pere/sami_parallel huggingface dataset:
De¤fleste av disse landene, i¤tillegg til Sveits og Canada, har gjennomført eksperimentelle forsøk for å¤vurdere resultatene for denne typen behandling.
Kun vieroitushoitoa verrataan siihen, ettei hoitoa anneta lainkaan, huomattavasti paremmat hoitotulokset saadaan metadonihoidolla tai suuriannoksisella buprenorfiinihoidolla.
Med støtte fra en gruppe internasjonale forskere og klinikere vil EONN i¤2011 publisere en studie av denne typen behandling, med en gjennomgang av det vitenskapelige kunnskapsgrunnlaget som har kommet til i¤løpet av de senere årene.
Tämä koskee huumeidenkäyttöä, rikollista toimintaa, riskikäyttäytymistä ja HI-viruksen leviämistä, yliannostusta ja yleistä kuolleisuutta.
Opioidavvenning gir generelt dårlige resultater på lang sikt (Mattick et al., 2009), men det kan hjelpe pasienter som har tatt et informert valg om å¤gjennomgå denne typen behandling.
Myös hoidossa pysyminen on parempaa (WHO, 2009).
Metoder for rask avvenning som bruker opioidantagonister i¤kombinasjon med dyp sedasjon blir av sikkerhetshensyn ikke anbefalt (Gowing et al., 2010).
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden käyttö suonensisäisesti vuoksi (Gowing ym., 2010).
Etter opioidavvenning bør pasienter som er motivert for å¤avholde seg fra å¤bruke opioider, anbefales å¤vurdere naltrekson for å¤forebygge tilbakefall.
Opioidivieroituksen jälkeen opioidien käytöstä pidättymiseen motivoituneille potilaille on neuvottava naltreksonin käytön harkitsemista käytön uudelleenaloittamisen ehkäisemiseksi.
Substitusjonsbehandling med opioider, i¤kombinasjon med psykososiale tiltak, er funnet å¤være den mest effektive behandlingen for opioidbrukere. Sammenlignet med avrusning eller ingen behandling, gir behandling med
Opioidivieroituksen tulokset ovat yleisesti ottaen heikot pitkällä aikavälillä (Mattick ym., 2009), mutta se voi auttaa potilaita, jos he ovat tietoisesti valinneet tämäntyyppisen hoidon.
Kombinasjonen av buprenorfin og nalokson (som markedsføres som Suboxone) ble utviklet for å¤forebygge injisering av buprenorfin.
Buprenorfiinin ja naloksonin yhdistelmä (myydään Suboxone-nimellä) kehitettiin buprenorfiinin suoneen pistämisen estämiseksi.
Likevel er det ennå ikke klart om den effektivt forebygger intravenøs bruk av buprenorfin (Bruce et al., 2009, Simojoki et al., 2008).
Sen tehokkuus buprenorfiinin suonensisäisen käytön estämisessä on kuitenkin vielä epäselvä (Bruce ym., 2009, Simojoki ym., 2008).
Bruk av narkotika kan ha mange negative konsekvenser; som ulykker, psykiske lidelser, lungesykdommer, hjerte- og karsykdom, arbeidsledighet og hjemløshet.
Huumausaineet voivat aiheuttaa hyvin moninaisia kielteisiä seurauksia, kuten onnettomuuksia, mielenterveyden häiriöitä, hengityselinsairauksia, sydän- ja verisuoniongelmia, työttömyyttä tai kodittomuutta.
De skadelige konsekvensene sees spesielt hos problembrukere av narkotika, hvis generelle helsetilstand og sosioøkonomiske situasjon kan være langt dårligere enn hos befolkningen generelt.
Haitallisia seurauksia esiintyy etenkin niillä ongelmakäyttäjillä, joiden yleinen terveydellinen ja sosioekonominen tilanne voi olla yleisväestöä huomattavasti heikompi.
europeiske union fortsatt lavt, og situasjonen i¤EU sett under ett synes relativt positiv i¤et globalt perspektiv (ECDC og WHO-Europa, 2009; Wiessing et al., 2009).
Opioidien käyttö ja huumeiden suonensisäinen käyttö ovat ne kaksi huumeidenkäytön muotoa, joihin liittyy eniten haitallisia vaikutuksia, etenkin yliannostuksia ja tartuntatautien leviämistä.
Dette kan i¤det minste delvis ha sammenheng med lettere tilgang til prevensjonsmidler, behandling og skadereduserende tiltak, herunder substitusjonsbehandling og sprøytebytteprogrammer (Wiessing et al., 2009).
Euroopan unionissa viimeksi kuluneiden 20 vuoden aikana ilmoitettu kuolemaan johtaneiden yliannostusten määrä vastaa noin yhtä yliannostuskuolemaa tunnissa.
I¤enkelte deler av Europa tyder imidlertid en del data på at HIV-smitte forbundet med sprøytebruk forekom i¤relativt stort omfang også i¤2008, noe som understreker hvor viktig det er at lokale forebyggingstiltak er effektive og har god dekning.
Tutkimusten mukaan kahden viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana hyvin suuri määrä huumeidenkäyttäjiä on kuollut muista syistä, kuten AIDSiin tai tekemällä itsemurhan.
Opioid- og injeksjonsbruk av narkotika er to former for narkotikabruk som er nært forbundet med slike skader, særlig overdoser og overføring av smittsomme sykdommer. Antallet dødelige overdoser rapportert i¤Den europeiske union de to siste tiårene gir rundt ett overdosedødsfall i¤timen.
Vuoden 2008 loppuun mennessä uusien HIV-diagnoosien määrä huumeita suonensisäisesti käyttävillä on pysynyt matalana useimmissa Euroopan unionin maissa, ja koko EU:n tilanne vaikuttaa muuhun maailman verrattuna suhteellisen myönteiseltä (ECDC ja WHO-Europe, 2009; Wiessing ym., 2009).
Forskning viser også at et stort antall narkotikabrukere har dødd i¤samme periode av andre årsaker; som AIDS eller selvmord.
Tämä voi johtua ainakin osittain ehkäisytoimien paremmasta saatavuudesta, hoidosta ja haittoja vähentävistä toimenpiteistä, kuten korvaushoidoista sekä neulojen ja ruiskujen vaihtoohjelmista (Wiessing ym., 2009).
Data for 2008 om nyrapporterte tilfeller av HIV forbundet med sprøytebruk, tyder på at smittetallene generelt fortsatt er på vei nedover i¤Den europeiske union, etter en topp i¤2001–02 som skyldtes utbrudd i¤Estland,
Myös muut tekijät, kuten eräissä maissa havaittu huumeiden suonensisäisen käytön väheneminen, ovat voineet vaikuttaa asiaan merkittävästi.
Å¤redusere dødelighet og sykelighet forbundet med narkotikabruk står sentralt i¤europeisk narkotikapolitikk.
Kuolleisuuden ja huumeidenkäyttöön liittyvän sairastuvuuden vähentäminen on keskeisellä sijalla Euroopan maiden huumausainepolitiikoissa.
Hovedinnsatsen på dette området skjer gjennom tiltak for de gruppene som er mest utsatt, og retter seg mot atferd som er direkte forbundet med narkotikarelaterte skader.
Pääasialliset ponnistelut tällä saralla keskittyvät toimenpiteisiin, jotka on suunnattu eniten vaarassa oleville ryhmille, ja niiden avulla pyritään pureutumaan sellaisiin käyttäytymismalleihin, jotka ovat suoraan kytköksissä huumeisiin liittyviin haittoihin.
