pere/sami_parallel huggingface dataset:
I de fleste medlemsstatene er cannabis det illegalerusmiddelet som oftest er involvert i anmeldtenarkotikalovbrudd, noe som ikke er overraskende ibetraktning av at det også er det vanligst brukte narkotiske stoffet (154).
Useimmissa jäsenvaltioissa kannabis on huumerikoksiinyleisimmin liittyvä laiton huume, mikä ei ole kovinyllättävää, kun otetaan huomioon, että se on myös yleisimmin käytetty huume (154).
Men i motsetning til andre typer narkotika, f.eks. heroin, synes det ikke å være noen sterk forbindelsemellom cannabisbruk og andre typer lovbrudd.
Erona muihin huumeisiin, kuten heroiiniin, on kuitenkin se, ettei kannabiksen käytönja muiden rikosten välillä vaikuta olevan voimakastakytköstä.
Cannabisbruk og måling av problemene
Kannabiksen käyttö ja ongelmienmittaaminen
De nasjonale rapportene fra medlemsstatene peker på atøkningen i antallet cannabisbrukere som søker behandling,antakelig gjenspeiler en intensivering av problemene knyttettil intensiv cannabisbruk.
Jäsenvaltioiden kansallisissa raporteissa tuodaan esiin, ettäkannabiksen käyttöön liittyvän hoidontarpeen lisääntyminenkertoo todennäköisesti siitä, että runsaaseen kannabiksenkäyttöön liittyvät ongelmat ovat pahentuneet.
Man bør imidlertid merke seg atdet er stor mangel på systematiske og sammenlignbaredata om problemene som cannabisbrukerne møter.
On kuitenkinsyytä tuoda esiin, ettei kannabiksen käyttäjien kohtaamistaongelmista ole juurikaan saatavilla järjestelmällistä javertailukelpoista tietoa.
Denvitenskapelige kunnskapsbasen på dette området erfremdeles under oppbygging, men gir i økende grad bevisfor at det er en sammenheng mellom cannabisbruk og enrekke problemer, selv om man ikke alltid har klarhet i hvasammenhengen er.
Tieteellistä tietopohjaa ollaan tälläalalla vielä kokoamassa, mutta kannabiksen käytön jauseiden ongelmien välisestä yhteydestä ollaan saamassayhä vakuuttavampaa näyttöä, joskin syy-yhteys on toisinaanepäselvä.
En oversikt over litteraturen omproblemene knyttet til cannabisbruk, er tilgjengelig påinternett (http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=4811).
Kannabiksen käyttöön liittyviä ongelmiakäsittelevästä kirjallisuudesta on saatavilla yleiskatsausonline-muodossa(http://www.emcdda.eu.int/?nnodeid=4811).
Selv om omforente internasjonale diagnosekriterier er ennyttig rettesnor for defineringen av skadelig narkotikabruk,misbruk og stoffavhengig bruk, oppstår det problemer nårdet gjelder cannabis sett i lys av tilgjengelig europeiskdatamateriale(155). Særlig er det betydelig variasjon isentrale målingsspørsmål.
Sovitut kansainväliset diagnostiset kriteerit auttavatmäärittelemään huumeiden haitallista käyttöä,väärinkäyttöä ja riippuvaista käyttöä, mutta ongelmiailmenee, kun kannabista tarkastellaan Euroopassasaatavilla olevaa näyttöä vasten (155).
Dessuten er det for det meste iundersøkelsesarbeidet at det er gjort forsøk påbefolkningsnivå å måle ‘avhengighet’ eller ‘misbruk’ somdefinert av ICD eller DSM, og det finnes ennå heller ingenstandardiserte verktøy for å sammenligne data fraforskjellige studier eller hele befolkninger.
Lisäksi enimmäkseen tutkimustyössä onyritetty mitata ICD:n tai DSM:n määritelmien mukaista”riippuvuutta” tai ”väärinkäyttöä” väestön tasolla, muttaniidenkään osalta ei ole käytössä standardoituja välineitä,joiden avulla voitaisiin verrata luotettavasti erilaisistatutkimuksista tai väestöstä kauttaaltaan saatuja tietoja.
Det er viktig å skjelne mellom de akutte (kortsiktige)virkningene av cannabis og den langsiktige eller kroniskevirkningen av stoffet.
Kannabiksen akuuttien (lyhyen aikavälin) vaikutusten jakroonisten (pitkän aikavälin) vaikutusten välillä on syytätehdä ero.
En rekke både positive og negativeakutte virkninger er rapportert.
Kannabiksella on useita sekä myönteisiä ettäkielteisiä akuutteja vaikutuksia.
De negative virkningeneomfatter oppmerksomhetssvikt og konsentrasjonsvansker,reduserte motoriske funksjoner (reflekser, koordinering),svekket korttidshukommelse, angst- og panikkanfall samtdepresjon. De positive virkningene omfatter eufori,avslapning og økt omgjengelighet.
Kielteisiä vaikutuksia ovatmuun muassa tarkkaavaisuuden heikkeneminen jakeskittymisvaikeudet, haittavaikutukset motoriikkaan(reflekseihin, koordinaatioon), lyhytkestoisen muistinongelmat, ahdistus- ja paniikkikohtaukset sekä masennus.Myönteisiä vaikutuksia ovat muun muassa hyvänolon tunne,levollisuus ja seurallisuus.
De akutte virkningenesom vekker størst bekymring, er kortvarig stoffindusertpsykose eller alvorlige panikkanfall, økt risiko for ulykker,særlig under bilkjøring eller på farlige arbeidsplasser, oghos ungdom, negativ innvirkning på skoleprestasjonene(Hall et al., 2001).
Akuuteista vaikutuksistahuolestuttavimpia ovat huumeen aiheuttama lyhytkestoinenpsykoosi tai vakava paniikkikohtaus, lisääntynytonnettomuusriski etenkin autoilijoilla ja vaarallisissatyöympäristöissä, sekä kielteinen vaikutuskoulumenestykseen nuorilla (Hall et al., 2001).
Av en rekke grunner er det mer komplisert å forstå dekroniske virkningene av cannabisbruk, ikke minst fordi deter vanskelig å skille virkningene av cannabis fravirkningene av kronisk bruk av andre illegale rusmidler såvel som tobakk og alkohol.
Työt kuitenkin edistyvät tällä alalla. Esimerkiksi Ranskassaparhaillaan toteutettavassa tutkimuksessa pyritäänmäärittelemään ongelmakäyttö entistä paremmin jakehittämään erityisiä välineitä käyttötiheyden, mielletynriskin sekä psykologisten ja fyysisten vaikutustenmittaamiseen (Beck, 2003).
Noen av de størstebekymringene på dette området er imidlertid økt risiko forlungekreft og andre luftveissykdommer samt en forbindelsetil utviklingen av langvarige psykiske helseproblemer,herunder sykelig depresjon, psykose og schizofreni.
Nykyään käyttötiheyttä mitataan yleisimmin niiden päivienmääränä, joina huumetta on käytetty tiettynä ajanjaksona.Kannabiksen päivittäistä tai lähes päivittäistä käyttöäpidetään yleensä ”runsaan käytön” mittana.
Pr. i dag er antallet dager i løpet av en definert periodehvor stoffet er blitt brukt, det vanligst anvendte målet på‘intensiv bruk’.
Kannabiksen kroonisten vaikutusten selvittäminen onvaikeampaa monestakin syystä eikä vähiten siksi, ettäkannabiksen vaikutuksia on vaikea erottaa muidenlaittomien huumeiden, tupakan ja alkoholin kroonisenkäytön vaikutuksista.
