
En gresk evaluering av metadon som substitusjonsmiddel i Athen [5] viste en kraftig reduksjon i samtidig bruk av heroin.
Kreikkalaisessa Ateenassa tehdyssä metadonikorvaushoidon arvioinnissa [5] osoitettiin, että heroiinin samanaikainen käyttö väheni suuresti.
Enkelte programmer og enkelte medlemsstater - f.eks. Hellas og Sverige - anvender et høyterskelprinsipp hvor inntak tar hensyn til alder, antall år som misbruker, antall behandlinger som ikke har lykkes osv. Andre, som Danmark, Spania, Italia og Nederland, har bare opiatavhengighet og et ønske om behandling som kriterier.
"Monissa maissa korvaushoito kehitettiin -alussa esiintyneen vastustuksen jälkeen -vastaukseksi Hl-virusinfektion riskiin, joka liittyy opiaattien ja muiden huumeiden injektiokäyttöön.
Substitusjonsbehandling har vist seg å være svært virkningsfullt. Sammen med andre skadereduserende tiltak og økt bevissthet generelt har det bidratt til en begrensning av antallet nye HIV-tilfeller blant sprøytebrukere i de fleste EU-land i slutten av 1990-arene.'
Yhdessä muiden riskien vähentämismenetelmien ja yleisen tiedon lisäämisen kanssa korvaushoito auttoi useimmissa EU:n maissa 1990-luvun loppupuolella uusien Hlvirustartuntatapausten leviämisen rajoittamisessa huumeiden suonensisäisten käyttäjien keskuudessa."
Selv om det finnes en lang rekke forskjellige substitusjonsmidler, har nesten alle land i EU ett substitusjonsmiddel som de foretrekker framfor et annet [7].
Lähes kaikissa EU:n jäsenvaltioissa käytetään yhtä pääasiallista valmistetta mieluummin kuin monia eri valmisteita [7].
I mer enn 90 % av tilfellene brukes metadon som substitusjonsmiddel for opiater, bortsett fra i Frankrike, hvor buprenorfin dominerer.
Yli 90 prosentissa tapauksista opiaattien korvaushoito annetaan metadonihoitona, paitsi Ranskassa, jossa vallitsevana hoitona on buprenorfiini.
For EU, sett under ett, ble antallet narkotikamisbrukere som fikk metadonbehandling seksdoblet i perioden 1993-1997 [1].
Metadonihoidossa olevien huumeiden käyttäjien arvioitu lukumäärä koko EU:ssa lisääntyi kuusinkertaiseksi vuosina 1993-1997 [1].
Mulighetene for substitusjonsbehandling i fengslene varierer svært meget.
Kummankin lähestymistavan pitäisi ihannetapauksessa täydentää toinen toistaan.
De ulike substitusjonsmidlene har forskjellige egenskaper.
Korvaushoidossa käytettävillä valmisteilla on eri ominaisuuksia.
EUR 8 pr. person pr. uke, mot EUR 65 for buprenorfin.
Toisaalta metadonia on helppo antaa ja se on buprenorfiiniin verrattuna halpaa (8 euroa henkilöä kohden viikossa verrattuna 65 euroon).
En del eksperter foretrekker buprenorfin til yngre narkotikamisbrukere og metadon til eldre misbrukere ved langtidsbehandling.
Eräät asiantuntijat pitävät buprenorfiinia parempana nuorille ja metadonia ikääntyneille käyttäjille pitkäaikaisessa käytössä.
Buprenorfin synes også å være bedre egnet for gravide og forårsaker færre neonatale problemer enn metadon.
Buprenorfiini vaikuttaa myös paremmalta raskaana oleville naisille, koska se tuottaa metadonia vähemmän vastasyntyneisyyteen liittyviä ongelmia.
Forsøk med heroinbehandling foregår nå i Tyskland og Nederland og drøftes i en del andre medlemsstater i EU.
Heroiinihoitoon liittyviä kokeita tehdään Saksassa ja Alankomaissa, ja niistä keskustellaan muissa EU:n jäsenvaltioissa.
Generelt gis substitusjonsbehandlingen enten av allmennlege eller i spesialiserte sentre som har tjenester tilpasset de avhengiges behov. Begge har sine fordeler: Allmennleger har god geografisk dekning, mens de spesialiserte sentrene sitter med betydelig erfaring og ekspertise.
Useimmissa EU:n maissa korvaushoitoa koskevissa säännöksissä edellytetään, että korvaushoitoon pitää liittyä psykososiaalista hoitoa.
Imidlertid har nesten alle medlemsstatene i EU valgt å kanalisere behandlingen hovedsakelig gjennom den ene eller den andre typen.
Käytännössä teorian ja käytännön välillä on kuitenkin hyvin usein juopa ja painopiste on usein enemmän korvaamisessa kuin hoidossa.