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit
2,6¤nydiagnostiserte tilfeller av HIV-smitte blant sprøytebrukere pr. million innbyggere i¤de 23 av EUs medlemsstater som har lagt fram nasjonale tall; ned fra 3,7 pr. million i¤2007¤(125).
Vuonna 2008 ilmoitetuista uusista, huumeiden suonensisäisestä käytöstä johtuvista diagnosoiduista tapauksista saadut tiedot antavat aihetta olettaa, että infektioaste laskee edelleen yleisesti kaikkialla Euroopan unionissa Viron, Latvian ja Liettuan epidemioista aiheutuneen vuosien 2001–2002 huipun jälkeen(124).
For de fire landene som rapporterte høyest forekomst av nydiagnostisert smitte (Estland, Latvia, Litauen, Portugal), fortsatte den nedadgående trenden, med en klar nedgang i¤Estland og Latvia (figur¤12).
Vuonna 2008 niissä 23:ssa EU:n jäsenvaltiossa, joista kansallisia tietoja on saatavissa, huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa ilmoitettujen uusien infektioiden kokonaisaste oli 2,6 tapausta miljoonaa asukasta kohden.
Estland hadde en nedgang fra 86 tilfeller pr. million i¤2007 til 27 i¤2008, og Latvia fra 62 tilfeller pr. million i¤2007 til 44 pr. million i¤2008.
Vuoden 2007 luku oli 3,7 tapausta miljoonaa asukasta kohden (125).
Infeksjonssykdommer som HIV så vel som hepatitt B¤og C¤er blant de alvorligste helsekonsekvensene av narkotikabruk.
Tartuntataudit, kuten HIV ja B- ja C-hepatiitti, ovat huumeidenkäytön vakavimpia terveydellisiä seurauksia.
Selv i¤land som har lav forekomst av HIV blant sprøytebrukere, vil andre infeksjonssykdommer, som hepatitt A, B, C¤og D, seksuelt overførte sykdommer, tuberkulose, stivkrampe, botulisme, miltbrann og human T-lymfotropt virus, kunne forekomme uforholdsmessig ofte hos narkotikabrukere.
Niissäkin maissa, joissa HIV:n levinneisyys on pieni huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa, muita tartuntatauteja, kuten A-, B- ja C-hepatiittia, sukupuolitauteja, tuberkuloosia, jäykkäkouristusta, botulismia, pernaruttoa ja ihmisen T-lymfotrooppista
Ved utgangen av 2008 er antallet nye HIV-diagnoser rapportert blant sprøytebrukere i¤de fleste landene i¤Den
Niissä neljässä maassa, jotka ilmoittivat eniten uusia
(123) Nærmere opplysninger om metoder og definisjoner er gitt i¤Statistiske opplysninger 2010.(124) Rapporteringsprosedyrene for HIV-smitte er endret i¤de senere år, og dataene registreres nå etter diagnoseår, ikke etter rapporteringsår (ECDC og
(123) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteesta yksityiskohtaisempia tietoja seurantamenetelmistä ja määritelmistä.(124) HIV-infektiota koskevat ilmoituskäytännöt ovat muuttuneet viime vuosina, ja nyt tietoa on saatavana diagnoosin antamisvuoden mukaan ilmoitusvuoden sijasta (ECDC ja WHO-Europe, 2009).
I¤noen tilfeller vil imidlertid forsinkelser i¤rapporteringen også ha medført at insidensen er underestimert.
Joissain tapauksissa esiintyvyyden aliarviointi on voinut johtua ilmoitusviiveistä.
Se tabell INF-104 i¤Statistiske opplysninger 2010. )
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-104. )
Nasjonale data er ikke tilgjengelig for Danmark, Spania, Italia og Østerrike.
Tanskasta, Espanjasta, Italiasta ja Itävallasta ei ole saatavana kansallisia tietoja.
Figur 12: Trender for nyrapporterte tilfeller av HIV-infeksjon hos sprøytebrukere i¤fire EU-medlemsstater som rapporterer høye infeksjonstall
Kuvio 12: Huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa ilmoitettuja uusia HIV-tartuntoja koskevia suuntauksia neljässä EU:n jäsenvaltiossa, joissa tartuntojen määrä on suuri
Seksten land hadde uendret HIV-prevalens i¤perioden.
Latvia Viro a pa u st en lukumäärä miljoonaa asukasta kohti T
Data rapportert ut oktober 2009. ECDC og WHO-Europa.
Lokakuun 2009 loppuun mennessä ilmoitetut tiedot. ECDC ja WHO-Europe.
Sammenligner vi trendene for nyrapporterte smittetilfeller forbundet med sprøytebruk, med trendene for HIV-prevalens blant sprøytebrukere, synes insidensen på nasjonalt nivå av HIV-smitte blant sprøytebrukere å¤gå ned i¤de fleste land.
HIV-infektion levinneisyyden seuranta-aineistosta saatavat suuntaustiedot huumeita suonensisäisesti käyttävien otoksesta ovat tärkeitä HIV-tapausilmoituksia täydentäviä tietoja.
at mange sprøytebrukere som har fått HIV, ikke tilbys høyaktiv antiretroviral behandling tidlig nok etter smitten til å¤få best mulig effekt av behandlingen.
Levinneisyystietoja on saatavana 24 maasta vuosilta 2003–2008(126).
En fersk gjennomgang bekrefter at det fortsatt kan være slik i¤en del EU-land (Mathers et al., 2010).
HIV:n levinneisyys on pysynyt 16maassa muuttumattomana.
Selv om trendene peker kraftig ned, var det i¤2008 fortsatt mange nydiagnostiserte HIV-tilfeller i¤forbindelse med sprøytebruk; i¤Latvia (44 tilfeller pr. million innbyggere), Estland (27), Portugal (20,7) og Litauen (12,5), noe som tyder på at smitten fortsatt overføres mellom sprøytebrukere i¤disse landene.
Seitsemässä maassa (Bulgaria, Espanja, Ranska, Italia, Puola, Portugali ja Norja) HIV:n levinneisyys on vähentynyt; kuuden maan tiedot perustuvat kansallisiin otoksiin, ja Ranskassa suuntaus perustuu viidestä kaupungista peräisin oleviin tietoihin.
Estland er det landet som har høyest forekomst av AIDS forbundet med sprøytebruk, med anslagsvis 30,6 nye tilfeller pr. million innbyggere i¤2008, ned fra 33,5 tilfeller pr. million i¤2007.
Alueellisesti lisääntyneistä tapauksista ilmoitettiin kolmesta maasta: Bulgariasta (Sofia), Italiasta (kaksi 21 alueesta) ja Liettuasta (Vilna).
Relativt høye insidensnivåer av AIDS rapporteres også for Latvia, Litauen, Portugal og Spania, med henholdsvis 25,5, 10,7, 10,2 og 8,9 nye tilfeller pr. million.
Näissä kolmessa maassa suuntaus hiljattain diagnosoitujen HIV-infektiotapausten määrässä huumeita suonensisäisesti käyttävien osalta on kuitenkin laskeva.
Antakelsen om fortsatt HIV-smitte underbygges også av rapporter om prevalenstall over 5¤% blant unge sprøytebrukere (utvalg på 50 eller flere sprøytebrukere under 25 år) i¤flere land: Estland (to regioner, 2005), Frankrike (fem byer, 2006), Latvia (én by, 2007), Litauen (én by, 2006) og Polen (én by, 2005)¤(127).
