pere/sami_parallel huggingface dataset:
Mange av nettstedene er flerspråklige (hovedsakelig med engelsk, fransk og tysk som valg), og de fleste av dem tilbyr levering til adresser i andre land.
Kreikassa, Kyproksessa, Latviassa, Liettuassa, Unkarissa, Romaniassa, Suomessa ja Turkissa alle kymmenen prosenttia koululaisista sanoi hallusinogeenisten sienten hankkimisen olevan helppoa, kun taas Tšekissä, Irlannissa, Italiassa, Puolassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa yli 20 prosenttia koululaisista sanoi sen olevan helppoa.
Soppene selges både som fersk og tørket vare så vel som for hjemmedyrking ved hjelp av soppsporer, soppmycel og dyrkingsutstyr.
Muista verkkokaupoista neljä oli itävaltalaisia, kaksi saksalaisia ja yksi puolalainen.
I ESPAD-undersøkelsen fra 2003 kom det fram at andelen skoleelever i alderen 15–16 år som anså det som “svært enkelt” eller “ganske enkelt” å få tak i hallusinogene sopper, varierte fra 4 % til 28 %.
Mukana oli myös yksi brittiläinen sivusto, joka oli yhteydessä alankomaalaiseen verkkokauppaan.
Under 10 % av elevene på Kypros, i Finland, Hellas, Ungarn, Latvia, Litauen, Romania og Tyrkia oppga at de enkelt kunne få tak i hallusinogene sopper, mens over 20 % av elevene i Tsjekkia, Irland, Italia, Polen og Storbritannia sa det samme.
Monet sivustot ovat monikielisiä (kielivaihtoehdot ovat lähinnä englanti, ranska ja saksa), ja useimmilla niistä tarjotaan kansainvälisiä postituspalveluja.
Sammenlignet med cannabis, som er det mest brukte illegale rusmiddelet i EU, er det langt færre personer som har brukt hallusinogene sopper.
Hallusinogeenisten sienten käyttö on paljon harvinaisempaa kuin EU:n yleisimmän laittoman aineen eli kannabiksen käyttö.
Andelen unge i aldersgruppen 15–24 år som har brukt hallusinogene sopper noen gang, varierer fra under 1 % opp til 8 % i 12 medlemsstater i EU.
Kahdessatoista EU:n jäsenvaltiossa 15–24-vuotiaista nuorista 1–8 prosenttia on kokeillut joskus aistiharhoja aiheuttavia sieniä.
Blant skoleelever i alderen 15–16 år er i enkelte land eksperimentering med hallusinogene sopper nærmest like utbredt som eksperimentering med ecstasy.
Joissakin maissa hallusinogeenisten sienten kokeilu näyttää vastaavan 15–16-vuotiaiden koululaisten keskuudessa ekstaasikokeiluja.
Gjentatt eller regelmessig bruk av sopp er angivelig betraktelig mindre utbredt enn bruk av sentralstimulerende stoffer som kokain og amfetamin.
On havaittu, että sienten toistuva tai säännöllinen käyttö on huomattavasti harvinaisempaa kuin stimuloivien huumeiden, kuten kokaiinin ja amfetamiinin, käyttö.
På samme måte som med LSD, den andre hovedtypen av hallusinogene stoffer, går som regel unge brukere som eksperimenterer med sopp ikke over til hyppig eller regelmessig bruk.
Samaan tapaan kuin nuoret, jotka kokeilevat toista merkittävää hallusinogeenista huumetta eli LSD:tä, sieniä kokeilevat nuoret eivät yleensä jatka niiden käyttöä toistuvasti tai säännöllisesti.
Informasjonen som gis om helserisikoen forbundet med hallusinogene sopper, varierer mellom de ulike nettbutikkene.
Eri sivustoilla tiedotetaan hyvin eri tavoin hallusinogeenisten sienten käyttöön liittyvistä terveysriskeistä.
De fleste nettbutikkene advarer mot å bruke hallusinogene sopper samtidig som man tar medisiner, eller i kombinasjon med alkohol eller andre rusmidler.
Useimmat sieniä myyvät verkkokaupat varoittavat, ettei hallusinogeenisia sieniä saa käyttää samaan aikaan muiden lääkkeiden, alkoholin tai muiden huumeiden kanssa.
