pere/sami_parallel huggingface dataset:
Enkle advarsler er den vanlige reaksjonen på ulovlig bruk av narkotika og besittelse til eget bruk, særlig for førstegangs lovbrytere eller når lovbruddet bare gjelder små mengder cannabis.
Ratkaisevaa tälle toiminnalle on tehokas, hyvin organisoitu yhteistyö oikeus­ ja terveysviranomaisten välillä syytteeseenpanon tasolla, jolloin kuhunkin yksilöön kohdentuvat tarkoituksenmukaiset toimenpiteet (ja kustannusvaikutukset).
Rundt 60-90 % av arrestasjonene for samtlige narkotikarelaterte lovbrudd i Belgia, Tyskland, Hellas, Frankrike, Irland, Østerrike, Finland, Sverige og UK gjelder bruk eller besittelse til eget bruk av narkotika.
Huumeiden käyttö tai omaan käyttöön tarkoitettu hallussapito on syynä noin 60-90 prosenttiin kaikista huumerikoksiin liittyvistä pidätyksistä Belgiassa, Saksassa, Kreikassa, Ranskassa, Irlannissa, Itävallassa, Suomessa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Cannabis er det vanligste stoffet og er involvert i 55-90 % av alle arrestasjoner for bruk og besittelse av narkotika i Tyskland, Frankrike, Irland og UK.
Kannabis liittyy 55-90 prosenttiin huumeiden käytöstä ja hallussapidosta tehtyihin pidätyksiin Saksassa, Ranskassa, Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Konklusjoner
Johtopäätökset
Narkotikamisbrukere og loven i EU - politiske betraktninger ling av narkotikabrukere i EU i
Huumeiden käyttäjät ja lainsäädäntö EU:ssa - toimintalinjoja koskevia näkökohtia lainsäädännöstä EU:ssa sekä tärkeimmät tietolähteet.
Effektivt politiarbeid på narkotikaområdet bør primært være rettet mot de mest skadelige aspektene av narkotikarelatert kriminalitet.
3 Poliisin huumetoiminnan tehokkuus tulisi kohdentaa ensi sijassa huumeidenkäytön ja huumerikollisuuden vakavimpiin osiin.
Informasjon på nettet http://eldd.emcdda.org/databases/ eldd_country_profiles.cfm
Tiedot Internetissä http://eldd.emcdda.org/databases/ eldd_country_profiles.cfm
[1] De forente nasjoner (FN) (1961, 1971, 1988), Narkotikakonvensjonen (1961), Konvensjon om psykotrope stoffer (1971), Konvensjon om ulovlig håndtering av og handel med narkotiske og psykotrope stoffer (1988) (http://www.incb.org/e/conv).
[1] Yhdistyneet Kansakunnat (YK) (1961, 1971, 1988), 1961 Huumausaineyleissopimus, 1971 Psykotrooppisia aineita koskeva yleissopimus, 1988 Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan
Hovedtrender i nasjonale narkotikalovgivninger http://eldd.emcdda.org/trends/ trends.shtml
Kansallisten lainsäädäntöjen pääsuuntaukset http://eldd.emcdda.org/trends/ trends.shtml
[2] Det Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN) (2001), 2007 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union, Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, Luxembourg, 2001, s. 20.
[2] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS) (2001), 2001 Vuosiraportti Euroopan unionin huumeongelmasta, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 2001, s. 20.
OFFISIELL UTGIVER: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner © Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk, 2002
[3] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS) (2002), Prosecution of drug users in Europe: varying pathways to similar objectives, EHNVS:n /ns/g/ifs-sarjan Nro 5, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 2002.
Fokus på narkotika er en serie policy-dokumenter som utgis av Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN), Lisboa.
Teemana huumeet on tilannekatsausten sarja, jota julkaisee Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS), Lissabon.
De kan også lastes ned fra EONNs nettsted (http://www.emcdda.org). Gjengivelse er tillatt med kildeangivelse.
Tilannekatsaukset voidaan myös ladata EHNVS:n verkkosivustosta osoitteesta (http://www.emcdda.org.)
For gratis abonnement vennligst bruk e-post (info@emcdda.org).
Tilaukset (maksuttomat) voidaan lähettää sähköpostitse osoitteeseen (info@emcdda.org.)
Du kan også registrere deg på EONNs hjemmeside om du ønsker oppdateringer om nye produkter.
Uusien tuotteiden päivityksistä on rekisteri EHNVS:n kotisivulla.
Måling av narkotikabrukens prevalens og insidens
Huumeiden käytön esiintyvyyden ja uusien käyttäjien ilmaantuvuuden mittaaminen
• utviklet av EONN, som nå innføres i EUs medlemsland.
• paketista, jota EU:n jäsenvaltiot soveltavat huumeilmiöiden arviointiin.
Hva kan slike indikatorer fortelle som er av politisk relevans, og da særlig for de forebyggende aktivitetene som omtales i EUs handlingsplan?
Mitä huumepolitiikan kannalta olennaisia asioita nämä mittarit kertovat ­ varsinkin EU:n toimintasuunnitelmassa mainittujen ehkäisytoimien kannalta?
Det første målet for Den europeiske unions narkotika­strategi (2000­04) er å oppnå en betydelig reduksjon i misbruk av narkotika i løpet av femårsperioden, og samtidig demme opp for rekrutteringen av nye misbrukere, særlig blant ungdom under 18 år.
Tämän huumepolitiikan lyhyen esittelyn tarkoituksena on valaista kahta toisiinsa liittyvää kysymystä, jotka koskevat epidemiologisten indikaattorien käyttöä huumeiden käytön levinneisyyden seurannassa:
Hvilke er de beste indikatorene for å måle og følge opp utviklingen mot det første EU­målet om å redusere utbredelsen av narkotikabruk?
Huumeiden käytön esiintyvyyden vähentäminen ehkäisevän työn avulla on tärkeällä sijalla paikallistason sekä kansallisen ja kansainvälisen tason huumepolitiikoissa.
EUs narkotikastrategi og handlingsplan samt hvordan Overvåkingssenteret kan være til hjelp i overvåkingen av målsettingene som er fastsatt der, er nærmere beskrevet i Making the most of the EMCDDA, en bakgrunnsorientering rettet mot beslutningstakere innen narkotikafeltet [1].
EU:n huumausainestrategia ja toimintasuunnitelma sekä se, miten EHNVS voi auttaa asetettujen tavoitteiden seurannassa, esitellään yksityis­kohtaisesti tausta­asiakirjassa Making the most of the EMCDDA, joka on tarkoitettu huumausainealalla toimiville päättäjille [1].
Definisjoner
Määritelmät
EUs handlingsplan mot narkotika, som omsetter strategien til praktiske tiltak, angir prioriteringer for å nå dette målet.
EU:n huumausaineiden torjuntaa koskevassa toimintasuunnitelmassa, jonka avulla tämä strategia muutetaan käytännön toimenpiteiksi, esitetään prioriteetteja tähän tavoitteeseen pyrittäessä.
Disse består av: omfattende forebyggende programmer mot både lovlige og ulovlige stoffer, særlig rettet mot skoler og hjelp til foreldre; bredere anlagte tiltak mot sosial utstøting og lovbrudd; positive alternativer til narkotika for ungdom; og nye tilnærmingsmåter for å forebygge misbruk av syntetiske stoffer.
