pere/sami_parallel huggingface dataset:
Antallet rapporterte søknader om behandling som gjelder bruk av amfetamin som primærrusmiddel, er relativt lite i de fleste landene i Europa, men gjelder likevel en betydelig andel av rapporterte behandlingsinntak særlig i Sverige (34 %), Finland (23 %), Latvia (16 %) og Ungarn (11 %).
EMCDDA:n huumausaineiden ongelmakäyttöä koskevaa indikaattoria voidaan käyttää amfetamiinien yhteydessä rajoitetusti, sillä niiden yhteydessä ongelmakäytöksi määritellään injektiokäyttö tai pitkäaikainen/säännöllinen käyttö.
Fire andre land (Belgia, Danmark, Tyskland, Nederland) rapporterer at mellom 6 % og 10 % av alle som inntas til behandling, oppgir amfetamin som primærrusmiddel. Andre steder er andelen under 3 % (79).
Vain Suomi on antanut tuoreen kansallisen arvion amfetamiinin ongelmakäyttäjistä, joiden määräksi arvioitiin 12 000–22 000 vuonna 2005.
Andelen kvinner er høyere enn for andre rusmidler idet forholdet mann til kvinne her bare er 2:1. Amfetaminbrukere i behandling rapporterer ofte bruk av andre rusmidler, hovedsakelig cannabis og alkohol, noen ganger opioider (81).
Vuonna 2007 tutkimukseen osallistuneissa 26:ssa EU:n jäsenvaltiossa, Norjassa ja Kroatiassa 15–16-vuotiaiden koululaisten keskuudessa amfetamiineja oli käyttänyt ainakin kerran 1–8 prosenttia.
I de landene hvor klienter som har amfetamin som primærrusmiddel utgjør en stor andel av alle som inntas til behandling, er injisering den hyppigst rapporterte bruksmåten (63–83 %).
Yli viiden prosentin yleisyys raportoitiin toki vain Bulgariasta, Latviasta (kummassakin kuusi prosenttia) ja Itävallasta (kahdeksan prosenttia). (77)
) Tilsvarende 3,4 til 6,3 tilfeller pr.
Katso kaavio EYE-2 (osa vi) vuoden 2009 tilastotiedotteessa.78) Tämä on 3,4–6,3 tapausta tuhatta 15–64-vuotiasta kohden.
1 000 i aldersgruppen 15–64 år; rekalkulert på grunnlag av opprinnelig utvalg som var aldersgruppen 15–54,
Laskettu alkuperäisestä näytteestä, joka koostuu 15–54-vuotiaista ja jonka ei oletettu sisältävän 55–64-vuotiaita käyttäjiä.
Ecstasybruk siste år i denne aldersgruppen er i de fleste landene anslått til mellom 1,0 % og 3,9 %, men det er stor forskjell mellom det laveste nasjonale anslaget på 0,3 % og det høyeste på 12 % (83).
Slovakiassa on havaittu jyrkkä kasvu niiden opioidikorvaushoitoa saavien määrässä, jotka ilmoittavat käyttävänsä metamfetamiinia.
Historisk sett har bruken av dette stoffet i Europa vært konsentrert til Tsjekkia og Slovakia.
kertaa hoitoon tulevista ilmoittaa amfetamiinin syyksi.
1 000 innbyggere i alderen 15–64), eller dobbelt så mange som problembrukerne av opioider; og i Slovakia, et sted rundt 5 800–15 700 (1,5 til 4,0 tilfeller pr.
Neljä muuta maata (Belgia, Tanska, Saksa, Alankomaat) ilmoittavat, että 6–10 prosenttia hoidon aloittavista asiakkaista mainitsee amfetamiinin pääasialliseksi huumeekseen.
1 000 innbyggere i alderen 15–64), eller ca.
Muissa maissa osuus on alle kolme prosenttia. (79
I begge disse landene rapporteres metamfetamin som primærrusmiddel for en stor del av klientene som inntas til behandling: 61 % i Tsjekkia og 26 % i Slovakia. I perioden 2002–2007 har etterspørselen etter behandling relatert til metamfetaminbruk økt i begge disse landene (82
Tšekissä ja Slovakiassa hoidon aloittavat metamfetamiinin käyttäjät ovat suhteellisen nuoria, keskimäärin 24–25-vuotiaita, ja pääosin miehiä.
Antallet personer som i 2007 ble inntatt til behandling for bruk av ecstasy som primærrusmiddel var fortsatt minimalt.
Amfetamiinin käyttäjien kokonaismäärä ja osuus ensi kertaa hoitoon hakeutuvista on pysynyt pääosin vakaana vuosina 2002–2007.
I to tredeler av landene oppgis ecstasy av under 1 % av narkotikaklientene, og i de øvrige landene varierer andelen mellom 1 % og 5 %.
Ainoastaan Tanska, Latvia ja Alankomaat ovat ilmoittaneet uusien amfetamiiniasiakkaiden osuuden merkittävästä lisääntymisestä, Ruotsi ja Suomi puolestaan vähentymisestä.
Med en gjennomsnittsalder på 24 år er ecstasyklientene blant de yngste som påbegynner narkotikabehandling, og denne gruppen rapporterer ofte om samtidig inntak av andre stoffer, herunder cannabis, kokain, alkohol og amfetamin (84).
(80) Kun arvioimme suuntauksia koskevia tietoja, meidän on pidettävä mielessä menetelmälliset rajoitukset, sillä osaa kansallisista seurantajärjestelmistä on muutettu viime aikoina (muun muassa Latviassa).
Injisering er den måten metamfetaminbrukere i behandling oftest rapporterer å bruke (82 % i Tsjekkia, 41 % i Slovakia).
Amfetamiinin käyttäjät tulevat hoitoon keskimäärin 29 vuoden iässä. Naisten osuus on suurempi kuin muiden huumausaineiden yhteydessä: miesten suhde naisiin on 2:1.
Bruk av andre rusmidler rapporteres også ofte, da særlig cannabis, alkohol og opioider.
Hoidossa olevat amfetamiinin käyttäjät ilmoittavat usein käyttävänsä muitakin päihteitä, pääasiassa kannabista ja alkoholia sekä joskus opioideja.
Slovakia har notert en kraftig økning i antallet klienter som får substitusjonsbehandling med opioider, som rapporterer bruk av metamfetamin.
(81) Maissa, joissa hoitoon hakeutuvista suuri osa on pääasiallisesti amfetamiinin käyttäjiä, useimmiten ilmoitettu käyttötapa on injektiokäyttö (63–83 prosenttia).
Kvinner utgjør imidlertid en større andel av klientene som får behandling for problemer relatert til metamfetamin enn for andre rusmidler.
Metamfetamiinin ongelmakäyttö
Livstidsprevalensen av LSD-bruk i den voksne befolkningen (15–64 år) varierer fra nesten null til 5,2 %. Blant unge voksne (15–34 år) er livstidsprevalensen noe høyere (null til 6,6 %), selv om lavere prevalensnivåer rapporteres for bruk siste år og i aldersgruppen 15–24 (85).
Noin 10 miljoonan eurooppalaisen aikuisen arvioidaan kokeilleen ekstaasia (keskimäärin 3,1 prosenttia) ja noin 2,5 miljoonan (0,8 prosenttia) käyttäneen sitä viimeksi kuluneen vuoden aikana (katso yhteenvetotiedot taulukosta 6).