En kombinasjon av begge - dersom man på samme tid fikk på plass et system som forhindrer at medikamenter avledes til
Psykososiaalisen hoidon roolia pitäisi tutkia mahdollisena kiihdykkeenä huumeiden käyttäjien edistymisessä riippuvuudesta pidättyvyyteen.
I henhold til regelverket i de fleste EU-landene skal substitusjonsbehandling følges opp med psykososial omsorg.
Näihin kokeisiin sisältyy heroiinin antaminen erittäin vaikeaongelmaisille heroiinin käyttäjille lääketieteellisesti valvotuissa oloissa.
Forskning viser at de positive effektene av en behandling i høyeste grad er avhengig av slik omsorg.
Käytetäänpä sitten mitä ainetta hyvänsä, on tärkeää sovittaa korvaava annos yksilön aikaisempaa huumeiden käyttöä vastaavaksi.
Men det er ofte langt mellom teori og praksis, og det fokuseres oftere på substitusjon enn på behandling.
Korvaushoitoa antavat yleensä joko yleislääkärit tai huumeongelmaisten hoitoon erikoistuneet keskukset, joiden palvelut on räätälöity väärinkäyttäjien tarpeita vastaaviksi.
Nødvendigheten av psykososial støtte underbygges av forskning som viser at personer som får metadonbehandling er i like stor grad som andre narkotikaavhengige spesielt utsatt for psykiatriske forstyrrelser og andre helseproblemer i tillegg til sosial eksklusjon [6].
Kummallakin hoitomuodolla on etunsa, sillä yleislääkärien palvelut kattavat maantieteellisesti laajemman alueen, kun taas erikoistuneilla keskuksilla on huomattava kokemus ja asiantuntemus.
Psykososial behandling bør granskes som en mulig katalysator i narkotikabrukeres vandring fra avhengighet til rusfrihet.
Lähes kaikissa EU:n jäsenvaltioissa hoito on kuitenkin keskittynyt jompaankumpaan hoitomuotoon.
Tabelle 1: Substitusjonsbehandling blant problembrukere
Taulukko 1. Huumeiden ongelmakäyttäjien korvaushoito
Estimert antall klienter i substitusjonsbehandling for subtitusjonsbehandling (%) (?)
Arvio ongelmakäytön yleisyydestä C)
Estimert utbredelse av problematisk bruk av narkotika C)
Arvio korvaushoidossa olevien potilaiden määrästä
(') Metodene som brukes for å lage estimater over problematisk bruk av narkotika er svært varierende mellom EUs medlemsstater.
(') Huumeiden ongelmakäytön arviointimenetelmät vaihtelevat F.U:n jäsenvaltioissa suuresti.
Utbredelse og problematisk bruk av narkotika i de enkelte land er nærmere beskrevet i kapittel 1 (EONN 2001 Årsrapport ) og onlinetabell 1 OL på: http://annualreport.emcdda.org Anslagene over problematisk bruk av narkotika viser hovedsakelig til opiatbrukere, bortsett fra i Finland og Sverige, hvor amfetaminbruken er betydelig.
Lisätietoa kansallisesta levinneisyydestä ja huumeiden ongelmakäytöstä on esitetty huumeiden ongelmakäyttöä käsittelevässä osassa luvussa 1 (2001 Vuosiraportti Euroopan unionin huumeongelmasta) ¡a onlinetaulukossa 1 osoitteessa http://annualreport.emcdda.org.
Amfetaminbrukere er ikke tatt med i ovenstående anslag for Finland og Sverige.
Huumeiden ongelmakäyttäjiä koskeva arviot viittaavat pääasiassa opiaattien käyttäjiin, paitsi arviot Suomen ja Ruotsin osalta, joissa amfetamiinin käyttö on merkittävää.
) Anslag over andelen av problembrukere av narkotika i substitusjonsbehandling.
Tässä Suomea ja Ruotsia koskeviin arvioihin ei sisälly amfetamiinin käyttäjiä.
(') Tallene for utbredelse gjelder bare sprøytebrukere av narkotika, noe som kan medføre at dekningsgraden for substitusjonsbehandling kan være overvurdert.
(2) Arvio korvaushoidossa olevien huumeiden ongelmakäyttäjien osuudesta. (') Levinneisyys kattaa vain huumeiden injektiokäyttäjät, joten korvaushoidon määrä on voitu arvioida liian suureksi.
(4) Informasjon hentet direkte fra nasjonalt knutepunkt.
C) Suoraan kansalliselta suunnittelukeskukselta saatu tieto.
(5) En dekningsgrad på 100 % for substitusjonsbehandling virker usannsynlig og tyder på at utbredelsesanslaget på 4 694 kan være en undervurdering av faktisk utbredelse.
(5) Korvaushoidon 100-prosenttinen kattavuus ei vaikuta uskottavalta, minkä perusteella voitaisiin olettaa, että arvioitu määrä (4 694) on pienempi kuin tämänhetkinen todellinen esiintyvyys.