Näitä ovat laajat ehkäisevän työn ohjelmat sekä laillisten että laittomien huumeiden osalta erityisesti koulujen ja vanhemmille annettavan tuen avulla; laajempi toiminta syrjäytymisen ja rikollisuuden torjunnassa; nuorille tarjottavat myönteiset vaihtoehdot huumeille sekä innovatiiviset lähestymistavat synteettisten huumeiden käytön torjuntaan.
Prevalens (utbredelse) er et mål på hvor mange narkotikamisbrukere et land eller et samfunn har og hvordan de er fordelt i befolkningen.
Esiintyvyys mittaa sitä, miten paljon tietyssä maassa tai yhteisössä on huumeidenkäyttäjiä ja miten he ovat jakautuneet eri väestöryhmissä.
Dette målet er nyttig for å vurdere om eksisterende tiltak er tilpasset størrelsen på problemet og om de er rettet mot de riktige gruppene i befolkningen.
Tämä mittari on tärkeä sen arvioimisessa, ovatko nykyiset ehkäisevän työn toimenpiteet riittäviä ongelman laajuuteen nähden ja onko ne suunnattu oikeisiin väestöryhmiin.
Insidens (nyrekruttering) er et mål på antall personer som bruker narkotika for første gang.
Ilmaantuvuus kuvaa huumeita ensi kertaa kokeilevien osuutta.
Dette er nyttig for å målstyre forebyggende aktiviteter og for å bevokte rekrutteringen av nye brukere, slik det kreves i EUs strategi og handlingsplan.
Tätä mittaria voidaan käyttää ehkäisytoiminnan kohdentamisessa ja uusien käyttäjien seurannassa EU:n huumausainestrategian ja toimintasuunnitelman mukaisesti.
Informasjon om faktorer forbundet med nyrekruttering og endringer av disse, har stor betydning for det forebyggende arbeidet.
Uusien käyttäjien ilmaantumiseen liittyviä olosuhteita ja niissä tapahtuvia muutoksia koskeva tieto on erityisen tärkeä osa huumeiden käytön ennaltaehkäisyä.
I handlingsplanen bes også EONN om hjelp til å måle utviklingen i forhold til mål og målsettinger.
Tätä varten seurantakeskus käyttää huumeiden käytön esiintyvyyden mittareita.
For dette første målet benytter senteret indikatorer på utbredelse av narkotikamisbruk, et sett med standarder som gir landene mulighet til å gjennomføre sammenlignbare beregninger av fenomenet.
Nämä perustuvat standardoituihin mittaustapoihin, joiden avulla maat voivat arvioida kyseistä ilmiötä vertailukelpoisesti.
Dette er en del av en pakke på fem avstemte epidemiologiske indikatorer
Mittarit ovat osa EHNVS:n kehittämästä viiden epidemiologisen indikaattorin
Hvilken er den nyttigste indikatoren for å overvåke utbredelsen av narkotikamisbruk i befolkningen generelt?
Mikä on hyödyllisin mittari huumeiden käytön levinneisyyden seurantaan koko väestössä?
Hvilken verdi har skoleundersøkelser i overvåkingen av narkotikamisbruk blant ungdom?
Mikä on koululaistutkimusten arvo nuorten huumeiden käytön seurannassa?
Er 'under 18' en hensiktsmessig grense for overvåkingen av utbredelse og rekruttering av nye brukere blant ungdom?
Onko alle 18-vuotiaat sopiva ikäryhmäraja, kun seurataan huumeiden käytön esiintyvyyttä ja uusien käyttäjien ilmaantumista nuorten keskuudessa?
Kan indikatorer på utbredelse fortelle oss hvor mange av de som prøver narkotika fortsetter å bruke den?
Voivatko esiintyvyyden mittarit ilmaista, kuinka monet niistä, jotka kokeilevat huumeita, myös jatkavat huumeiden käyttöä?
Er noen mennesker mer i faresonen for fortsatt, eller for mer intensiv, bruk av narkotika enn andre?
Onko joillakin ihmisillä muita suurempi riski jatkuvaan tai intensiivisempään huumeiden käyttöön?
Hvordan kan disse spørsmålene relateres til en narkotikaforebyggende politikk?
Miten tällaiset kysymykset liittyvät ennalta ehkäisevään huumepolitiikkaan?
Indikatorer på prevalens og insidens - en oversikt
Esiintyvyyden ja uusien käyttäjien ilmaantuvuuden mittarit - yleiskatsaus arvioida tarkkaan siirtymäjaksoa nuoruudesta aikuisuuteen ja sitä, mitä silloin tapahtuu.
4 %, eller omkring 10 millioner, er nåværende brukere (i løpet av siste måned) [2] (se figur 1).
Vain 7 % on kuitenkin käyttänyt jotakin laitonta huumetta kuluneen vuoden aikana ja vielä vähäisempi osuus, ehkä noin 4 % tai noin 10 miljoonaa henkilöä, on käyttänyt huumeita viime aikoina (viimeisen kuukauden aikana) [2] (katso kuva 1).
Livstidsprevalens er en kumulativ indikator på det totale antall mennesker som en eller annen gang har prøvd narkotika, også medregnet mange som har brukt det i en fjern fortid.
Joskus huumeita käyttäneet (elinikäiskäyttö) on kumulatiivinen mittari, joka merkitsee kaikkien niiden henkilöiden lukumäärää, jotka ovat joskus käyttäneet tai kokeilleet huumeita.
Pr. definisjon kan slik bruk ikke reverseres.
Tehty kokeilu on määritelmän mukaan peruuttamaton tosiasia.
Dette betyr at livstidsprevalensen ι befolkningen generelt ikke kan avta raskt, uansett hvor mange mennesker som slutter å misbruke narkotika eller som avstår fra å begynne.
Tämä tarkoittaa sitä, että joskus huumeita käyttäneiden osuus koko väestössä ei voi laskea nopeasti, vaikka miten monet lopettaisivat huumeiden käytön tai pidättäytyisivät kokeilemasta niitä.
Dermed vil en eventuell skarp reduksjon sannsynligvis være forbundet med metodologiske faktorer ­ som endrede sosiale holdninger eller en annen spørsmåls­stilling i undersøkelser ­ mer enn en nedgang i utbredelsen.
Niinpä mahdolliset jyrkät laskut johtuvat todennäköisesti pikemminkin metodologisista tekijöistä ­ kuten sosiaalisten asenteiden muutoksista tai kyselytutkimusten erilaisista kysymyksistä ­kuin käytön esiintyvyyden vähenemisestä.
Skoleundersøkelser blir ofte brukt for å gi et spesifikt bilde av narkotikamisbruk og relaterte faktorer blant barn og unge [3].
Koululaistutkimuksia käytetään yleensä tarkan kuvan saamiseksi lasten huumeiden käytöstä ja siihen liittyvistä tekijöistä [3].
En typisk undersøkelse kan konkludere med at 25 % av skoleungdom i alderen 15­16 hadde prøvd ulovlige stoffer.
Tyypillisen koululaistutkimuksen lopputuloksena voisi olla, että 25 % 15­16­vuotiaista koululaisista on kokeillut laittomia huumeita.
