pere/sami_parallel huggingface dataset:
Et motargument til dette er imidlertid at fordelene med standardiserte forebyggingsprogrammer er at protokoller gir klare retningslinjer for opprettelsen av en stabil leverings-infrastruktur så vel som opplæringssystemer for lærere, og dermed legger til rette for felles implementeringsstandarder, uansett hvor ulike skolene og forholdene lokalt er.
Vastakkaisen näkemyksen mukaan standardoitujen ehkäisyohjelmien etuna kuitenkin on, että protokollat sisältävät selkeitä ohjeita, joiden perusteella voidaan luoda vakaita täytäntöönpanorakenteita ja opettajankoulutusjärjestelmiä.
Parkin og McKeganey (2000) konkluderer i sin gjennomgang av peer-baserte tilnærminger at de som fungerer som lærere, har mer utbytte av tiltaket enn målgruppen.
Tämä edistää yhteisiä täytäntöönpanonormeja silloinkin, kun koulut ja yhteisöjen tilanteet ovat hyvin erilaisia.
For mer informasjon om selektiv forebygging, særlige risikogrupper og -faktorer, se tidligere årsrapporter og utvalg aspekt om narkotikabruk blant mindreårige i rapporten for 2007.
Lisätietoja ehkäisevästä huumetyöstä ja erityisesti riskiryhmistä ja -tekijöistä, ks. aiemmat vuosiraportit ja vuoden 2007 erityiskysymys alaikäisten huumeidenkäytöstä.
Kjennetegn for narkotikabrukere i poliklinisk behandling men når det skjer (f.eks.
Hoitolaitosten taustalla oleva perusajatus ja niiden toimintatapa ovat muuttuneet huomattavasti vuosien varrella tarpeiden muuttuessa.
Fristil i Norge), foretas det typisk bare en vurdering av hvorvidt prosjektet var vellykket med hensyn til å rekruttere unge ledere i skolen og om ledernes kunnskap eller holdninger ble styrket.
Hoitoa ja sairaanhoitoa, mukaan luettuina psykiatrinen hoito, erittäin tehokas antiretroviraalinen hoito ja maksasairauksien hoito, annetaan yhä useammin samoissa tiloissa, ja ylläpitohoidon käyttö asiakkaiden tilan vakiinnuttamiseksi on lisääntynyt.
18 narkotikabrukere (
Hoidon kysynnän indikaattorista saatujen tietojen avulla voidaan luonnehtia hoitokeskuksissa käyvien potilaiden ja jossakin määrin myös kaikkien huumeidenkäyttäjien sosioekonomista asemaa (18
Selektiv forebygging øker i popularitet, men må benyttes med varsomhet, spesielt når peer-programmet omfatter risikoutsatt ungdom (Cho et al., 2005; Dishion og Dodge, 2005), da negative ”smitteeffekter” kan oppstå i sårbare grupper.
Vertaispohjaisia lähestymistapoja käytetään myös yleisessä ehkäisevässä huumetyössä, mutta niiden käyttö on entistä yleisempää valikoivassa ehkäisevässä huumetyössä (Irlanti, Alankomaat, Itävalta, Puola ja Norja).
Slike utilsiktede effekter, som faktisk skyldes intervensjonen, kan føre til økt rusmiddelbruk eller risikoatferd.
Vaikuttaa siltä, että tällaiset lähestymistavat voivat tehokkaammin muuttaa tietoisuutta ja asenteita kuin käyttäytymistä.
Denne typen uønskede resultater forekommer imidlertid ikke bare i forbindelse med selektiv forebygging, men har også blitt observert i forbindelse med forebygging gjennom informasjonskampanjer i media og på individuelle forebyggingsarrangementer (se over).
Vertaishankkeita ei arvioida juuri lainkaan, mutta kun niitä arvioidaan (esim. Free Style Norjassa), arvioinnin kohteena on yleensä vain se, miten hankkeissa on onnistuttu tavoittamaan nuoria johtohahmoja kouluissa ja onko niissä pystytty vaikuttamaan vertaisjohtohahmojen tietoisuuteen tai asenteisiin.
I 2005 rapporterte 20 av 29 europeiske land informasjon om 315 000 narkotikaklienter i polikliniske behandlingssentre.
Vuonna 2005 yhteensä 20 Euroopan maata 29:stä ilmoitti, että avohoitokeskuksissa oli 315 000 huumehoitoasiakasta.
Dataene kommer fra over 4 000 behandlingsenheter.
Tiedot saatiin yli 4 000 hoitoyksiköstä.
Omtrent halvparten (53 %) av klientene i det polikliniske behandlingsapparatet har opioider som primærrusmiddel, den andre halvparten bruker primært andre stoffer, særlig cannabis (22 %) og kokain (16 %).
Noin puolta (53 %) avohoitoasiakkaista hoidetaan pääasiallisesti opioidien käytön takia ja loppuosaa pääasiallisesti muiden huumeiden, etenkin kannabiksen (22 %) ja kokaiinin (16 %), käytön takia.
Hvilket stoff som er det vanligste primærrusmiddelet, varierer fra et land til et annet.
Useimmiten pääasiallisena käytettävä huume vaihtelee maiden välillä.
Behandlings- og skadereduksjonstiltak
Hoitotyö ja haittojen vähentämiseen tähtäävä työ
De fleste narkotikabrukere behandles i det polikliniske behandlingsapparatet, inkludert allmennleger.
Huumeidenkäyttäjien hoito tapahtuu useimmiten avohoidossa, johon sisältyy myös yleislääkäreiden vastaanotto.
Omtrent halvparten av klientene var i fast arbeid før de påbegynte den polikliniske behandlingen, og den andre halvparten var arbeidsledige. De fleste klientene har stabile boforhold (85 %), hvorav 40 % bor med foreldrene og 19 % bor alene.
Noin puolet asiakkaista oli säännöllisessä työsuhteessa ja noin puolet oli työttömiä ennen avohoitoon tuloa; useimmilla avohoitoasiakkailla on pysyvä asunto (85 %).
Et signifikant mindretall av polikliniske klienter (15 %) bor sammen med barn, enten alene eller sammen med en partner, noe som utgjør et kompliserende aspekt i narkotikabrukerens liv og en risikofaktor for barna.
Merkittävä vähemmistö (15 %) avohoitoasiakkaista asuu lastensa kanssa joko yksin tai kumppaninsa kanssa, mikä saattaa hankaloittaa huumeidenkäyttäjän elämää ja olla riskitekijä lapsille.
Latvia, Ungarn, Slovakia og Romania er eksempler på land som har en svært varierende geografisk dekning når det gjelder spesialiserte narkotika-behandlingstilbud.
Latvia, Unkari, Romania ja Slovakia kuuluvat niihin maihin, joissa erikoistuneiden huumehoitolaitosten maantieteellinen kattavuus on hyvin suppea.
Men på tross av at nettverket av tjenesteleverandører er bygget ut i den senere tid, er det i Hellas, Ungarn og Polen fremdeles ventelister for substitusjonsbehandling.
Palveluntarjoajien verkoston viimeaikaisista laajennuksista huolimatta korvaushoitoon on edelleen jonotuslistoja Kreikassa, samoin kuin Unkarissa ja Puolassa.