(7) Nøyaktigere data for UK: utbredelse av problematisk bruk av narkotika (opiater) = 162 000-244 000, klienter i substitusjonsbehandling = 35 000, dekningsgrad =
(7) Yhdistyneen kuningaskunnan tarkemmat tiedot: huumeiden ongelmakäyttäjien (opiaatit) esiintyvyys = 162 000-244 000; korvaushoidossa olevat asiakkaat =
Allmennleger har et svært varierende tilbud, og misbrukere kan føle seg lite vel blant vanlige pasienter.
Vastaavaa ratkaisua ei ole amfetamiinieikä kokaiiniongelmiin.
Spesialiserte sentre er geografisk ujevnt fordelt, noe som kan være til ulempe for narkotikamisbrukere i utkantstrøk.
Pohjoisissa EU:n jäsenvaltiossa amfetamiinit aiheuttavat enemmän ongelmia kuin heroiini, ja kokaiinin käyttöä ElLssa yleensä ei voida sivuuttaa.
Det er imidlertid viktig å ha klart for seg at substitusjonsbehandling bare kan brukes mot problematisk bruk av opiater.
valmisteiden leviämisen estäminen laittomiin tarkoituksiin, voisi olla tehokkaampaa.
Det finnes ingen tilsvarende løsning når det gjelder amfetamin- eller kokainproblemer.
Kummallakin hoitomuodolla on myös haittansa.
I de nordlige EU-statene forårsaker amfetaminer større problemer enn heroin, og i EU generelt er kokainbruken slett ikke ubetydelig.
Yleislääkärien antamat palvelut vaihtelevat suuresti, ja väärinkäyttäjät voivat tuntea olonsa epämukavaksi tavanomaisten potilaiden joukossa.
Til tross for at substitusjonsbehandling i de senere år er blitt vanligere, rapporterer de fleste medlemsstatene om mangel på kvalitetskontroll, overvåking og vurdering av de enkelte programmene.
Erikoistuneet keskukset eivät maantieteellisesti ole jakautuneet tasaisesti, mikä saattaa johtaa siihen, että etäällä asuvat huumeiden käyttäjät voivat joutua huonoon asemaan.
Tabell 1 viser anslag over antallet misbrukere av narkotika (hovedsakelig opiater) i EU og prosentvise anslag over personer som får substitusjonsbehandling.
Taulukossa 1 esitetään arvioita huumeiden ongelmakäyttäjien (pääasiassa opiaattien käyttäjiä) lukumääristä EU:ssa ja arvioituja prosenttimääriä korvaushoidossa olevista.
Dette siste tallet varierer merkbart mellom medlemsstatene.
Prosenttiosuudet vaihtelevat suuresti jäsenvaltioiden välillä.
I enkelte land ligger det helt nede på rundt 10 %, mens det i andre er oppe i over halvdelen.
Joissakin maissa osuus on vain noin 10 prosenttia ja muissa osuudet ovat suurempia kuin 50 prosenttia.
Det er viktig å huske at anslagene over problematisk narkotikabruk fortsatt mangler nøyaktighet og ikke umiddelbart kan sammenlignes.
Huolimatta korvaushoidon leviämisestä viime vuosina useimmat jäsenvaltiot raportoivat silti laadunvalvonnan, seurannan ja yksilöllisten ohjelmien arvioinnin puutteesta.
Lav dekning innebærer at et stort antall narkotikamisbrukere har økt risiko for overdose, helseskade, HIV og andre smittsomme sykdommer foruten sosial eksklusjon.
On pidettävä mielessä, että huumeiden ongelmakäyttöä koskevat arviot ovat edelleen epätarkkoja eikä niitä voida helposti verrata keskenään.
'Det kan være spesielt vanskelig å opprette nye behandlingssentre.
"Uusien keskusten perustaminen hoidon tarjoamista varten voi olla erityisen vaikeaa.
Man frykter at de vil trekke uønskede elementer til lokalmiljøet, og de forbindes med løsgjengeri, drikking, stoffmisbruk og innbrudd.
Useimmista maista raportoidaan yhteisön vastustusta hoito-ohjelmia kohtaan. Vastustuksen on havaittu kuitenkin olevan yleisintä ennen kuin ohjelmat on aloitettu ja keskukset perustettu.
De fleste land rapporterer om motstand i lokalmiljøet mot behandlingsprogrammer. Imidlertid viser det seg at motstanden vanligvis er størst før programmene og sentrene er etablert, og når de først er i drift, synes nabolaget ä akseptere dem' [1].
Naapurit näyttävät hyväksyvän ne, kun ne jo ovat käynnissä."
Substitusjonsbehandling - politiske betraktninger
Korvaushoito ­­ toimintaperiaatteita koskeva harkinta
> i et mer omfattende system for behandling av opiatmisbruk. ment i den HIV-forebyggende strategien i land som har et bruk. o 6
> o tien väärinkäyttäjien laajaa hoitojärjestelmää. Sen pitäisi olla maissa, joissa tartuntojen mahdollisuus laskimoteitse injektoidun olisempi valikoima valmisteita ja annoksia hoitoon tulleen henkilön äsyn pitäisi olla nykyistä parempaa siten, että tarjottaisiin sekä llisuuksia osana tasapainotettua lähestymistapaa. loitoon erikoistuneet keskukset pitäisi ottaa mukaan hoidon gelmakäyttäjien osuus pitäisi selvittää säännöllisesti alueittain
EONN (legal database): http://eldd.emcdda.org nr.