Daglig eller nesten daglig bruk av cannabisblir vanligvis oppfattet som en indikator på ‘intensiv bruk’.Selv om daglig cannabisbruk ikke nødvendigvis betyravhengighet, er det sannsynlig at en stor andel av dedaglige brukerne ville skåre positivt for avhengighet ellermisbruk etter standard diagnosekriterier (ICD-10, DSM-IV).Ettersom bruksfrekvensen er relativt lett å måle ogharmonisere i spørreskjemaer, er dette målet tatt med i EONNs retningslinjer for den europeiske spørreskjemamodellen (European Model Questionnaire – EMQ). Ni land
Eniten huolia tällä alalla aiheuttavatkuitenkin keuhkosyövän ja muiden hengityselinsairauksienlisääntynyt riski sekä yhteys pitkän aikavälinmielenterveysongelmiin, kuten masennukseen, psykoosiin jaskitsofreniaan. Krooninen käyttö saattaa myös aiheuttaariippuvuutta.
)En egen monografi om cannabisbruk og beslektede problemer vil bli utgitt første halvår 2005.
)Vuoden 2005 alkupuoliskolla julkaistaan teos kannabiksen käytöstä ja siihen liittyvistä ongelmista.
Konkret informasjon om de helsemessige og fysiskevirkningene av cannabisbruk finnes på EONNs nettsted.)Se Narkotikarelatert kriminalitet_Tbl 5 i Statistiske opplysninger 2004.)For definisjon av ‘avhengighet’ og ‘skadelig bruk’, se Den internasjonale statistiske klassifikasjonen av sykdommer og beslektede helseproblemer, 10.revisjon (ICD-10, Verdens helseorganisasjon), kategoriblokk F10–F19: psykiske lidelser og atferdsforstyrrelser som skyldes bruk av psykoaktive stoffer. Myebrukt er også Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders(IV edition) (DSM-IV, American Psychiatric Association), som bruker begrepene‘dependence’ (avhengighet) og ‘abuse’ (misbruk).
Kannabiksen käytön terveydellisistä ja fyysisistävaikutuksista annetaan lisätietoa EMCDDA:n Internet-sivustolla.)Ks. DRCrime_Tbl 5 vuoden 2004 Tilastotiedotteessa.)Riippuvuus (dependence) ja haitallinen käyttö (harmful use) määritellään Kansainvälisen tautiluokituksen 10. painoksessa (ICD-10, Maailmanterveysjärjestö), koodit F10–F19: Lääkkeiden ja päihteiden aiheuttamat elimelliset aivo-oireyhtymät ja käyttäytymisen häiriöt.
Årsrapport 2004: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge rapporterer for tiden data om frekvensen av cannabisbruk i
Vuosiraportti 2004: Huumeongelma Euroopan unionissa ja Norjassa
Figur 26: Rapportert primærrusmiddel blant nye og alle klienter ibehandlingsapparatet i 2002 dette formatet(156
Kaavio 26: Ilmoitettu ensisijainen huume hoidossa olleilla uusillaja kaikilla asiakkailla vuonna 2002
Sentralstimulerende midler
Muut piristeet
Merknader:n= 42568 (nye klienter), 351372 (alle klienter).Land som har lagt fram data (nye klienter): CZ, DK, DE, EL, ES, LT, NL, SI,SK, FI, SE.Land som har lagt fram data (alle klienter): CZ, DK, DE, EL, ES, IT, LT, LU,HU, NL, SI, SK, FI, SE, UK.Vektet for antall klienter pr. land.Kilde:Nasjonale Reitoxrapporter for 2003.
n= 42 568 (uudet asiakkaat), 351 372 (kaikki asiakkaat).Tietoja antaneet maat (uudet asiakkaat): CZ, DK, DE, EL, ES, LT, NL, SI, SK,FI, SE.Tietoja antaneet maat (kaikki asiakkaat): CZ, DK, DE, EL, ES, IT, LT, LU, HU,NL, SK, SI, FI, SE, UK.Painotettu asiakkaiden määrällä maata kohti.Reitoxin kansalliset raportit 2003.
Det må manes til forsiktighet når det gjelder å foretageneraliseringer på grunnlag av det samordnedeeuropeiske datasettet. Longitudinelle data om ny etterspørseletter behandling foreligger bare fra 11 land.
On syytä olla varuillaan sen suhteen, kuinka paljonyhtenäistetystä eurooppalaisesta tietosarjasta voidaanjohtaa yleistyksiä.
Det er ogsåviktig å fastslå her at den økningen i etterspørselen etterbehandling for cannabisbruk som TDI-dataene tyder på, ersterkt påvirket av data fra Spania og Tyskland, land somhar sett en særlig stor økning i antall rapporter om primærecannabisproblemer, og dessuten, når det gjelder totaltantall, står Spania for ca. 50% av all rapportertetterspørsel etter behandling.
Tässä yhteydessä onmyös hyvä tuoda esiin, että Espanjan ja Saksan tiedotvaikuttavat voimakkaasti TDI-tiedoista ilmenevään
Ifølge TDI-data fra land der trenddata foreligger, økteantallet nye klienter som søkte behandling for cannabis somprimærrusmiddel, fra 3713 til 12493 mellom 1996 og2002.
Suuntauksista tietoja antavista maista saatujen TDI-tietojenmukaan niiden hoitoon hakeutuneiden uusien asiakkaiden,jotka käyttivät kannabista päähuumeenaan, määrä kasvoi3713:sta 12493:een vuosina 1996–2002.
I 2002 representerte disse klientene i snitt, for de 11landene der data foreligger, 29% av alle nye klienter, enøkning fra 9% i 1996 (se Figur 20 for datakilder).
Vuonna 2002näiden asiakkaiden osuus uusista asiakkaista oli niissä11maassa, joista tietoja oli saatavilla, keskimäärin29prosenttia, eli 9 prosenttia enemmän kuin vuonna 1996(tietojen lähteet: ks. kaavio 20).
Selv omalle disse landene, med unntak av Hellas og Storbritannia (157), rapporterer en økning i andelen nyecannabisklienter blant alle nye klienter, varierte omfangetav økningen fra 6% i Nederland til 31% i Tyskland.Informasjonen i de nasjonale Reitox-rapportene tyder på atantallet personer som primært får behandling forcannabisbruk øker også i noen av de nye medlemsstatene(Figur 28).
Kaikki nämä maat Kreikkaaja Yhdistynyttä kuningaskuntaa (157) lukuun ottamattailmoittivat, että uusien kannabisasiakkaiden osuus kaikistauusista asiakkaista on kasvanut, mutta kasvun suuruusvaihtelee Alankomaiden 6 prosentista Saksan31prosenttiin.
En nylig gjennomgang av etterspørselen etterbehandling for cannabisbruk som ble utført av detnederlandske nasjonale alkohol- og narkotikainformasjonssystemet LADIS, konstaterte at 29% av alle nyeklienter som påbegynte behandling i 2002, ifølgerapportene hadde cannabisproblemer, og atcannabisklientene utgjorde et lite antall enkeltpersoner, etantall som imidlertid økte år for år.
Reitoxin kansallisissa raporteissa esitetyttiedot viittaavat siihen, että niiden hoitoa saavienhenkilöiden, joiden päähuumeena on kannabis, määrä onkasvamassa myös joissakin uusissa jäsenvaltioissa(kaavio28).
Rapporten konstaterteogså at i forhold til omfanget av cannabisbruk i Nederland,var andelen som søkte behandling fortsatt relativt lav, selvom den var økende.