Lisää viitteitä HIV:n leviämisen jatkumisesta viime vuosina saadaan suuresta levinneisyydestä (yli 5 prosenttia) nuorten suonensisäisten huumeiden käyttäjien keskuudessa (otoksissa on vähintään 50 alle 25-vuotiasta käyttäjää) monissa maissa: Virossa (kaksi aluetta, 2005), Ranskassa (viisi kaupunkia, 2006), Latviassa (yksi kaupunki, 2007), Liettuassa (yksi kaupunki, 2006) ja Puolassa (yksi kaupunki, 2005)(127).
Selv om en del av utvalgsstørrelsene er små og resultatene derfor er beheftet med en del usikkerhet, viser data mellom 2003 og 2008 statistisk signifikante økninger i¤HIV-prevalens blant unge sprøytebrukere i¤Belgia (den flamske delen) og Bulgaria, men nedgang i¤Sverige og Spania.
Vaikka tietoihin on suhtauduttava varauksellisesti, koska jotkin otokset ovat pieniä, tiedot kuitenkin osoittavat, että HIV:n leviäminen nuorten suonensisäisten huumeiden käyttäjien keskuudessa on lisääntynyt tilastollisesti merkitsevästi vuosina 2003–2008 Belgiassa (flaaminkielinen yhteisö) ja Bulgariassa. Ruotsissa ja Espanjassa leviäminen on puolestaan vähentynyt.
Data om HIV-prevalens hos nye sprøytebrukere (som har injisert i¤under to år) underbygger også sannsynligheten for en nedgang i¤denne gruppen i¤Sverige (128).
Tiedot HIV:n levinneisyydestä uusien suonensisäisesti käyttävien narkomaanien (suonensisäinen käyttö on kestänyt alle kaksi vuotta) keskuudessa viittaavat siihen, että leviäminen on hieman vähentynyt tässä ryhmässä Ruotsissa (128).
Mens det er funnet høye prevalensnivåer av HIV bare i¤enkelte EU-medlemsstater, er virushepatitt og spesielt smitte forårsaket av hepatitt C-viruset (HCV), utbredt blant sprøytebrukere i¤hele Europa.
Vaikka tiedot aidsin esiintyvyydestä eivät sinänsä ole hyvä indikaattori HIV:n leviämisestä, ne ovat tärkeitä, koska ne kertovat uusista tapauksista, joilla sairaus on edennyt oireita aiheuttavaan vaiheeseen.
Nivåene av HCV-antistoffer i¤nasjonale utvalg av sprøytebrukere i¤2007–08 varierer fra rundt 12¤% til 85¤%.
Se, että aidsia esiintyy paljon tietyissä Euroopan maissa, voi olla osoitus siitä, että monet HIV-tartunnan saaneet suonensisäisten huumeiden käyttäjät eivät saa riittävän tehokasta retroviruslääkitystä infektion tarpeeksi varhaisessa vaiheessa hyötyäkseen
I¤åtte av de tolv landene ligger nivået over 40¤%¤(130).
Huolimatta nopeasti laskevista suuntauksista vuonna 2008 ilmoitettujen, huumeiden suonensisäiseen käyttöön liittyvien uusien HIV-diagnoosien määrä on kuitenkin edelleen sangen korkea Latviassa (44 tapausta miljoonaa asukasta kohden), Virossa (27), Portugalissa (20,7) ja Liettuassa (12,5).
Tre land (Tsjekkia, Ungarn, Slovenia) rapporterer en prevalens på under 25¤%¤i¤nasjonale utvalg av sprøytebrukere, men smittenivåer av denne størrelsesordenen utgjør fortsatt et vesentlig folkehelseproblem.
Tämä viittaa siihen, että näissä maissa infektion leviäminen huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa jatkuu edelleen.
(126) Se tabell INF-108 i¤Statistiske opplysninger 2010.(127) Se tabell INF-109 i¤Statistiske opplysninger 2010.
(126) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-108.(127) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-109.
) Se tabell INF-111 i¤Statistiske opplysninger 2010.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-110.
Sykdommen forekommer oftest hos dyr, både ville dyr og husdyr, og er endemisk i¤mange land der økonomien overveiende baserer seg på landbruksproduksjon, men den er veldig sjelden i¤Europa.
erityisesti C-hepatiittiviruksen (HCV) aiheuttama infektio on hyvin yleistä suonensisäisten huumeiden käyttäjillä eri puolilla Eurooppaa.
HCV-prevalensen har gått ned i¤ni land og opp i¤tre. Samtidig viser datasettene i¤fire andre land tendenser som går i¤begge retninger, men forsiktighet bør utvises pga. begrensede utvalgsstørrelser i¤en del tilfeller¤(133).
HCV-vasta-aineiden määrä kansallisissa suonensisäisiä huumeiden käyttäjien otoksissa vuosina 2007–2008 vaihtelee 12 prosentista 85 prosenttiin, ja 12maasta kahdeksan ilmoittaa yli 40 prosentin määristä (130).
Studier av unge sprøytebrukere (under 25 år) synes å¤vise en overveiende stabil prevalens og enkelte fallende trender, selv om en økning er rapportert i¤en region i¤Hellas (Attika).
Kolmessa maassa (Slovenia, Tšekki, Unkari) esiintyvyys on alle 25 prosenttia huumeita suonensisäisesti käyttävien kansallisissa otoksissa.
Dette bekreftes av dataene for nye sprøytebrukere (som har injisert i¤under to år) i¤Hellas, både i¤Attika og på nasjonalt nivå.
Tälläkin tasolla olevat tartunta-asteet ovat merkittävä kansanterveydellinen ongelma.
I¤desember 2009 sendte Storbritannia ut varsel om et utbrudd av miltbrann blant sprøytebrukere i¤Skottland. Pr.
Viro on maa, jossa huumeiden suonensisäisestä käytöstä johtuvan aidsin esiintyvyys on suurin, arviolta 30,6 uutta tapausta miljoonaa asukasta kohden vuonna 2008.
31. mai 2010 hadde Skottland 42 bekreftede tilfeller, hvorav 13 med dødelig utfall, og ytterligere tre tilfeller (to døde) i¤England og to (én død) i¤Tyskland.
Määrä on laskenut vuoden 2007 luvusta, joka oli 33,5uutta tapausta miljoonaa asukasta kohden.
Miltbrannbakterien i¤Tyskland og England var av samme stamme som bakterien i¤Skottland, noe som skulle tyde på en felles smittekilde. Ettersom alle rapporterte tilfeller var blant heroinbrukere, er det sannsynlig at kilden var et infisert parti med heroin.
Aidsia raportoidaan esiintyvän suhteellisen paljon myös Latviassa (25,5), Liettuassa (10,7), Portugalissa (10,2) ja Espanjassa (8,9 uutta tapausta miljoonaa asukasta kohden).
Fram til utgangen av mai 2010 var det imidlertid ikke funnet noe bevis på miltbrannsporer i¤analyserte prøver av heroin.
Näistä neljästä maasta suuntaus on laskeva Espanjassa ja Portugalissa, muttei Latviassa ja Liettuassa (129).
Trendene over tid for meldte tilfeller av hepatitt B¤og C¤viser ulike bilder, men disse er vanskelige å¤tolke ettersom datakvaliteten er dårlig.
HCV:n levinneisyys voi vaihdella maissa suuresti, mikä on osoitus alueellisista eroista ja kohdeväestön ominaispiirteistä.