EHNVS (lainopillinen tietokanta) http://eldd.emcdda.org
(Inneholder en omfattende bibliografi over substitusjonsbehandling).
(Sisältää laajan kirjallisuusluettelon korvaushoidosta.)
blant problembrukere, Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, Luxembourg 2001, s. 28.
Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg 2001, s. 30.
[7] Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN) (2000), 2000 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union, Tabell 1 : Substitusjonsmidler brukt i EU, Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, Luxembourg 2000, s. 29.
[7] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (ENHVS) (2000), 2000 Vuosiraportti Euroopan unionin huumeongelmasta, Taulukko 1: Yleisimmin käytetyt korvaavat aineet EU:ssa. Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg 2000, s. 33.
Fokus på narkotika er en serie policy-sammendrag som utgis av Det Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN), Lisboa.
Teemana huumeet on tilannekatsausten sarja, jota julkaisee Lissabonissa toimiva Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS).
Dokumentene utkommer seks ganger i året på Den europeiske unions 11 offisielle språk samt norsk. Originalspråk: engelsk.
Tilannekatsaukset julkaistaan kuusi kertaa vuodessa EU:n yhdellätoista kielellä ja norjaksi.
De kan også lastes ned fra EONNS nettsted på (http://www.emcdda.org). Gjengivelse tilatt med kildeangivelse.
Ne voidaan myös ladata EHNVS:n verkkosivustosta osoitteesta http://www.emcdda.org.
For gratis abonnement vennligst bruk e-post (info@emcdda.org).
Tilaukset (maksuttomat) voidaan lähettää sähköpostitse osoitteeseen info@emcdda.org.
Du kan også registrere deg på EONNS hjemmeside om du ønsker oppdateringer om nye produkter.
Uusien tuotteiden päivityksistä on rekisteri EHNVS:n kotisivulla.
Narkotikamisbrukere og ovgivningen i EU
Huumeiden käyttäjät ja lainsäädäntö EU:ssa
Narkotikalovgivningen i Den europeiske union (EU) søker kontinuerlig å finne en balanse mellom straff og behandling.
Tasapaino rankaisemisen ja hoidon välillä i/i
ikke å straffe lovbrytere, eller om dét ikke går, ordninger som unngår bruk av strenge strafferettslige reaksjoner, som f.eks. bøter, inndraging av førerkort, osv.
Huumelainsäädäntö Euroopan unionissa (EU) pyrkii jatkuvasti ylläpitämään tasapainoa rankaisujen ja hoidon välillä.
og fengselsstraff blir fremdeles ilagt, særlig for gjentatte lovbrudd.
lainrikkojan ilman seuraamuksia tai, jos näin ei voida tehdä, pyrkivät ankaria rangaistuksia välttäviin järjestelyihin, esimerkiksi antamalla sakkoja, peruuttamalla väliaikaisesti ajokortin tuomioistuimissa ja vankilarangaistuksia annetaan vielä, erityisesti rikoksenuusijoille.
Mangel på konsekvens i anvendelsen av lovgivningen kan forvirre allmennheten og gå ut over rettssystemets troverdighet hva angår personlig narkotikabruk.
Epäjohdonmukaisuus lain soveltamisessa voi hämmentää yleisöä ja vaikuttaa oikeusjärjestelmän uskottavuuteen henkilökohtaisen huumeidenkäytön osalta.
Uansett; data viser en økende innsats fra politiets side mot narkotikamisbrukere -muligens fordi narkotika er blitt mer utbredt [2] - men innsatsen varierer både innenfor og mellom de enkelte landene.
Poliisin toiminta huumeiden käyttäjiä vastaan on kerätyn tiedon perusteella kuitenkin lisääntymässä, joskin vaihtelevuutta havaitaan sekä maiden sisällä että niiden [2] välillä.
Og i tillegg; saker som gjelder ulovlig bruk av narkotika, havner fortsatt i retten,
Huumeiden laitonta käyttöä käsitellään kuitenkin jatkuvasti
De tre FN-konvensjonene om narkotika [1] begrenser bruk av narkotika utelukkende til medisinske eller vitenskapelige formål.
Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) huumeita käsittelevissä kolmessa yleissopimuksessa [1] huumeiden käyttöä käsitellään yksinomaan lääkekäyttönä tai tieteellisessä tarkoituksessa.
Selv om de ikke krever at illegal bruk av narkotika skal betraktes som en kriminell handling, definerer 1988-konvensjonen -som et steg i kampen mot internasjonal narkotikasmugling - besittelse til eget bruk som en lovovertredelse.