Ved første øyekast avviker ikke dette spesielt fra tallene fra befolkningen sett under ett. Men i denne alderen er det mer sannsynlig at erfaringen med narkotika er av relativt ny dato.
Ensi silmäyksellä tämä ei paljonkaan eroa koko väestöä koskevista tuloksista, mutta tässä iässä huumeiden käytön kokeilu on todennäköisesti tapahtunut äskettäin.
Som anført ovenfor viser skoleunder­søkelsene en kraftig økning i forsøk med narkotika i løpet av ungdomsårene.
Niin kuin edellä mainittiin koululaistutkimukset ovat osoittaneet, että nuoruusiän huumekokeilut ovat lisääntyneet nopeasti.
De kan også antyde at skoleungdom er i gjennomsnitt 15 år ­ eller yngre ­ første gang de prøver narkotika.
Niistä voi myös käydä ¡Imi, missä iässä keskimäärin ­ 15­vuotiaina tai nuorempina ­ koululaiset kokeilevat huumeita ensimmäisen kerran.
Dette synes å bekrefte at narkotikabruk er et tidlig ungdomsfenomen og tilsier at prioriteringen bør være å redusere utbredelse og nyrekruttering blant de under 18.
Se antaa aihetta priorisoida toimia, jotka pyrkivät vähentämään huumeiden esiintyvyyttä ja uusien tapausten ilmaantumista alle 18­vuotiaiden parissa.
Snarere enn å avta har livstidsprevalensen faktisk hatt tendens til å øke fra år til år, helt uavhengig av trender for pågående bruk.
Sen sijaan, että ainakin kerran huumeita kokeilleiden määrä vähenisi, se pikemminkin lisääntyy vuosi vuodelta riippumatta viimeaikaisen huumeiden käytön suuntauksista.
Eldre mennesker, de som var unge før økningen i narkotikamisbruk i de siste 30 årene, passerer nå den øvre aldersgrensen for den definerte befolkningen, dvs.
Vanhemmat henkilöt, jotka olivat nuoria ennen viimeisten 30 vuoden aikana tapahtunutta huumeiden käytön yleistymistä, ylittävät tutkimusten 15­64­vuotiaan kohdeväestön ylemmän ikärajan.
15­64, år og erstattes av yngre generasjoner med høyere bruksfrekvens.
He korvautuvat nuoremmilla ikäluokilla, joissa huumeiden käytön osuus on korkeampi.
Videre; undersøkelser med større aldersspredning viser vanligvis at erfaringen med narkotika er minimal blant 11­ og 12­åringer, men den kan øke til over 40 % blant 18­åringer.
Tämän lisäksi suuret ikäryhmät kattavissa tutkimuksissa 11­12­vuotiaiden huumeiden käytön kokemukset ovat yleensä vähäisiä mutta voivat olla yli 40 % 18­vuotiaiden osalta.
Dette betyr at beregning av narkotikamisbruk blant ungdom i høyeste grad er aldersavhengig: i løpet av en 12­måneders periode kan så mange som 10 % ha prøvd narkotika, hovedsakelig cannabis, for første gang.
Tämä tarkoittaa sitä, että nuorten huumeiden käytön seuranta on erittäin riippuvaista iästä: 12 kuukauden ajanjaksona huumeita, lähinnä kannabista, ensi kertaa kokeilleiden osuus saattaa nousta 10 %: ¡in kaikista nuorista.
I denne aldersgruppen kan livstidsprevalens være et nyttig indikator siden aldersgradienten gjenspeiler økningen i antall personer som prøver narkotika i løpet av ungdomsårene (se figur 2).
Tässä ikäryhmässä ainakin kerran huumeita käyttäneet voi olla käyttökelpoinen mittari, koska ¡kägradientti heijastaa nuorten huumekokeilujen osuuksien kasvua (katso kuva 2).
Men selv her er aktuell bruk fortsatt lavere enn livstidserfaringen, og bare et mindretall rapporterer om jevnlig eller hyppig bruk.
Viimeaikainen käyttö on myös tässä ikäryhmässä alhaisempi kuin joskus huumeita kokeilleiden osuus, ja vain pieni vähemmistö ilmoittaa käyttävänsä huumeita jatkuvasti.
Selv om livstidsprevalens er et nyttig mål i andre sammenhenger, bør den derfor ikke brukes for å overvåke målet om redusert utbredelse av narkotikamisbruk i befolkningen generelt.
Kun seurataan väestön huumeiden käytön esiintyvyyden vähentämistavoitteiden saavuttamista, huumeiden elinikäiskäyttöä ­sinänsä tärkeää mittaria ­ ei edellä olevan perusteella tulisi käyttää mittana.
En mer hensiktsmessig indikator er en som mer nøyaktig reflekterer aktuelle nivåer av pågående bruk, f.eks. under siste år eller siste måned.
Viimeaikaista huumeiden käyttöä tarkemmin kuvaavat mittarit, esimerkiksi viime vuoden tai kuukauden tasoa kuvaavat, sopivat paremmin tähän tarkoitukseen.
Men dette er kanskje bare tilsynelatende.
Vaikutelmat voivat kuitenkin olla vääriä.
Ved å begrense aldersgruppen utelukker skoleundersøkelser følgelig all bruk og prøving av narkotika som skjer utenfor denne gruppen.
Koululaistutkimukset, joissa ikäryhmä on rajoitettu, sulkevat määritelmän mukaisesti tutkimuksesta pois kaiken tämän ikäryhmän ulkopuolella tapahtuvan huumeiden käytön tai sen aloittamisen.
Uunngåelig får vi dermed en kunstig lav alder for når rekruttering av nye brukere vanligvis skjer.
Tästä seuraa, että ensi kertaa huumeita käyttäneiden ikä on keinotekoisen alhainen.
Undersøkelser gjennomført i bredere lag av befolkningen viser at gjennomsnittsalderen for første­gangs bruk, også av cannabis, vanligvis ligger rundt 18 år, og at vi ofte finner den høyeste prevalensen effer at de unge er gått ut av skolen, f.eks. blant 20­ til 24­åringer.
Laajempaa väestöä koskevien tutkimusten mukaan ensi kertaa huumeita käytetään keskimäärin 18­vuotiaina, myös kannabista, ja nuoret käyttävät huumeita eniten koulun
En annen ulempe er at etter 15­ 16­årsaldren synker andelen ungdommer som dekkes av skoleundersøkelser.
On myös huomattava, että koululaistutkimusten kattama ryhmä pienenee nuorten täytettyä 15 tai 16 vuotta.
Dette tilsvarer en livstids­prevalens på ca. 20 % av EUs befolkning i aldersgruppen 15­64 ­en av fem av oss.
Tämä tarkoittaa sitä, että noin 20 % eli joka viides EU:n 15­64­vuotiaista on ainakin kerran kokeillut huumeita.
Skjematisk framstilling av hvordan livstidsprevalens av ulovlig narkotikabruk øker med alder i ungdomsårene
Kaavioesitys nuorten laittomien huumeiden elinikäiskäytön lisääntymisestä iän myötä
Figur 1 ­ Narkotikabruk i befolkningen generelt, aldersgruppen 15­64 år (EU og Norge)
Kuva 1. Koko väestön (15­64­vuotiaiden) huumeiden käyttö (EU ja Norja)
ESPAD skoleundersøkelsr-
Koulututkimukset
17,5 millioner (7 %) Brukt under siste 12 mnd
17,5 miljoonaa (7 %) On käyttänyt laittomia huumeita viimeisten 12 kuukauden aikana ύέ l/l
En grense på 25 ville være mer hensiktsmessig.