For eksempel var 67 % av heroinbrukerne i Tyskland arbeidsledige eller ikke yrkesaktive, sammenlignet med 53 % av kokainklientene og 35 % av cannabisklientene, og 74 % av opioidklientene har begrenset utdanning, sammenlignet med 63 % av kokainklientene (Sonntag et al., 2006).
Laitoshoito, jota aiemmin suosittiin heroiiniriippuvuuden hoidossa monessa Euroopan maassa, on nykyisin verrattain harvinaista, ja valtaosaa opioidien käyttäjistä hoidetaan
Filosofien bak institusjonsbehandlingen og hvordan institusjonsbehandling gjennomføres i praksis, har gjennomgått store forandringer i årenes løp, i takt med at behovene har endret seg.
Huumehoidossa olevien asiakkaiden sosioekonomista tilannetta koskevia tietoja voidaan täydentää joistakin maista saaduilla kansallisilla tiedoilla, jotka on eritelty pääasiallisesti käytetyn huumeen mukaan.
Samlokaliseringen av rusmiddelbehandling og medisinsk pleie, inkludert psykiatrisk behandling, høyaktiv antiretroviral behandling og behandling av leversykdommer, har blitt vanligere, og bruken av vedlikeholdsbehandling for å stabilisere klientene har økt.
Esimerkiksi Saksassa 67 prosenttia heroiininkäyttäjistä on työttömiä tai työvoimaan kuulumattomia, kun heitä on kokaiinin takia hoitoon tulleista 53 prosenttia ja kannabiksen takia hoitoon tulleista 35 prosenttia; 74 prosentilla opioidien käyttäjistä
) Se TDI-tabeller og -grafer i Statistiske opplysninger 2007 for nærmere opplysninger om tallene i denne delen.
) Lisätietoja tässä kohdassa mainituista luvuista, ks. TDI-taulukot ja -kaaviot vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
Rettsgrunnlag for substitusjonsbehandling farmakologiske behandlingstilbudet blitt utvidet for å møte behovene til bestemte brukergrupper,.
Oikeudellisten yhteyshenkilöiden erityisverkostossa toteutettiin vuonna 2006 kysely, jonka tarkoituksena oli hankkia lisätietoja korvaushoitoon pääsyn perusteita koskevista laeista ja viranomaismääräyksistä sekä lääkemääräys- ja jakelukäytännöistä.
For eksempel er vedlikeholdsbehandling med buprenorfin nå godkjent på
Tuloksia saatiin 17 maasta, ja ne täydensivät Euroopan huumausaineita koskevan oikeustietokannan raporttia vuodelta 2003 (1).
Behandling av ulike grupper narkotikabrukere
Lainsäädännön soveltamisala vaihtelee huomattavasti jäsenvaltioiden välillä.
I 2006 gjennomførte det spesialiserte nettverket av juridiske korrespondenter en undersøkelse for å skaffe ytterligere informasjon om lover og forskrifter vedrørende inntakskriterier for substitusjonsbehandling og forskrivnings- og utleveringspraksis.
Osassa maista, kuten Belgiassa, korvaushoidosta säädetään erityislaissa; osassa, esimerkiksi Kyproksessa, sen toteutukseen sovelletaan valvotuista aineista annettuja lakeja.
Resultater ble innhentet fra 17 land som supplement til en rapport fra 2003 fra den europeiske
Lainsäädännön tehokkuuden ja joustavuuden välillä on tehtävä kompromisseja.
databasen for narkotikalovgivning (
Erilaisten huumeidenkäyttäjäryhmien hoito
Det er store variasjoner mellom medlemsstatene når det gjelder hva som er regulert i lovverket.
Laissa nimetään yleensä aineet, joita voidaan käyttää korvaushoidossa.
Noen land, som Belgia, har en egen parlamentslov som regulerer substitusjonsbehandling, mens substitusjonsbehandling i andre land, f.eks. Kypros, kommer inn under lovene om kontrollerte stoffer.
Useimmissa tapauksissa korvaushoitoon voidaan määrätä vain metadonia ja buprenorfiinia tai pelkkää metadonia, joskin muutamassa maassa sallitaan muita aineita, kuten morfiini tai kodeiini.
Medlemsstatene har i økende grad blitt klar over hvor viktig der er å tilby hensiktsmessige behandlingstjenester for problematiske cannabis- og kokainbrukere.
Vastaavasti kansalliset hoitoonpääsyn perusteet vahvistetaan lähes kaikissa maissa joko laeissa tai ministeriöiden asetuksissa tai ohjeissa.
Når det gjelder cannabis, er det i Europa vanlig å kombinere behandling, rådgivning og forebyggende programmer for å nå et større antall brukere.
Yleisimmät perusteet ovat huumeriippuvuuden diagnoosi ja vähimmäisikä, mutta myös aiempi epäonnistunut lääkkeetön hoito otetaan huomioon.
Det tas i bruk nye kommunikasjonsstrategier, f.eks. internett, for å nå ut til cannabisbrukere som kan klassifiseres et sted mellom eksperimentelle og problematiske.
Osassa maista kansallisissa laeissa vahvistetaan seuraamukset hoitosääntöjen rikkomisesta, kun taas osassa asia jää kunkin hoitokeskuksen oman harkinnan varaan.
I de fleste tilfeller kan bare metadon og buprenorfin eller metadon alene forskrives, men i noen få land tillates også andre stoffer som morfin og kodein.
Jäsenvaltiot katsovat enenevässä määrin, että on tärkeää tarjota asianmukaisia hoitopalveluja kannabiksen ja kokaiinin ongelmakäyttäjille.
Også inntakskriteriene er i de fleste land formulert enten i lovverket eller ved departementsforordning eller retningslinjer.
Kannabiksen kohdalla hoito, neuvonta- ja ehkäisyohjelmat ovat Euroopassa usein kytköksissä toisiinsa, jotta tavoitettaisiin suuri määrä käyttäjiä.
De vanligste kriteriene er avhengighetsdiagnose og minstealder, men det er også et krav om at personen skal ha gjennomgått tidligere medikamentfri behandling uten å lykkes å bli rusfri.
Parhaillaan toteutetaan uusia, esimerkiksi Internetiä hyödyntäviä viestintästrategioita, jotta voitaisiin tavoittaa sellaiset kannabiksen käyttäjät, joilla kyse ei ole enää kokeilusta muttei vielä ongelmakäytöstäkään.
I noen land inneholder lovgivningen sanksjoner for brudd på behandlingsreglementet, mens andre land har overlatt vurderingen til det enkelte behandlingssenteret.
Kannabista koskevia erityisiä hoitopalveluja ja -ohjelmia ei toistaiseksi ole ollut laajasti saatavilla Euroopassa, mutta sellaisia on tällä hetkellä kehitteillä (ks. luku 3).
Medlemsstater som opplever stor etterspørsel etter behandling for kokainbruk, er i ferd med å bestille forskning på området. Situasjonen kompliseres av at de som bruker kokainpulver og de som bruker crack, vanligvis tilhører svært forskjellige sosial grupper (se kapittel 5).
Jäsenvaltioissa, joissa kokaiinihoidon kysyntä on suurta, on myös alettu teettää tätä koskevia tutkimuksia, mutta tilannetta mutkistaa se seikka, että jauhemaisen kokaiinin ja crack-kokaiinin käyttäjät kuuluvat yleensä varsin erillisiin yhteiskuntaryhmiin (ks. luku 5).