Vaikka huumeiden laitonta käyttöä ei tarvitse näiden yleissopimusten mukaan käsitellä rikoksena, vuoden 1988 yleissopimuksessa huumeiden hallussapito henkilökohtaista käyttöä varten katsotaan kuitenkin rikokseksi ­ kansainvälisen huumekaupan torjunnan edistämiseksi.
'Samtidig som antallet narkotikarelaterte arrestasjoner øker - og politiressursene konsentreres på å ta cannabisbrukere - søker rettssystemet i de fleste landene i økende grad muligheter for å unngå fengselsstraff for narkotikalovbrytere, anvende "myke" sanksjoner eller vurdere strafferettslige tiltak som en siste utvei. Budskapet vi sender ut til borgerne - særlig de unge - er forvirrende og ofte selvmotsigende.
"Huumeisiin liittyvien pidätysten ollessa lisääntymässä ja poliisin keskittäessä voimavaransa kannabiksen käyttäjiin useimpien maiden oikeusjärjestelmät pyrkivät yhä useammin siihen, että huumelainrikkojan kohdalla luovutaan toimenpiteistä, 'pehmeitä' seuraamuksia sovelletaan tai että rikosoikeudellisia toimenpiteitä käytetään viimeisenä vaihtoehtona.
En effektiv strategi for rettsforfølgning på narkotikaområdet må bli mer ensartet og dermed mer troverdig.'
Jos toimintalinjojen soveltamista huumerikoksiin liittyvässä syytteeseenpanossa halutaan tehostaa, niiden on oltava johdonmukaisia ja siten uskottavampia."
Et blikk på politiske nøkkeltemaer
Keskeiset toimintalinjat
Konvensjonspartene er dermed forpliktet til å reagere på illegal besittelse av narkotika til eget bruk, men beholder sin individuelle frihet til å avgjøre hvilke konkrete retningslinjer som skal følges.
Allekirjoittajavaltiot ovat näin ollen velvollisia käsittelemään huumeiden laitonta hallussapitoa henkilökohtaista käyttöä varten, mutta niillä on yksilöllinen vapaus päättää kussakin maassa sovellettavista toimintalinjoista.
De ulike medlemsstatene i EU har i utformingen av sin nasjonale lovgivning tolket og utnyttet denne friheten og tatt hensyn til nasjonale særtrekk, kultur og prioriteringer samtidig som de har holdt fast ved forbudsprinsippet.
EU:n jäsenvaltiot ovat tulkinneet ja soveltaneet tätä vapautta rakentaessaan kansallisia lainsäädännön kehyksiä ja ottaneet huomioon maiden ominaispiirteet, kulttuurin ja eri maille tärkeimmät kysymykset, säilyttäen samanaikaisesti kielteisen asenteensa.
Resultatet er at det i EU finnes en rekke ulike tilnærminger angående illegal personlig bruk av narkotika og forberedende handlinger til dette, dvs. besittelse og kjøp.
Tämän tuloksena EU:ssa sovelletaan erilaisia lähestymistapoja huumeiden laittomaan henkilökohtaiseen käyttöön sekä ja hallussapitoa ja huumeiden hankintaa koskevaan valmisteluun.
Men når man sammenligner lovgivningen med praksis, er det mindre avvik mellom de nasjonale holdningene innenfor EU enn man skulle forvente.
Lakeja ja itse käytäntöä verrattaessa eri EU­maiden kannanotot eivät kuitenkaan ole niin eriäviä kuin saattaisi odottaa.
I mange land søker rettslige og administrative myndigheter i økende grad muligheter for
Monessa maassa oikeus­ja hallintoviranomaiset pyrkivät yhä useammin jättämään
Innenfor EU varierer lovgivningen som regulerer personlig bruk av narkotika fra land til land. henkelte land kan fengselsstraff idømmes, mens andre land i de senere år har avkriminalisert besittelse til eget bruk.
Joissakin maissa tuomioon sisältyy vankilarangaistuksia, muissa taas huumeiden hallussapito henkilökohtaista käyttöä varten on viime vuosina dekriminalisoitu.
Men strenge tiltak, herunder fengsling, er fremdeles vanlig for stoffavhengige som selger narkotika eller begår vinningsforbrytelser, da særlig for gjentakelsesforbrytere.
5 Kaikissa EU:n maissa käytetään nykyään erilaisia vaihtoehtoja syytteeseenpanolle, yleensä sisältävät terapeuttisia tai sosiaalisia toimenpiteitä, mutta niiden soveltamistavat ja niiden tehokkuus vaihtelevat.
'Tilbakefall til narkotikamisbruk og kriminalitet er vanlig blant narkotikaavhengige.
"Huumausaineiden väärinkäyttöön ja rikoksiin uudelleen retkahtaminen on tavallista huumeiden väärinkäyttäjien keskuudessa.
Forebygging og behandling av avhengighet, dets årsaker og konsekvenser kan være vanskelig, tidkrevende og dyrt, men dette er eneste mulighet for å bryte den økonomisk belastende koblingen mellom narkotika og kriminalitet.'