Taulukko.
Alder - økende bruk fram til midten av 20-årene, deretter fallende
Huumeiden ongelmakäytön riskitekijät - eroavat huumeiden käyttöön sinänsä vaikuttavista riskitekijöistä lopettamisen jälkeen, esimerkiksi 20-24-vuotiaina.
• Tidlig modenhet - utprøving av 'voksen' atferd generelt tidligere enn gjennomsnittet: sex, røyking, drikking, narkotika
Huumeiden käyttöön liittyvät riskitekijät: ikä - käyttö lisääntyy noin 25-vuotiaaksi asti ja vähenee sitten sukupuoli - tavallisesti yleisempää miesten keskuudessa, joskaan ero ei aina ole suuri elämäntyyli, jossa käydään paljon ulkona - baarit, diskot, juhlat
Urbane miljøer - høyere for illegale stoffer, men ikke for alkohol, tobakk, medikamenter, løsningsmidler; i mindre grad for cannabis i land der dette stoffet har vært brukt lenge
Tämä osoittaa sen, että olivatpa koulututkimukset miten käyttökelpoisia hyvänsä, 18-vuotiaiden kohdalle vedetty raja huumeiden käytön levinneisyyden ja uusien tapausten ilmaantumisen seurannassa EU:ssa on liian alhainen.
Områder med høy utbredelse og lett tilgjengelighet til stoff
Olisi asianmukaisempaa vetää raja alle 25-vuotiaisiin.
Lav sosioøkonomisk status/sosial marginalisering/arbeidsledighet
Huumeiden käytön yleisyys nuorten keskuudessa herättää kysymyksen siitä, missä määrin kyseessä on ohimenevä vaihe ja onko tiettyjen huumeiden käytön jatkaminen yleisempää kuin muiden.
Alle undersøkelser som gjelder narkotikamisbruk finner at nivået av aktuell bruk ligger langt under nivåene for livstidsbruk.
Kaikkien huumeiden käyttöä koskevien tutkimusten mukaan viime aikoina huumeita käyttäneiden osuus on paljon alempi kuin joskus elämässään huumeita kokeilleiden osuus.
Ifølge en del studier [4] er tallene for fortsatt bruk høyest for sigaretter - mer enn halvparten av de som noen gang har prøvd å røyke fortsetter - og spesielt for alkohol, der mer enn tre firedeler fortsetter. De tilsvarende tallene for illegale stoffer er betydelig lavere, f.eks.
Jotkin tutkimukset [4] viittaavat siihen, että käyttöään jatkavien osuus on korkein savukkeiden osalta - yli puolet joskus polttaneista jatkavat - ja varsinkin alkoholin osalta, jonka suhteen osuus on yli kolme neljännestä.
Gjentatt eksponering for stofftilgjengelighet, spesielt blant utsatte grupper med andre risikofaktorer
Joko pyritään vähentämään kulutusta henkilöä kohti tai kohdentamaan toimintaa ongelmakäyttäjiin tai erityisiin riskeihin, esimerkiksi rattijuoppouteen.
Mangel på klar og relevant informasjon om helsefarer prøve å redusere forbruket pr. person over hele linjen - eller rette tiltakene mot stordrikkere eller konkrete risikosituasjoner som kjøring i påvirket tilstand.
huumekokeiluista ja ajoittaisesta huumeiden käytöstä liittyy tiiviisti uteliaisuuteen, vertaisryhmän käyttäytymiseen ja elämäntapoihin sekä huumeiden saatavuuteen ja tilaisuuksiin käyttää niitä.
tilgjengelighet og anledning (se tabell). Bruk av stoff kan betraktes som en 'normal' del av det å vokse opp, som - i likhet med annen ungdommelig atferd - vanligvis avtar eller forsvinner med tiden.
Huumeiden käytön voitaisiin katsoa olevan osa "normaalia" aikuiseksi kasvamista -ja, kuten muunkin nuorisolle tyypillisen käyttäytymisen, useimmiten vähenevän tai häviävän ajan kuluessa.
Dette betyr at flesteparten av de som misbruker illegale stoffer enten eksperimenterer eller gjør det i et begrenset tidsrom i ungdomstiden.
Tämä merkitsee, että useimmat laittomia huumeita käyttävistä joko kokeilevat niitä tai käyttävät niitä lyhyen aikaa nuorena.
De slutter av forskjellige grunner som er knyttet til 'det å bli voksen' - de får fast jobb, gifter seg, får barn, økonomisk ansvar osv.
He lopettavat käytön useista syistä, jotka liittyvät "aikuistumiseen" -säännölliseen työhön, avioliittoon, lapsiin, taloudelliseen vastuuseen ja niin edelleen.
Men dersom deres sosiale omgivelser fortsatt virker befordrende på narkotikamisbruk og stoffene er lett tilgjengelige, kan bruken vedvare.
Jos heidän sosiaaliset olosuhteensa kuitenkin ovat huumeiden käytölle otolliset ja jos huumeita on helposti saatavilla, käyttö saattaa pitkittyä.
Men andelen som fortsetter med regelmessig eller intensiv misbruk av narkotika, er forholdsvis liten.
Niiden suhteellinen määrä, jotka jatkavat säännöllistä tai intensiivistä huumeiden käyttöä, on kuitenkin jokseenkin pieni.
Utbredelsen av tung, problematisk bruk av narkotika er ikke lett å måle i undersøkelser, så her trengs spesielle beregningsmetoder [5].
Kyselytutkimuksilla ei saada helposti mitatuksi intensiivistä huumeiden ongelmakäyttöä, jonka seurantaa varten tarvitaan erityisiä arviointimenetelmiä [5].
Én metode for narkotika er å ta sikte på å redusere stoffmisbruken i hele befolkningen, særlig blant yngre mennesker. Logikken er å redusere antallet personer som løper risiko for mer intensiv bruk og/eller problemer.
Intensiivisempi huumeiden ongelmakäyttö liittyy usein yksilön tai perheen vaikeuksiin sekä hankaliin sosiaalisiin ja taloudellisiin olosuhteisiin.
Den andre muligheten er å legge mindre vekt på å forebygge misbruk av narkotika som sådan - ettersom mesteparten av stoffmisbruken er av begrenset intensitet og varighet og i alle tilfeller avtar med alderen - og konsentrere innsatsen om høyrisikogrupper og -miljøer.
Nämä tekijät ovat samanlaisia kuin ne, joiden on usein havaittu liittyvän muihin sosiaalisiin ongelmiin, kuten mielenterveyshäiriöihin tai rikollisuuteen.
Det kan også argumenteres at dersom stoffmisbruk blir vanligere i befolkningen generelt, øker sannsynligheten for at folk med disse andre vanskene vil få store problemer med stoff.
Voidaan myös väittää, että jos huumeiden käyttö yleistyy koko väestössä, on aina todennäköisempää, että nämä muutenkin ongelmaiset ajautuvat myös huumeiden ongelmakäyttöön.