Ved å¤se på andelen sprøytebrukere av alle meldte tilfeller hvor risikofaktorene er kjent, kan man imidlertid få en viss innsikt i sykdommenes epidemiologi (Wiessing et al., 2008).
Esimerkiksi Italiassa alueelliset arviot vaihtelevat 31–87 prosentin välillä (kuvio 13).
For hepatitt B¤har andelen sprøytebrukere gått ned i¤perioden 2003–2008 i¤åtte av 17 land.
HIV-infektio on siis levinnyt erityisen laajalle vain muutamissa EU:n jäsenvaltioissa, mutta virushepatiitin ja
Når det gjelder hepatitt C, har andelen sprøytebrukere blant meldte tilfeller gått ned i¤seks land i¤denne perioden, men har samtidig gått opp i¤tre andre (Tsjekkia, Malta, Storbritannia)¤(134).
Pernaruttoepidemian puhkeaminen heroiininkäyttäjien keskuudessa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Saksassa
Europeisk senter for forebygging av og kontroll med sykdommer (ECDC) og EONN har gjennomført felles risikovurderinger i¤forbindelse med dette utbruddet.
Tämä viittaa siihen, että HCV:n esiintyvyys vaihtelee näissä populaatioissa kautta Euroopan (131).
Regelmessige rapporter med oppdateringer ble også sendt ut, og førte til at det så kom inn rapporter om klynger av dødsfall blant narkotikabrukere i¤andre land.
Samat tutkimukset osoittavat myös, että monet huumeita suonensisäisesti käyttävät saavat virustartunnan nopeasti suonensisäisen käytön aloittamisen jälkeen.
Disse viste seg likevel ikke å¤være forbundet med miltbrann.
Aikaa tehokkaiden HCV-torjuntatoimien käynnistämiseksi on siis vähän.
Det kan være store variasjoner i¤nivåene av HCV-prevalens innenfor det enkelte land.
Pernarutto on akuutti tartuntatauti, jonka aiheuttaa bakteeri nimeltä Bacillus anthracis.
Dette kan gjenspeile både regionale forskjeller og særtrekk ved utvalgspopulasjonen.
Yleensä sitä esiintyy villi- ja kotieläimillä.
For eksempel varierer regionale anslag i¤Italia fra ca. 31¤% til 87¤% (figur¤13).
Monissa etupäässä maatalousmaissa sitä esiintyy paikallisesti jatkuvasti, mutta Euroopassa se on hyvin harvinainen.
Nyere studier (2007–08) viser store forskjeller i¤prevalensnivå hos sprøytebrukere under 25 år og slike som har injisert i¤under to år, noe som tyder på forskjellige
Niin ikään B-hepatiittiviruksen (HBV) vasta-aineiden esiintyvyys vaihtelee suuresti.
13 1 nivåer av HCV-insidens i¤disse populasjonene i¤Europa¤(
Kattavimmat saatavilla olevat tiedot HBV:stä koskevat hepatiitti B:n ydinantigeenin (anti-HBc:n) vasta-ainetta, joka osoittaa, että henkilö on saanut tartunnan aikaisemmin.
Likevel viser disse studiene også at mange blir smittet av viruset tidlig i¤sin karriere som sprøytebrukere.
Toukokuun 31. päivään 2010 mennessä Skotlannissa oli vahvistettu 42 tapausta, joista 13johti kuolemaan.
Dette innebærer at tidsvinduet for å¤iverksette effektive tiltak for å¤forebygge HCV er smalt.
Englannissa tapauksia oli kolme (kaksi kuolemantapausta) ja Saksassa kaksi (yksi kuolemantapaus).
Forebygging av smittsomme sykdommer blant narkotikabrukere er et viktig folkehelsemål for Den europeiske union og en komponent i¤narkotikapolitikken i¤de fleste medlemsstatene.
Saksassa ja Englannissa löydetty pernaruttokanta oli täsmälleen sama kuin Skotlannissa, mikä viittaa vahvasti siihen, että tartunnan lähde on ollut sama.
Tiltakene for å¤forhindre spredning av smittsomme sykdommer blant narkotikabrukere varierer fra narkotikabehandling, særlig substitusjonsbehandling med opioider, utdeling av sterilt injeksjonsutstyr og annet brukerutstyr, og lokalsamfunnsbaserte tiltak som omfatter informasjon, opplæring, testing og atferdstiltak, ofte via oppsøkende tiltak eller lavterskeltilbud¤(135).
Koska kaikki ilmoitetut tapaukset ilmenivät heroiininkäyttäjien keskuudessa, on todennäköistä, että tartunnan lähteenä on ollut pernaruttobakteerin saastuttama heroiinierä.
Disse tiltakene, sammen med antiretroviral behandling og diagnostisering og behandling av tuberkulose, anbefales av FN-organisasjonene som kjernen i¤tiltak for HIV-forebygging, behandling og pleie av sprøytebrukere (WHO, UNODC og UNAIDS, 2009).
Pernaruttoitiöitä ei kuitenkaan löydetty Skotlannissa toukokuun 2010 loppuun mennessä tutkituista heroiininäytteistä.
Tilgjengeligheten av narkotikabehandling og skadereduserende tiltak er blitt betydelig bedre i¤Europa siden midten av 1990-tallet.
Euroopan tautien ehkäisy- ja valvontakeskus (ECDC) ja EMCDDA ovat tehneet yhteisiä riskinarviointeja pernaruton puhkeamisen yhteydessä.
Både substitusjonsbehandling med opioider og sprøytebytteprogrammer finnes nå i¤alle land bortsett fra Tyrkia.
Myös ajantasaistettuja tiedotteita jaettiin säännöllisesti, ja monista muista maista saatiin ilmoituksia useista huumeidenkäyttäjien kuolemista.
Selv om tilbudet ennå er begrenset i¤flere land, anslås det at en av to problembrukere av opioider i¤Europa kan få substitusjonsbehandling med
Tutkimuksissa kuitenkin osoittautui, etteivät nämä kuolemat liittyneet pernaruttoinfektioon.
Det er også store forskjeller i¤prevalensen av antistoffer mot hepatitt B-viruset (HBV).
Yhdeksässä maassa HCV-infektiota on havaittu esiintyvän aiempaa vähemmän ja kolmessa maassa enemmän.
Dette kan delvis skyldes forskjeller i¤vaksinasjonsdekning, men andre faktorer kan også spille en rolle.
Muiden neljän maan aineistoissa on kumpiakin suuntauksia, vaikka tietoihin on syytä suhtautua varauksella, koska otoksen koko on joissain tapauksessa pieni (133).
Det mest komplette datasettet som er tilgjengelig for HBV, gjelder antistoffet mot hepatitt B¤kjerneantigen (anti-HBc), som indikerer tidligere smitte.
Huumeita suonensisäisesti käyttävien nuorten (alle 25-vuotiaiden) keskuudessa tehdyt tutkimukset osoittavat, että esiintyvyys on enimmäkseen vakaata.
I¤2007–08 rapporterte fire av de ni landene som har lagt fram data om dette viruset blant sprøytebrukere, prevalensnivåer av anti-HBc på over 40¤%¤(132).
Laskevia suuntauksia esiintyy jossain määrin, joskin suuntauksen nousevan on ilmoitettu nousevan yhdellä alueella Kreikassa (Attika).
(131) Se figur INF-6 (del ii) og (del iii) i¤Statistiske opplysninger 2010.(132) Se tabell INF-115 i¤Statistiske opplysninger 2010.