Alankomaiden alkoholia ja huumeita koskevankansallisen tietojärjestelmän (Dutch National Alcohol and Drugs Information System, LADIS) puitteissa kannabiksenkäyttöön liittyvästä hoidontarpeesta hiljattain tehdyssäselvityksessä tuli esiin, että 29 prosentilla vuonna 2002hoitoon tulleista uusista asiakkaista oli kannabikseen
Data for Finland presenteres ikke på grunn av lavt antall brukere siste måned iundersøkelsen (35).
Suomen tietoja ei esitetä, koska ”käyttäjiä viimeisen kuukauden aikana” oliväestötutkimuksessa niin vähän (35).
Antallet tilfeller og prosenter for hvert land blir presentert i Befolkningsundersøkelser_Tbl 7 i Statistiske opplysninger 2004.)Data om nye klienter foreligger ikke for Storbritannia, og informasjonen er rapportert i de nasjonale rapportene.
Tapausten määrä ja prosentuaalinen osuus esitetään maittain vuoden 2004 Tilastotiedotteessa GPSurvey_Tbl 7.)Yhdistyneestä kuningaskunnasta ei ole saatavilla tietoja uusista potilaista, ja tiedot ilmoitetaan kansallisissa raporteissa.
Figur 27: Cannabis som rapportert primærrusmiddel blant nyeklienter i behandlingsapparatet i 2002
Kaavio 27: Kannabis ilmoitettu ensisijaisena niiden uusienasiakkaiden huumeena, jotka olivat hoidossa vuonna 2002
Kan denne økningen forklares ut fra faktorer som eruavhengige av økt behov for hjelp, f.eks.:
– johtuuko se kannabiksen säännöllisen ja runsaankäytön lisääntymisestä?
– forbedringer i dekningsgraden forrapporteringssystemet for behandlingen?
– heijastaako se muita tekijöitä, kuten kannabiksenvahvuuden mahdollista voimistumista?
– utvidelse av tilgjengelige typer behandlingstilbud, ogsærlig behandlingstiltak som er rettet spesielt motungdom og unge voksne (nasjonale Reitox-rapporter,2003)?
– hoidon raportointijärjestelmän kattavuudenparanemisella?
– endringer i måten cannabisbruk behandles på istrafferettssystemet, i skolevesenet eller organer somarbeider med unge mennesker, med en økning i antallhenvisninger til behandling av enkeltpersoner somellers ikke ville ha søkt hjelp på egen hånd?
– hoitopalvelujen lajien ja erityisesti nuorilletarkoitettujen huumehoitopalvelujen lisääntymisellä(Reitoxin kansalliset raportit, 2003)?
0 Figur 28:Trender for cannabis som rapportert primærrusmiddelblant nye klienter i behandlingsapparatet:1996–2002
0 Kaavio 28: Suuntaukset kannabista ensisijaisena huumeenakäyttäneillä uusilla asiakkailla, jotka olivat hoidossa 1996–2002 ek in tasavalta š
Merknader:Totalt antall tilfeller: 42421.Kilde:Nasjonale Reitoxrapporter for 2003.
Tapausten määrä kokonaisuudessaan: 42 421.Reitoxin kansalliset raportit 2003.
Den tsjekkiske republikk behandling for marihuanabruk fra ca. 20000 i 1992 tilnærmere 90000 i 2000 (SAMHSA, 2001; EONN,2003d).
20 kannabiksen käyttöön liittyvän hoidontarpeenlisääntymiseen, sillä kannabiksesta päähuumeenaaiheutuvat ongelmat ovat lisääntyneet näissä maissaerityisen voimakkaasti.
Merknader:Behandling i totale antall (% av klienter).Gjennnomsnittlige trender (%) i landene.For Sverige gjelder tallene for perioden 1996–1999 sykehusbehandling:antallet cannabistilfeller er dermed forholdsvis lavt sammenlignet medandre år.Kilder:Nasjonale Reitoxrapporter for 2003.
Tietoa antaneet maat: CZ, DK, DE, EL, ES, NL, SI, SK, FI, SE.Hoitojen kokonaismäärä (% kaikista asiakkaista)Suuntausten keskiarvo (%) maiden sisällä.Ruotsin tiedot vuosilta 1996 ja 1999 ovat sairaalahoidosta: kannabistapausten määrä on siten suhteellisesti alhaisempi verrattuna muihin vuosiin.Reitoxin kansalliset raportit 2003.
– Gjenspeiler det andre faktorer, f.eks. en mulig økningi styrken på cannabis?
Kertooko tulos kasvusta niiden henkilöiden määrässä,joilla on kannabiksen käyttöön liittyviä fyysisiä taipsyykkisiä ongelmia? Jos kertoo, niin
)USA registrerer antall inntak til behandling, ikke antall enkeltpersoner.
)Yhdysvalloissa rekisteröidään henkilöiden sijaan hoitoon tulot.
I motsetning til Europa tas også alkohol med blant stoffer som misbrukes. Se SAMHSAs nettsted (http://www.samhsa.gov).
Lisäksi alkoholi luetaan Yhdysvalloissa päihteeksi toisin kuin Euroopassa. Ks. SAMHSA:n Internet-sivusto (http://www.samhsa.gov). Huom.
Figur 29:Fordeling av rapportert primærrusmiddel blant klienter ipoliklinisk behandling, etter aldersgruppe:2002
Kaavio 29: Ensisijaiseksi ilmoitetun huumeen jakautuminenavohoitopotilailla ikäryhmittäin vuonna 2002
Sentralstimulerende midler
Piristeet
Land som har lagt fram data: DK, DE, ES, FI, EL, LU, HU, SE, UK.Av alle klienter under 20 år som behandles for cannabisbruk, står mennfra Danmark og Storbritannia for 56%, med ytterligere 17% fra Spania.Kilder:Nasjonale Reitoxrapporter for 2003; TDI-data fra polikliniskebehandlingstiltak.
Tietoa antaneet maat: DK, DE, ES, FI, EL, LU, HU, SE, UK.Tanskalaisten ja brittiläisten miesten osuus kaikista kannabiksen takia hoidossa olevista alle 20-vuotiasta asiakkaista on 56 prosenttia. Luku kasvaavielä 17 prosentilla, kun siihen lisätään espanjalaiset miehet.Reitoxin kansalliset raportit 2003; TDI-tiedot avohoitokeskuksista.
Nye cannabisklienter i behandlingsapparatet, eroverveiende unge, av hannkjønn (83%), med enmiddelalder på 22–23 år, mens andelen mannlige klienterbehandlet for andre rusmidler er noe lavere oggjennomsnittsalderen høyere.
Yksi tärkeä ero hoitoon ohjaavien tahojen välillä on, ettäperheenjäsenet tai sosiaalipalvelut (usein koulut) ohjaavathoitoon usein nuoria henkilöitä, jotka eivät todennäköisestikäytä muita huumeita kuin kannabista ja jotka ovatsopeutuneet yhteiskuntaan, kun taas oikeusviranomaistenhoitoon ohjaamat tai oma-aloitteisesti hoitoon tulleiksikirjatut henkilöt ovat usein iäkkäämpiä ja käyttävät useinmuitakin huumeita kuin kannabista (Reitoxin kansallisetraportit, 2003).
Hos nærmere 80% av nyeklienter som er klassifisert som ‘svært unge’ (under 15 år),og 40% av nyeklienter i alderen 15–19, er cannabis detprimærrusmiddelet som det søkes behandling for(Figur29)(160).
Saksassa ja Suomessa, joissa kannabistapäähuumeenaan käyttävien osuus on suurin,oikeusviranomaisilla ja kouluilla on tärkeä roolikannabisasiakkaiden ohjaamisessa hoitoon.