Grunnet mangelen på spesialiserte tilbud behandles imidlertid mesteparten av brukerne av psykostimulerende midler, herunder amfetaminbrukere, i tradisjonelle opioidorienterte behandlingstilbud, og det er et klart behov for opplæring av behandlere og klinikere i hele Europa.
Toistaiseksi valtaosaa psykostimulanttien käyttäjistä, amfetamiinien käyttäjät mukaan luettuina, hoidetaan kuitenkin erityispalvelujen puuttuessa perinteisten, opioidikeskeisten hoitopalvelujen yhteydessä, ja hoitohenkilökunnan ja lääkäreiden koulutukselle on Euroopassa selkeä tarve.
Lovene definerer vanligvis også hvem som har anledning til å forskrive substitusjonsbehandling.
Laeissa määritellään yleensä myös, kenellä on oikeus antaa lääkemääräys.
Hovedsakelig gjelder dette leger på behandlingssentre, men i enkelte land kan enhver lege eller visse særskilt opplærte og akkrediterte leger også forskrive medikamenter til substitusjonsbehandling. I praksis er det sjelden at leger utenfor behandlingssentre
Tällainen oikeus on yleensä hoitokeskusten lääkäreillä, mutta tietyissä maissa lääkkeen voivat määrätä ketkä tahansa lääkärit tai tietyt koulutetut tai hyväksytyt lääkärit.
Etter at det i siste halvdel av 1980-årene ble politisk aksept for substitusjonsbehandling for heroinavhengighet, har i de fleste land dette blitt den vanligste behandlingsformen for opioidavhengige (figur 2).
Käytännössä on harvinaista, että hoitokeskusten ulkopuoliset lääkärit aloittavat korvaushoidon (2).
begynner med substitusjonsbehandling (2).
Laissa määritellään vain harvoin enimmäisannoksia.
Maksimumsdosene defineres vanligvis ikke i lovverket.
Useimmissa maissa käytetään päällekkäisten lääkemääräysten estämiseksi erillisiä lääkemääräyslomakkeita, mutta useasta maasta löytyy keskusrekisteri ja muutamassa maassa myönnetään erityisiä henkilökortteja.
For å forhindre dobbeltforskrivning bruker de fleste land egne reseptblokker, men mange land har også et sentralt register, og noen få utsteder egne legitimasjonsbevis.
Lainsäädännössä täsmennetään yleensä myös valtuutetut jakelijat, jotka ovat useimmiten apteekkeja tai hoitokeskuksia, mutta osassa maista myös lääkärit voivat jaella lääkkeitä.
Lovgivningen spesifiserer vanligvis også autoriserte utleveringssteder, i hovedsak apoteker og behandlingssentre, selv om noen land også tillater leger å levere ut substitusjonsmedikamenter.
Useimmissa maissa on myös lakiin, ohjeisiin tai yleensä suvaitsevaisuuteen perustuva järjestelmä, jossa lääkeannokset voidaan viedä kotiin, mutta toisinaan tämä on ehdottomasti kiellettyä.
I de fleste land har man også etablert et system for inntak av doser hjemme, enten gjennom lovgivningen eller egne retningslinjer, eventuelt at systemet gir rom for en viss overbærenhet, men i enkelte tilfeller er slik praksis uttrykkelig forbudt.
Korvaushoito sai osakseen poliittista kannatusta heroiininkäytön torjunnassa 1980-luvun jälkipuoliskolla, ja siitä on sittemmin tullut opioidiriippuvuuden vallitseva hoitomuoto useimmissa maissa (kaavio 2).
Nærmere opplysninger er tilgjengelig på http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036Se tabell HSR-6 i Statistiske opplysninger 2007.
Lisätietoja on osoitteessa http://eldd.emcdda.europa.eu/?nnodeid=5036. Ks. taulukko HSR-6 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
De vanligste substitusjons-medikamentene som brukes er metadon og buprenorfin. Farmakologisk behandling bør ideelt sett kombineres med psykologisk rådgivning og sosial støtte.
Korvaushoidossa käytetyt pääasialliset lääkkeet ovat metadoni ja buprenorfiini.
Substitusjonsbehandling foregår vanligvis poliklinisk på sentre som har spesialisert seg på narkotikabehandling, men også i stadig større grad hos privatpraktiserende leger. I enkelte land, f.eks. Tyskland, Frankrike og Storbritannia, er allmennpraktiserende leger bredt involvert i behandlingen av narkotikabrukere.
Korvaushoitoa annetaan yleensä avohoitona huumehoitoon erikoistuneissa yksiköissä, mutta sitä antavat yhä useammin myös lääkärit yksityisvastaanotoilla.
I andre land er legene i lokalsamfunnet i mindre grad involvert, enten fordi lovgivningen setter en stopper for det, eller på grunn av manglende interesse for behandling av avhengighet (20).
Osassa maista yhteisössa toimivien lääkäreiden osallistuminen on yhä vähäistä joko oikeudellisista syistä tai siksi, että kiinnostus
) Se “Forskrivningspraksis for substitusjonsbehandling i Europa”, s. 66.)
) Ks. korvaushoidon määrämiseen liittyvät käytännöt Euroopassa, s. 66.
Se figur HSR-5 i Statistiske opplyninger 2007 for en detaljert kildeliste.
riippuvuushoitoa kohtaan on vähäistä (20
21 tilsyn og kartlegging (
on myös ollut esillä useassa maassa, ja määräyksiä onkin tiukennettu, koulutusvaatimuksia lisätty ja valvontaa ja seurantaa tehostettu (21
Behandlingen av opioidavhengighet beskrives nærmere i kapittel 6.
Luku 6 käsittelee lähemmin opioidiriippuvuuden hoitoa.
Å forebygge infeksjonssykdommer og å få ned antallet narkotikarelaterte dødsfall er sentrale mål for tiltakene mot narkotika i EU.
Tartuntatautien ehkäiseminen ja huumausainekuolemien vähentäminen ovat huumeiden torjunnan keskeisiä tavoitteita EU:ssa, ja nykyisessä toimintasuunnitelmassa asetetaan tavoitteeksi palvelujen saatavuuden lisääminen terveyshaittojen ehkäisemiseksi ja vähentämiseksi.
Den nyeste handlingsplanen har som mål å øke tilgjengeligheten av og tilgangen til tjenester og tilbud med sikte på å forebygge og redusere helserelaterte skader.
22) täytäntöönpanosta. Kertomuksessa todetaan, suosituksen ( että haittojen vähentäminen on kaikissa jäsenvaltioissa määritelty valtakunnallisen tason kansanterveystavoitteeksi.
I en del land er sosial reintegrasjon nå gjenstand for økt politisk oppmerksomhet og økte bevilgninger, og i flere land sier standarden for vedlikeholdsbehandlingen at klientene også skal ha tilbud om sosial omsorg og reintegrasjon. Midtveisevalueringen av den irske narkotikastrategien anbefalte f.eks. rehabilitering som den femte søylen i strategien, mens Beskæftigelsesministeriet og Socialministeriet i Danmark sammen har lansert nye programmer for utsatte grupper (”delt ansvar”).
Joissakin maissa kuntoutus saa osakseen yhä enemmän poliittista huomiota ja panostusta, ja monien maiden ylläpitohoitoa koskevien standardien mukaan asiakkaille olisi tarjottava sosiaalisia hoito- ja kuntoutuspalveluja.