Dette vil bety at det må legges større vekt på nye tilnærmingsmåter til ungdom i faresonen og på å takle sosial utstøting og kriminalitet samt å sikre reintegrering av narkotikamisbrukere i samfunnet:
Huumeiden osalta voidaan pyrkiä vähentämään koko väestön ja erityisesti nuorten huumeiden käyttöä. Tämän ajatuksen lähtökohtana on vähentää niiden lukumäärää, joilla on suurempi riski intensiivisempään käyttöön tai ongelmiin.
Balansen mellom disse elementene avhenger av lokale eller nasjonale forhold, men det er klart at forskjellige indikatorer gjenspeiler forskjellige aspekter ved det som betegnes som 'utbredelse av narkotikamisbruk'.
Edellä mainittujen osa-alueiden välillä vallitseva tasapaino on riippuvainen paikallisista ja kansallisista olosuhteista, mutta selvää on, että eri mittarit kuvaavat "huumeiden käytön esiintyvyyden" kahta eri puolta.
Mange studier [6] har prøvd å avklare om enkelte mennesker løper større risiko for fortsatt eller mer intensivt bruk av stoff enn andre.
Monissa tutkimuksissa [6] on pyritty saamaan selville, onko joillakin ihmisillä suurempi riski jatkaa huumeiden käyttöä tai käyttää niitä intensiivisemmin.
Det overrasker vel ingen at bildet er svært komplisert og ganske fragmentert.
Ei ole yllättävää, että kuva asiasta on monimutkainen eikä täysin johdonmukainen.
Imidlertid foreligger det indikasjoner på at mye av eksperimenteringen og den sporadiske bruken av stoff blant ungdom er nært forbundet med nysgjerrighet, gruppeatferd og livsstil, foruten
On kuitenkin viitteitä siitä (katso taulukko), että suuri osa nuorten
TTTTKITWÎÉWTTT inneholder også henvisninger ormasjonskilder for dem som ønsker å lese mer.
i < ohtopäätökset isiintyvyyttä ja uusien käyttäjien ilmaantuvuutta arvioivat mittarit ­ toimintalinjoja coskevia näkökohtia D mittarien käytöstä EU:n ennalta ehkäisevän huumepoliittisen päätöksenteon tueksi sekä annetaan muitakin tiedonlähteitä niille, jotka haluavat tietää enemmän asiasta.
D sjoner kan påvirke framtidige politiske overveielser:
Seuraavat päätelmät voisivat vaikuttaa tuleviin pohdintoihin huumepolitiikasta.
D uell bruk bør heller legges til grunn for å kartlegge nivåene av narkotikamisbruk i befolkningen livstidsprevalens.
Huumeiden käytön seurannassa väestötasolla olisi syytä käyttää mittareina äskettäistä tai viimeaikaista käyttöä elinikäiskäytön sijaan.
De fleste som prøver stoff gjør det å eksperimentere eller sporadisk - eller i et begrenset tidsrom.
Useimmat joskus elämänsä aikana huumeita käyttäneistä ovat tehneet niin kokeilunhalusta tai epäsäännöllisesti - tai lyhytaikaisesti. 5.
Informasjon på nettet
Tiedot Internetissä
Tilbud og etterspørsel etter narkotika, 2001 Årsrapport (kapittel 1) http://annualreport.emcdda.org/ multimedia/Annual_Report_2001/ ar01_no.pdf
Huumeiden kysyntä ja tarjonta, Vuosiraportti 2001 (luku 1) http://annualreport.emcdda.org/ mu Iti media/Ann ual_Report_2001 / ar01_fi.pdf
Fokus på narkotika er en serie policy orienteringer som utgis av Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN), Lissabon.
Teemana huumeet on tilannekatsausten sarja, jota julkaisee Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS), Lissabon.
Orienteringene utkommer seks ganger i året på Den europeiske unions 11 offisielle språk samt norsk. Originalspråk: engelsk.
Tilannekatsaukset julkaistaan kuusi kertaa vuodessa EU:n yhdellätoista kielellä ja norjaksi.
De kan også lastes ned fra EONNs nettsted (http://www.emcdda.org). Gjengivelse er tillatt med kildeangivelse.
Ne voidaan myös ladata EHNVS:n verkkosivustosta osoitteesta (http://www.emcdda.org).
For gratis abonnement vennligst bruk e­post (info@emcdda.org).
Tilaukset (maksuttomat) voidaan lähettää sähköpostitse osoitteeseen (info@emcdda.org).
OFFISIELL UTGIVER: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner © Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk, 2002 ADMINISTRERENDE DIREKTØR: Georges Estievenart REDAKTORER: Kathy Robertson, John Wright FORFATTER: Richard Hartnoll GRAFISK UTFORMING: Dutton Mernfield, UK Printed in Italy
VIRALLINEN JULKAISIJA: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto © Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2002 JOHTAJA: Georges Estievenart TOIMITTAJAT: Kathy Robertson, John Wright TEKIJÄ: Richard Hartnoll GRAAFINEN SUUNNITTELU: Dutton Merrifield, Yhdistynyt kuningaskunta Printed in Italy
Sprøytebruk - en oversikt programmer er gjennomført, er det sterke indikasjoner på at risikoatferden minker, uten at sprøytebruken eller antallet brukte sprøytespisser går opp [4].
missä sitä on sovellettu jo pitempään, on saatu selkeää näyttöä siitä, että sen avulla voidaan rajoittaa riskikäyttäytymistä ilman, että samalla pistoskäyttö lisääntyisi tai pois heitettyjen neulojen määrä kasvaisi [4], sukupuoliteitse leviäviä tartuntatauteja väestönosaan, joka ei käytä huumeita pistämällä.
Antall overdosedødsfall går ned i enkelte land og opp i andre, og tidligere synkende trender er nå i ferd med å snu [2].
On olemassa viitteitä siitä, että ne tekevät pistoskäytöstä aiempaa turvallisempaa syrjäytyneiden kadulla asuvien ja siellä huumeita käyttävien henkilöiden keskuudessa [5].
Sprøytebrukere er også kilde til seksuell overføring av infeksjonssykdommer til den bredere, ikke-sprøytebrukende delen av befolkningen.
Yliannostusten määrä on yleisellä tasolla pysytellyt vakaana noustuaan sitä ennen voimakkaasti kahden viime vuosikymmenen aikana.
Sprøytebruk og derav følgende helseskader kan ikke forebygges eller reduseres med et enkelt grep.
Yleinen tarkastelu jättää kuitenkin tilanteessa tapahtuneet tärkeimmät erot piiloon.
Graden av sårbarhet og marginalisering hos de personene dette gjelder, gjør det særlig viktig å rette oppmerksomheten mot deres menneskerettigheter.
Yliannostuskuolemien määrä on vähenemässä joissakin maissa ja lisääntymässä joissakin toisissa, joissa aikaisempi laskusuunta on kääntynyt päinvastaiseksi [2].
Hygieniske sprøyterom med tilsyn er et nyere og mer kontroversielt initiativ som er innført i noen få land, og innledningsvis virker resultatene lovende.
EU:n alueella asuu tällä hetkellä puolesta miljoonasta miljoonaan pistämällä huumeita käyttävää henkilöä; mukana eivät tällöin ole henkilöt, joiden pistoskäyttö on satunnaista tai tapahtunut kaukana menneisyydessä.