(131) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-6 (osa ii) ja (osa iii).(132) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko INF-115.
) For ytterligere informasjon om nasjonale prioriteringer og tilbudsnivå, se tabell HSR-6 i¤Statistiske opplysninger 2009.
YK:n virastot ovat osaltaan edistäneet näitä toimenpiteitä, retroviruslääkitystä ja tuberkuloosin diagnosointia keskeisinä toimina HIV-infektion ehkäisyssä ja hoidossa huumeita suonensisäisesti käyttävien parissa (WHO, UNODC ja UNAIDS, 2009).
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Tuoreen katsauksen (Kimber ym., 2010) mukaan nyt on riittävästi
Figur 13: Prevalens av HCV antistoffer hos sprøytebrukere av narkotika
Kuvio 13: HCV-vasta-aineiden esiintyvyys huumeita suonensisäisesti käyttävien keskuudessa
Svarte kvadrater er nasjonale utvalg, blå trekanter er subnasjonale utvalg (med lokal eller regional dekning).
Mustat neliöt ovat kansallisesti kattavia otoksia; siniset kolmiot ovat paikallisesti tai alueellisesti kattavia otoksia.
Forskjellene landene imellom må fortolkes med varsomhet da miljøer og/eller studiemetoder kan variere.
Maiden välisiin eroihin on syytä suhtautua varauksella asetelmien tyyppien ja tutkimusmenetelmien eroavuuksien vuoksi.
Strategiene for nasjonal utvalgstrekking varierer også.
Myös kansalliset otosstrategiat vaihtelevat.
Landene presenteres etter stigende prevalens basert på gjennomsnittet av nasjonale data eller, dersom dette ikke er tilgjengelig, på subnasjonale data.
Maat on esitetty levinneisyyden lisääntymisen mukaisessa järjestyksessä kansallisten tietojen keskiarvon tai alueellisten ja paikallisten tietojen mukaan.
For ytterligere detaljer, se figur INF-6 i¤Statistiske opplysninger 2010.Nasjonale kontaktpunkter i¤Reitox-nettet.
Katso lisätietoja vuoden 2010 tilastotiedotteen kuviosta INF-6.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
Gjennomsnittlig antall sprøyter utdelt årlig pr. sprøytebruker kan beregnes for 13 europeiske land (figur¤14).
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukot INF-105 ja INF-106.)
I¤sju av disse landene deles det ut gjennomsnittlig under 100 sprøyter pr. sprøytebruker gjennom spesialiserte programmer, i¤fem land mellom 140 og 175, mens Norge deler ut over 320 sprøyter pr. bruker (137).
Katso lisätietoja kansallisista painopistealueista ja hoidon tarjonnasta vuoden 2009 tilastotiedotteen taulukosta HSR-6.
En fersk gjennomgang (Kimber et al., 2010) konkluderer med at det nå finnes tilstrekkelig dokumentasjon på at denne typen behandling reduserer overføringen av HIV-smitte og egenrapportert risikoatferd hos sprøytebrukere, men bevis på at hepatitt C-smitten reduseres, er mer begrenset.
Amsterdamissa tehdyn kohorttitutkimuksen tulokset kuitenkin osoittivat, että ”täysimittainen osallistuminen” sekä neulan ja ruiskujen vaihto-ohjelmiin että opioidikorvaushoitoon on yhteydessä siihen, että sekä HIV:tä ja HCV:tä esiintyy paljon vähemmän huumeita suonensisäisesti käyttävien parissa (Van den Berg ym., 2007).
En kohortstudie i¤Amsterdam fant imidlertid at for både sprøytebytteprogrammer og substitusjonsbehandling med opioider var ”full deltakelse” forbundet med mye lavere insidens av både HIV og HCV blant sprøytebrukere (Van den Berg et al., 2007), mens en nylig gjort kohortstudie i¤Storbritannia, knyttet substitusjonsbehandling med opioider til en statistisk signifikant reduksjon i¤HCV-insidens (Craine et al., 2009).
Yhdistyneessä kuningaskunnassa hiljattain tehdyn kohorttitutkimuksen mukaan opioidikorvaushoito vaikutti siihen, että HCV:n esiintyvyys väheni tilastollisesti merkitsevästi (Craine ym., 2009).
Tilgang til sterilt injeksjonsutstyr er det tiltaket som oftest blir prioritert.
Yleisin ilmoitettu painopistealue on steriilien injektiovälineiden saatavuus.
Data for 2007–08 om utdelte sprøyter gjennom sprøytebytteprogrammer finnes, bortsett fra fire, for alle land (136
Vuosilta 2007–2008 peräisin olevat tiedot ruiskujen tarjonnasta erityisten neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmien avulla osoittavat, että ohjelmia
40 millioner sprøyter årlig gjennom disse programmene. I¤de landene som har lagt fram slike data blir det et gjennomsnitt på 80 sprøyter pr. sprøytebruker.
Euroopassa neulojen ja ruiskujen vaihtoohjelmat tarjoavat yhä enemmän myös muita injektoimiseen liittyviä tarvikkeita (esimerkiksi sekoitusastioita) välineiden yhteiskäytön estämiseksi.
Nye data for 2008 fra 14 land viser en økning i¤antallet sprøyter utdelt til brukere i¤Belgia (den flamske delen), Tsjekkia, Estland, Ungarn, Storbritannia (Nord-Irland) og Kroatia, noe som dermed bekrefter tidligere trender.
Ohjelmissa jaetaan myös välineitä, joita voidaan käyttää muissa huumeidenkäyttötavoissa kuin suonensisäisessä käytössä, kuten esimerkiksi piippuja tai alumiinifoliota. Tämän tavoitteena on kannustaa käyttäjiä suonensisäisen käytön lopettamiseen.
Økninger ble også rapportert i¤Portugal og Litauen, som
Tšekki on ilmoittanut tätä koskevasta toisenlaisesta esimerkistä.
Sprøyteprogrammene i¤Europa tilbyr stadig oftere også annet injeksjonsrelatert utstyr (f.eks. blandekar) for å¤forebygge deling av utstyr.
Kuvio 14: Neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmissa jaettujen ruiskujen määrä arvioitua suonensisäisten huumeiden käyttäjämäärää kohti
Figur 14: Sprøyter utdelt gjennom spesialiserte programmer, pr.¤sprøytebruker
Tämä vastaa keskimäärin 80:tä ruiskua huumeita suonensisäisesti käyttävää kohden niissä maissa, jotka ovat toimittaneet ruiskuja koskevia tietoja.
Basert på anslag over injeksjonsbruk fra angitte år og nyeste tilgjengelige data om antall sprøyter som er utlevert gjennom spesialiserte sprøytebytteprogrammer (2006–08).
Tiedot perustuvat huumeiden suonensisäistä käyttöä koskeviin arvioihin mainituilta vuosilta ja tuoreimpiin saatavilla oleviin tietoihin neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmien kautta jaettujen ruiskujen määrästä (2006–2008).
For fulle merknader og kilder, se figur HSR-3 i¤Statistiske opplysninger 2010.Nasjonale kontaktpunkter i¤Reitox-nettet.
Katso huomautukset ja lähteet vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukosta HSR-3. Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
I¤perioden 1995–2007 ble det i¤EUs medlemsstater, Kroatia, Tyrkia og Norge hvert år rapportert mellom 6¤400 og 8¤500 narkotikainduserte dødsfall.