I de få landene som har lagt fram sammenlignbare data, overskrider bruken av LSD imidlertid ofte bruken av hallusinogene sopper, der livstidsprevalensen for unge voksne varierer fra 0,3 % til 8,3 %, og siste års bruk anslås til mellom 0,2 % og 2,8 %.
Maiden väliset vaihtelut ovat huomattavia, ja uusimpien tutkimusten mukaan 0,3–7,5 prosenttia kaikista aikuisista (15–64-vuotiaista) on joskus kokeillut tätä huumausainetta.
2,5 millioner (0,8 %) har brukt ecstasy det siste året (se tabell 6 for et sammendrag av dataene).
Useimmat maat ilmoittavat ainakin kerran käyttäneitä olevan arviolta 1–5 prosenttia.
Ferske undersøkelser tyder på at mellom 0,3 % og 7,5 % av alle voksne (15–64 år) har prøvd stoffet, og de fleste land rapporterer en livstidsprevalens i området 1–5 %.
Viimeksi kuluneen vuoden aikana tätä huumetta käyttäneiden määrä vaihtelee eri puolilla Eurooppaa, ja se on 0,1–3,5 prosenttia.
Bruk siste år varierer fra 0,1 % til 3,5 %. I alle målinger, og som tilfellet er for de fleste andre illegale stoffene, er rapportert bruk mye høyere blant menn enn blant kvinner.
Kuten useimpien muidenkin laittomien huumeiden yhteydessä, ilmoitettu käyttö on kaikilla mittareilla mitattuna paljon yleisempää miesten kuin naisten keskuudessa.
Blant 15–16-årige skoleelever i ti av de 26 landene som har sendt inn data om disse stoffene er prevalensestimatene for bruk av hallusinogene sopper høyere enn for LSD og andre hallusinogener.
Toisin kuin muissa maanosissa, joissa metamfetamiinin käyttö on lisääntynyt viime vuosina, Euroopan käyttömäärät näyttävät vähäisiltä.
De fleste landene rapporterer estimater for livstidsprevalens for bruk av hallusinogene sopper mellom 1 % og 4 %.
Tämän huumeen käyttö on Euroopassa perinteisesti keskittynyt Tšekkiin ja Slovakiaan.
Ecstasybruk er mye vanligere blant unge voksne (15–34 år), der livstidsprevalensen varierte på nasjonalt nivå fra 0,6 % til 14,6 %, og mellom 0,2 % og 7,7 % i denne aldersgruppen rapporterer bruk av stoffet det siste året. Det anslås at 7,5 millioner unge europeere (5,6 %) noen gang har prøvd ecstasy, mens ca. 2 millioner (1,6 %) rapporterer
Kummassakin maassa suuri osa hoitoon tulevista ilmoittaa pääasialliseksi huumeekseen metamfetamiinin: Tšekissä heidän osuutensa on 61 prosenttia ja Slovakiassa 26 prosenttia.
Se tabell TDI-5 (del ii) i Statistiske opplysninger 2009.
Silti pienimmän (0,3 prosenttia) ja suurimman (12 prosenttia) kansallisen arvion välillä on huomattava ero. (83)
85) Se tabell GPS-8 (del i), GPS-9, GPS-11 og GPS-17 i Statistiske opplysninger 2009.86) Data fra ESPAD for alle land bortsett fra Spania. Se figur EYE-2 (del v) i Statistiske opplysninger 2009.
83) Katso kaavio GPS-9 (osa ii) ja taulukot GPS-17 ja GPS-18 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Tabell 6: Prevalens av ecstasybruk i befolkningen generelt — datasammendrag
Taulukko 6. Ekstaasin käytön levinneisyys koko väestössä – yhteenvetotiedot
Tsjekkia (3,5 %)Estland (1,7 %)Slovakia (1,6 %)Storbritannia, Latvia (1,5 %)
Tšekki (3,5 %)Viro (1,7 %)Slovakia (1,6 %)Yhdistynyt kuningaskunta, Latvia (1,5 %)
Tsjekkia (7,7 %)Estland (3,7 %)Storbritannia (3,1 %)Latvia, Slovakia, Nederland (2,7 %)
Tšekki (7,7 %)Viro (3,7 %)Yhdistynyt kuningaskunta (3,1 %)Latvia, Slovakia, Alankomaat (2,7 %)
Dataene som presenteres her, finnes i “Generelle befolkningsundersøkelser” i Statistiske opplysninger 2009.
Tässä tiivistetyt tiedot ovat saatavissa vuoden 2009 tilastotiedotteen kohdasta ”Yleiset väestötutkimukset” tätä yleisemmästä käytöstä: Bulgaria, Viro, Slovakia (kaikissa kuusi prosenttia) ja Latvia (seitsemän prosenttia).
EONN: Utvalgt aspekt om blandingsbruk på 1990-tallet tyder befolkningsundersøkelser nå på en generell stabilisering, eller til og med en moderat nedgang, når det gjelder disse stoffenes popularitet, selv om ikke alle land viser det samme mønsteret.
Ensisijaisesti ekstaasin vuoksi hoitoon hakeutuvien määrä oli merkityksettömän pieni myös vuonna 2007. Kahdessa maassa kolmesta ekstaasin mainitsee alle prosentti huumausainehoidon asiakkaista, jäljelle jääneissä maissa osuus on 1–5 prosenttia.
Samtidig med årsrapporten for 2009 publiserer EONN et Utvalgt aspekt om blandingsbruk.
EMCDDA julkaisee vuoden 2009 vuosiraportin ohessa erityiskysymyksen huumeiden sekakäytöstä.
Dokumentet gjennomgår tilgjengelige definisjoner av dette svært utbredte mønsteret for rusmiddelbruk og inneholder data som gjør det mulig å få en bedre forståelse av prevalensen av blandingsbruk og hva som kjennetegner blandingsbruk i forskjellige populasjoner (skoleelever, voksne, problembrukere av narkotika).
Asiakirjassa tarkastellaan tämän hyvin yleisen huumeidenkäyttötavan käytössä olevia määritelmiä sekä annetaan tietoja, joiden avulla voidaan ymmärtää paremmin sekakäytön levinneisyyttä ja tunnusomaisia piirteitä eri väestönosissa (kouluikäiset lapset, aikuiset, huumeiden ongelmakäyttäjät).
Eksisterende tiltak innenfor forebygging, behandling og skadereduksjon, rettet mot blandingsbruk blir også beskrevet.
Siinä kuvataan myös käytössä olevia toimenpiteitä, jotka kohdistuvat tämän ilmiön ehkäisemiseen, hoitoon ja haittojen vähentämiseen.
Rapporten inneholder dessuten en kort oversikt over risikoen forbundet med en del av de vanligste rusmiddelkombinasjonene og en drøfting omkring framtidig overvåking av blandingsbruk.
Raportti sisältää lisäksi lyhyen katsauksen yleisimpiin huumesekoituksiin liittyvistä riskeistä, ja siinä käsitellään sekakäytön valvontaa tulevaisuudessa.
Dette Utvalgte aspektet finnes i trykt utgave og på internett, men bare på engelsk (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues/polydrug-use).
Tämä erityiskysymys on saatavilla painetussa muodossa ja internetin kautta ainoastaan englanniksi (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues/polydrug-use).
Siste års bruk av amfetamin blant unge voksne (15–34) i Storbritannia har gått så langt ned som fra 6,2 % i 1998 til 1,8 % i 2008. Danmark hadde en økning i amfetaminbruk fra 0,5 % i 1994 til 3,1 % i 2000, med et tilsvarende tall i 2008 (87).