Et annet eksempel er den norske regjeringens strategi for å forebygge og bekjempe bostedsløshet, som fastsetter målbare intensjoner, f.eks. å redusere antallet utkastelser samt utvide tilgangen til permanente boliger slik at midlertidig husvære blir unntaket heller enn regelen.
Toisena esimerkkinä on kodittomuuden ehkäisemistä ja torjuntaa koskeva Norjan hallituksen strategia, jossa asetetaan mitattavissa olevia tavoitteita, kuten häätöjen vähentäminen ja pysyvän asunnon saannin helpottaminen, jotta tilapäismajoituksesta tulisi poikkeus.
Norge har også en tiltaksplan mot fattigdom som omfatter en tilskuddsordning, som i 2006 med EUR 6,5 millioner (52 millioner NOK), styrket de innomhus oppfølgingstjenestene for bostedsløse så vel som misbrukere av narkotika og alkohol.
Niin ikään Norjassa köyhyyden torjuntaa koskeva toimintasuunnitelma sisältää avustusohjelman, jossa vuonna 2006 jaettiin 6,5 miljoonaa euroa laitosseurantapalvelujen tarjoamiseksi kodittomille sekä alkoholin ja huumeiden väärinkäyttäjille.
For øvrig deltar Hellas, Frankrike, Italia, Litauen, Østerrike, Portugal og Slovakia i Europakommisjonens prosjekt EQUAL på området sysselsetting og sosial inkludering (24).
Kreikka, Ranska, Italia, Liettua, Itävalta, Portugali ja Slovakia osallistuvat lisäksi komission Equal-aloitteeseen työttömyyden ja syrjäytymisen alalla (24).
Rådsrekommandasjon av 18. juni 2003 om forebygging og reduksjon av helseskade forbundet med narkotikaavhengighet, EUT L 165 av 3.7.2003, s. 0031–0033.)
Neuvoston suositus, annettu 18 päivänä kesäkuuta 2003, huumausaineiden väärinkäyttöön liittyvien terveyshaittojen ehkäisemisestä ja vähentämisestä; EUVL L 165, 3.7.2003, s. 31–33.)
Begge dokumentene er tilgjengelige på: http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/drug/drug_rec_en.htm#1 ) http://ec.europa.eu/employment_social/equal/index_en.cfm
Kumpikin asiakirja on saatavana osoitteessa http://ec.europa.eu/health/ph_determinants/life_style/drug/drug_rec_en.htm#1.) http://ec.europa.eu/employment_social/equal/index_en.cfm
Nasjonale studier av behandlingsutfall
Hoitotuloksia koskevat kansalliset tutkimukset
Reintegrasjonstiltakene gjenspeiler ulike sosiokulturelle og økonomiske virkeligheter på nasjonalt plan i Europa, men det er også en del forskjeller når det gjelder målsettinger, målgrupper og utgangspunkt.
Kansalliset sosiokulttuuriset ja taloudelliset piirteet heijastuvat kuntoutustoimiin Euroopassa, mutta näillä toimenpiteillä on myös erilaisia tavoitteita, kohderyhmiä ja edellytyksiä.
Bulgaria og Romania er f.eks. de eneste landene som har egne prosjekter for sosial reintegrasjon av gatebarn.
Bulgaria ja Romania ovat esimerkiksi ainoat maat, jotka mainitsevat katulapsille suunnatut sosiaalisen kuntoutuksen erityishankkeet.
Tre medlemsstater (Irland, Italia og Storbritannia) har gjennomført nasjonale studier av behandlingsutfall. Studiene fulgte en kohort av problembrukere av narkotika over tid i ulike behandlingsopplegg og -miljøer.
Kolmessa jäsenvaltiossa (Irlanti, Italia, Yhdistynyt kuningaskunta) on tehty hoitotuloksia koskevia kansallisia tutkimuksia, joissa pyrittiin selvittämään hoitotuloksia seuraamalla huumeiden ongelmakäyttäjien kohorttia tiettynä ajanjaksona eri hoitomuodoissa ja -ympäristöissä.
Et viktig trekk ved studiene er at de undersøker behandlingsutfall i eksisterende tjenester under daglige, kliniske forhold.
Tutkimuksen tärkeä piirre on, että niissä selvitetään hoitotuloksia olemassa olevissa palveluissa päivittäisissä kliinisissä olosuhteissa.
Behandlingsoppleggene som ble undersøkt, omfattet metadonvedlikehold, metadonreduksjon, avrusning og medikamentfrie intervensjoner som terapeutiske samfunn og rådgivning. De mest brukte utfallsvariablene er: narkotikabruk, psykisk og fysisk helse, gjennomført behandling samt kriminell atferd.
Yleisiä tutkittuja hoitomuotoja ovat metadoniylläpitohoito, asteittain vähenevä metadonihoito, katkaisuhoito ja lääkkeettömät interventiot, kuten terapiayhteisöt ja neuvonta.
I mange land blir ikke programmer og tiltak spesifikt rettet mot narkotikabrukere, men henvender seg til sårbare sosiale grupper generelt og gjennomføres typisk på lokalt eller regionalt nivå.
Monessa maassa ohjelmia ja toimia ei ole erikseen kohdistettu huumeidenkäyttäjiin, vaan ne koskevat haavoittuvassa asemassa olevia yhteiskuntaryhmiä yleensä, ja ne toteutetaan yleensä paikallis- tai aluetasolla.
“Plans de prévention de proximité” (PPP), etablert i Vallonia i 2003, betrakter fattigdom og avhengighet som to sider av samme sak, mens i Danmark loven om sosiale tjenester pålegger kommunene å utarbeide en tiltaksplan for alle narkotikabrukere.
Vallonian alueen viranomaisten vuonna 2003 laatimissa plans de prévention de proximité (PPP) -suunnitelmissa köyhyyttä ja huumeriippuvuutta käsitelläänkin paikallisesti toisiinsa kytköksissä olevina kysymyksinä, kun taas Tanskan sosiaalipalvelulaissa kunnat velvoitetaan tarjoamaan sosiaalinen toimintasuunnitelma kaikille huumeidenkäyttäjille.
Likeledes har lokale myndigheter i Polen en juridisk forpliktelse til å sørge for sosial reintegrasjon av narkotikabrukere, og i Nederland startes de fleste nye tjenester for sosial reintegrasjon av kommunene.
Vastaavasti Puolan paikallisilla hallintoviranomaisilla on lakisääteinen velvollisuus sopeuttaa huumeidenkäyttäjät yhteiskuntaan, ja Alankomaissa valtaosa uusista sosiaalisen kuntoutuksen palveluista on kuntien käynnistämiä.
I Tyskland er ansvaret for å skaffe bolig og utdanning underlagt delstaten eller kommunen, samtidig som føderale programmer for personer med funksjonshemminger også er åpne for arbeidstrening for narkotikabrukere.
Saksassa suojakodit, koulutus ja asuminen ovat osavaltioiden tai kuntien vastuulla, kun taas vammaisille tarkoitetuilla liittovaltiotason ohjelmilla voidaan tukea huumeidenkäyttäjien pääsyä työelämään.
Den italienske Vedette-studien (1998–2001) hadde som mål å undersøke effektiviteten av behandlingen som ble tilbudt i offentlige behandlingssentre rundt om i landet.