Sprøyterømmene ser ut til å gi tryggere omgivelser for marginaliserte grupper av sprøytebrukere som bor og bruker narkotika på gaten [5].
Pistoskäyttäjien osuus on alle 0,4% EU:n 15-64-vuotiaasta väestöstä ja vain 5 % niistä arviolta 18 miljoonasta ihmisestä, jotka käyttävät laittomia huumeita vuosittain [2].
En fortsatt utbredelse av sprøytebruken og stadig nye infeksjonstilfeller understreker at vi ikke kan si oss tilfreds.
EU:n eteläisten maiden kohdalla vastaava luku on noin 20%, vaikka sekin on yleisesti ottaen pienenemässä.
Første prioritet for folkehelsepolitikken bør derfor være å få bukt med sprøytebruk og risikoatferd og de store oppgavene forbundet med sosial marginalisering i den forbindelse.
Monissa EU-maissa on kuitenkin tapahtunut huolestuttavaa HIV-tapausten paikallista lisääntymistä pistoskäyttäjien joukossa.
Det er sannsynligvis mellom en halv og en million sprøytebrukere i EU i dag. Da er verken sporadiske eller tidligere sprøytebrukere medregnet.
Huumeiden pistoskäyttöä ja siihen liittyviä terveysvaurioita ei voida estää tai vähentää vain jonkin yksittäisen toimenpiteen avulla.
Dette utgjør under 0,4 % av EUs befolkning i aldersgruppen 15 til 64 år, og ikke mer enn 5 % av de anslagsvis 18 millionene som hvert år bruker ulovlige narkotiske stoffer [2].
Käyttäjien haavoittuvuus ja syrjäytyneisyys edellyttävät erityisen huomion kiinnittämistä heidän ihmisoikeuksiinsa.
Enhver strategi for å begrense og redusere narkotikarelaterte infeksjonssykdommer må fokusere på etiske, kliniske, juridiske og praktiske aspekter så vel som på politiske, offentlige og faglige hensyn.
Huumeisiin liittyvien tarttuvien tautien hillintään ja vähentämiseen keskittyvissä strategioissa on otettava huomioon kliiniset, oikeudelliset ja käytännölliset seikat samoin kuin poliittiset, yhteiskunnalliset ja ammatilliset näkökohdat.
Så langt tyder imidlertid alt på at tiltakene vi her har skissert, kan fungere [4],
Tähän mennessä hankitun näytön perusteella edellä mainitut toimenpiteet kuitenkin vaikuttavat varsin toimivilta [4].
I den nordlige delen av EU er utbredelsen av HIV-smitte blant sprøytebrukere relativt lav - under 5 % - og for det meste stabil.
Huumeiden pistoskäytöstä on tällä hetkellä käytössä tietoja 129 maasta ja alueelta kaikkialta maailmasta.
I den sørlige delen av EU ligger dette tallet på rundt 20 % men går nå stort sett ned.
Näistä 103 tapauksessa on raportoitu myös siihen liittyviä HIV-tartuntoja.
Imidlertid har flere EU-land foruroligende lokale økninger av HIV blant sprøytebrukere. EU har generelt fortsatt høye nivåer av hepatitt C blant sprøytebrukere (50-80 %), noe som betyr høye helseutgifter i framtiden.
Huumeiden pistoskäyttöön liittyvät HIV-tartunnat voivat levitä äärettömän nopeasti, sillä joissakin tapauksissa HIV:n levinneisyys on noussut pistämällä huumeita käyttävien keskuudessa parissa vuodessa nollasta 40 %:iin.
Utbredelsen av hepatitt Β er også høy, men varierer noe mer [2].
Pistoskäyttöön liittyvä HIV:n viimeaikainen leviäminen on ollut räjähdysmäistä joissakin Itä-Euroopan osissa, joissa ongelmaan etsitään kiireellisesti tehokkaita vastatoimia [1].
Tiltak rettet mot høyrisikogrupper og -miljøer bør inngå i en helhetlig folkehelsepolitisk tilnærming som også tar opp problemer av mer vidtrekkende karakter knyttet til sosial eksklusjon, særlig ved å sikre bedre tilgang til allmenne helse- og sosialtjenester osv.
Koko EU:ssa C-hepatiittitartunnan saaneiden osuus pistoskäyttäjien joukossa on edelleen korkea (50-80 %), mikä aiheuttaa tulevaisuudessa tuntuvia terveysmenoja.
Den nærmere utformingen av tiltakene må tilpasses lokale forhold, men kan innbefatte helse- og sosialtjenester, politi, fengsel, frivillige organisasjoner og grupper for narkotikabrukere.
Myös B-hepatiittitartunnan saaneiden osuus on korkea, vaikka se vaihteleekin melkoisesti [2].
Mesteparten av de 7 000-8 000 akutte tilfellene av narkotikadødsfall eller overdoser som årlig registreres I EU er relatert til sprøytebruk. Selv om antallet
Suurin osa EU:n alueella vuosittain tapahtuvista 7 000-8 000 äkillisistä
I Europa er heroin det stoffet som oftest blir tatt med sprøyte.
Huumeiden pistoskäyttöön ja riskikäyttäytymiseen sekä laajemmin niihin liittyvään sosiaaliseen syrjäytymiseen puuttuminen pitäisi asettaa etusijalle kansanterveyspolitiikkaa linjattaessa.
Kokain og amfetamin Injiseres i noe mindre grad (se figur 1).
Euroopassa pistämällä käytetyt aineet ovat pääasiassa heroiini sekä vähemmässä määrin kokaiini ja erilaiset amfetamiinit (katso kuva 1).
Kokain blir vanligvis Ikke injisert annet enn i kombinasjon med heroin.
Kokaiinia käytetään pistämällä yleensä vain yhdessä heroiinin kanssa.
Andre stoffer, f.eks. benzodiazepiner, blir også noen ganger Injisert.
Pistämällä käytetään myös muita huumeita, esimerkiksi bentsodiatsepiinejä.
Mens noen land I de senere årene har rapportert om en nedgang i sprøytebruken blant heroinbrukere som påbegynner behandling, har andre land rapportert en økning [2].
Joistakin maista saatujen tietojen mukaan pistoskäyttö on vähenemässä hoitoon hakeutuvien heroiininkäyttäjien keskuudessa, joistakin toisista maista saatujen tietojen mukaan se on puolestaan lisääntymässä [2].
Enhver intervensjon må derfor ta hensyn til lokale forhold og basere seg på nyere forskning [1].
Kuva 1.
Mens frykten for AIDS en gang styrket motstanden mot sprøytebruk, er ikke det lenger tilfelle.
Eri huumeiden käyttötavat (EU:n alueella huumehoidon aloittavat asiakkaat)
Faren for overdose ved sprøytebruk øker dersom beroligende medikamenter eller alkohol kombineres med opiater, med varierende styrke på heroinet og med den prekære situasjonen mange sprøytebrukere lever under. Løslatelse fra fengsel representerer en særlig risiko.
Pistoskäyttöön liittyvää yliannostusriskiä lisääviä tekijöitä ovat muun muassa rauhoittavien lääkkeiden tai alkoholin käyttö yhdessä opiaattien kanssa, heroiinin puhtauden ennakoimattomat vaihtelut ja monen käyttäjän varsin sekavat elinolot.