Ainakin kerran LSD:tä käyttäneiden osuus aikuisväestöstä (15–64-vuotiaista) vaihtelee lähes nollasta 5,2 prosenttiin.
) I Danmark viser informasjonen i 1994 til “harde stoffer”, som da hovedsakelig viste til amfetamin(er).
) Katso taulukot TDI-5 ja TDI-37 (osa i), (osa ii) ja (osa iii) vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa amfetaminbruk, mens Tsjekkia, Portugal og Kroatia rapporterte om redusert bruk av ecstasy.
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa ovat hieman korkeammat (0–6,6 prosenttia), joskin huomattavasti alempia vaihteluvälejä esiintyy viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden ja 15–24-vuotiaiden keskuudessa.
For ecstasybruk blant unge voksne (15–34) er bildet mer blandet.
Viimeksi kuluneen vuoden aikana amfetamiinia käyttäneiden nuorten aikuisten (15–34-vuotiaat) määrä on vähentynyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa oleellisesti eli vuoden 1998 tasolta 6,2 prosentista 1,8 prosenttiin vuonna 2008.
Etter en generell økning i enkelte europeiske land i slutten av 1980- og begynnelsen av 1990-årene, som førte til tilsvarende nivåer av ecstasybruk i Tyskland, Spania og Storbritannia på midten av 1990-tallet, er europeisk gjennomsnitt for siste års prevalens nå nede i 1,6 %.
Tanskassa amfetamiinin käyttö lisääntyi 0,5 prosentista vuonna 1994 3,1 prosenttiin vuonna 2000, ja luku on sama vuonna 2008.
Blant de landene som har ferskere undersøkelser, er det Storbritannia som har høyest prevalenstall (88).
(87) Muissa maissa, jotka ilmoittavat toistuvista kyselyistä samalla aikavälillä (Saksa, Kreikka, Espanja, Ranska, Alankomaat, Slovakia, Suomi), suuntaukset ovat suurelta osin vakiintuneet (kaavio 7).
I femårsperioden 2002–07 falt siste års prevalens av ecstasybruk blant unge voksne med minst 15 % i tre av de 11 landene som leverte tilstrekkelig informasjon, mens den var stabil i fire land og økte i fire.
Viisivuotiskaudella 2002–2007 niistä 11 maasta, joista on riittävästi tietoa amfetamiinin käytöstä ainakin kerran viimeksi kuluneen vuoden aikana 15–34-vuotiaiden ikäryhmässä, neljä ilmoitti käytön vähentyneen vähintään 15 prosenttia lähtötasolta, kolme ilmoitti käytön vakiintuneen ja neljä ilmoitti käytön lisääntyneen.
Studier av narkotikabruk i disse miljøene kan gi et innblikk i atferden til dem som bruker amfetamin og ecstasy eller andre stoffer som ketamin og GHB.
Useimmat maat ilmoittavat ainakin kerran hallusinogeenisiä sieniä käyttäneiden määrän arvioksi 1–4 prosenttia.
Anslag over narkotikabruk i disse miljøene vil typisk være høye, men de kan ikke brukes på befolkningen som sådan, og mye av narkotikabruken vil helst foregå i helger og ferier (EONN, 2006b).
Slovakian (viisi prosenttia) ja Tšekin (seitsemän prosenttia) luvut ovat tätä suurempia. (86)
Denne hypotesen synes å kunne bekreftes i Storbritannia og til en viss grad i andre land (f.eks.
Suuntaukset amfetamiinien ja ekstaasin käytössä
Prevalensdata fra studier gjennomført i rekreasjonsmiljøer i 2007 er tilgjengelig fra fem land (Belgia, Tsjekkia, Latvia, Litauen, Østerrike).
Ekstaasin käyttö nuorten aikuisten (15–34-vuotiaiden) keskuudessa näyttää hieman monitahoisemmalta.
Estimatene over livstidsprevalens varierte fra 15 % til 71 % for ecstasybruk og fra 17 % til 68 % for amfetaminer.
Ainakin kerran viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden määrä kasvoi yleisesti osassa Euroopan maita 1980-luvun lopussa ja 1990luvun alussa, joten Saksa, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta olivat samalla tasolla 1990luvun puolivälissä.
Fire av disse studiene estimerte dessuten livstidsprevalens for hallusinogene sopper, som var fra 4 % til 64 %.
Viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden määrä on laskenut siten, että arvioitu Euroopan keskiarvo on 1,6 prosenttia.
Hyppig bruk av ecstasy eller amfetaminer forekommer også i disse miljøene, men den er oftest mye lavere.
Niissä maissa, joissa on tehty tuoreempia tutkimuksia, käyttö on yleisempää
ESPAD og andre skoleundersøkelser gjennomført i 2007, indikerer samlet sett liten forandring i graden av eksperimentering med amfetamin og ecstasy blant skoleelever i 15–16-årsalderen.
Aiempien raporttien havainnot amfetamiinin ja ekstaasin kulutuksen vakiintumisesta ja jopa vähenemisestä Euroopassa saavat tukea uusimmista tutkimustiedoista.
Storbritannia (
Yhdistynyt kuningaskunta (1)
England og Wales.Bare data for land som har gjennomført minst tre spørreundersøkelser i perioden 1998 til 2008 er tatt med.
Englanti ja Wales.Vain vähintään kolme kyselyä vuosina 1998-2008 tehneet maat on otettu mukaan.
Se figur GPS-8 og GPS-21 i Statistiske opplysninger 2009 for ytterligere informasjon.Nasjonale Reitox-rapporter, hentet fra befolkningsundersøkelser, rapporter eller vitenskapelige artikler.
Lisätietoja: katso kaaviot GPS-8 ja GPS-21 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.Reitoxin kansalliset raportit (2008), tiedot on otettu väestötutkimuksista, raporteista tai tieteellisistä artikkeleista.
) Se figur GPS-21 i Statistiske opplysninger 2009.
Katso kaavio GPS-21 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Kapittel 4: Amfetamin, ecstasy og hallusinogene stoffer at de hadde vært på nattklubb minst fire ganger i løpet av siste måned, tre ganger så høy sannsynlighet for at de hadde brukt ecstasy (8 %) i løpet av siste år, enn for dem som ikke gikk på nattklubb (2,3 %) (Hoare og Flatley, 2008).
Ne 16–24-vuotiaat nuoret, jotka ilmoittivat käyneensä yökerhossa vähintään neljä kertaa viimeksi kuluneen kuukauden aikana, olivat käyttäneet yli kolme kertaa todennäköisemmin ekstaasia (kahdeksan prosenttia) kuin ne, jotka eivät käy yökerhoissa (2,3 prosenttia) (Hoare ja Flatley, 2008).
(Portugal, Slovenia, Storbritannia) rapporterer at de har spesialiserte programmer tilgjengelig for flesteparten av amfetaminbrukerne som aktivt søker behandling.
Kokaiini saattaa parhaillaan korvata amfetamiineja ja ekstaasia eräissä maissa ja tietyssä huumeidenkäyttäjäpopulaatiossa.
I de seks andre landene anslår nasjonale eksperter at spesialisert amfetaminbehandling er tilgjengelig for under halvparten av dem som søker.
Tämä oletus on näkyvissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja jossain määrin muissa maissa (esimerkiksi Tanska ja Espanja).
Innholdet i de spesialiserte behandlingsprogrammene for personer som bruker disse stoffene, er ofte ikke godt dokumentert.
Niissä on havaittu yhtä aikaa kokaiinin käytön lisääntyvän ja amfetamiinien käytön vähenevän (EMCDDA, 2008b).