Italian Vedette-tutkimuksessa (1998–2001) pyrittiin arvioimaan eri puolilla maata sijaitsevissa julkisissa hoitokeskuksissa tarjotun hoidon vaikuttavuutta.
Gjennomført behandling og dødelighet blant heroinbrukere var blant de viktigste utfallsvariablene.
Hoidossa pysyminen ja heroiininkäyttäjien kuolleisuus olivat tärkeimmät tulosmuuttujat.
Så langt er tre studier av behandlingsutfall igangsatt i Storbritannia. Den første var National Treatment Outcome Research Study (NTORS), som ble gjennomført av National Addiction Centre i England og Wales mellom 1995 og 2000. Studien undersøkte behandlingsutfall i behandlingsprogrammer på døgninstitusjoner eller i nærmiljøet.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa on toistaiseksi käynnistetty kolme hoitotuloksia koskevaa tutkimusta.
En del positive funn ble rapportert, som økt grad av avholdenhet fra bruk av illegale rusmidler, mindre hyppig narkotikabruk, redusert kriminalitet og forbedret helse.
Osa havainnoista oli myönteisiä, kuten se, että laittomien huumeiden käytöstä pidättäydyttiin yhä useammin, huumeiden käyttötiheys laski, rikokset vähenivät ja terveydentila kohentui.
Enkelte langsiktige utfall for femårsperioden var imidlertid mindre tilfredsstillende, f.eks. var tidlig observerte forbedringer med hensyn til crackbruk delvis reversert etter fi re til fem år, og mange narkotikabrukere fortsatte med et høyt alkoholkonsum (Gossop et al., 2001).
Jotkin pitkän aikavälin tulokset viiden vuoden ajanjaksolla eivät kuitenkaan olleet yhtä tyydyttäviä; esimerkiksi crack-kokaiinin käytössä aluksi havaitun parannuksen vaikutukset olivat osittain kadonneet neljän tai viiden vuoden kuluttua, ja monet huumeidenkäyttäjät joivat edelleen runsaasti (Gossop et al., 2001).
For å unngå å “låse” klientene i et langvarig avhengighetsforhold utforskes innovative tilnærminger til boligstøtte og økonomistyring.
Tuetun asumisen tai rahankäytön hallinnan alalla kartoitetaan innovatiivisia lähestymistapoja, jotta asiakkaat eivät jäisi pitkäksi aikaa riippuvaisiksi palvelusta.
I Danmark tilbys klienter i rehabiliteringsleiligheter botrening for å redusere framtidige problemer når de skal ha ansvar for egen leilighet, og i Storbritannia får klientene råd om innkjøp, matlaging og styring av husholdningsbudsjettet.
Esimerkiksi Tanskassa tarjotaan sopeutumisvalmennusta kuntoutusasunnoissa oleville asiakkaille ja pyritään näin vähentämään mahdollisia tulevia ongelmia, joita heillä on omassa asunnossaan, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa asiakkaita opetetaan tekemään ostoksia, laittamaan ruokaa ja hoitamaan raha-asioita.
Drug Treatment Outcomes Research Study (DTORS), som gjennomføres ved universitetet i Manchester, skal være en oppdatering av NTORS-studien.
NTORS-tutkimus päivitetään Drug Treatment Outcomes Research Study (DTORS) -nimisessä tutkimuksessa, joka on meneillään Manchesterin yliopistossa.
Studien begynte i 2006 og skal i utgangspunktet følge narkotikabrukere fra hele England i 12 måneder.
Tutkimus käynnistettiin vuonna 2006, ja siinä seurataan eri puolilla Englantia asuvia huumeidenkäyttäjiä ensin 12 kuukauden ajan.
Den har som mål å studere virkningen av narkotikabehandling i forhold til en rekke utfallsmål, og fokuserer på en analyse av hva slags behandlingskanaler som gir de beste resultatene for bestemte undergrupper av narkotikabrukere.
Tutkimuksessa pyritään arvioimaan huumehoidon vaikutusta erilaisiin tuloksiin ja keskitytään analysoimaan, millaiset hoitotavat tuottavat parhaat tulokset erityisissä huumeidenkäyttäjien alaryhmissä.
Drug Outcome Research Study (DORIS), som gjennomføres ved universitetet i Glasgow, kom i gang i 2001.
Skotlannin Drug Outcome Research Study (DORIS) -tutkimus, jonka toteuttaa Glasgow’n yliopisto, käynnistyi vuonna 2001.
Studien undersøker virkningen og effektiviteten av narkotika-behandlingstjenester i regi av behandlingsinstitusjoner, herunder fengselsbaserte tjenester.
Siinä selvitetään hoitoviranomaisten toteuttamien huumehoitopalvelujen, kuten vankilassa tarjottavien palvelujen, vaikutusta ja tehokkuutta.
Narkotikabrukerne ble fulgt i inntil 33 måneder.
Huumeidenkäyttäjiä seurattiin pisimmillään 33 kuukauden ajan.
Etter ett år fant studien en markert reduksjon i narkotikabruk og kriminell aktivitet, lav dødelighet og andre positive utfall knyttet til deltakernes fysiske og psykiske helse.
Vuoden kestäneen seurannan jälkeen tutkimuksessa havaittiin, että huumeidenkäyttö ja rikollinen toiminta olivat vähentyneet selvästi, että kuolleisuus oli alhainen ja että osallistujien fyysisessä ja henkisessä voinnissa oli tapahtunut myönteisiä muutoksia.
Å skape nye muligheter for opplæring og tilgang til utdanning er utbredt i mange land, men det er vanskeligere å få disse gruppene inn i lønnet arbeid.
Monessa maassa edellä mainituille ryhmille luodaan yleisesti uusia koulutusmahdollisuuksia, mutta ansiotyön saanti on vaikeaa.
Dette er imidlertid spesielt viktig for denne målgruppen, da det ikke bare gir økonomisk stabilitet, men også selvtillit, status og en regelmessig livsrytme.
Se on kuitenkin kohderyhmälle erittäin tärkeää, sillä se tuo paitsi taloudellista vakautta myös itseluottamusta, paikan yhteiskunnassa ja säännöllisen elämänrytmin.
Nye måter for å få klientene inn i lønnet arbeid omfatter partnerskap med private foretak, mentorordninger og tilbud om insentiver f.eks. i form av betaling av lærlinglønn eller oppstartslån til nye bedrifter.
Uusia keinoja löytää asiakkaille ansiotyötä ovat kumppanuuksien muodostaminen yksityisyritysten kanssa, mentorointihankkeet ja kannustimien tarjoaminen, kuten harjoittelupalkan tukeminen tai starttilainojen myöntäminen uusille yrityksille.
I flere land har behandlingsinstitusjoner startet sine egne sosioøkonomiske foretak hvor klientene blir ansatt og får lønn.
Useassa maassa huumehoitopaikoissa on perustettu omia
Kapittel 2: Narkotikatiltak i Europa – en oversikt som (andre) kroniske psykiatriske problemer.
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin sosioekonomisia yrityksiä, joihin asiakkaita on voitu palkata ansiotyöhön.
En stor, sentralisert institusjon som skulle ta imot 120 bostedsløse narkotikabrukere med psykiatriske problemer, møtte imidlertid lokal motstand.
Muissa aloitteissa keskitytään työllisyystilanteen kohentamiseen siten, että profiilit, odotukset ja taidot vastaisivat entistä paremmin työelämän todellisuutta.