Men én av tre butikker advarer ikke personer som lider av depresjon eller psykose om risikoen ved å bruke hallusinogener.
Kolmasosa verkkokaupoista ei kuitenkaan varoittanut millään tavalla siitä, että hallusinogeenien käyttäjät saattavat kärsiä masennuksesta tai joutua psykoosiin.
Bare halvparten av nettbutikkene gir informasjon om dosering og forholdsregler for trygg bruk.
Vain puolet verkkokaupoista tarjosi tietoa annostelusta ja turvallisista käyttötavoista.
Salg av hallusinogene sopper i ”smart shops” og salgsboder i Nederland og Storbritannia under siste halvdel av 1990-tallet later til å ha spilt en viktig rolle som tilrettelegger for bruk av sopp.
Alankomaissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa hallusinogeenisten sienten myynti smart shop -kaupoissa ja torikojuissa näyttää helpottaneen merkittävästi niiden käyttöä 1990luvun lopulla.
Nøyaktige tall på selgernes inntekter fra salg av hallusinogene sopper er ikke tilgjengelig, men opplysninger innhentet hovedsakelig i disse to landene, gir en pekepinn på de økonomiske interessene bak produktet.
Vaikka tarkkoja lukuja hallusinogeenisia sieniä myyvien kauppiaiden myyntituloista ei olekaan saatavilla, tiedoista, jotka ovat peräisin etupäässä näistä kahdesta maasta, saadaan suuntaa antava käsitys siitä, millaisia taloudellisia etuja sienten myyntiin liittyy.
For eksempel ble det i 2000 anslått at ”magic mushrooms” sto for 50 % av omsetningen i ”smart shops”.
Esimerkiksi vuonna 2000 taikasienten arvioitiin muodostavan jopa 50 prosenttia smart shop -kauppojen liikevaihdosta.
Før juli 2005 innkrevde staten i Storbritannia årlig opptil 175 000 GBP (2 200 000 NOK) i merverdiavgift for hallusinogene sopper, av en omsetning på anslagsvis 1 million GBP (12 500 000 NOK) i året.
Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriö peri ennen heinäkuuta 2005 hallusinogeenisista sienistä myyntiveroa arviolta jopa 175 000 puntaa (255 421 euroa) vuodessa, ja sienten myynnistä kertyvän liikevaihdon arvioitiin olevan noin miljoona puntaa (1,46 miljoonaa euroa) vuodessa.
I tillegg til fysiske utsalgssteder har det også vært en økning i antallet nettbaserte ”smart shops”. I 2006
Vähittäismyynnin lisäksi myös verkossa toimivien smart shop -kauppojen määrä on kasvanut.
Narkotikaundersøkelser gjennomført på musikkfestivaler og technoarrangementer viser at bruk av illegale rusmidler konsekvent er høyere i disse miljøene enn i befolkningen generelt eller blant skoleelever, og bruk av hallusinogene sopper er mer utbredt blant unge som har brukt andre illegale rusmidler enn blant unge som ikke har det.
Hallusinogeenisten sienten tiedetään aiheuttaneen vain hyvin vähän kuolemaan johtaneita hätätapauksia ja muita hätätapauksia.
Men siden undersøkelsene vanskelig lar seg sammenlikne, må konklusjoner om trender trekkes med forsiktighet.
Yleensä fysiologiset vaikutukset ovat lyhytaikaisia ja lieviä.
Data fra Nederland tyder på at situasjonen var stabil i perioden 2000–2005, mens data fra Storbritannia tyder på
Niihin kuuluvat muun muassa huimaus, pahoinvointi, heikotuksen tunne, lihassärky, vapina, vatsakivut, pupillien laajentuminen (mydriaasi), sydämen sykenopeuden ja hengitysnopeuden
Antallet rapporterte akuttilfeller med dødelig eller ikke-dødelig utfall som skyldes bruk av hallusinogene sopper, er svært lavt.
Musiikkifestivaaleilla ja konemusiikkitapahtumissa tehdyt huumausainetutkimukset osoittavat, että näissä piireissä on huomattavasti enemmän laittomien huumeiden käyttäjiä kuin yleisväestön tai koululaisten keskuudessa.