Helsen og sikkerheten til folk som går på nattklubb og bruker narkotika, er et økende folkehelseproblem.
Yökerhoissa käyvien ja huumeita käyttävien nuorten terveys ja turvallisuus on yhä suurempi kansanterveydellinen huolenaihe.
Retningslinjer, som “Safer dancing” som er utarbeidet i Storbritannia, har blitt et viktig verktøy på dette området.
Ohjeistot, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa kehitetty ”Turvallisemman tanssin” ohjeet, ovat muodostuneet tärkeiksi työkaluiksi tällä alalla.
Men samtidig som 12 land nå rapporterer at de har utarbeidet slike retningslinjer for utelivsmiljøet, er det bare Nederland, Slovenia, Sverige og Storbritannia som rapporterer å overvåke og håndheve overholdelse av retningslinjene.
Vaikka 12 maata on nyt ilmoittanut kehittäneensä tällaisen ohjeistuksen yöelämän huvipaikkoja varten, ainoastaan Alankomaat, Slovenia, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta ilmoittavat, että ohjeistusta seurataan ja valvotaan.
Det er rapportert om lovende resultater etter nyere undersøkelser av medikamenter som skal redusere abstinens eller sug forbundet med amfetaminavhengighet.
Amfetamiinia ainakin kerran käyttäneiden määrä väheni ainoastaan Virossa, kun taas Tšekissä, Portugalissa ja Kroatiassa ilmoitettiin ekstaasin käytön vähentyneen.
Slike har fram til nå vært mangelvare.
Amfetamiinit ja ekstaasi viihdeympäristöissä: käyttö ja toimenpiteet
En finsk studie av bruken av metylfenidat og aripiprazol rapporterte positive, foreløpige resultater idet alle som fikk metylfenidat avga færre amfetaminpositive urinprøver enn de som fikk aripiprazol eller et placebo (Tiihonen et al., 2007).
Huumeiden ja alkoholin käyttöä esiintyy aika ajoin tietyissä viihdeympäristöissä, joihin nuoret kokoontuvat (kuten tanssitapahtumissa tai musiikkifestivaaleilla). Tutkimukset huumeiden käytöstä näissä ympäristöissä voivat antaa tietoa amfetamiineja ja ekstaasia tai muita huumausaineita, kuten ketamiinia ja GHB:tä, käyttävien henkilöiden käyttäytymisestä.
En fersk litteraturgjennomgang viste dessuten positive resultater både for metylfenidat og deksamfetamin i behandlingen av metamfetaminavhengighet (Elkashef et al., 2008).
Huumeiden käytön arvioidaan olevan tavallista tällaisissa ympäristöissä, mutta tietoja ei voida yleistää koskemaan koko väestöä. Suuri osa huumausaineiden käytöstä tapahtuu pääasiassa viikonloppuisin ja lomien aikana (EMCDDA, 2006b).
Retningslinjer for et trygt klubbliv tar sikte på å redusere faren for at det oppstår narkotikarelaterte problemer og omfatter tilgang til gratis kaldt vann, førstehjelp i umiddelbar nærhet og oppsøkende forebyggingsarbeid.
Turvallisen klubeilla käynnin ohjeiden tarkoituksena on vähentää huumausaineista johtuvien ongelmien esiintymisen todennäköisyyttä, muun muassa taata ilmaisen kylmän veden ja välittömän ensiavun saatavuus sekä tarjota ehkäisytyötä kentällä.
Rapporter om tilgjengeligheten av slike tiltak i nattklubber med tilstrekkelig store målgrupper til at tiltakene kan gjennomføres, er utarbeidet av nasjonale eksperter.
Kansalliset asiantuntijat raportoivat tällaisten toimenpiteiden saatavuudesta yökerhoissa, joilla on riittävän suuri kohdeyleisö, jotta toimenpiteet kannattaa toteuttaa.
Stort sett viser det seg at enkle tiltak for å forebygge eller redusere helserisiko og bruk av narkotika bare finnes i begrenset omfang i utelivsmiljøene i Europa.
Kaikkiaan vaikuttaa siltä, että terveysriskejä ja huumausaineiden käyttöä Euroopan yöelämässä ehkäisevien tai vähentävien yksinkertaisten toimenpiteiden saatavuus on vähäistä.
Oppsøkende, forebyggende tiltak rapporteres å være tilgjengelig i de fleste aktuelle nattklubber bare i Litauen og Slovenia og i et mindretall av nattklubbene i 18 land.
Kentällä tehtävää ehkäisytyötä ilmoitetaan olevan tarjolla valtaosassa merkittävistä yökerhoista ainoastaan Liettuassa ja Sloveniassa ja alle puolessa 18 maan yökerhoista.
Seks land har ingen slike tiltak.
Sellaista ei ole lainkaan kuudessa maassa.
Fem land rapporterer om umiddelbart tilgjengelig førstehjelp i flesteparten av de aktuelle nattklubbene (Luxembourg, Portugal, Slovenia, Storbritannia, Norge), mens dette er tilgjengelig bare i et mindretall av aktuelle nattklubber i 15 land og ikke finnes i det hele tatt i Hellas og Sverige.
Viisi maata on ilmoittanut välittömän ensiavun saatavuudesta valtaosassa merkittävistä yökerhoista (Luxemburg, Portugali, Slovenia, Yhdistynyt kuningaskunta, Norja), ja 15 maassa sitä on saatavilla alle puolessa merkittävistä yökerhoista. Kreikassa ja Ruotsissa sitä ei ole saatavilla.
Endelig er gratis kaldt vann tilgjengelig i de fleste av de aktuelle nattklubbene i 11 land og i et mindretall i ni land.
Ilmaista kylmää vettä on saatavissa yli puolessa merkittävistä yökerhoista 11 maassa ja alle puolessa merkittävistä yökerhoista yhdeksässä maassa.
Dette tiltaket er ikke tilgjengelig i Hellas, Kypros og Romania.
Tätä järjestelyä ei ollut lainkaan Kreikassa, Kyproksessa eikä Romaniassa.
I England og Wales har deksamfetamin lenge vært tilgjengelig for behandling av de mest problematiske amfetaminbrukerne, der medikamentet kan skrives ut av hvilken som helst lege.
Ainakin kerran käyttäneiden arviot vaihtelevat ekstaasin osalta 15 prosentista 71 prosenttiin ja amfetamiinien osalta 17 prosentista 68 prosenttiin.
Det finnes imidlertid lite informasjon om denne praksisen i Storbritannia.
Amfetamiinien käyttäjät saavat yleensä hoitoa avopalvelujen piirissä.
En undersøkelse av apotektjenester som ble gjennomført for mer enn ti år siden, anslo at 900 til 1 000 klienter fikk denne behandlingen (Strang og Sheridan, 1997).
Maissa, joissa amfetamiinien käyttö on ollut perinteisesti merkittävää, palvelut ovat voineet erikoistua tämäntyyppisen huumeongelman hoitoon.
De fleste reseptene ble utskrevet av leger på sykehus eller klinikker, og nesten alle av leger tilknyttet det offentlige helsevesenet (National Health Service – NHS).
Pahimmista ongelmista kärsivien amfetamiinien käyttäjien hoitoa voidaan tarjota laitoshoidossa tai psykiatrisissa klinikoissa tai sairaaloissa.
En undersøkelse av 265 spesialisttjenester i NHS som ble gjennomført i 2000, avslørte at forskrivning av deksamfetamin var tilgjengelig i om lag én tredel av de tjenestene undersøkelsen omfattet (Rosenberg et al., 2002).