For personer med psykiske problemer er dét å få profesjonell hjelp til å bygge opp igjen et nett av støttespillere og kontaktpersoner, en viktig brikke i den sosiale reintegrasjonsprosessen.
Esimerkiksi Wiener BerufsBörse toimii välittäjänä asiakkaiden, huumeviranomaisten ja työvoimapalvelujen välillä sekä antaa erityisneuvontaa, jotta asiakkaat pärjäisivät työelämässä.
Reintegrasjon av marginaliserte, eldre heroinbrukere med store somatiske og psykiske lidelser er en stor utfordring.
ja vaihtoehtoisiin hoitokoteihin sijoitetaan ikääntyneitä huumeidenkäyttäjiä, jotka eivät kykene selviytymään yksin huumeidenkäytön, dementian tai ongelmakäyttäytymisen vuoksi.
I Belgia kan narkotikabrukere med psykiatriske problemer behandles på egne avdelinger for rusmiddelmisbrukere på psykiatriske sykehus eller allmennsykehus, eventuelt på andre psykiatriske helseinstitusjoner.
Alankomaissa säädettiin vuonna 2007 uusi sosiaalitukilaki, jossa huumeriippuvuuteen sovelletaan samoja määräyksiä kuin (muihin) kroonisiin psykiatrisiin ongelmiin.
Danmark rapporterer at narkotikabrukere med psykiatriske problemer behandles på psykiatriske helseinstitusjoner, og at eldre narkotikabrukere som grunnet narkotikabruk, demens eller problematferd, ikke klarer seg selv, får plass på alternative pleiehjem.
Paikalliset asukkaat vastustivat kuitenkin suurta keskitettyä hoitolaitosta, jossa on tilaa 120 kodittomalle ja psykiatrisista ongelmista kärsivälle huumeidenkäyttäjälle.
I den nye loven om sosial støtte som ble vedtatt i Nederland i 2007, er narkotikaavhengighet omfattet av samme forskrift
Mielenterveysongelmista kärsivien kohdalla ammattiapu, joka helpottaa tuki- ja yhteyshenkilöverkoston muodostamista, tunnustetaan tärkeäksi osaksi sosiaalista kuntoutusprosessia.
I noen land (f.eks.
Tietyissä maissa (esim.
Bulgaria, Den tsjekkiske republikk, Hellas og Slovenia) tilbys strukturerte reintegrasjonsprogrammer bare som oppfølging etter gjennomført behandling basert på rusfrihet, og egne reintegrasjonstiltak for klienter i vedlikeholdsbehandling er for tiden ikke tilgjengelig.
Bulgaria, Tšekki, Kreikka, Slovenia) suunniteltuja kuntoutusohjelmia tarjotaan vain onnistuneen, pidättäytymiseen pohjautuvan huumeriippuvuushoidon jälkeen, eikä ylläpitohoidossa oleville asiakkaille ole toistaiseksi saatavana erityisiä kuntoutustoimia.
Innledning: endringer i cannabisbruken i Europa
Johdanto: kannabiksen käyttötavat muuttuvat Euroopassa
Narkotikabeslagene i et land betraktes gjerne som en indirekte indikator på forsyning og tilgjengelighet av narkotika, selv om beslagene også gjenspeiler rapporteringsrutiner og politi- og tollmyndighetenes ressurser, prioriteringer og strategier, og likeledes i hvilken grad nasjonale og internasjonale tilbudsreduserende tiltak virker inn på omsetningsleddene.
Tietyssä maassa tehtyjä huumetakavarikkoja pidetään yleensä huumeiden tarjonnan ja saatavuuden epäsuorana indikaattorina, joskin ne kuvastavat myös lainvalvonnan resursseja, prioriteetteja ja strategioita, raportointikäytäntöjä sekä sitä, miten hyvin kansalliset ja kansainväliset tarjonnanvähentämistoimet tehoavat salakuljettajiin.
I alle land omfatter antallet beslag en stor del små beslag på detaljistnivå (gatenivå).
Vähittäiskaupan tasolla tehdyt pienet takavarikot muodostavat suuren osan takavarikkojen lukumäärästä kaikissa maissa.
Stoffenes pris og renhet/styrke på detaljistnivå rapporteres av de fleste medlemsstatene, men opplysningene kommer fra en rekke ulike kilder som ikke alltid er sammenlignbare, og dette gjør det vanskelig å foreta nøyaktige sammenligninger landene imellom.
Useimmat jäsenvaltiot ilmoittavat huumeiden puhtauden ja hinnan vähittäiskaupassa. Tiedot ovat kuitenkin peräisin useista erilaisista lähteistä, jotka eivät aina ole vertailukelpoisia, joten maiden välillä on vaikea tehdä tarkkoja vertailuja.
Cannabis er det mest brukte illegale rusmiddelet i verden og har stått sentralt i narkotikadebatten i Europa siden 1960-tallet, da stoffet praktisk talt ble synonymt med en framvoksende ungdomskultur.
Kannabis on maailmassa yleisimmin käytetty laiton huumausaine, ja se on ollut Euroopassa huumekeskustelun keskipisteessä 1960-luvulta lähtien, jolloin sen käyttö nivoutui tiiviisti nuorison kasvavaan vastakulttuuriin.
Det er likevel en komplisert oppgave å forstå bruksmønstrene for cannabis i Europa.
Kannabiksen yleisyydestä huolimatta sen käyttötapoja Euroopassa on monimutkaista selvittää.
En av årsakene er at det finnes så mange forskjellige cannabisprodukter på det europeiske markedet.
Yhtenä tärkeänä tekijänä kokonaiskuvassa ovat erilaiset kannabistuotteet, joita on nykyään saatavilla Euroopan markkinoilla.
Historisk sett har tre hovedformer for cannabis vært vanlig i Europa: hasjisj, marihuana og cannabisolje, som også er den minst vanlige formen.
Kannabista on ollut Euroopassa saatavilla pääasiallisesti kolmessa muodossa: kannabishartsina, kannabisruohona ja huomattavasti harvinaisempana kannabisöljynä.
For mange er røyking av hasjisj sammen med tobakk den vanligste inntaksmetoden, mens dette bruksmønsteret er relativt uvanlig i andre deler av verden.
Kannabishartsin polttaminen tupakan kanssa on useille edelleen tämän huumeen tavallinen käyttötapa, vaikka se on muualla maailmassa melko harvinaista.
Europa er det dominerende globale markedet for hasjisj, men marihuana synes å bli vanligere og dominerer i enkelte markeder.
Eurooppa on edelleen kannabishartsin suurin markkina-alue, mutta myös kannabisruohotuotteet vaikuttavat yleistyneen ja jopa nousseen hallitsevaan asemaan joillakin markkinoilla.
I de senere årene har situasjonen blitt ytterligere komplisert av den økte tilgjengeligheten av cannabis produsert i Europa, hvorav noe dyrkes under kontrollerte forhold og kan være av relativt høy styrke.
Kokonaiskuva on viime vuosina mutkistunut entisestään, kun markkinoille on tullut yhä enemmän Euroopassa tuotettua – ja toisinaan valvotuissa oloissa kasvatettua – kannabista, joka voi olla suhteellisen vahvaakin.