Cannabisklientenes relativt unge alder avspeiles i den storeandelen, 45%, som fortsatt er under utdanning, jevnførtmed bare 4–8% av klientene som blir behandlet forproblemer med andre rusmidler.
olevien keskuudessa vastaava luku on 8 prosenttia.Kannabisongelmien takia hoidossa olevista asiakkaista24prosenttia on säännöllisessä työssä ja yhtä moni on työtön (161), mikä erottaa heidät jyrkästi muiden huumeiden, kuten heroiinin, käyttäjistä.
Ytterligere 24% av de somblir behandlet for cannabisproblemer, er i fast arbeid, dvs.
Kannabisasiakkaat ilmoittavatlisäksi muiden huumeiden takia hoidossa olevia asiakkaita useammin asuvansa vakituisessa osoitteessa (162), mikä kuvastaa sitä, että heistä monet ovat nuoria tai opiskelijoita,jotka osuvat vanhempiensa luona.
Bruksmønstrene blant klienter som mottar polikliniskbehandling for primær cannabisbruk, varierer betrakteligog er helt forskjellige fra bruksmønstrene for andre typerrusmidler, særlig opiatene (Figur 30).
Kannabisasiakkaat, jotka osallistuvat hoitoon ensimmäistäkertaa, ovat pääasiallisesti nuoria, miehiä (83%), joidenkeski-ikä on 22–23 vuotta, kun taas muiden huumeidenkohdalla miesasiakkaiden osuus on hieman pienempi jakeski-ikä on korkeampi. ”Hyvin nuoriksi” (alle 15-vuotiaat)luokitelluista uusista asiakkaista noin 80 prosentilla ja15–19-vuotiaista noin 40 prosentilla päähuume, jonkatakia hoitoa haetaan, on kannabis (kaavio 29) (160).
Av klientene underbehandling i 2002 primært for et cannabisproblem varbare 36% daglige brukere av stoffet, og bare 17% bruktecannabis oftere enn én gang i uken (2–6 ganger i uken).15% brukte stoffet én gang i uken eller sjeldnere, og 28%var sporadiske brukere eller hadde ikke brukt cannabis sistemåned.
Miehetovat näissäkin ryhmissä enemmistönä, mutta niissä onenemmän naisia kuin asiakasryhmässä kokonaisuudessaan.Ikä- ja sukupuolijakaumissa maittain ilmenevät erotheijastavat väljästi samoja kaavoja kuin muidenasiakkaiden kohdalla.
Andelen klienter i poliklinisk behandling som brukercannabis daglig, varierer mellom landene. Den høyeste
)Ks. kaavio 22 OL: Hoitoon ohjannut taho kaikilla asiakkailla: kaikki huumeet ja kannabis.)Ks.
)Se figur 22 OL: Henvisningskilde for alle klienter: for alle rusmidler og for cannabis.)Se også TDI_Tbl 4 i Statistiske opplysninger 2004.)Se figur 23 OL: Arbeidsstatus blant cannabisklienter og alle klienter.)Se figur 24 OL: Boforhold blant cannabisklienter og alle klienter.
TDI_Tbl 4 vuoden 2004 Tilastotiedotteessa.)Ks. kaavio 23 OL: Kannabisasiakkaiden ja kaikkien asiakkaiden työllisyystilanne.)Ks. kaavio 24 OL: Kannabisasiakkaiden ja kaikkien asiakkaiden elinolot.
Utvalgt aspekt 2: Cannabisproblemer i kontekst – hvordan forstå økningen i behandlingsbehovet i Europa andelen daglige cannabisbrukere rapporteres i Nederland(80%) og Danmark (76%), mens den høyeste andelen sporadiske brukere rapporteres i Tyskland (41%)(163
Niiden avohoidossa olevien asiakkaiden osuus, jotkakäyttävät kannabista päivittäin, vaihtelee maittain.Kannabista päivittäin käyttävien osuus on korkein Alankomaissa (80%) ja Tanskassa (76%), kun taassatunnaisten käyttäjien osuus on korkein Saksassa
Jo yngre brukerne er første gang de bruker cannabis, destohøyere er risikoen for senere å utvikle narkotikaproblemer(Kraus et al., 2003).
Mitä nuorempana henkilö käyttää ensimmäisen kerrankannabista, sitä suurempi on riski siitä, että hänelle kehittyymyöhemmin huumeongelmia (Kraus et al., 2003).
I Europa i 2002 startet 28% av allecannabisklienter under behandling å bruke stoffet før 15årsalderen, og de fleste (80%) før de var 20 år. Detilsvarende tallene for opiater er 9% og 42,8% og forkokain 6% og 26,5%.
Kaikistakannabisasiakkaista, jotka olivat Euroopassa hoidossavuonna 2002, 28 prosenttia alkoi käyttää huumetta alle 15-vuotiaana ja suuri osa (80%) alle 20-vuotiaana.Opiaattien kohdalla vastaavat luvut ovat 9 prosenttia ja
primære cannabisbrukere.
Useimmat maat ovat raportoineet, että hoidossa olevatasiakkaat, joiden päähuumeena on kannabis, ovat useinhuumeiden sekakäyttäjiä.
Kvantitative data om andelenblandingsbrukere blant klientene er imidlertid, generelt sett,ikke tilgjengelige.
Huumeiden sekakäyttäjienosuudesta kaikkien asiakkaiden keskuudessa ei kuitenkaanole saatavilla määrällistä tietoa.
Det er forskjell mellom klienter sombruker bare cannabis og de som bruker cannabis ikombinasjon med et annet rusmiddel (nasjonale Reitoxrapporter, 2003). Den førstnevnte gruppen er vanligvisyngre og bedre sosialt integrert (har større sannsynlighetfor å være i arbeid og ha nådd et høyere utdanningsnivåog mindre sannsynlighet for å droppe ut eller ha droppet utav skolen) enn den sistnevnte.
Niiden asiakkaiden välillä,jotka käyttävät vain kannabista, ja niiden, jotka käyttävätkannabista ja muita huumeita, on eroja (Reitoxin kansallisetraportit, 2003): ensin mainitut ovat yleensä nuorempia japaremmin sopeutuneita yhteiskuntaan (heillä ontodennäköisemmin työpaikka ja korkeampi koulutus, eivätkähe ole yhtä todennäköisesti jättäneet koulua kesken) kuinjälkimmäiset.
De vanligst rapportertesekundære stoffene som brukes av primærecannabisklienter, er alkohol (32,9%) og sentralstimulerendemidler (25%)(164), selv om fordelingen varierer fra land tilland.
Kannabista päähuumeena käyttävät asiakkaatilmoittavat toissijaiseksi päihteeksi useimmiten alkoholin(32,9%) ja piristeet (25%)(164), joskin jakaumassa on erojamaiden välillä.
Figur 30:Fordeling av bruksfrekvens for rapportertprimærrusmiddel blant alle klienter i poliklinisk behandling i 2002
Kaavio 30: Ilmoitetun päähuumeen käyttötiheyden jakautuminenkaikilla avohoitopotilailla vuonna 2002
Økningen i etterspørselen etter behandling for primærecannabisproblemer må sees i sammenheng medforandringene som har skjedd i mønstrene for bruk og detsom kjennetegner bruken.
Ensisijaisesti kannabiksesta aiheutuvien ongelmienhoidontarpeen lisääntymistä on tarkasteltavaominaispiirteissä ja käyttötavoissa tapahtuneita muutoksiavasten.