De fysiologiske effektene er generelt kortvarige og ikke signifikante, bl.a. svimmelhet, kvalme, svekket muskelkraft, muskelsmerter, skjelving, abdominalsmerter,
Lisäksi hallusinogeenisten sienten käyttö on yleisempää laittomia huumeita käyttäneiden nuorten kuin muiden nuorten keskuudessa.
og Storbritannia (2005) samt Irland (2006).
maat ovat Tanska (2001), Alankomaat (2002), Saksa, Viro, Yhdistynyt kuningaskunta (2005) ja Irlanti (2006).
pupilldilatasjon (mydriasis), mild til moderat raskere hjerterytme og åndedrett (takykardi, tachypnea) samt forhøyet blodtrykk.
lievä tai kohtalainen kasvu (takykardia ja takypnea) sekä verenpaineen nousu.
Uttalte fysiske symptomer som alvorlige magesmerter og vedvarende oppkast og diaré, er imidlertid også registrert.
Joissakin tapauksissa fyysiset oireet ovat kuitenkin olleet hyvin voimakkaita. Tällaisia oireita ovat olleet esimerkiksi voimakas vatsakipu, jatkuva oksentaminen ja ripuli.
Psilocybinets akutte toksisitet antas å være lav, noe som underbygges av det faktum at det sjelden rapporteres om dødelig forgiftning med hallusinogene sopper.
ovat erittäin vainoharhaisia ja menettävät kokonaan kosketuksen todellisuuteen.
Forgiftning kan forekomme etter inntak av sopp plukket i naturen, dersom giftige sopparter forveksles med hallusinogene sopper.
Tämä voi puolestaan johtaa onnettomuuksiin, itsensä vahingoittamiseen tai itsemurhayrityksiin.
synsinntrykk, alvorlig paranoia og totalt tap av virkelighetssansen, som kan føre til ulykker, selvskading eller selvmordsforsøk.
Psilosybiinin akuutin toksisuuden uskotaan olevan matala, ja tätä käsitystä tukee tieto siitä, että hallusinogeenisten sienten aiheuttamat kuolemaan johtaneet myrkytykset ovat harvinaisia.
Selv om mange forebyggende og bevisstgjørende programmer inkluderer informasjon om hallusinogene stoffer kombinert med informasjon om andre narkotiske stoffer, later det til at fagpersonell som arbeider med unge mennesker får mangelfull informasjon om den spesifikke helserisikoen som er forbundet med hallusinogene sopper.
Myrkytystapaukset ovat mahdollisia tilanteissa, joissa käytetään luonnosta poimittuja sieniä, jos hallusinogeenisten sienten sijasta on poimittu vahingossa myrkyllisiä lajeja.
Lovgivningen må ikke urettmessig kriminalisere personer som eier mark hvor slik sopp vokser vilt.
Lainsäädännöllä ei pidä kriminalisoida epäoikeudenmukaisesti niitä, joiden mailla sieniä kasvaa luonnonvaraisesti.
En løsning har vært å fastsette at soppen er illegal dersom den er ”bearbeidet eller tilberedt” (irsk og britisk lovgivning), noe som indikerer en intensjon om bruk.
Tämä ongelma on ratkaistu esimerkiksi säätämällä sienten olevan lainvastaisia ”käsiteltyinä tai valmistettuina” (Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan lait), millä viitataan sienten käyttötarkoitukseen.
På lignende vis har Nederlands høyesterett avgjort at soppen er gjenstand for kontroll når den er ”tørket eller bearbeidet”.
Alankomaiden korkein oikeus on päättänyt samaan tapaan, että ”kuivatut tai käsitellyt” sienet kuuluvat valvonnan piiriin.
Som følge av at stadig flere ”smart shops” benyttet seg av dette smutthullet til å selge fersk sopp, argumenterte bl.a.
Koska smart shop -kaupat alkoivat turvautua tähän takaporttiin myymällä tuoreita sieniä, muun muassa Yhdistynyt kuningaskunta päätti vuonna 2004, että jopa sienten pakkaaminen katsotaan ”valmistusmuodoksi”.
Storbritannia i 2004 for at selv innpakking var en form for ”tilberedning”, men britisk lov ble i 2005 til slutt endret til å gjelde hallusinogene sopper uten henvisning til soppens tilstand.
Lopulta Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädäntöä muutettiin vuonna 2005 koskemaan yleisesti kaikkia hallusinogeenisia sieniä mainitsematta mitään niiden tilasta.