Vuosilta 2007–2008 Italiasta, Saksasta, Tanskasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta ei ole saatavana tietoa ruiskujen määrästä.)
I¤2007 sto Storbritannia og Tyskland for nesten halvparten av alle narkotikainduserte dødsfall.
Vuonna 2007 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan osuus oli lähestulkoon puolet kaikista ilmoitetuista kuolemantapauksista.
Det er store variasjoner i¤dødelighet som følge av overdoser landene imellom, fra 2 til i¤underkant av 85 dødsfall pr. million innbyggere i¤alderen 15–64 år (gjennomsnittlig 21 dødsfall pr. million).
Huumeidenkäyttäjäpopulaation kuolleisuus vaihtelee suuresti Euroopan maiden välillä: vaihteluväli on 2–85 kuolemaa miljoonaa 15–64-vuotiasta asukasta kohti (keskimäärin 21 kuolemaa miljoonaa asukasta kohti).
En dødelighet på over 20 pr. million innbyggere er funnet i¤14 av 28 land i¤Europa, og tall på over 40¤pr. million i¤seks land.
Yli 20 kuolemantapausta miljoonaa asukasta kohti esiintyy 14:ssä kaikkiaan 28:sta Euroopan maasta, ja yli 40kuolemantapausta miljoonaa asukasta kohti kuudessa maassa.
Narkotikaoverdoser sto for 4¤% av alle dødsfall i¤Europa i¤aldersgruppen 15–39 år (139).
Huumausaineen yliannostus oli syynä neljään prosenttiin kaikista 15–39-vuotiaiden eurooppalaisten kuolemantapauksista (139).
Områder med høy forekomst av problematisk bruk av narkotika kan være uforholdsmessig hardt berørt. I¤2008 hadde f.eks.
Alueilla, joilla esiintyy muita enemmän huumeiden ongelmakäyttöä, kuolemia voi tapahtua suhteettoman paljon.
Skottland 112,5 narkotikainduserte dødsfall pr. million innbyggere, et tall som er mye høyere enn for Storbritannia sett under ett (38,7 pr. million).
Koulutuksen toteuttamisesta vastaavat kenttätyötiimit (esimerkiksi Romaniassa) tai vertaiskouluttajat (esimerkiksi vangit Espanjassa ja Luxemburgissa).
) Se ”Narkotikarelatert dødelighet: et sammensatt konsept” i¤årsrapporten for 2008.)
) Katso ”Huumeisiin liittyvä kuolleisuus: monitahoinen käsite” vuoden 2008 vuosiraportista.)
Se figur DRD-7 (del i) og tabell DRD-5 (del ii) og DRD-107 (del i) i¤Statistiske opplysninger 2010.
Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukko DRD-1.
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall tiden umiddelbart etter løslatelse fra fengsel eller utskriving fra narkotikabehandling som særlig kritisk, med høy risiko for overdose (WHO, 2010).
Luku 7: Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat perusteella huomattava osa kaikista huumekuolemista voi johtua sekakäytöstä.
Studier rapporterer at de fleste opioidbrukere (typisk 50–60¤%) har overlevd en overdose, og at mellom 8¤% og 12¤% har hatt en overdose de siste seks månedene.
Tutkimusten mukaan valtaosa opioidien käyttäjistä (yleensä 50–60 prosenttia) on selvinnyt yliannostuksesta ja 8–12 prosenttia on ottanut yliannostuksen viimeksi kuluneiden kuuden kuukauden aikana.
En del av brukerne hadde hatt mer enn én overdose.
Muutamille käyttäjille niin on käynyt useammin kuin kerran.
For hvert narkotikaindusert dødsfall er antallet ikkedødelige overdoser anslått til mellom 20 og 25.
Kutakin huumekuolemaa kohti arvioidaan olevan 20–25 vähemmän kohtalokasta yliannostusta.
Det er vanskelig å¤beregne med noen særlig nøyaktighet hvor mange ikkedødelige overdoser vi har i¤Europa hvert år, da overvåkingen her er veldig begrenset og definisjonene kan variere fra land til land.
Muiden kuin kuolemaan johtaneiden yliannostusten lukumäärää Euroopassa ei voida arvioida kovin tarkasti, koska seuranta on hyvin rajallista ja myös määritelmät voivat vaihdella eri maissa.
Likevel tyder tilgjengelige opplysninger på at det kan være mellom 120¤000 og 175¤000 ikkedødelige overdoser årlig i¤Europa.
Käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että Euroopassa tapahtuu vuosittain 120000–175000 muuta kuin kuolemaan johtavaa yliannostusta.
Opioider, hovedsakelig heroin og metabolitter av heroin, er til stede i¤de fleste narkotikainduserte dødsfall som meldes i¤Europa.
Suurin osa heroiinin yliannostukseen kuolleista huumeidenkäyttäjistä Euroopassa on miehiä (81prosenttia).
I¤de 20 landene som la fram data i¤2008, var opioider skyld i¤over tre firedeler av alle tilfeller (77–100¤%), og elleve land rapporterte om en andel på over 85¤%¤(141).
Useimmissa maissa yliannostukseen kuolevien keski-ikä on noin 35 vuotta, ja monissa maissa keski-ikä nousee.
De stoffene som hyppigst forekommer sammen med heroin, er alkohol, benzodiazepiner, andre opioider og i¤en del land, kokain.
Tämä viittaa siihen, että nuorten heroiininkäyttäjien määrä mahdollisesti vakiintuu tai vähenee; toisaalta myös opioidien ongelmakäyttäjien kohortti alkaa ikääntyä.
Dette tyder på at en vesentlig andel av alle narkotikainduserte dødsfall kan være forbundet med blandingsbruk.
Tämä voi olla osoitus siitä, että näissä maissa heroiininkäyttäjät tai sitä suonensisäisesti käyttävät ovat nuorempia (142).
Å¤overleve en overdose gir en kraftig økning i¤risikoen for senere å¤dø av overdose (Stoové et al., 2009).
Yliannostuksesta selviäminen lisää myöhemmän yliannostuskuoleman riskiä huomattavasti (Stoové ym., 2009).
Dessuten kan ikkedødelige overdoser forårsake mange sykdommer, bl.a. svekket lungefunksjon, lungebetennelse og muskelsvekkelse. Overdoser kan også føre til nevrologiske skader, og antallet overdoser en person overlever, er en signifikant prediktor for dårligere kognitive funksjoner.
Lisäksi vähemmän kohtalokkaista yliannostuksista voi seurata monenlaisia sairauksia, kuten keuhkotoiminnan heikentymistä, keuhkokuumetta ja lihasheikkoutta.
Total sykelighet er sannsynligvis høyere blant eldre, mer erfarne, avhengige brukere (Warner-Smith et al., 2001).
Yleinen sairastuvuus on yleisempää vanhempien, kokeneempien ja vaikeasta riippuvuudesta kärsivien käyttäjien parissa (Warner-Smith ym., 2001).
Menn står for de fleste overdosedødsfallene i¤Europa (81¤%).
Hyvin monet tekijät vaikuttavat kuolemaan johtaviin ja vähemmän kohtalokkaisiin heroiinin yliannostuksiin.
I¤de fleste landene er de fleste ofrene i¤gjennomsnitt midt i¤trettiårene, og ofte er gjennomsnittsalderen stigende.
Vaikuttavia tekijöitä ovat suonensisäinen käyttö ja muiden päihteiden, etenkin alkoholin, bentsodiatsepiinien ja joidenkin masennuslääkkeiden, samanaikainen käyttö.