Denne typen cannabis har blitt et eget produkt i mange land, noe som gjør det vanskeligere å vurdere hvilken effekt de endrede bruksmønstrene har på folkehelsen.
Tällaisesta kannabiksesta on tullut monissa maissa itsenäinen erityistuote, ja se vaikeuttaa kannabiksen muuttuvien käyttötapojen kansanterveydellisten vaikutusten arviointia.
Tilbud og tilgjengelighet
Tarjonta ja saatavuus
For å sette narkotikabeslagene i Europa inn i en bredere sammenheng inneholder denne rapporten et sammendrag av informasjonen om situasjonen globalt.
Jotta Euroopan huumetakavarikkoja voitaisiin tarkastella laajempaa kokonaistilannetta vasten, tässä raportissa esitetään tiivistetysti tietoa maailmanlaajuisesta tilanteesta.
FNs organ for narkotika og kriminalitet produserer hvert år en rapport om den internasjonale narkotikasituasjonen, og denne rapporten er hovedkilden til de globale anslagene som presenteres her.
Näiden tietojen pääasiallisena lähteenä on käytetty Yhdistyneiden Kansakuntien huumeiden ja rikollisuuden vastaisen yksikön vuosittain laatimaa raporttia kansainvälisestä huumetilanteesta.
Leseren bør være klar over at det er vanskeligheter knyttet til denne typen informasjonsinnsamling, og at informasjonssystemene i mange deler av verden er lite utviklet.
On syytä huomauttaa, että tällaisten tietojen kokoaminen on vaikeaa eikä monissa maailman osissa ole kovin kehittyneitä tietojärjestelmiä.
Disse dataene bør derfor betraktes som de beste overslagene man kan utlede av den informasjonen som for tiden er tilgjengelig.
Tietoja onkin pidettävä parhaina arvioina, jotka on voitu laatia saatavilla olevien tietolähteiden perusteella.
Det anslås at om lag halvparten av all cannabis dyrkes i Nord- og Sør-Amerika (46 %), etterfulgt av Afrika (26 %) og Asia (22 %) (UNODC, 2007).
Tuotanto ja kauppa kannabiksesta kasvatetaan Amerikassa (46 %), toiseksi eniten sitä tuotetaan Afrikassa (26 %) ja kolmanneksi eniten Aasissa (22 %) (UNODC, 2007).
Marokko er fremdeles den største internasjonale produsenten av hasjisj, og selv om nye undersøkelser tilsier at dyrkingsarealet for cannabis ble redusert med 40 % fra 2004 til 2005, anslås det at landet produserer nærmere 70 % av all hasjisj som brukes i Europa.
Marokko on edelleen maailman suurin kannabishartsin tuottaja, ja vaikka kannabiksen viljelyala vaikuttaa tuoreiden selvitysten perusteella pienentyneen vuosina 2004–2005 noin 40 prosenttia, maan arvioidaan silti tuottavan noin 70 prosenttia Euroopassa kulutettavasta kannabishartsista.
Basert på anslag over totalt dyrkingsareal hadde Marokko en potensiell produksjon på 1 066 tonn i 2005.
Viljelmien kokonaispinta-alaa koskevien arvioiden perusteella Marokko tuotti vuonna 2005 mahdollisesti noin 1 066 tonnia kannabista, josta suurin osa oli tarkoitettu Euroopan ja Pohjois-Amerikan markkinoille (CND, 2007; UNODC ja
Mesteparten av cannabisen i Marokko produseres for det europeiske og nordafrikanske markedet (CND, 2007; UNODC og Marokkos regjering, 2007).
Kannabiksen maailmanlaajuisesta tuotannosta on äärimmäisen vaikeaa laatia luotettavia arvioita, koska sitä voidaan kasvattaa monenlaisissa ympäristöissä ja sitä kasvaa luonnonvaraisesti eri puolilla maailmaa.
Årsrapport for 2007: Narkotikasituasjonen i Europa rapporteres det at også hasjisj fra andre land (Moldova og India) er tilgjengelig, spesielt i sentraleuropeiske land.
Vuosiraportti 2007: Huumeongelma Euroopassa
Cannabis til eget bruk: rettslig status
Kannabis henkilökohtaiseen käyttöön: oikeudellinen asema
Det finnes mange ulike tilnærminger til cannabis
Kannabishartsi salakuljetetaan Eurooppaan Pyreneiden niemimaan kautta.
I Europa er hasjisj et relativt ensartet produkt, men det samme kan ikke sies om marihuana.
Kannabishartsin tilanne on Euroopassa melko yhtenäinen, mutta samaa ei voida sanoa kannabisruohosta.
Beslagene rapportert i 2005 har sin opprinnelse i Albania, Nederland, land i det tidligere Jugoslavia, Angola og Sør-Afrika.
Vuonna 2005 takavarikoitujen erien lähtömaina olivat muun muassa Albania, Alankomaat, entisen Jugoslavian maat, Angola ja Etelä-Afrikka.
Selv om det er vanskelig å få en systematisk oversikt, oppga halvparten av de rapporterende landene innenlandsk produksjon av marihuana i 2005.
Vaikka kannabisruohon kotimaista tuotantoa on vaikea seurata järjestelmällisesti, sitä todettiin vuonna 2005 puolessa raportoineista maista.
Noe av cannabisen som produseres i Europa, dyrkes utendørs og kan i praksis være umulig å skille fra importert marihuana.
Osa Euroopassa tuotetusta kannabiksesta kasvatetaan ulkotiloissa, ja sitä on lähes mahdoton erottaa ulkomailta tuodusta kannabisruohosta.
Cannabis av relativt høy styrke som produseres under intensive forhold, ser nå ut til å ta en stor og potensielt økende andel av markedet i mange land, og utstyr som gjør det mulig å dyrke cannabis hjemme, er nå å få kjøpt via internett og i noen land hos spesialleverandører.
Tehoviljelty ja melko vahva kannabis vaikuttaa kuitenkin kasvattavan merkitystään ja mahdollisesti markkinaosuuttaan useissa maissa. Lisäksi kannabiksen kotiviljelyn mahdollistavia välineitä on nykyään helppoa saada Internetin kautta tai joissakin maissa erityisiltä toimittajilta.
Det at denne formen av stoffet dyrkes innendørs og ofte i nærheten av markedet, betyr at beslagene blir sjeldnere, og det blir derfor mindre synlig i tilgjengelige data.
Se, että tätä huumausaineen muotoa kasvatetaan sisätiloissa ja usein kohdemarkkinoiden läheisyydessä, saattaa tarkoittaa, että sitä takavarikoidaan harvemmin ja että se näin ollen näkyy tiedoissa puutteellisesti.
i medlemsstatenes lovgivning (1), men likevel avtegner det seg et generelt bilde av at man i Europa utvikler alternativer til straff når det gjelder bruk og besittelse av mindre mengder cannabis til eget bruk uten skjerpende omstendigheter.
Kannabikseen suhtaudutaan eri tavoin jäsenvaltioiden lainsäädännöissä (1), mutta Euroopassa on yleisenä suuntauksena rikosoikeudellisten seuraamusten korvaaminen vaihtoehtoisilla toimenpiteillä silloin, kun kyse on käyttörikoksesta tai pienen kannabismäärän hallussapidosta henkilökohtaiseen käyttöön ilman raskauttavia olosuhteita.