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa tutkituista keskuksista (Rosenberg ym., 2002).
Imidlertid anbefaler britiske retningslinjer for klinisk håndtering av narkotikaavhengighet at deksamfetamin ikke forskrives som substitusjonsmedikament, da dokumentasjon på effektivitet mangler (NTA, 2007).
Yhdistyneen kuningaskunnan suuntaviivoissa huumausaineriippuvuuden kliiniseksi hallitsemiseksi ei kuitenkaan suositella deksamfetamiinin määräämistä asiakkaille, koska sen tehoa ei ole osoitettu (NTA, 2007).
Amfetaminbrukere får vanligvis behandling i det polikliniske behandlingsapparatet, som, i de landene som historisk sett har signifikante nivåer av bruk av amfetamin, kan ha spesialisert seg i behandlingen av denne typen narkotikaproblem.
Amfetamiinien ongelmakäyttäjille tarkoitettuja erityisiä hoitoohjelmia on ilmoitusten mukaan yhdeksässä maassa (Saksa, Viro, Espanja, Italia, Itävalta, Portugali, Slovenia, Slovakia, Yhdistynyt kuningaskunta). Tällaisten ohjelmien saatavuus vaihtelee maittain.
Behandling av de mest problematiske brukerne av amfetamin kan foregå i døgninstitusjoner eller psykiatriske klinikker eller sykehus.
Vain kolmessa edellä mainituista maista (Portugali, Slovenia, Yhdistynyt kuningaskunta) erikoistuneita ohjelmia on saatavilla valtaosalle hoitoon aktiivisesti hakeutuvista amfetamiinien käyttäjistä.
Egne behandlingsopplegg for problembrukere av amfetamin rapporteres fra ni land (Tyskland, Estland, Spania, Italia, Østerrike, Portugal, Slovenia, Slovakia, Storbritannia).
Kirjallisuudesta havaitaan erityisesti pääasiallisesti amfetamiinin käyttäjien keskuudessa asianmukaisesti toteutettujen tutkimusten, varsinkin hoitotulostutkimusten, niukkuus (Baker ym., 2004).
Pr. i dag er det ikke noe solid evidensgrunnlag som tilsier at en enkel, psykososial intervensjon effektivt hjelper brukere av psykostimulerende midler til å holde seg rusfrie.
Vankkaan tehokkuusnäyttöön perustuvia terapeuttisia vaihtoehtoja ei yleensä ole psykostimuloivien aineiden, kuten amfetamiinien, riippuvuushoidon ohjenuoraksi.
Av litteraturen framgår det at kognitive atferdstiltak, som f.eks. tilbakefallsforebygging, er de intervensjonene som dokumentert har best effekt når det gjelder behandling av brukere av sentralstimulerende midler.
Äskettäisessä kirjallisuustutkimuksessa havaittiin myönteisiä tuloksia sekä metyylifenidaatin että deksamfetamiinin käytöstä metamfetamiiniriippuvuuden hoidossa (Elkashef ym., 2008).
Effektiviteten av andre typer tiltak er lite dokumentert.
Siellä lääkemääräyksen voi kirjoittaa kuka tahansa lääkäri.
Litteraturen inneholder få velkontrollerte studier av brukere som har
Yli kymmenen vuotta sitten tehdyssä apteekkipalveluja koskevassa kyselyssä arvioitiin, että 900–1 000 asiakasta sai tätä hoitoa (Strang ja Sheridan, 1997).
Fordi kokainbrukerne slett ikke har noen ensartet profil, er det en reell utfordring å gjøre anslag over prevalensen av bruken, de helsemessige og sosiale konsekvensene av kokainbruk så vel som de tiltakene som må settes inn.
Johdanto kokaiininkäyttäjien profiilit ovat hyvin erilaiset, tämän huumausaineen käytön yleisyyden, terveydellisten ja yhteiskunnallisten vaikutusten ja tarvittavien vasteiden arviointi on ainutlaatuisen haasteellista.
I løpet av det siste tiåret er det observert en generell økning i bruken og beslagene av kokain i Den europeiske union, men denne økningen har egentlig vært begrenset til medlemsstatene i Vest-Europa, og det er også store forskjeller mellom landene.
Kokaiinin käytön ja kokaiinitakavarikkojen on havaittu yleisesti lisääntyneen Euroopan unionissa viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana. Ilmiö on silti rajoittunut pääosin läntisiin jäsenvaltioihin, ja maiden välillä on suuria eroja.
Tilgjengelige data tyder også på at det er store forskjeller mellom kokainbrukerne, både når det gjelder bruks- og sosiodemografiske mønstre.
Saatavissa olevat tiedot osoittavat myös huomattavia eroja kokaiinin käyttäjien keskuudessa niin käyttötapojen kuin sosiodemografisten taustojenkin suhteen.
Den største gruppen utgjør de som bare eksperimenterer med stoffet en eller et par ganger.
Ainetta vain kerran tai muutaman kerran kokeilleet muodostavat suurimman ryhmän.
En annen gruppe som er relativt stor i en del land, består av sosialt integrerte unge som er regelmessige brukere.
Toiseen ryhmään kuuluu yhteiskuntaan sopeutuneita säännöllisiä käyttäjiä, joihin joissain maissa kuuluu suhteellisen paljon nuoria.
Noen av dem vil utvikle et mer intensivt bruksmønster eller bruke stoffet i en lang periode, noe som kan lede til kroniske helsemessige og sosiale problemer og behov for behandling.
Osalla heistä kokaiinin käyttö runsastuu tai pitkittyy, ja se voi johtaa kroonisiin terveydellisiin tai sosiaalisiin ongelmiin tai hoidon tarpeeseen.
En tredje kategori av brukere består av medlemmer av sosialt ekskluderte grupper, inkludert nåværende og tidligere opioidbrukere.
Useimmat heistä käyttävät kokaiinia runsaasti, mihin liittyy mahdollisesti crackkokaiinin käyttöä tai injektiokäyttöä.
De fleste av disse har et intensivt bruksmønster som eventuelt innbefatter bruk av crack eller injisering av stoffet, noe som kan bidra til at eksisterende helsemessige og sosiale problemer opprettholdes eller
Tämä voi pitkittää tai kärjistää jo ennestään vallinneita terveydellisiä ja sosiaalisia ongelmia ja hankaloittaa opioidien käytön hoitoa. Koska
Dyrkingen av kokabusken, kilden til kokain, er fortsatt konsentrert i et par land i Andesregionen (89).
Kokaiinin lähteenä toimivan kokapensaan kasvatus on edelleen keskittynyt muutamiin maihin Andien seudulla.
UNODC (2009) har anslått at dyrkingen av kokabusken i 2008 resulterte i en potensiell produksjon av 845 tonn ren kokainhydroklorid, der Colombia sto for 51 %, Peru for 36 % og Bolivia 13 %.
(89) UNODC (2009) arvioi kokapensaan yhteenlasketun viljelyalan perusteella vuoden 2008 potentiaalisen kokaiinintuotannon 845 tonniksi puhdasta kokaiinihydrokloridia, mistä Kolumbian osuus on 51 prosenttia, Perun 36 prosenttia ja Bolivian 13 prosenttia.
Den globale kokainproduksjonen er anslått å ha falt med 15 % i 2008, hovedsakelig på grunn av redusert kokainproduksjon i Colombia — fra 600 tonn i 2007 til 430 tonn i 2008.