Dette kan indikere en mulig stabilisering eller nedgang i¤antallet unge som bruker heroin, og en aldrende kohort av problembrukere av opioider. Generelt forekommer 13¤% av overdosedødsfallene som rapporteres i¤Europa blant personer under 25 år, men i¤Østerrike, Romania og Malta (lave tall) rapporteres andeler på 40¤% eller mer.
Yliannostukseen liittyy myös huumeiden käytön ”putki”, muut samanaikaiset sairaudet, kodittomuus, heikko mielenterveys (esim. masennus), huumehoidottomuus, aiemmat yliannostuskokemukset ja yksinolo yliannostuksen tapahtuessa (Rome ym., 2008).
Dette kan tyde på at populasjonen av heroinbrukere eller sprøytebrukere i¤disse landene er yngre¤(142).
Vankilasta vapautumisen tai huumehoidon loppumisen jälkeinen aika on havaittu erityisen suuren yliannostusriskin ajaksi, kuten monissa pitkittäistutkimuksissa on osoitettu (WHO, 2010).
For å¤forhindre at en opioidoverdose skal få dødelig utgang, er det viktig at andre personer som er til stede, raskt skjønner hva som er i¤ferd med å¤skje, og tilkaller akuttmedisinsk hjelp. Kontakten med det akuttmedisinske personellet og behandlingen for akutt forgiftning er anledninger der vedkommende kan få informasjon om hvordan overdoser kan forebygges, og også få henvisning til rådgivning og behandling.
Opioidien yliannostuksen merkkien tunnistaminen varhaisessa vaiheessa ja ensiapupalvelujen saatavuus voivat olla olennaisen tärkeitä kohtalokkaan lopputuloksen estämisessä.
Overvåking av ikkedødelige overdoser gir mulighet for å¤kryssvalidere informasjon om narkotikarelaterte dødsfall.
Muiden kuin kuolemaan johtaneiden yliannostusten seurannan perusteella huumekuolemiin liittyviä tietoja voidaan ristiinvalidoida.
I¤Tsjekkia gikk f.eks. antallet innleggelser for ikkedødelige opioidoverdoser ned fra 2001 til 2008, noe som gjenspeiler nedgangen i¤antallet opioiddødsfall.
Esimerkiksi Tšekissä sairaalahoitoa vaativien, muiden kuin kuolemaan johtaneiden yliannostusten määrä väheni vuosina 2001–2008, mikä kuvaa opioidikuolemien vähenemistä.
Samtidig var det en økning i¤antallet ikkedødelige overdoser og dødsfall relatert til bruk av metamfetamin.
Samaan aikaan metamfetamiiniin liittyvien vähemmän kohtalokkaiden yliannostusten ja kuolemien määrä kuitenkin lisääntyi.
Både dødelige og ikkedødelige overdoser av heroin er forbundet med en rekke faktorer, bl.a. injisering og samtidig bruk av andre rusmidler, særlig alkohol, benzodiazepiner og enkelte antidepressiva.
Opioidikorvaushoidon on osoitettu vähentävän yliannostuskuoleman riskiä merkittävästi. Tämä on osoitettu norjalaisessa tutkimuksessa, johon osallistui 3800 ihmistä.
Andre faktorer kan være: overstadig bruk av narkotika, tilleggslidelser, hjemløshet, dårlig psykisk helse (f.eks. depresjon), det å¤ikke få behandling, tidligere overdoser eller det å¤være alene når overdosen inntreffer (Rome et al., 2008). En rekke longitudinelle studier har identifisert
Seuranta-aika oli jopa seitsemän vuotta, ja tutkimuksesta kävi ilmi, että hoidon aikainen kuolleisuus väheni verrattuna kuolleisuuteen ennen hoitoa. Riskin väheneminen oli merkittävää sekä yliannostuskuolemien (suhteellinen riski 0,2) että kaikista syistä johtuvan kuolleisuuden (suhteellinen riski 0,5) osalta (Clausen ym., 2008).
(140) For nærmere informasjon om metoder, se Statistiske opplysninger 2010.(141) Ettersom de fleste narkotikainduserte dødsfall som rapporteres til EONN er opioidoverdoser (hovedsakelig heroin), brukes generelle karakteristika for meldte narkotikainduserte dødsfall for å¤beskrive og analysere dødsfall relatert til bruk av heroin.
aineita. Useimmiten ne ihmiset, joiden kuolema johtuu korvaushoidossa käytettävistä aineista (usein yhdistettynä muihin päihteisiin), eivät olleet kuolinhetkellä korvaushoidossa (Heinemann ym., 2000).
Se figur DRD-1 i¤Statistiske opplysninger 2010.)
Tämä kuvaa kyseisen tyyppistä hoitoa saavien huumeidenkäyttäjien suurta määrää, eikä se tarkoita, että kyseiset päihteet olisivat aiheuttaneet kuoleman.
Se figur DRD-2 og DRD-3 og tabell DRD-1 (del i) i¤Statistiske opplysninger 2010.
Buprenorfiinimyrkytyksistä johtuvat kuolemat ovat harvinaisia, vaikka sen käyttö korvaushoidossa lisääntyy Euroopassa (katso luku 6).
Årsrapport 2010: narkotikasituasjonen i Europa aspekt 2010 om problematisk bruk av amfetamin og metamfetamin gjennomgår dataene om dødsfall relatert til disse to stoffene.
Vuosiraportti 2010: Huumeongelma Euroopassa
I¤perioden 2000–03 rapporterte de fleste EU-medlemsstatene om en nedgang (23¤%), etterfulgt av en økning (11¤%) i¤antall dødsfall mellom 2003 og 2007.
Virossa useimmat vuosina 2007–2008 ilmoitetut huumekuolemat liittyivät 3-metyylifentanyylin käyttöön.
I¤Finland er imidlertid buprenorfin fortsatt det opioidet som oftest påvises ved obduksjon, vanligvis i¤kombinasjon med andre stoffer som alkohol, amfetamin, cannabis eller legemidler, eller injisert.
Suomi ilmoitti myös oksikodonin, tramadolin tai fentanyylin kaltaisista opioideista, joskaan näiden päihteiden vaikutusta kuolemaan ei ollut määritetty tarkemmin.
I¤Estland var de fleste narkotikainduserte dødsfallene som ble rapportert i¤2007 og 2008 forbundet med bruk av 3-metylfentanyl.
Kokaiinikuolemat ovat huomattavasti monitahoisempi ilmiö kuin opioidien yliannostukset, joiden kliiniset merkit ovat suhteellisen selvät.
I¤Finland ble opioider som oksykodon, tramadol og fentanyl rapportert, men rollen disse legemidlene spilte i¤dødsfallene, var ikke spesifisert.
Monet kokaiinin aiheuttamat kuolemat eivät välttämättä tule poliisin tai oikeuslääketieteen asiantuntijoiden tietoon ilmenemistapansa ja uhrien sosiaalisen profiilin vuoksi.
Men ettersom kokainoverdoser er vanskeligere å¤definere og identifisere enn overdoser av opioider, kan de være underrapportert.
Kokaiinin yliannostukset ovat kuitenkin hankalampia määrittää ja tunnistaa kuin opioidien yliannostukset, joten niitä koskevat ilmoitukset eivät välttämättä vastaa todellista tilannetta.