Fra 2000 til 2002 økte det totaleantallet henvisninger fra rettsinstanser, fra familie og vennerog fra sosialtjenesten uvanlig mye i de landene somrapporterer data, med henholdsvis 103%, 81% og136%(165).
Tietoja ilmoittavissa maissa hoitoon ohjaamisetlisääntyivät vuosina 2000–2002 seuraavasti:oikeusviranomaisten toimesta 103 prosenttia, perheen jaystävien toimesta 81 prosenttia sekä sosiaalipalvelujentoimesta 136 prosenttia (165).
Det ble ikke funnet noen relevante forskjellerlandene imellom, bortsett fra i Tyskland, der andelenhenvisninger fra strafferettssystemet også gikk opp (fra21,7% til 26,7%).
Maiden välillä ei olehavaittavissa selkeitä eroja, paitsi että Saksassa lisääntyivätmyös rikosoikeusjärjestelmän toteuttamat hoitoonohjaamiset (21,7 prosentista 26,7 prosenttiin).
Én gang i uken eller mindre
Kerran viikossa tai harvemmin
Land som har lagt fram data: CZ, DK, DE, EL,HU, LU, FI, SE, UK (CZ – alle typer behandlingstiltak).Kilder:Nasjonale Reitoxrapporter for 2003; TDI-data fra polikliniskebehandlingstiltak.
Tietoa antaneet maat: CZ, DK, DE, EL, HU,LU, FI, SE, UK (CZ – kaiken tyyppiset hoitokeskukset).Reitoxin kansalliset raportit 2003; TDI-tiedot avohoitokeskuksista.
blant cannabisklientene fra 31,7% til 39,2%(166), og noen
Kannabisasiakkaiden sosiodemografisissa ominaispiirteissäilmenevistä suuntauksista ei ole saatavilla varmaa tietoa,mutta joissakin kansallisissa raporteissa (Tšekki, Ranska ja
)Se figur 25 OL: Bruksfrekvens for cannabis etter land.)Se figur 26 OL: Mest brukte sekundære rusmiddel blant alle klienter etter land og TDI_Tbl 9 i Statstiske opplysninger 2004.)Se figur 27 OL: Henvisningskilde blant alle klienter, 2000-2002.)Se figur 280 OL: Bruksfrekvens blant alle cannabisklienter og TDI_Tbl 8 i Statistiske opplysninger 2004.
)Ks. kaavio 25 OL: Kannabiksen käyttötiheys maittain.)Ks. kaavio 26 OL: Kaikkien kannabisasiakkaiden eniten käyttämät toissijaiset huumeet maittain ja TDI_Tbl 9 vuoden 2004 Tilastotiedotteessa. )Ks. kaavio 27 OL: Hoitoon ohjannut taho kaikkien asiakkaiden keskuudessa vuosina 2000–2002.
Årsrapport 2004: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge land rapporterer at andelen daglige brukere er høyereblant eldre klienter ( > 20 år).
Vuosiraportti 2004: Huumeongelma Euroopan unionissa ja Norjassa
Cannabis i befolkningen generelt:fraeksperimentell til daglig bruk bortsett fra Sverige (0,1%), rapporterer1–7% av alle voksneog 3–12% av unge voksne at de har brukt stoffet de siste 30dagene.
Luxemburg) kerrotaan koulutuksellisista, sosiaalisista japsyykkisistä ongelmista kärsivien asiakkaiden määränkasvaneen.
Men det er forskjeller mellom landene, og aktuellbruk er mest vanlig i Den tsjekkiske republikk, Spania,Frankrike, Irland og Storbritannia.
Kannabiksen päivittäisten käyttäjien osuuskasvoi vuosina 2001–2002 31,7 prosentista
I de landene der det ermulig å analysere trendene for aktuell bruk over tid, er deten økning, uten at den er dramatisk.
); jotkin maat ovat raportoineet, että päivittäisten käyttäjien osuus on korkein iäkkäämpienasiakkaiden (yli 20-vuotiaiden) keskuudessa.
Data som gjør det mulig å undersøke hyppigheten avcannabisbruken i de siste 30 dager i detalj, foreligger frani land – Hellas, Spania, Frankrike, Irland, Italia, Latvia,Nederland, Portugal og Finland (ikke presentert).
”Käyttö viimeisten 30 päivän aikana” on osoitustämänhetkisestä käytöstä, ja ryhmään kuuluvat myöshenkilöt, jotka käyttävät huumetta runsaasti.
Med ettunntak (Latvia) var ca. en firedel (19–33%) av de somhadde brukt cannabis i løpet av siste måned, brukere som gjorde dette daglig eller nesten daglig(167)(
Tuoreissatutkimuksissa 1–7 prosenttia kaikista aikuisista ja3–12prosenttia nuorista – paitsi Ruotsissa 0,1 prosenttia –ilmoittaa käyttäneensä kannabista viimeisten 30 päivänaikana.
Som beskrevet over, økte cannabisbruken markant i nestenalle land i løpet av 1990-årene, og cannabis er nå det mestbrukte narkotiske stoffet.
Maiden välillä on kuitenkin eroja, tämänhetkinenkäyttö on yleisintä Tšekissä, Espanjassa, Ranskassa,Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Likevel er bruken oftest sporadiskeller av kort varighet.
Maissa,joissa viimeaikaisen käytön suuntauksia voidaananalysoida, käytön on todettu lisääntyneen, joskaan eidramaattisesti.
Det er sannsynlig at de som står mesti fare for å utvikle problemer eller bli avhengige, er de sombruker stoffet intensivt, men det er på dette områdetinformasjonskildene er svakest, selv om det er kjent at denvanligste typen ’nylig bruker’ (bruk siste 30 dager) er ungemenn bosatt i urbane områder.
Tietoja, joiden pohjalta kannabiksen käytön tiheyttäviimeisten 30 päivän aikana voidaan analysoidayksityiskohtaisesti, on saatavilla yhdeksästä maasta:Kreikasta, Espanjasta, Ranskasta, Irlannista, Italiasta,Latviasta, Alankomaista, Portugalista ja Suomesta (tietoja eiesitetä).
landene utgjorde daglige brukere 0,5–2,3% av hele befolkningen(169) og 0,9–3,7% av unge voksne (15–34 år)
Kaikissa maissa paitsi yhdessä (Latviassa) noinneljäsosa (19–33%) kannabista viimeisten 30 päivänaikana käyttäneistä käytti huumetta päivittäin tai lähes
‘Bruk siste 30 dager’ er en indikator for aktuell bruk ogomfatter de som bruker stoffet intensivt. I nyere undersøkelser,
Kuten edellä todettiin, vaikka kannabiksen käyttö lisääntyivoimakkaasti lähes kaikissa maissa 1990-luvulla jakannabis on yleisimmin käytetty huume, sitä käytetäänedelleen enimmäkseen satunnaisesti tai lyhytaikaisesti.Ongelmien tai riippuvuuden kehittymisen riski ontodennäköisesti suurin niillä, jotka käyttävät kannabistarunsaasti, mutta tällä alalla ei ole juurikaan saatavillatietoja, joskin hiljattain (viimeisten 30 päivän aikana)huumetta käyttäneiden tiedetään olevan tyypillisesti nuoriakaupunkilaismiehiä.