Maailmanlaajuisen kokaiinintuotannon arvioidaan vähentyneen 15 prosenttia vuonna 2008 pääasiassa Kolumbian tuotantomäärien pienennettyä 600 tonnista vuonna 2007 430 tonniin vuonna 2008.
Kokainproduksjonen i Peru og Bolivia gikk derimot noe opp.
Sitä vastoin Perun ja Bolivian kokaiinintuotanto on jatkanut lievää kasvuaan.
Tabell 7: Produksjon, beslag, priser og styrke på kokain og crack
Taulukko 7. Kokaiinin ja crackkokaiinin tuotanto, takavarikot, hinta ja puhtaus
Antall beslag EU og Norge (inkl. Kroatia og Tyrkia)
Takavarikkojen lukumäärä EU ja Norja (Kroatia ja Turkki mukaan lukien)
Gjennomsnittlig detaljpris (EUR pr. gram)Spredning
Keskihinta katukaupassa (euroa grammalta)
På grunn av det lille antallet land som har lagt fram informasjon om dette, bør dataene tolkes med varsomhet.Ifølge UNODC tilsvarer dette 412 tonn ren kokain.Verdier i midterste halvdel av rapporterte gjennomsnittspriser.Alle data gjelder 2007, bortsett fra globale produksjonsestimater, som er for 2008; m.d. = mangler data. UNODC World drug report (2009) for globale data, nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet for europeiske data.
Koska vain pieni määrä maita ilmoitti tietoja, aineistoa on tulkittava varauksella.UNODC:n arvioiden mukaan tämä luku vastaa 412:ta tonnia puhdasta kokaiinia.Ilmoitettujen keskihintojen vaihteluvälin keskialue, joka kattaa jakauman toisen ja kolmannen neljänneksen.Kaikki tiedot ovat vuodelta 2007 paitsi maailmanlaajuisen tuotannon arviot, jotka ovat vuodelta 2008; tes = tietoja ei ole saatavilla.UNODC World drug report (2009) (maailmanlaajuiset arvot), Reitoxin kansalliset yhteyspisteet (Euroopan tiedot).
I henhold til artikkel 108 i FNs havrettskonvensjon (1982)
Tätä helpottamaan on tehty kaksi kansainvälistä sopimusta.
Det meste av prosessen for å omdanne kokabladene til kokainhydroklorid foregår fortsatt i Colombia, Peru og Bolivia, men også andre søramerikanske land har en del produksjon.
Valtaosa kokapensaan lehtien jalostamisprosessista kokaiinihydrokloridiksi keskittyy edelleen Kolumbiaan, Peruun ja Boliviaan, vaikka sitä voi tapahtua myös muissa Etelä-Amerikan maissa.
Colombias betydning i produksjonen av kokain understøttes av informasjon om laboratorier som er blitt oppdaget og om beslag av kaliumpermanganat, en kjemisk reagens som brukes i syntetiseringen av kokainhydroklorid.
Kolumbian merkitys kokaiinin tuotannossa saa tukea tiedoista, jotka koskevat laboratorioiden lakkauttamista ja kaliumpermanganaatin takavarikkoja. Kaliumpermanganaatti on kokaiinihydrokloridin synteesissä käytetty kemiallinen reagenssi.
I 2007 ble det i Colombia oppdaget 2 471 kokainlaboratorier (78 % av alle i verden) og det ble beslaglagt til sammen 144 tonn kaliumpermanganat (94 % av globale beslag) (INCB, 2009a).
Vuonna 2007 lakkautettiin 2 471 kokaiinilaboratoriota (78 prosenttia maailman kokonaismäärästä) ja yhteensä 144 tonnia kaliumpermanganaattia takavarikoitiin Kolumbiassa (94 prosenttia maailmanlaajuisista takavarikoista) (INCB, 2009a).
Tilgjengelig informasjon tilsier at kokainhandelen til Europa likevel fortsetter via andre ruter (EONN, 2008d).
Käytettävissä olevat tiedot viittaavat siihen, että kokaiini salakuljetetaan edelleen Eurooppaan eri reittejä pitkin (EMCDDA, 2008d).
Kokainforsendelsene passerer gjennom sør- og sentralamerikanske land som Argentina, Brasil, Ecuador, Mexico og Venezuela på sin vei til Europa.
Kokaiinilähetykset kulkevat Etelä- ja Keski-Amerikan maiden, kuten Argentiinan, Brasilian, Ecuadorin, Meksikon ja Venezuelan, kautta ennen saapumistaan Eurooppaan.
På veien blir det også ofte omlastet i karibiske land.
Myös Karibian maita käytetään usein huumausaineen uudelleenlastaukseen kohti Eurooppaa.
På disse rutene smugles kokainet på rutefly eller sjøveien.
Näillä reiteillä kokaiinia salakuljetetaan kaupallisilla lennoilla tai meritse.
I de senere årene er det også blitt oppdaget en alternativ rute via Vest-Afrika.
Viime vuosina on havaittu myös Länsi-Afrikan kautta kulkeva vaihtoehtoinen reitti.
Derfra transporteres kokainen ofte til Europa om bord på fiskebåter eller seilbåter, men det er også rapportert om transport luftveien og landverts gjennom Nord-Afrika (Europol, 2007).
Sieltä kokaiini kuljetetaan Eurooppaan usein kalastus- tai purjealuksilla, mutta myös salakuljetuksesta ilma- tai maateitse Pohjois-Afrikan kautta on raportoitu (Europol, 2007).
kan en stat som mistenker at et skip under dens flagg (1) er involvert i ulovlig håndtering av og handel med narkotika, be om andre staters samarbeid for å bekjempe slik håndtering og handel.
Itse alukseen nousun ja sitä seuraavat toimet suorittaa ryhmä pyynnön tehneen valtion lainvalvonnasta vastaavia virkamiehiä; ryhmää kutsutaan lainvalvontayksiköksi (LEDET).
Ytterligere samarbeid er hjemlet i artikkel 17 i FN-konvensjonen om ulovlig håndtering av og handel med narkotika og psykotrope stoffer (1988).
Jos koordinoinnista vastaavat hallitustenväliset elimet, kuten MAOC-N (huumausaineiden merikuljetusten analysointi- ja torjuntakeskus), LEDET:n kuljettaa joskus toisen maan sota-alus.
Denne konvensjonen oppretter en ordning som tillater enhver stat som har rimelig grunn til å mistenke at et skip registrert i et annet land driver ulovlig håndtering av og handel med narkotika, kan anmode skipets flaggstat om tillatelse til å borde fartøyet, ransake det og beslaglegge eventuelle narkotiske stoffer som blir funnet, og deretter tiltale gjerningsmennene.
Tällaisessa tapauksessa alukseennousuoperaation aikana käytettävät helikopterit ja veneet toimivat LEDET:n isäntävaltion eivätkä sota-aluksen lipun alla, jotta tunnistusvaatimusta noudatettaisiin.
Alle disse tiltakene kan gjennomføres hvor som helst utenfor en stats territorialfarvann.
(1) Laiva miehistöineen kuuluu sen valtion määräämisvallan alaisuuteen, johon alus on rekisteröity (”lippuvaltio”).
I de senere årene har også andre land kommet opp som transittland.
Muitakin läpikulkumaita on tullut esiin viime vuosina.
Dette kan være Sør-Afrika eller Russland, men også land i Sentral- og Øst-Europa, der antallet kokainbeslag gikk opp fra anslagsvis 412 i 2002 til 1 065 i 2007.