Väärinkäytön, sen syiden ja seurausten ehkäiseminen ja hoito voi olla vaikeaa, aikaa vievää ja kallista, mutta se on ainoa selvä vastaus kalliin huume- ja rikosketjun katkaisuun."
Narkotikamisbrukere og loven - en oversikt
Huumeidenkäyttäjät ja lainsäädäntö - yleiskatsaus
FN-konvensjonene legger grunnlaget om å avstå fra å ta narkotika i framtiden, ofte med advarsler og prøvetid.
Belgian, Tanskan, Saksan ja Itävallan lainsäädäntö ja normit antavat ymmärtää, että ensikertalaista lainrikkojaa ei tulisi rangaista huumeiden, erityisesti kannabiksen, laittomasta hallussapidosta.
I Nederland er besittelse av små mengder cannabis til eget bruk forbudt ved lov, men tolereres under visse omstendigheter.
Häntä pyritään sen sijaan varoitusten ja valvonnan muodossa ohjaamaan pois huumeista.
ethvert lovbrudd de måtte få kjennskap til. Og undersøkelser [3] viser at de aller fleste som mistenkes for lovbrudd i form av narkotikabruk eller besittelse til eget bruk, faktisk blir anklaget.
Alankomaissa omaan käyttöön tarkoitetun kannabiksen hallussapito pienissä määrissä on kiellettyä laissa mutta sallittua tietyissä olosuhteissa.
I Irland, straffes besittelse av cannabis med bøter ved første eller annen gangs domfellelse, mens fengsling kan vurderes som straff fra og med tredjegangs lovbrudd.
Useissa Euroopan maissa poliisin velvollisuus on oikeudellisen laillisuusperiaatteen mukaisesti tehdä ilmoitus jokaisesta tietämästään rikoksesta syytteeseenpanoa varten.
Samtidig kan et forslag fra den britiske innenriksministeren i 2001 om å reklassifisere cannabis fra 'Class Β' til 'Class C' gjøre at besittelse av cannabis i framtiden bare betraktes som en forseelse.
Tutkimusten mukaan [3] useimmista henkilöistä, joita epäillään huumeiden käytöstä tai omaan käyttöön tarkoitetusta hallussapidosta, on todellakin tehty ilmoitus syytteeseenpanoa varten.
Internasjonal narkotikalovgivning er basert på FN-konvensjonene av 1961, 1971 og 1988 [1].
Kansainvälinen huumelainsäädäntö perustuu YK:n yleissopimuksiin vuosilta 1961, 1971 ja 1988 [1].
Det var sistnevntes artikkel 3 nr. 2 som først krevde at konvensjonspartene skulle definere besittelse av narkotika til eget bruk som et lovbrudd.
Vuoden 1988 yleissopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa vaaditaan, että allekirjoittajavaltiot käsittelevät henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettujen huumeiden hallussapitoa rikoksena.
Men dette kravet er underlagt de nasjonale rettssystemenes prinsipper og begreper, og gir landene rom for selv å nøyaktig fastsette de retningslinjer som skal følges.
Vaatimus alistetaan kuitenkin kansallisten oikeusjärjestelmien periaatteille ja käsitteille, jolloin yksittäisille maille annetaan mahdollisuus päättää käyttöön otettavasta toimintalinjasta.
Som et resultat av dette har konvensjonspartene ikke følt seg forpliktet til å vedta ensartede juridiske tiltak mot personer som blir tatt for besittelse av narkotika til eget bruk.
Tämän seurauksena allekirjoittajavaltiot eivät ole tunteneet velvollisuutta hyväksyä yhdenmukaisia säännöksiä henkilökohtaiseen käyttöön tarkoitettujen huumeiden hallussapitoa vastaan.
Men politiets innsats varierer både innenfor og mellom de enkelte land. I Norge, Finland og Sverige anses målrettet politiinnsats som et viktig avskrekkingsmiddel mot misbruk av narkotika. Andre steder i Europa griper politiet inn hvis narkotikasalg på åpen gate forstyrrer offentlig ro og orden.
Irlannissa kannabiksen hallussapidosta rangaistukseksi voidaan ensimmäisellä tai toisella kerralla määrätä sakkoja, mutta kolmannella kerralla vankeustuomio on jo mahdollinen.
Dessuten er den underliggende hensikten med artikkel 3 i konvensjonen av 1988 å styrke det strafferettslige systemets effektivitet i forhold til internasjonal narkotikasmugling [4],
Lisäksi vuoden 1988 yleissopimuksen 3 artiklan pohjimmainen filosofia on vaikuttaa myönteisesti rikosoikeudellisen järjestelmän tehokkuuteen kansainvälisen huumekaupan osalta [4].
I Frankrike anbefaler et direktiv fra 1999 at det bare skal gis advarsel for lovbrudd som spesifikt gjelder bruk av narkotika.