Figur 31: Andel ‘daglige eller nesten daglige brukere’ av cannabis blant alle voksne og unge voksne i en del EU-land ifølge nasjonalebefolkningsundersøkelser
Kaavio 31: Kannabista ”päivittäin tai lähes päivittäin” käyttävien osuus kaikista aikuisista ja nuorista aikuisista joissakin EU-maissakansallisissa väestötutkimuksissa mitattuna
Merknader:Daglige eller nesten daglige brukere = bruk 20 dager eller mer i siste måned før intervjuet.Dataene er hentet fra de nyeste nasjonale undersøkelsene som er tilgjengelig i hvert land.Aldersspredningen for alle voksne er 15–64 år (Italia 44 år) og for unge voksne 15–34 år.
Huom.Päivittäiset tai lähes päivittäiset käyttäjät= käyttöä 20 päivänä tai useammin haastattelua edeltävän kuukauden aikana.Tiedot on saatu jokaisen maan viimeisimmästä väestötutkimuksesta.Aikuisten ikäryhmään kuuluvat 15–64-vuotiaat (Italiassa 15–44-vuotiaat), ja nuorten aikuisten ikäryhmään kuuluvat 15–34-vuotiaat.
Variasjoner i aldersspredningen kan medføre en viss diskrepans mellom landene.Kilder:Nasjonale Reitoxrapporter for 2003, hentet fra undersøkelsesrapporter eller vitenskapelige artikler.
Ikäjakaumissa esiintyvät vaihtelut saattavat aiheuttaa pieniä eroja maiden välillä.Lähteet: Reitoxin kansalliset raportit 2003, tiedot on otettu tieteellisistä tutkimusraporteista tai artikkeleista.
Se også epidemiologiske standardtabeller i Statistiske opplysninger 2004
Ks. myös epidemiologiset vakiotaulukot 2004 Tilastotiedotteessa.
)I dette punktet refererer informasjonen til ‘bruk 20 dager eller mer i løpet av siste 30 dager’, også uttrykt som ‘daglig eller nesten daglig bruk’.
)Ks. kaavio 28 OL: Käyttötiheys kaikkien kannabisasiakkaiden keskuudessa ja TDI_Tbl 8 vuoden 2004 Tilastotiedotteessa.
Utvalgt aspekt 2: Cannabisproblemer i kontekst – hvordan forstå økningen i behandlingsbehovet i Europa cannabis foregående måned, var mellom 15 og 34 årgamle, og følgelig var også daglige brukere plassertinnenfor denne aldersgruppen.
Erityiskysymys 2: Kannabisongelman taustaa – miksi hoidontarve kasvaa Euroopassa?
eksponeringsnivåer. Høystyrkecannabis har til en viss gradalltid vært å få, og bekymringen omkring dette temaet erikke av ny dato.
päivittäin (167) (168).
Det er også viktig å merke seg at det ikkeer klart om cannabisbrukere endrer atferd for å oppnåønsket doseeffekt.
0,9–3,7 prosenttia nuorista (15–34-vuotiaista) (kaavio 31).Suurin osa henkilöistä (76–92%), jotka myönsivätkäyttäneensä kannabista viimeisen kuukauden aikana, oli15–34-vuotiaita, ja täten myös suurin osa päivittäisistäkäyttäjistä kuului tähän ikäryhmään.
I hvilken grad høystyrkecannabisnødvendigvis fører til høyere doser, er derfor et spørsmålsom bør utredes nærmere.
Päivittäiset käyttäjätovat lisäksi pääosin miehiä, joskin heidän osuutensavaihtelee Alankomaiden 62 prosentista Kreikan92prosenttiin.
Responsen på behovene til personersomhar cannabisrelaterte problemer
Vahvaa kannabista on aina ollut jonkinverran saatavilla, eikä huoli tästä aiheesta ole uusi.
På grunnlag av disse dataene kan det gjøres et grovtoverslag over antallet mennesker i Europa som brukercannabis intensivt.
Näiden tietojen pohjalta voidaan esittää karkea arviokannabista runsaasti käyttävien henkilöiden määrästä Euroopassa.
Forutsatt at rundt regnet 1% avbefolkningen bruker cannabis daglig, vil et land med25millioner innbyggere (i aldersgruppen 15–64 år) ha250000 daglige brukere av cannabis.
Jos oletetaan, että karkeasti 1 prosenttiväestöstä käyttää kannabista päivittäin, niin 25 miljoonan(15–64-vuotiaan) asukkaan maassa olisi250000kannabiksen päivittäistä käyttäjää.
I hele EU, med ensamlet befolkning på 302 millioner mennesker i alderen15–64 år, vil dette da gjelde omkring 3 millioner mennesker.
Koko EU:ssa,jossa on yhteensä 301 miljoonaa 15–64-vuotiasta,päivittäisiä käyttäjiä olisi noin 3 miljoonaa.
Selv blant unge voksne varierer intensiv cannabisbruk blantalderskohortene, og er vanligvis mer utbredt i yngregrupper.
Kannabiksen runsas käyttö vaihtelee nuortenkinkeskuudessa ikäryhmittäin, ja se on yleensä yleisintänuorimmissa ikäryhmissä.
I den spanske skoleundersøkelsen i 2002rapporterte 3,6% av de 14- til 18-årige elevene dagligeller nesten daglig bruk (dvs. i øvre ende av skalaen forprevalens blant unge voksne i alderen 15–34).
Espanjassa vuonna 2002tehdyssä koululaistutkimuksessa 3,6 prosenttia 14–18-vuotiaista koululaisista ilmoitti käyttävänsäkannabista päivittäin tai lähes päivittäin (eli eniten 15–34-vuotiaiden nuorten joukossa).
Og i denårlige franske undersøkelsen av 17- til 19-åringer(ESCAPAD) var daglig bruk av cannabis i løpet av siste30dager enda høyere, ifølge rapporten 9,2% blantguttene og 3,3% blant jentene (Beck, 2003).
Ranskassa 17–19-vuotiaista tehdyssä vuotuisessa tutkimuksessa(ESCAPAD) kannabiksen päivittäinen käyttö viimeisten30päivän aikana oli vielä yleisempää: 9,2 prosenttiapojista ja 3,3 prosenttia tytöistä ilmoitti käytöstään (Beck ja Legleye, 2003).
En forståelse av behovene til de som søker hjelp forcannabisproblemer, er grunnleggende for å kunne utvikleeffektive tiltak.
Kannabisongelmiin apua hakevien henkilöiden tarpeet onymmärrettävä, jotta niihin voitaisiin löytää tehokkaitavastauksia.
Analyser av etterspørselen etter behandlingog andre indikatordata tyder på at både cannabisbrukeresom blir henvist til behandling, og brukerne i sin helhetutgjør en heterogen befolkning med tilsvarende heterogenebehov.
Hoitotarpeen ja muun indikaattoritiedonanalysoinnissa on tullut esiin, että sekä hoitoon ohjatut ettämuut kannabiksen käyttäjät muodostavat heterogeenisenväestön, jolla on heterogeeniset tarpeet.
Dette tyder på at en sammenhengende serie tiltak ernødvendig, fra forebyggende og risikoreduserende tiltak tilformell behandling.
Täten tarvitaankatkeamaton sarja vastauksia aina ehkäisytoimista jariskien vähentämistoimista varsinaisiin hoitotoimiin.
Det kan f.eks. reises tvil om det erhensiktsmessig å henvise unge mennesker som baresporadisk bruker cannabis til spesialiserte narkotikatiltak.Svaret på dette spørsmålet avhenger i stor grad av hvordantjenestene er utformet, og i hvilken grad klientene blanderseg med kroniske brukere av andre stoffer.
Sitä,pitäisikö nuoret, jotka käyttävät kannabista vainsatunnaisesti, ohjata huumehoitoon, on syytä pohtia.Vastaus tähän kysymykseen riippuu pitkälti siitä, mitenpalvelut järjestetään ja missä määrin asiakkaat rinnastetaanmuiden päihteiden kroonisiin käyttäjiin.