Niitä ovat Etelä-Afrikka ja Venäjä sekä Keski- ja Itä-Euroopan maat, joissa kokaiinitakavarikkojen määrä lisääntyi vuoden 2002 arvioidusta 412 tapauksesta 1 065 tapaukseen vuonna 2007.
Belgia, Spania, Frankrike, Italia, Nederland, Portugal og Storbritannia er nevnt som viktige transittland for kokaintransport innen Europa.
Belgia, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta on nimetty merkittäviksi läpikulkumaiksi Euroopan sisäisille kokaiinilähetyksille.
Bording og påfølgende tiltak skal gjennomføres av en gruppe tjenestemenn fra rettshåndhevingsorganer i den anmodende staten, en såkalt ”law enforcement detachment” (LEDET).
Takavarikot kasvoi 92 000:een, vaikka talteen otettu kokonaismäärä laski 77 tonniin vuoden 2006 tasolta eli 121 tonnista.
I så tilfelle skal helikoptre og småbåter som brukes under bordingen, midlertidig føre LEDET-statens flagg og ikke krigsskipets, for å overholde identifikasjonskravet.
Takavarikoidun kokaiinin kokonaismäärän lasku koski suurelta osin Portugalia ja vähemmässä määrin Espanjaa ja Ranskaa, jotka ilmoittivat vuonna 2007 pienemmistä
(1) Et skip og dets mannskap er underlagt jurisdiksjonen i skipets registreringsstat (“flaggstat”).
90) takavarikoiduista määristä edellisvuoteen verrattuna.
Kokain er, etter marihuana og hasj, det narkotiske stoffet som omsettes mest i verden. I 2007 lå de globale beslagene av kokain stabilt rundt 710 tonn.
Kokaiini on maailman toiseksi eniten salakuljetettu huume kannabisruohon ja kannabishartsin jälkeen.
Sør-Amerika hadde også nå det største beslaget og stod for 45 % av beslagene på verdensbasis, etterfulgt av Nord-Amerika med 28 % og Vest- og Sentral-Europa med 11 % (UNODC, 2009).
Etelä-Amerikasta ilmoitettiin suurimmat takavarikoidut määrät, ja niiden osuus on 45 prosenttia koko maailman tasosta. Seuraavina tulevat Pohjois-Amerikka (28 prosenttia) sekä Länsi- ja Keski-Eurooppa (11 prosenttia) (UNODC, 2009).
Gjennomsnittlig renhet på kokain i Europa varierte
Puhtaus ja hinta
I Europa har det vært en økning i antall kokainbeslag i alle de 20 siste årene, og da særlig siden 2003.
Euroopassa kokaiinitakavarikoiden lukumäärä on kasvanut viimeiset 20 vuotta ja erityisesti vuodesta 2003 lähtien.
I 2007 var Spania fortsatt det landet som gjorde de største beslagene av kokain og det største antallet kokainbeslag — om lag halvparten av alle — i Europa.
Vuonna 2007 kokaiinitakavarikoiden määrä
90) Se tabell SZR-9 og SZR-10 i Statistiske opplysninger 2009.91) For data om renhet og pris, se tabell PPP-3 og PPP-7 i Statistiske opplysninger 2009.
90) Katso taulukot SZR-9 ja SZR-10 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.91) Katso pitoisuus- ja hintatietoja koskevat taulukot PPP-3 ja PPP-7 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Hvorfor faller kokainprisene i Europa?
Syyt kokaiinin hintojen laskuun Euroopassa
undersøkelser er prevalensestimatene for bruk siste år mellom null og 3,1 %, men i 18 av 24 land er prevalensen ikke over 1 %.
3,9 prosenttia 15–64-vuotiaista aikuisista (katso tietojen yhteenveto taulukosta 8).
Siden 2000 har kokainprisene (korrigert for inflasjon) falt i Europa, samtidig som etterspørselen etter kokain har økt, noe som sees av prevalenstallene for kokainbruk i befolkningen generelt og blant problembrukere.
Kokaiinin inflaatiokorjattu hinta on laskenut Euroopassa vuodesta 2000 lähtien, vaikka kokaiinin kysyntä on kasvanut, kuten näkyy kokaiininkäytön levinneisyysluvuista kokonaisväestön ja huumeiden ongelmakäyttäjien keskuudessa.
Det er flere faktorer som kan forklare denne tilsynelatende selvmotsigelsen. En økning i tilførselen av kokain til Europa, som gjenspeiles i de stadig økende beslagene, er klart en sentral faktor her.
Tämä epäloogiselta näyttävä havainto voi selittyä useilla tekijöillä.
Søramerikanske kokainsmugleres ønske om et alternativ til det amerikanske markedet kan være en ”drivfaktor” for den økte satsingen på det europeiske markedet.
Etelä-Amerikan kokaiinikauppiaat etsivät vaihtoehtoja Yhdysvaltain markkinoille, mikä saattaa olla syy tuonnin aikaisempaa suurempaan keskittämiseen Eurooppaan.
I tillegg kan den økte etterspørselen etter kokain i Europa ha utgjort en “trekkfaktor”.
Lisäksi tätä ilmiötä on saattanut kiihdyttää kokaiinin kysynnän kasvu Euroopassa.
Det stigende forbruket av kokain i Europa sammen med europeiske valutaers relative styrke mot amerikanske dollar kan ha kompensert for fallende priser og muligens lavere fortjenestemarginer.
Euroopan kasvanut kokaiininkulutus sekä Euroopan valuuttojen suhteellinen vahvuus Yhdysvaltain dollariin verrattuna ovat voineet tasapainottaa laskeneita hintoja ja mahdollisesti pienempiä voittomarginaaleja.
Totalt sett synes kokainbruk å være konsentrert til et fåtal land, deriblant Danmark, Spania, Italia, Irland og Storbritannia, og bruken av dette rusmiddelet synes fortsatt relativt lav ellers i Europa.
Noin 4 miljoonan eurooppalaisen arvioidaan käyttäneen tätä huumausainetta viimeksi kuluneen vuoden aikana (keskimäärin 1,2 prosenttia), jos kohta kansallinen vaihtelu maasta toiseen on tässäkin huomattavaa.
I land hvor amfetaminer dominerer markedet for illegale, sentralstimulerende midler, er anslagene over kokainbruk lave i nesten alle tilfeller.
Tuoreimpien kansallisten tutkimusten arviot viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden määristä ovat 0–3,1 prosenttia, mutta 18 maassa 24:stä käyttäneiden määrä ei ylitä yhtä prosenttia.
Og motsatt rapporteres det lave nivåer av amfetaminbruk i de fleste landene hvor kokain er det viktigste illegale sentralstimulerende stoffet.
Viimeksi kuluneen kuukauden aikana kokaiinia käyttäneiden arvioitu määrä on noin 0,4 prosenttia aikuisväestöstä, mikä vastaa jotakuinkin 1,5:tä miljoonaa henkilöä.
Men det kan også være andre faktorer som har påvirket prisen på kokain.
Muutkin tekijät ovat kuitenkin saattaneet vaikuttaa kokaiinin hintaan.
Den teknologiske utviklingen og bruken av nye smuglerruter, f.eks. via Vest-Afrika, der narkotikakontrollen er svak og smuglerne tar lite betalt, kan ha ført til lavere transportkostnader og redusert risiko for smuglerne. Sterkere konkurranse på kokainmarkedet (Desroches, 2007) kan også ha hatt betydning for kokainprisen i Europa.