Poliisin toiminta vaihtelee kuitenkin sekä maiden sisällä että niiden välillä.
Og til sist i Hellas, Norge, Finland og Sverige er bruk av narkotika forbudt og loven anvendes 'bokstavelig'.
Yleensä poliisin toiminta huumeiden käyttöä tai hallussapitoa vastaan on "sattumanvaraista" rutiinipartioinnin yhteydessä tapahtuvaa tai liittyy tapauksiin, joissa huumeiden käyttö on liian näkyvää tai liian vaarallista.
Data opp til 2000 viser at antallet arrestasjoner for bruk og besittelse av narkotika til eget bruk øker i mange av medlemslandene i EU [2].
Vuoteen 2000 asti kerättyjen tietojen perusteella useimmissa EU:n jäsenvaltioissa huumeiden käytön ja hallussapidon perusteella tehtyjen pidätysten määrä on lisääntymässä [2]. Monissa maissa suurin osa
I flere land gjelder storparten av arrestasjonene for narkotikaovertredelser bruk eller besittelse til eget bruk (se figur 2), mens overtredelser for narkotikahandel eller smugling er mye mer uvanlig.
Ranskassa vuonna 1999 hyväksytyssä direktiivissä suositellaan pelkästään varoitusten antamista erityisesti huumeiden käyttöön liittyvissä rikoksissa.
Figur 1 — Mest sannsynlig utfall av påtale for 'besittelse av narkotika til eget bruk'
Kuva 1. Todennäköisimmät seuraukset "huumeiden hallussapidosta henkilökohtaiseen käyttöön"
Lovene som regulerer bruk og besittelse av narkotika til eget bruk, varierer betydelig fra det ene EU-landet til det andre.
Lainsäädäntö, joka käsittelee huumeiden käyttöä ja hallussapitoa käyttöä varten, vaihtelee huomattavasti EU:n eri maissa.
I noen land er både bruk og besittelse forbudt og straffes med fengsel.
Joissakin maissa laki kieltää kyseisen toiminnan vankilatuomion uhalla.
I andre land med tilsvarende forbud, kan sanksjonene være mildere.
Muissa taas kyseinen toiminta on kiellettyä, mutta seuraamukset ovat yleensä lieviä.
I andre land igjen oppfattes narkotikabruk og besittelse for bruk ikke som en straffbar overtredelse.
Tämän lisäksi on maita, joissa huumeiden käyttöä ja niiden hallussapitoa henkilökohtaista käyttöä varten ei pidetä rikoksena.
I Løslatelse eller overflytting, som fører til redusert antall faktiske siktelser
~J Toimenpiteistä luopuminen tai vaihtoehtoisten syytteiden käyttäminen (lakien, normien tai ohjeiden mukaan)
I Løslatelse eller overflytting til alternative tiltak ved påtale (iht. lov, vedtak, direktiver, retningslinjer) f Administrative sanksjoner eller behandlingstiltak (avkriminalisering iht. lov)
~J Hallinnolliset seuraamukset tai terapeuttiset toimenpiteet (lainmukainen dekriminalisaatio)
De siste fem årene har medlemslandene i sine strafferettslige systemer utviklet mer ensartet lovgivning og retningslinjer overfor narkotikamisbrukere.
Viiden viime vuoden aikainen kehitys on tuottanut samankaltaista huumeiden käyttäjiä koskevaa lainsäädäntöä ja samankaltaisia suuntaviivoja jäsenvaltioiden rikosoikeusjärjestelmissä.
Særlig har det vært en merkbar forskyvning i retning av mildere reaksjoner for personlig narkotikabruk.
Huumeiden henkilökohtaisen käytön osalta kehitys kulkee lievien rangaistusten suuntaan.
Noen land legitimerer nå atferd som har blitt vanlig.
Tietyt maat laillistavat nykyään käytäntöjä, joita on jo pitemmän aikaan yleisesti sovellettu.
Dermed bringes loven i overensstemmelse med politiets og påtalemyndighetens praksis, noe som styrker lovens troverdighet.
Tekemällä näin lainsäädäntö saadaan vastaamaan poliisin ja syyttäjäviranomaisen käytäntöjä, jolloin lainsäädännön uskottavuus paranee.
Spania, Italia og Portugal anvender ikke strafferettslige sanksjoner for besittelse av narkotika til eget bruk.
Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa minkään omaan käyttöön tarkoitetun huumeen hallussapito ei johda rikosoikeudellisiin seuraamuksiin.
Sanksjonene her er heller administrative: en advarsel, bot eller, spesielt i Italia, inndraging av førerkort. For stoffavhengige forlanges behandling.
Seuraamukset ovat pikemminkin hallinnollisia: varoitus, sakot tai, erityisesti Italiassa, ajokortin väliaikainen menetys.
Siden 2001 har Luxembourgs lovgivning kun anvendt bøter for bruk, transport, besittelse og erverv av cannabis til eget bruk.