Rent farmakologiske kokainoverdoser forekommer, men dødelige overdoser er generelt bare forbundet med svelging av store mengder av stoffet. De fleste dødsfallene forbundet med kokainbruk skyldes kardiovaskulære eller cerebrovaskulære hendelser (Sporer, 1999).
Espanjassa ne huumekuolemat, joihin liittyi kokaiini mutta ei opioideja, lisääntyivät tuntuvasti vuosina 2002–2007.
Disse er ikke doseavhengige og kan også inntreffe hos personer som bruker kokain sporadisk eller i¤lave doser, da særlig hos personer som har eksisterende kardiovaskulære eller cerebrovaskulære problemer.
Valtaosan kokaiininkäyttöön liittyvistä kuolemantapauksista aiheuttavat sydämeen ja verisuoniin tai aivoverisuoniin liittyvät äkilliset ongelmat. Ne eivät ole annosriippuvaisia ja niitä voi esiintyä myös satunnaisilla käyttäjillä tai pienillä annoksilla.
De fleste dødsfallene der bruk av kokain påvises, finner imidlertid sted blant problembrukere som har sykdommer som skyldes kronisk bruk av narkotika (koronar aterosklerose, ventrikkelhypertrofi eller andre problemer) (Darke et al., 2006).
Useimmiten kokaiinikuolemat kohtaavat kuitenkin ongelmakäyttäjiä, joille kroonisesta huumeidenkäytöstä on aiheutunut erilaisia sairauksia (sepelvaltimoiden kovettumatauti, kammiolaajentuma tai muita ongelmia) (Darke ym., 2009).
Disse kan være forverret av alkoholbruk (Kolodgie et al., 1999) og tobakksrøyking.
Alkoholinkäyttö (Kolodgie ym., 1999) ja tupakointi voivat pahentaa näitä ongelmia.
I¤en ukjent andel av kokainrelaterte dødsfall blir forbindelse til bruk av dette stoffet ikke påvist, på grunn av mangel på klinisk spesifisitet og fordi dødsfallet kan inntreffe dager eller uker etter det akutte problemet.
Tarkemmin määrittelemättömässä osassa kokaiinikuolemia yhteyttä huumeidenkäyttöön ei välttämättä osata tunnistaa selvien kliinisten tuntomerkkien puuttuessa ja myös siksi, että kuolema voi seurata vasta päivien tai viikkojen kuluttua akuutin ongelman ilmenemisestä.
Patologier som skyldes regelmessig bruk av kokain kan også ligge til grunn for senere myokardinfarkt som utløses av andre faktorer, på samme måte som bruk av tobakk.
Säännöllisen kokaiininkäytön aiheuttamat sairaudet voivat myötävaikuttaa myöhemmin ilmeneviin muiden tekijöiden laukaisemien sydäninfarktien syntyyn samalla tavoin kuin tupakointi.
I¤2008 ble det rapportert om lag 1¤000 kokainrelaterte dødsfall i¤15 land.
Kuolemantapauksia, joihin liittyy ekstaasi, raportoidaan harvoin, ja monissa tapauksissa kyseistä huumausainetta ei ole määritelty välittömäksi kuolinsyyksi (144
Tegn tyder på at det påvises kokain i¤stadig flere narkotikainduserte dødsfall som rapporteres i¤Europa, men på grunn av manglende sammenlignbarhet i¤tilgjengelige data er det ikke mulig å¤beskrive noen europeisk trend.
Kokaiinin aiheuttamien terveysongelmien ja kuolemantapausten todellisen painolastin arvioiminen on hyvin haasteellista, ja siihen tarvitaan erilaisia menetelmiä kuin opioidien yliannostuskuolemien arviointiin.
De to landene som har den høyeste prevalensen av kokainbruk i¤befolkningen generelt, har hatt en klar økning i¤antallet kokainrelaterte dødsfall i¤de senere årene.
EMCDDA:n vuoden 2010 erityiskysymyksessä, joka koskee amfetamiinin ja metamfetamiinin ongelmakäyttöä, käsitellään näihin kahteen päihteeseen liittyviä kuolemia.
Å¤vurdere den reelle byrden av kokainrelaterte helseproblemer og tap av liv byr på spesielle utfordringer og krever andre metoder enn dem som brukes ved dødsfall som skyldes opioidoverdoser.
Myös muista maista (esimerkiksi Ranskasta, Suomesta ja Norjasta) on tullut ilmoituksia määrän kasvamisesta.
identifisert som direkte dødsårsak¤(144
aikaan. Sen jälkeen taso on pysynyt korkeana (145
(143) Se boksen ”Dødsfall forårsaket av kokain”.(144) For data om dødsfall relatert til andre narkotiske stoffer enn heroin, se tabell DRD-108 i¤Statistiske opplysninger 2010.
(143) Katso laatikko ”Kokaiinikuolemat”.(144) Katso tietoja muista huumeista kuin heroiinista johtuvista kuolemista vuoden 2010 tilastotiedotteen taulukosta DRD-108.
) Se figur DRD-8 og DRD-11 i¤Statistiske opplysninger 2010.
) Katso vuoden 2010 tilastotiedotteen kuviot DRD-8 ja DRD-11.
Kohortstudier av dødelighet følger de samme gruppene problembrukere av narkotika over tid og prøver, ved å¤knytte informasjonen opp mot dødelighetsregistrene, å¤identifisere årsakene til alle dødsfall som forekommer i¤gruppen.
Kuolleisuuden kohorttitutkimuksissa seurataan samoja huumausaineiden ongelmakäyttäjäryhmiä pitkän aikaa ja pyritään selvittämään kaikkien ryhmässä tapahtuvien kuolemantapausten kuolinsyyt yhdistämällä tiedot kuolleisuusrekistereihin.
På grunnlag av slike studier kan man beregne total og årsaksspesifikk dødelighet for kohorten og utarbeide et estimat over overdødelighet i¤gruppen i¤forhold til befolkningen generelt¤(146).
Tällaisessa tutkimuksessa kohortille voidaan määritellä yleiset ja syykohtaiset kuolleisuusluvut ja arvioida, missä määrin ryhmän kuolleisuus ylittää koko väestön kuolleisuuden (146).
Mulige forklaringer som krever nærmere undersøkelser, kan være: økte nivåer av blandingsbruk (EONN, 2009d) eller høyrisikoatferd, økninger i¤antallet opioidbrukere som har fått tilbakefall etter løslatelse fra fengsel eller utskriving fra behandling så vel som en aldrende kohort av narkotikabrukere, muligens med en mer sårbar populasjon av kroniske narkotikabrukere.
vapautuvien tai hoidosta poistuvien, huumeidenkäytön uudelleen aloittavien opioidien käyttäjien määrän kasvu, huumeidenkäyttäjistä koostuvan kohortin ikääntyminen sekä kroonisten huumeidenkäyttäjien haavoittuvuuden lisääntyminen.
For eksempel rapporterer flere land (f.eks. Tyskland, Spania, Storbritannia) om en økende andel av tilfeller over 35 år, som gjenspeiler den stigende trenden når det gjelder gjennomsnittsalderen ved narkotikainduserte dødsfall (figur¤15).
Monet maat (esimerkiksi Espanja, Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta) ovat ilmoittaneet kuolemantapausten määrän kasvaneen yli 35-vuotiaiden keskuudessa, mikä kuvaa sitä, että huumekuolemien uhrien keski-ikä on noussut (kuvio 15).
Total dødelighet forbundet med narkotikabruk
Huumeidenkäytöstä johtuva yleinen kuolleisuus