Cannabis skilles nå ofte fra andre ulovlige stoffer, enten i lovgivningen, etter instruks fra riksadvokaten eller gjennom rettspraksis.
Kannabis erotetaan nykyään usein muista laittomista aineista joko lainsäädännössä, syyttäjille laadituissa ohjeissa tai tuomioistuinkäytännössä.
De fleste landene i Europa har gått over fra fengselsstraffer til bøter, advarsler, prøvetid, straffefritak og rådgivning. Vi ser eksempler på denne trenden i en rekke nye tiltak.
Useissa Euroopan maissa on siirrytty vankeusrangaistuksista sakkoihin, varoituksiin, ehdollisiin tuomioihin, rankaisematta jättämiseen ja neuvontaan.
For eksempel fjernet Luxembourg og Belgia fengselsstraff for slike lovbrudd i henholdsvis 2001 og 2003, og Hellas og Storbritannia satte ned strafferammen i henholdsvis 2003 og 2004.
Tästä suuntauksesta kertovat lukuisat tuoreet esimerkit, kuten vankeusrangaistusten poistaminen Luxemburgissa vuonna 2001 ja Belgiassa vuonna 2003 sekä niiden lyhentäminen Kreikassa vuonna 2003 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2004.
I Belgia fi kk politi og påtalemyndigheten ny instruks i 2003 og 2005, og det samme skjedde i Frankrike i 2005 og i Storbritannia i 2004 og 2006.
Poliiseille ja syyttäjille on annettu asiaan liittyviä ohjeita Belgiassa vuosina 2003 ja 2005, Ranskassa vuonna 2005 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuosina 2004 ja 2006.
I 2006 var Den tsjekkiske republikk på nippet til å etablere ulike klasser av ikke-medisinske stoffer, men dette utkastet til straffelov ble forkastet av andre årsaker.
Tšekissä aiottiin vahvistaa erilaisia luokkia muille kuin lääkinnällisille huumausaineille, mutta kyseinen rikoslain luonnos hylättiin tähän asiaan liittymättömistä syistä.
På tross av dette fortsatte antallet rapporterte cannabislovbrudd å stige i Europa (se kapittel 1).
Kaikesta tästä huolimatta raportoitujen kannabisrikosten määrä kasvaa edelleen Euroopassa (ks. luku 1).
I 2005 ble det på verdensbasis beslaglagt 1 302 tonn hasjisj, sammenlignet med 4 644 tonn marihuana.
Koko maailmassa takavarikoitiin vuonna 2005 yhteensä 1 302 tonnia kannabishartsia ja 4 644 tonnia kannabisruohoa.
Både for hasjisj og marihuana utgjør dette en nedgang i forhold til 2004.
Molemmat määrät laskivat vuodesta 2004.
De fleste beslagene av hasjisj ble gjort i Vest- og Sentral-Europa (70 %), mens marihuana hovedsakelig ble beslaglagt i Nord-Amerika (64 %) (UNODC, 2007).
Suurin osa hartsitakavarikoista (70 %) tehtiin edelleen Länsi- ja Keski-Euroopassa, kun taas kannabisruohoa takavarikoitiin eniten Pohjois-Amerikassa (64 %) (UNODC, 2007).
Spania stod for om lag halvparten av alle beslagene og om lag tre firedeler av totalt
Espanjan osuus takavarikoista oli noin puolet ja takavarikoiduista
Cannabis er fortsatt et omstridt tema, og det eksisterer stor uenighet om de relative fordelene og ulempene ved ulike folkehelserelaterte og strafferettslige tiltak.
Kannabiskeskustelu jatkuu kiivaana, ja erilaisten kansanterveydellisten ja rikosoikeudellisten toimien kustannus-hyötysuhteesta on voimakasta erimielisyyttä.
Dette gjenspeiles i det faktum at ikke alle tiltakene involverer lettere straffer. Noen land har skjerpet straffene eller er i ferd med å foreta en kritisk vurdering av dagens situasjon.
Tämä näkyy siinä, ettei kaikissa toimenpiteissä ole aina suuntana seuraamusten lieventäminen, vaan joissakin maissa seuraamuksia on tiukennettu tai nykytilanne on kriittisen tarkastelun alla.
Danmark utstedte i 2004 en instruks til påtalemyndigheten om å gi bøter i stedet for advarsler, og Italia opphevet i 2006 skillet i lovgivningen mellom ikke-medisinske stoffer for å fjerne distinksjonen mellom ”lette” og ”tunge” stoffer.
Tanskassa vuonna 2004 syyttäjille laaditussa ohjeessa kehotettiin varoitusten sijaan määräämään sakkoja, ja Italiassa poistettiin vuonna 2006 lainsäädännöstä muiden kuin lääkinnällisten huumausaineiden välinen erottelu ”pehmeisiin” ja ”koviin” huumeisiin.
Andre land har sett over sine tiltak mot cannabis; f.eks. lanserte Nederland en egen cannabisstrategi i 2005, og Tyskland har gjennomført en vurdering av straffeutmålingen for besittelse av cannabis til eget bruk.
Muissakin maissa on tarkistettu kannabikseen liittyviä toimia, esimerkiksi Alankomaissa julkaistiin vuonna 2005 erityinen kannabisstrategia ja Saksassa on arvioitu kannabiksen hallussapidosta määrättyjen seuraamusten täytäntöönpanoa.
rapporterte beslag av hasjisj i 2005, så den stigende trenden som begynte i 2000, fortsetter.
määrän hienoinen lisääntyminen vuonna 2005 jatkoi vuodesta 2000 lähtien vallinnutta kasvusuuntausta.
Dette gjaldt imidlertid ikke mengden hasjisj som ble beslaglagt, som gikk ned i 2005 etter økning i perioden 2000–04.
Sama ei kuitenkaan koske haltuun otettua hartsin määrää, joka laski vuonna 2005 kasvettuaan vuosina 2000–2004.
Dette blir tydelig i en nylig gjennomført Eurobarometer-undersøkelse (2006), hvor europeiske borgere ble spurt om de var enige i at cannabis til eget bruk burde legaliseres i Europa.
Tämä tuli esiin tuoreessa Eurobarometri-kyselyssä (2006), jossa eurooppalaisilta kysyttiin, yhtyivätkö he väitteeseen, jonka mukaan kannabiksen henkilökohtainen käyttö pitäisi laillistaa koko Euroopassa.
Vel to tredeler (68 %) av de spurte var uenige, og om lag en firedel (26 %) var enige.
Hieman yli kaksi kolmasosaa (68 %) vastanneista ei yhtynyt tähän väitteeseen, ja noin neljäsosa (26 %) yhtyi siihen.
Selv om andelen som ønsket fortsatt forbud varierte, var dette flertallssynspunktet i alle landene.
Vaikka kannabiksen kiellon jatkamista kannattaneiden osuus vaihteli maittain, he olivat kaikissa maissa enemmistönä.
Det relative forholdet mellom hasjisj og marihuana synliggjøres av at det i 2005 ble gjort bare halvparten så mange beslag av marihuana (152 000), og den beslaglagte mengden marihuana utgjør under en tidel (66 tonn).
Kannabishartsin ja kannabisruohon aseman välinen ero ilmenee siinä, että vuonna 2005 kannabisruohon osuus takavarikoista oli vain noin puolet (152 000) ja takavarikoidusta kokonaismäärästä alle kymmenesosa (66 tonnia).