Vuodesta 2001 alkaen Luxemburgin lainsäädäntö määrää vain sakkoa kannabiksen käytöstä, kuljetuksesta, hallussapidosta ja hankkimisesta henkilökohtaiseen käyttöön.
Figuur 2 — Lovbrudd ifm. bruk/besittelse av narkotika av alle arrestasjoner for brudd på narkotikalovgivningen kjøp.
Kuva 2.
Det blir vanligvis tatt hensyn til eventuell narkotikaavhengighet som ligger bak disse lovbruddene, men i de fleste tilfeller betraktes ikke avhengighet som tilstrekkelig grunn til å unngå strafferettslig forfølgning.
Huumeiden käytön tai hallussapidon osuus kaikista huumelakiin liittyvistä rikoksista pieniä määriä kannabista, laittomien huumeiden käytöstä ja hallussapidosta omaa käyttöä varten annetaan yleensä vain varoitus.
Alternativer til strafferettslig forfølgning, vanligvis i form av behandling eller sosiale tiltak, er nå tilgjengelig i hele EU, men de kan være av varierende omfang og kvalitet.
Muita kuin rikosoikeudellisia vaihtoehtoja sovelletaan harvemmin henkilöihin, jotka ovat osallistuneet huumeiden myyntiin tai huumeiden ostamista varten tehtyihin varkauksiin.
Figuur 3 — Cannabis av alle arrestasjoner for bruk/besittelse av narkotika
Kuva 3. Kannabiksen osuus kaikista huumeiden käyttöön tai hallussapitoon liittyvistä pidätyksistä
I noen land blir slike tiltak benyttet i liten utstrekning, enten på grunn av begrensninger i det juridiske systemet eller en generell skepsis til effektiviteten.
Terapeuttisia tai sosiaalisia toimenpiteitä, jotka ovat vaihtoehtoja syytteen nostamiselle, käytetään koko EU:ssa, mutta niiden vaikutukset ja laatu vaihtelevat yhä.
I andre land er det behandling som er normen, i noen få er gjennomføringen vanskeliggjort p.g.a. mangel på ressurser.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että huumeiden käyttäjien hoito rikosoikeudellisessa järjestelmässä voi tuottaa hyviä tuloksia [5], oli sitten kysymyksessä terapeuttinen hoito huumeista riippuvaisille tai koulutus ensikertalaisille [6].
For begge grafer må det anføres at arrestasjoner for brudd på narkotikalovgivningen er ulikt definert i EU-landene.
Molempien kaavioiden osalta on otettava huomioon, että huumerikospidätykset määritellään eri lailla EU:n eri valtioissa.
Kilde: 2001 nasjonale Reitox-rapporter (standardtabeller).
Lähde: 2001 Reitoxin kansalliset raportit (vakiotaulukot).
Land hvor narkotikaavhengighet betraktes som den underliggende årsaken til en narkotikarelatert forbrytelse, viser ofte større vilje til å tilby behandling i stedet for rettsforfølgning, også ved grovere overtredelser. Andre er mindre overbærende og narkotikarelaterte forbrytelser straffes automatisk med fengsel.
Joissakin maissa näitä toimenpiteitä käytetään riittämättömästi, minkä syynä ovat joko lainsäädännön rajoitukset tai yleinen niiden tehokkuutta koskeva epäily.
Påtalemyndighetene søker alternativer er involvert i overtredelser som gjelder bruk eller besittelse av narkotika (se figur 3).
Joissakin maissa kannabis on tavallisin huumeiden käytön tai hallussapidon rikoksiin liittyvä aine (katso kuva 3).
EU landene prøver i dag å finne alternativer til tradisjonelle strafferettslige reaksjoner for bruk og besittelse av narkotika.
Tällä hetkellä on vain vähän todisteita siitä, että poliisin toiminta huumeiden käyttäjiä vastaan kohdistuisi pääasiassa kaikista vaarallisimpiin tilanteisiin ja käyttötapoihin.
Når hensiktsmessig behandling er lett tilgjengelig, når den inneholder en sosialog en rehabiliterende komponent samt inngår i et samarbeid mellom rettsvesen og helsemyndigheter, viser forskning at behandling kan være en kostnadseffektiv metode for å redusere tilbakefall til kriminalitet og narkotikamisbruk [7].
Kun asianmukaista hoitoa saa helposti, kun siihen kuuluvat sosiaalinen ja kuntoutuskomponentti sekä oikeus­ ja terveysviranomaisten yhteistyö, hoito on tutkimusten mukaan kustannustehokasta, koska retkahtamiset uudelleen rikoksiin ja huumeiden väärinkäyttöön vähenevät [7j.
Rettsapparatet avstår ofte fra strafferettslige sanksjoner og velger blant et antall alternativer, som kan være bøter, advarsler, inndraging av førerkort, betinget dom eller overføring til behandling.
Nykyään EU:n syytteeseen asettamisen toimintalinjoissa suositaan vaihtoehtoja perinteisille huumeiden käytöstä tai hallussapidosta seuraaville rangaistuksille.