Figur 1 - Bruksmåter for ulike narkotiske stoffer (klienter som påbegynner narkotikabehandling i EU)
Erityisen tärkeää on välttää ristiriitaisia käytännön tilanteita, joissa esimerkiksi poliisi takavarikoi neulojenvaihto-ohjelmassa vaihdettuja puhtaita injektioruiskuja.
Sprøytebruk er nært knyttet til marginalitet og stigmatisering.
Huumeiden pistoskäyttö liitetään kiinteästi sosiaaliseen syrjäytymiseen ja leimautuneisuuteen.
Slik bruk er konsentrert i grupper med stor grad av sosial deprivasjon og hos personer med multiple problemer når det gjelder fysisk og mental helse samt sosial og egen atferd.
Tällainen käyttö keskittyy yhteisöihin, joissa sosiaalinen eriarvoisuus on suurta, ja yksilöihin, joilla on monitahoisia ruumiillisia ja mielenterveydellisiä ongelmia sekä sosiaalisia ja yksilöllisen elämänhallinnan ongelmia.
0 Andre faktorer som kan påvirke mønstrene for sprøytebruk er lavere renhet av heroinet og økning i prisen.
"Pistoskäyttö levisi länsimaissa nopeasti Τ 970-ja 1980-luvuilla, ja tällä hetkellä se näyttää laajenevan nopeasti maailman muille alueille.
En prisoppgang kan føre til at heroinrøykere går over til injisering, som er mer kostnadseffektiv, og at sprøytebrukere går over til billigere og enda mer risikofylte stoffer.
1990-luvulla jotkin länsimaat ovat kuitenkin raportoineet pistoskäytön vähenemisestä.
Problemet er komplekst, men mye tyder på at store svingninger i tilgangen på narkotika kan gi uforutsigbare konsekvenser for sprøytebruken.
Tämä saattaa luoda mahdollisuuden tilanteen parantamiselle ja uusille vaikutuskeinoille, jos muutosten luonne vain kyetään ymmärtämään."
Enkelte vestlige land rapporterte imidlertid om en nedgang i sprøytebruken på 1990-tallet.
Laittomien huumeiden käyttäjät (*)
Men slike dødsfall vil ofte være forbundet med at andre narkotikabrukere som eventuelt er til stede, reagerer uhensiktsmessig eller for sent fordi de mangler nødvendige kunnskaper eller er redde for politiet.
Hintojen nousu saattaa kannustaa heroiinin polttajia siirtymään taloudellisesti edullisempaan pistoskäyttöön sekä toisaalta kannustaa pistoskäyttäjiä siirtymään edullisempiin mutta samalla vaarallisempiin aineisiin.
Sprøytebrukere bør derfor få opplæring i gjenopplivning, eventuelt at det etableres førstehjelpssentre i høyrisikosoner.
Kyseessä on varsin monisäikeinen asiakokonaisuus, josta on kuitenkin nähtävissä, että suuret vaihtelut huumeiden tarjonnassa voivat johtaa ennalta arvaamattomiin vaikutuksiin pistoskäytössä.
For å redusere overføring av infeksjonssykdommer gjennom risikoatferd trengs en rekke tiltak.
Kaikkia keinoja tarvitaan riskikäyttäytymisen aiheuttaman tarttuvien tautien leviämisen katkaisemiseksi.
Behandling, og særlig substitusjonsbehandling, bidrar til å redusere slik atferd. I sin kontakt med behandlingsapparatet kan sprøytebrukerne også få tilgang til helseopplæring og testing for og behandling av sykdommer.
Huumehoito ja aivan erityisesti korvaushoito auttavat rajoittamaan edellä mainittua käyttäytymistä.
Høyrisiko-omstendigheter er ofte knyttet til det hastverket som preger mye av sprøytebruken og omfatter mangel på rene sprøyter og mangel på hygieniske forhold, i tillegg til en repressiv holdning fra politiets side, noe som gjør at injiseringen må skje i all hast og i det skjulte.
On olemassa näyttöä siitä, että varsin monet yliannostuskuolemat olisivat vältettävissä [7].
Andre risikoer omfatter hjemløshet, fengsling, sexarbeid og kulturell isolasjon av innvandrere.
Toiminnan perusteeksi pitäisi ottaa pistoskäyttäjien omat havainnot riskitekijöistä sekä siitä, miten he menettelevät niiden suhteen.
Risikoen for at førstegangs og sporadiske sprøytebrukere bruker andres sprøyter, og muligens tar overdose er stor. Derfor øker faren for infeksjoner i takt med antallet injeksjoner og varigheten av sprøytebruken.
Riskikäyttäytymiseen liittyviin olosuhteisiin, jotka johtuvat pistoskäyttöön usein liittyvästä lyhytaikaisesta pakkotilanteesta, kuuluvat puhtaiden ruiskujen ja hygieenisten pistosmahdollisuuksien puute sekä tiukka valvontapolitiikka, joka usein johtaa huumeiden hätiköityyn ja vaivihkaa tapahtuvaan pistämiseen.
Mye tyder på at mange overdoser kunne vært unngått [7], Tiltakene bør være basert på forståelse av brukernes egen risikooppfatning og hvordan de lever med risikoen.
Muita riskejä ovat kodittomuus, vankeus, seksityö sekä siirtolaisten sosiaalinen eristyneisyys.
Men ikke alle - Ikke en gang de fleste -sprøytebrukere søker behandling.
Mutta eivät kaikki käyttäjät eikä edes suurin osa heistä etsiydy hoitoon.
Oppsøkende arbeid er den viktigste måten å nå dem på, og tilnærmingsmåtene varierer.
Siksi toimintatavoiltaan vaihteleva etsivä kenttätyö onkin avainasemassa, kun näitä henkilöitä pyritään tavoittamaan.
Noen baserer seg på informasjon eller utdeling av sterilt sprøyteutstyr, mens andre satser på å sette sprøytebrukerne i stand til å endre atferd [3].
Joissakin lähestymistavoissa jaetaan informaatiota tai puhtaita pistosvälineitä, kun taas toisissa tuetaan pistoskäyttäjää muuttamaan omia käyttäytymistottumuksiaan [3].
(*) Illegal narkotikabruk: all bruk av illegale stoffer de siste 12 månedene
(*) Laittomien huumeiden käyttö: minkä tahansa laittoman huumeen käyttö viimeisten 12 kk:n aikana
Sprøytebruk er fellesnevneren for de mest alvorlige narkotikarelaterte helseskadene i EU (se figur 2) [2].
Huumeiden pistoskäyttö on usein yhteinen nimittäjä vaikeimmissa huumeiden aiheuttamissa terveyshaitoissa EU:ssa (katso kuva 2) [2].
Den største risikoen er livstruende infeksjonssykdommer som HIV, hepatitt Β og C, tuberkulose og endokarditt, samt komplikasjoner i form av abscesser og ikke-dødelige overdoser.
Pahimpia riskejä ovat hengenvaaralliset infektiosairaudet, kuten HIV, hepatiitti Β ja C, tuberkuloosi ja endokardiitti, sekä käytön aiheuttamat komplikaatiot, kuten paiseet tai vakavat yliannostukset.