Tekninen kehitys sekä uusien salakuljetusreittien käyttö ovat voineet johtaa kuljetuskulujen laskemiseen sekä salakuljetuksen riskien pienenemiseen; esimerkiksi Länsi-Afrikan salakuljetusreitillä huumevalvonta on heikkoa ja salakuljettajille maksetaan vähän.
Bare en liten andel av dem som har brukt kokain minst én gang i livet, synes å utvikle intensive bruksmønstre.
Tiedonpuute tässä asiassa tarkoittaa, että edellä esitetty analyysi on pakostakin spekulatiivinen.
Data fra generelle befolkningsundersøkelser tyder på at tallene for avsluttet bruk av kokain er høye, for i land med en livstidsprevalens over 2 %, har de fleste voksne som noen gang har brukt kokain (80–95 %), ikke brukt dette stoffet i løpet av siste måned (92).
Tämän vuoksi on erittäin tärkeää saada enemmän tietoa niistä tekijöistä, jotka vaikuttavat Euroopan huumemarkkinoihin. EMCDDA on sitoutunut jatkamaan yhteistyön ja tutkimuksen kehittämistä tällä alalla.
Mangelen på data på dette området gjør at denne analysen nødvendigvis er spekulativ og understreker betydningen av å få en bedre forståelse av faktorene som påvirker Europas narkotikamarked.
Maissa, joissa amfetamiinit hallitsevat laittomien stimuloivien huumeiden markkinoita, kokaiinin käyttöä koskevat arviot ovat lähes aina pieniä.
EONN vil videreføre arbeidet med å styrke samarbeidet og forskningen på dette området.
Vastaavasti useimmiten niissä maissa, joissa kokaiini on tärkein laiton piriste, amfetamiinin käytön ilmoitetaan olevan alhaisella tasolla.
I Europa er det anslått at 7,5 millioner unge voksne (15–34 år), eller gjennomsnittlig 5,6 %, har brukt kokain minst én gang.
Vain pieni osa niistä, jotka ovat käyttäneet kokaiinia ainakin kerran, näyttää kehittävän runsaampia käyttömalleja.
Det europeiske gjennomsnittet for siste års bruk av kokain i denne aldersgruppen er anslått til 2,2 % (3 millioner) og for bruk siste måned til 0,8 % (1 million).
Maissa, joissa ainakin joskus käyttäneitä on yli kaksi prosenttia, useimmat kokaiinia joskus käyttäneet aikuiset (80–95 prosenttia) eivät ole käyttäneet sitä viimeksi kuluneen kuukauden aikana. (92)
Prevalens og bruksmønstre
Kokaiinin käyttö nuorten aikuisten keskuudessa
Bruken er spesielt høy blant unge menn (15–34 år), og siste års prevalens av kokainbruk i denne gruppen er i Danmark, Spania, Irland, Italia og Storbritannia mellom 4,2 % og 7,7 % (93).
Niissä maissa, jotka ilmoittivat riittävästi tietoja vertailua varten, katukaupassa myytävä kokaiini on halventunut vuosina 2002–2007.
I de fleste land er forholdet
Levinneisyys ja käyttötavat
Siste års prevalens av kokainbruk i aldersgruppen 15–24 år er anslått til 2,2 %, altså 1,5 millioner brukere i Europa.
Euroopassa arvioidaan 7,5 miljoonan nuoren (15–34-vuotiaan) aikuisen eli keskimäärin 5,6 prosentin käyttäneen kokaiinia ainakin kerran elämänsä aikana.
I motsetning til prevalensestimatene for bruk av cannabis eller ecstasy, som er høyest i aldersgruppen 15–24, gir målinger av nyere kokainbruk (siste år og siste måned) omtrent de samme tallene i aldersgruppen 15–34 som i gruppen 15–24 år (94).
Kansalliset luvut vaihtelevat 0,1 prosentista 12,0 prosenttiin. Tässä ikäryhmässä kokaiinia viimeksi kuluneen vuoden aikana Euroopassa käyttäneiden keskiarvoksi arvioidaan 2,2 prosenttia (3 miljoonaa) ja viimeksi kuluneen kuukauden aikana käyttäneiden keskiarvoksi 0,8 prosenttia (1 miljoona).
Det er anslått at rundt 13 millioner europeere har brukt kokain minst én gang, dvs. gjennomsnittlig 3,9 % av voksne i alderen 15–64 år (se tabell 8 for et sammendrag av dataene).
Käyttö on erityisen suurta nuorten (15–34-vuotiaiden) miesten keskuudessa.
Nasjonale tall varierer fra 0,1 % til 8,3 %, og 12 av 23 land, inklusive de fleste landene i Sentral- og Øst-Europa, rapporterer lave nivåer av livstidsprevalens blant alle voksne (0,5–2 %).
Heistä kokaiinia oli käyttänyt viimeksi kuluneen vuoden aikana 4,2–7,7 prosenttia
92) Se figur GPS-16 i Statistiske opplysninger 2009.93) Se figur GPS-13 i Statistiske opplysninger 2009.
Arviolta noin 13 miljoonaa eurooppalaista on käyttänyt sitä ainakin kerran elämässään eli keskimäärin
Se figur GPS-15 og tabell GPS-14, GPS-15 og GSP-16 for alle år og tabell GPS-17, GPS-18 og GPS-19 for de nyeste dataene i Statistiske opplysninger 2009.
) Katso kaavio GPS-16 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Tabell 8: Prevalens av kokainbruk i befolkningen generelt — datasammendrag
Taulukko 8. Kokaiinin käytön levinneisyys koko väestössä – yhteenvetotiedot
siste måned, rapporterte 13,5 % om bruk av kokain i løpet av siste år, mot 1,7 % blant dem som ikke hadde vært på pub.
Tässä 15–24-vuotiaiden ikäryhmässä viimeksi kuluneen vuoden aikaiseksi kokaiininkäytöksi arvioidaan 2,2 prosenttia, mikä vastaa 1,5:tä miljoonaa käyttäjää Euroopassa.
Nattklubb-besøk var også assosiert med økt kokainbruk, for nærmere 10 % av 16–24-åringer som hadde vært på nattklubb fire eller flere ganger i løpet av siste måned, rapporterer kokainbruk i løpet av det siste året, sammenlignet med 3,3 % hos dem som ikke hadde vært på nattklubb.
Toisin kuin kannabista tai ekstaasia ainakin joskus käyttäneiden arviot, jotka ovat suurimpia viimeksi kuluneen vuoden aikana käyttäneiden nuorten miesten lukumäärä suhteessa nuoriin naisiin on ainakin kaksinkertainen.
Kokainbruk blant skoleelever som rapporterer om forskjeller i brukerprofil for disse to rusmidlene (Hoare og Flatley, 2008).
Tämä vahvistaa muiden tutkimusten havainnot, joiden mukaan näiden kahden päihteen käyttäjäprofiilit ovat erilaiset (Hoare ja Flatley, 2008).
Studier gjennomført i rekreasjonsmiljøer, rapporterer også om høyere prevalens av kokainbruk der enn i befolkningen generelt (EONN, 2007a).
Viihdeympäristöissä tehdyt tutkimukset osoittavat myös kokaiinin käytön olevan niissä koko väestöä yleisempää (EMCDDA, 2007a).
En internettundersøkelse nylig gjennomført i Tsjekkia blant fans av elektronisk musikk, fant at 30,9 % av dem som svarte hadde brukt kokain.
Lisäksi jokin aika sitten Tšekissä teknomusiikin harrastajien keskuudessa tehdyssä tutkimuksessa havaittiin, että 30,9 prosenttia vastaajista oli käyttänyt kokaiinia.