Likevel eridentifisering av hensiktsmessige henvisningskanaler forklienter med ulike mønstre for cannabisbruken et viktigtema som krever ytterligere utredning.
Asianmukaistenhoitoon ohjaamisen reittien määritteleminen erilaisillekannabiksen käyttäjille on joka tapauksessa tärkeä kysymyspohdittavaksi.
Avhengighet eller misbruk av cannabis synes å ha mindrealvorlige virkninger enn andre typer rusmidler.
Kannabisriippuvuuden tai kannabiksen väärinkäytönvaikutukset näyttäisivät olevan lievempiä kuin muidenhuumeiden.
De flesteintensive cannabisbrukerne synes å være relativt godtintegrerte unge mennesker som har større risiko for andresosiale problemer (bilulykker, avbrutt utdanning ellerfamiliesplittelse) enn for kriminelle aktiviteter, ogintervensjon bør derfor ta hensyn til dette og ikke skapeytterligere problemer eller eksklusjon.
Useimmat kannabista runsaasti käyttäväthenkilöt vaikuttavat olevan melko hyvin yhteiskuntaansopeutuneita nuoria, joilla on suurempana riskinä muutsosiaaliset ongelmat (liikenneonnettomuudet, koulunkäynninkeskeytyminen tai perheen hajoaminen) kuin muu rikollinentoiminta, ja tämä pitäisi ottaa huomioon toimenpiteissä,jottei ongelmia tai syrjäytymistä pahenneta.
Styrke- og doseproblematikk
Kannabiksen vahvuus ja annokset
Det har vært spekulert på om en økning i styrken avcannabis kan være en medvirkende årsak til økte problemerog følgelig flere inntak til behandling.
Kannabiksen vahvuuden voimistumisen on arvioitukärjistäneen ongelmia ja siten kasvattaneen hoitoontulijoiden määrää.
En forståelse avproblematikken knyttet til styrken på cannabis, dosen somden enkelte bruker får i seg og den sannsynlige virkningenav dette på akutte og kroniske problemer, reiser en rekkekompliserte spørsmål.
Useita monimutkaisia kysymyksiä nouseeesiin, kun yritetään ymmärtää kannabiksen vahvuuteen ja
Tyskland, Hellas, Irland, Finland og Storbritannia harinnført tiltak for å redusere de psykososiale konsekvenseneav førstegangslovbrudd for cannabisbruk blant ungdom.Etaktuelt eksempel på dette (fra 2000 og framover) er FRED-programmet i Tyskland, som nå er kommet på plassiåtte delstater, der unge narkotikabrukere tilbys tidligintervensjon av kort varighet på frivillig basis(170).IStorbritannia arbeider kriminalitetsforebyggende teamblant ungdom på lignende basis.
Ehkäisypuolella on toteutettu vain muutamia aloitteita, joillavastataan erityisesti kannabiksen käytön lisääntymiseennuorten keskuudessa, sillä ehkäisy on harvoinpäihdekohtaista.
)Mer informasjon om dette og andre forebyggende programmer finnes i EONNs EDDRA-database (http://eddra.emcdda.eu.int/eddra/plsql/showQuest?Prog_ID=2091).
)Tässä osassa viitataan ”käyttöön 20päivänä viimeisten 30päivän aikana” päivittäisenä tai lähes päivittäisenä käyttönä.
I Nederland har lokalt produsert cannabisharpiks etsærlig høyt innhold av THC, men dette forekommersjelden også der og er et omtrent ukjent fenomen andresteder.
Alankomaissa tuotetun kannabishartsin THC-pitoisuus onpoikkeuksellisen korkea, mutta aine on vielä melkoharvinaista kyseisessä maassa ja lähes tuntematontamuualla.
EU-landene kan deles i to grupper avhengig av omcannabisplanten eller cannabisharpiks er vanligst åbruke.
EU-maat jakautuvat kahteen ryhmään sen mukaan,käytetäänkö niissä yleisemmin kannabisruohoa vaikannabishartsia.
I de landene som har lagt fram informasjon omdette, var cannabisharpiks vanligst i Tyskland, Irland,Portugal og Storbritannia, mens planten ble oftest brukt i Belgia, Den tsjekkiske republikk, Estland, Nederland og Østerrike.
Niistä maista, joista oli saatavillatietoja, kannabishartsi oli yleisempää Saksassa,Irlannissa, Portugalissa ja Yhdistyneessäkuningaskunnassa, kun taas kannabisruoho oliyleisempää Belgiassa, Tšekissä, Virossa, Alankomaissaja Itävallassa.
Uttalelser i media om at styrken på cannabis er tidobleteller mer i løpet av de siste tiårene, underbygges ikke avde begrensede datene som er tilgjengelige, verken fra USA eller Europa.
Vahvuuspitkällä aikavälillä on lisääntynyt voimakkaimmin Yhdysvalloissa, mutta on syytä pitää mielessä, ettäennen 1980-lukua kannabis on ollut Yhdysvalloissamietoa eurooppalaisen mittapuun mukaan.
Den største langsiktige forandringen istyrke synes å ha funnet sted i USA, men man må herhuske på at amerikansk cannabis fram til 1980 var svaketter europeisk standard.
Eurooppaan tuodun kannabisruohon tai kannabishartsinvahvuudessa ei ole ollut pitkällä aikavälillä havaittujamuutoksia voimakkaampaan suuntaan.
Innendørsdyrking av cannabis finner sted i noen grad ialle europeiske land.
Kaikissa Euroopan maissa viljellään jonkin verrankannabista sisätiloissa.
I Nederland er det anslått at detteproduktet representerer over halvparten av det totaleforbruket av cannabis, men i de fleste landenerepresenterer importerte produkter en langt større andel.
Alankomaissa tällaisenkannabiksen osuuden arvioidaan olevan puoletkulutetusta kannabiksesta, mutta useimmissa maissatärkeimpiä ovat tuontituotteet.
Konklusjonen på denne studien er at det har vært enviss beskjeden forandringen i THC-innhold, som stort setthar vært begrenset til den relativt nylige framveksten avintensivt hjemmedyrket cannabis på markedet i EU.Dessuten anføres det at THC-innholdet icannabisproduktene er svært variabelt.
Tutkimuksen yleisenä päätelmänä on, että THC-pitoisuuksissa on ollut lieviä muutoksia, jotka rajoittuvatpaljolti markkinoilla viime aikoina esiintyneeseen EU:ssakasvatettuun tehoviljeltyyn kannabikseen.Kannabistuotteiden THC-pitoisuuksissa on lisäksihuomattu voimakasta vaihtelua.
Det er et klartbehov for informasjon, og derfor må det utviklesovervåkingssystemer som gir mulighet for å vurderemarkedsandeler for de ulike cannabisproduktene ogspore endringer over tid.
Selkeää tietoa tarvitaankehittämään seurantajärjestelmiä erilaistenkannabistuotteiden markkinaosuuksien arviointiin jamuutosten havaitsemiseen.
Pr. i dag er slik informasjonmeget mangelfull.
Tiedot ovat nykyään suureltaosin puutteelliset.
Cannabisplanter dyrket innendørs med intensivedyrkingsmetoder (f.eks. i vannkultur med kunstig lys,formering med stiklinger og kontroll med dagenslengde) har vanligvis et høyere THC-innhold ennimportert cannabis.