På grunn av overdoser, selvmord samt narkotikarelaterte sykdommer og ulykker
Pistoskäyttäjät voivat myös välittää
Desto lengre 'karriere' en sprøytebruker har, desto større er faren for å dø av overdose.
Ensi kerran tai satunnaisesti pistämällä huumeita käyttävillä on suuri riski joutua käyttämään jonkun toisen ruiskua tai saada yliannostus.
Dette betyr at tiltak for å påvirke sprøytebrukere må treffes jo før jo heller.
Tartuntatautiriski lisääntyy myös pistoskertojen lisääntyessä ja pistoskäytön
Utdeling av kanyler/sprøytespisser er nå mer utbredt i EU, men dekningen varierer.
Neulojen vaihtaminen on tällä hetkellä yhä laajemmalle levinnyttä EU:n alueella, vaikka sen kattavuudessa onkin alueellisia eroja.
I enkelte land er dette fortsatt kontroversielt, men der hvor slike
Neulojen vaihtoon suhtaudutaan edelleenkin varauksellisesti joissakin maissa, mutta siellä,
Tiltakene bør settes inn i en bredere sammenheng innenfor en helhetlig folkehelsepolitisk tilnærming med sikte på å redusere helseskadene relatert til narkotikabruk.
Tämä toiminta pitäisi ottaa osaksi laajempaa kansanterveydellistä lähestymistapaa, jonka tarkoituksena on rajoittaa huumeisiin liittyviä terveyshaittoja.
Fortsatt sprøytebruk og risikoatferd samt ny økning i antallet overdoser og narkotikarelaterte infeksjonssykdommer i noen land tilsier at innsatsen for å redusere sprøytebruk og risikoen blant sprøytebrukere må intensiveres.
Huumeiden ostetaan esiin vain joitakin avainteemoja ja -tiedonlähteitä niitä lukijoita varten, jotka tahtovat hankkia lisää asiaa koskevaa tietoa.
Innsatsen må baseres på dokumentasjon og på en forståelse av realitetene bak spesielle lokale mønstre for narkotikabruk.
Nykyisen tiedon perusteella päätöksentekijöiden pitäisi kiinnittää huomiota seuraaviin päätelmiin.
Mye av ansvaret for å redusere narkotikarelaterte helseskader må tas lokalt.
1 Vaikka huumeiden pistoskäyttö onkin harvinaista, sillä on suuri vaikutus kansanterveystilanteeseen.
Det håpes derfor at denne informasjonen vil være av særlig interesse for lokale beslutningstakere og tjenesteytere, men også for beslutningstakere på nasjonalt og europeisk nivå.
Se liittyy läheisesti sosiaaliseen syrjäytymiseen, ja vaikka pistoskäyttö on vähentynyt joissakin maissa, se on lisääntynyt samalla toisissa maissa.
Slik bruk er stigmatisert i befolkningen, også blant narkotikabrukere.
EU:n jäsenvaltioiden on vähennettävä huumeiden pistoskäytön seurauksia
Sprøytebruk medfører en betydelig økning av risikoen for overdose - særlig etter løslatelse fra fengsel og blant de mest marginaliserte brukerne.
Näihin saattavat kuulua esimerkiksi kenttätyö ja tiedon jakaminen, neulojen vaihto, korvaushoito sekä osittain kiistanalaiset pistoshuoneet.
En del, kanskje mange, overdoser kunne vært unngått.
Huumeiden pistoskäyttö on harvinaista.
Mange av disse tiltakene gjenspeiler hvor raskt politiske perspektiv og opinionen har endret seg i store deler av Europa i løpet av de siste 10 årene - særlig den økende aksept for at skadereduserende tiltak er en nødvendig del av en helhetlig folkehelsepolitikk i forhold til narkotika.
6 Huumeiden käyttö pistämällä lisää olennaisesti yliannostuksen vaaraa, erityisesti vankilasta vapautuvien sekä kaikkein syrjäytyneimpien käyttäjien keskuudessa.
Noen tiltak er på forsøksstadiet eller ennå ikke evaluert, mens andre er godt etablert og dokumentert.
Jotkin, jopa varsin useat, yliannostustapaukset ovat vältettävissä.
Informasjon på nettet http://www.emcdda.org/ policyJaw/eu/eu_actionplan.shtml
Strategian käytännön toteutuksen tukena olevassa, EU:n huumeita koskevassa toimintasuunnitelmassa painotetaan useitakin keinoja ongelmaan puuttumiseksi.
Det in i S JO n i i dette infoskrivet brukes begrepet sprøytebruk i betydningen ikke-medisinsk selvinjisering av narkotika.
Määritelmä. Tässä tekstissä huumeiden pistoskäytöllä tarkoitetaan käyttäjien muussa kuin lääketieteellisessä tarkoituksessa itse suorittamaa huumeiden pistämistä.
Injisering av steroider for idrettslige eller ikke-idrettslige formål omfattes ikke.
Steroidien pistoskäyttö urheilu- tai muissa tarkoituksissa ei ole tällöin mukana.
Anslagene refererer til sprøytebruk i løpet av siste 12-måneders periode.
Esitetyt arviot käytön esiintyvyydestä viittaavat viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana tapahtuneeseen pistoskäyttöön.
EUs handlingsplan mot narkotika, som omsetter denne strategien i praksis, fremhever betydningen av å ha en rekke tiltak til rådighet.
Tässä lyhyessä tiivistelmässä otetaan esille tärkeimpiä haasteita, joita huumeiden pistoskäyttö aiheuttaa Euroopassa kansanterveystyölle.
Disse omfatter oppsøkende arbeid og lavterskelstjenester, substitusjons- og medikamentfri behandling, rådgivning, innovative opplysnings- og bevisstgjøringskampanjer, samt programmer for risikoreduksjon rettet mot høyrisikogrupper som er vanskelige å nå.
Tarkoituksena on kuvata pistoskäytön seurauksia sekä erilaisia lähestymistapoja ja toimenpiteitä ongelmien vähentämiseksi.
[2] Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN) (2001), 2007 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union, Kontore: for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, Luxembourg, 2001 (se også http://www.emcdda.org/infopoint/ publications/national_reports.shtml).
[2] Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus (EHNVS) (2001), 2001 Vuosiraportti Euroopan unionin huumeongelmasta, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto, Luxemburg, 2001 (ks. myös http://www.erriCdda.org/infopoint/ publications/national_reports.shtml).
De som injiserer opiater har 20 ganger så høy dødelighet som i befolkningen generelt.
Opiaatteja pistämällä käyttävien henkilöiden kuolleisuusluvut ovat 20 kertaa korkeammat kuin muussa väestössä.
Det er viktig å finne en balanse mellom individets behov og samfunnets behov.
On tärkeää löytää tasapaino yksilöllisten tarpeiden ja toisaalta ympäröivän yhteisön ilmaisemien huolenaiheiden välillä.
'Å gjennomføre undersøkelser av sprøytebruk er ingen enkel oppgave, særlig på grunn av sprøytebrukens skjulte karakter og lave utbredelse i befolkningen generelt.
"Pistoskäytön tutkiminen ei ole helppoa, koska ilmiö pysyy luonteeltaan piilossa ja sen levinneisyys on suppea koko väestön mitassa.