Sisätiloissa tehokkain menetelmin viljellyn kannabiksen(esim. vesiviljelyjärjestelmät yhdessä keinovalon kanssa,pistokkaiden kasvattaminen ja päivänvalon kestonvalvonta), THC-pitoisuus on yleensä korkeampi kuintuodun huumeen.
Hjemmedyrket cannabis kan væregjennomsnittlig to til tre ganger sterkere enn importertcannabis, men kan også ha samme styregrad somimportert cannabis.
Vaikka kotimaassa kasvatetunkannabisruohon vahvuuden vaihteluväli voi ollapäällekkäinen tuodun kannabiksen kanssa, kotimaassakasvatettu kannabis voi olla keskimäärin kaksi tai kolmekertaa vahvempaa.
Den generelle økningen i styrken på cannabis som endel land har rapportert, kan omtrent i sin helhettilskrives en økning i den hjemmedyrkede cannabisensmarkedsandel.
Joidenkin maiden raportoima kannabiksen vahvuudenkasvu on yhteydessä lähes kokonaan kulutuksen kasvuunkotona kasvatetun kannabiksen osuudessa.
Ut fra de ulike cannabisproduktenes respektivemarkedsandeler, har i nesten alle land den effektivestyrken holdt seg relativt stabil i mange år, dvs. rundt6–8%.
Erilaisten kannabistuotteiden markkinaosuuksienperusteella kannabiksen tosiasiallinen vahvuus onpysynyt lähes kaikissa maissa jo usean vuoden ajansuhteellisen vakaana, noin 6–8 prosentissa.
10.Studien identifiserer en rekke viktige områder som måvies oppmerksomhet hvis vi skal kunne vurdere alleaspekter ved styrken på cannabis.
10.Tutkimuksessa yksilöidään useita tärkeitä aloja, joihin onkiinnitettävä huomiota, jotta kannabiksen vahvuuteenliittyviä näkökohtia voitaisiin arvioida.
Til dette trengesenighet om en nomenklatur for cannabisprodukter,forbedret kartlegging av markedsinformasjon,forbedring av standarder for laboratorieanalyser oginnsamling og presentasjon av data på europeisk plan,studier for å utrede forbindelsene mellom styrke,røykeatferd og blodnivå av THC/metabolitter i Europa,samt studier som undersøker i hvilket omfang bruk avhøystyrke-cannabis fører til økt doseeksponering, samteventuelle forbindelser til helseproblemer. Det anføres atulemper og fordeler ved å reagere forskjellig påforskjellige cannabisprodukter også er forhold somfortjener nærmere undersøkelse.
Tämä edellyttääseuraavaa: yksimielisyys kannabistuotteidennimikkeistöstä, markkinatietojen kehittynyt seuranta,parannukset laboratorioanalyysien standardeissa,tiedonkeruussa ja tietojen esittämisessä Euroopassa,selvitykset polttamiskäyttäytymisen, vahvuuden ja veren THC-/metaboliittitason välisen suhteen tutkimiseksi Euroopassa ja selvitykset siitä, missä määrin vahvakannabis johtaa alttiuteen annoksen suurenemisesta jamuihin mahdollisiin terveysongelmiin.
forhindre narkotikarelaterte problemer i disse kaffebarene.Håndboken gir informasjon om cannabis,narkotikalovgivningen, psykiske lidelser, førstehjelp,entreprenørskap og pedagogiske teknikker.
FRED-ohjelma, jota toteutetaan nykyään kahdeksassaosavaltiossa ja jossa nuorille huumeidenkäyttäjille tarjotaanvarhaisessa vaiheessa lyhytkestoista tukea vapaaehtoiselta pohjalta (170
Et annet tiltak som er gjennomført i den senere tid, er åflytte forebyggingen inn i ‘coffee shops’, der små mengdercannabis kan kjøpes.
Saksassa, Kreikassa, Irlannissa, Suomessa ja Yhdistyneessäkuningaskunnassa on otettu käyttöön toimenpiteitä, joillalievennetään nuorten ensimmäisten kannabiksenkäyttörikosten psykososiaalisia seurauksia.
Dette tiltaket omfatter blant annet etkurs og en håndbok for coffee shop-eiere med sikte på å gruppemøter hvor konsekvensene av intensiv bruk ogmuligheten for atferdsendringer blir diskutert.
Tästä ontuoreena esimerkkinä Saksassa (vuonna 2000) käynnistetty kuningaskunnassa perustettu ryhmiä (Youth offendingteams), jotka pyrkivät auttamaan nuoria rikollisia.Seurauksena muutoksesta tapaan käsitellä joitakinkannabiksen käytön näkökohtia rikosoikeusjärjestelmässä jakannabiksen uudistetusta luokittelusta (B-luokasta
Konklusjoner
Päätelmät
Til en viss grad sikter disse oppleggene ikke bare på åredusere skadene, men også på å forebygge dem.
Toinen esimerkki viimeaikaisesta aloitteesta onehkäisykampanjoiden kohdistaminen ”coffee shopeihin”,joissa on saatavilla pieniä määriä kannabista.
Men tiltross for at sammenhengen mellom røyking oglungeproblemer er velkjent og bekymringen for de negativekonsekvensene for helsen som intensiv cannabisbrukmedfører øker, er intervensjoner som tar sikte på å redusereskadene forbundet med cannabisbruk, lite utvikletsammenlignet med intervensjoner rettet mot brukere avandre rusmidler.
Ohjekirja sisältää tietoakannabiksesta, huumelainsäädännöstä, psyykkisistähäiriöistä, ensiavusta, yrittäjyydestä ja koulutuksesta.Kannabiksen käyttöön on puututtu Alankomaissaperinteisesti henkilökohtaisella ja suoralla lähestymistavalla,jota kuvastaa hasis- ja marihuanaviikko (Hash and Weed Week (171)), jolloin kannabiksen suurkäyttäjät pitävätryhmätapaamisia, joissa he keskustelevat runsaan käytönseurauksista ja mahdollisista muutoksista käytöksessä.
Formålet med denne gjennomgangen er å se denrapporterte økningen i etterspørselen etter behandling forcannabisbruk i en bredere analytisk kontekst.
Tämän selonteon tarkoituksena on sijoittaa kannabiksenhavaittu lisääntynyt hoidontarve laajaan analyyttiseenkokonaistilanteeseen.
Det viser segda at mange viktige spørsmål som er fundamentale for eninformert politisk debatt om dette kontroversielle emnet,fortsatt står ubesvart.
Täten huomataan, että moniintärkeisiin kysymyksiin, jotka ovat olennainen osa tästäkiistanalaisesta aiheesta käytävää tietoihin perustuvaaperiaatekeskustelua, ei ole vieläkään löydetty ratkaisua.Täten ilmenee myös, ettei saatavilla oleva näyttö anna syytähätääntymiseen sen enempää kuin tyytyväisyyteenkään.
Det viser seg også at det tilgjengeligematerialet ikke gir grunn til å slå alarm, men det gir helleringen grunn til å slå seg til ro.
Näillä lähestymistavoilla pyritään jossain määrin paitsiehkäisemään käyttöä myös vähentämään haittoja.
Personer med cannabisrelaterte problemer utgjør en ikkeubetydelig andel av etterspørselen etter behandling ispesialiserte institusjoner i en rekke land, og de utgjør enviktig undergruppe innenfor den større befolkningen underbehandling.
Kannabisongelmista kärsivät henkilöt edustavat joissakinmaissa merkittävää osaa niistä henkilöistä, jotka tarvitsevathoitoa erikoistuneissa laitoksissa, ja he muodostavat melkosuuren ryhmän kaikkien niiden henkilöiden joukossa, jotkatarvitsevat hoitoa.