Selv om andelen brukere som opplever en ”bad trip” ikke er kjent, er det disse brukerne som har størst sannsynlighet for å komme i kontakt med det akuttmedisinske apparatet.
Vaikka ”huonon tripin” kokevien käyttäjien osuutta ei tiedetä, juuri nämä käyttäjät ottavat todennäköisimmin yhteyttä hätäkeskukseen.
I slike tilfeller er de forgiftede personene vanligvis ekstremt engstelige, svært urolige, forvirret og desorientert, med redusert konsentrasjons- og vurderingsevne.
Tällaisissa tapauksissa päihtyneet henkilöt ovat yleensä äärimmäisen ahdistuneita, erittäin levottomia sekä sekavia ja hourailevia, ja heidän keskittymis- ja arviointikykynsä on heikentynyt.
I alvorlige tilfeller kan akutte psykotiske episoder oppstå, med bisarre og skremmende
Vakavissa tapauksissa käyttäjät saattavat joutua akuuttiin psykoosiin, jonka yhteydessä he kokevat omituisia ja pelottavia hallusinaatioita,
Psilocybin og psilocin kontrolleres av FN-konvensjonen av 1971 om psykotrope stoffer og er oppført i dens tillegg I. Det er imidlertid ikke alltid klart hvordan sopper som inneholder disse stoffene klassifiseres.
Psilosybiinia ja psilosiinia valvotaan huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitonta kauppaa vastaan vuonna 1971 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien yleissopimuksen nojalla ja ne on mainittu yleissopimuksen luettelossa I. Tosin tapa, jolla näitä aineita sisältävät sienet on luokiteltu, ei ole täysin selvä.
Seks av EUs medlemsstater har skjerpet lovgivningen om sopp på bakgrunn av bekymringer knyttet til utbredelsen av bruken; Danmark (2001), Nederland (2002), Tyskland, Estland
Kuusi EU:n jäsenvaltiota on reagoinut sienten käytön yleisyydestä kannettuun huoleen tiukentamalla sieniä koskevaa lainsäädäntöään. Nämä
Narkotikalovgivningen i Hellas, Italia, Kypros og Litauen har en altomfattende formulering som forbyr dyrking av planter som det er mulig å ekstrahere narkotiske stoffer fra. Det kan imidlertid diskuteres om en sopp strengt tatt kan kalles en ”plante”.
Niiden henkilöiden osuus, jotka ovat käyttäneet joskus elämässään aistiharhoja aiheuttavia sieniä, on suurempi konemusiikkitapahtumissa käyvien nuorten (”klubeilla kävijöiden”) kuin yleisväestön keskuudessa
Befolkningen generelt (alder 15–24)
Yleisväestö (15–24-vuotiaat)
Det er ikke mulig å avlede noe om utbredelsen av narkotikabruk blant klubbgjengere generelt på grunnlag av disse utvalgene.
Näistä otoksista ei voida päätellä, että huumeidenkäyttö olisi yleistä laajemmassa joukossa klubeilla käyviä nuoria.
Se EONN (2006) for nærmere opplysninger.
Katso tarkemmin EMCDDA (2006).
Kilder: Hibell et al. (2004), EONN (2006).
Lähteet: Hibell et al.
Lovendringene har hatt innvirkning på tilgjengeligheten av hallusinogene sopper og de totale kvanta som selges på internett.
Lainsäädännön muutokset ovat vaikuttaneet hallusinogeenisten sienten saatavuuteen ja verkkokaupan kokonaismäärään.
En analyse av produktene som markedsføres av nettbutikker viste at selgere i Storbritannia hadde, etter at forbudet mot hallusinogene sopper trådte i kraft, begynt å gå over til markedsføring av lovlige, men giftigere, alternativer, som rød fluesopp, Amanita muscaria, eller den nært beslektede Amanita pantherina.
Verkkokauppojen markkinoimien tuotteiden analyysi osoitti, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa verkkokauppiaat ovat alkaneet myydä laillisia mutta myrkyllisempiä vaihtoehtoja, kuten punakärpässientä (Amanita muscaria) ja sille läheistä sukua olevaa pantterikärpässientä (Amanita pantherina), sen jälkeen kun aistiharhoja aiheuttavat sienet kiellettiin.
Orienteringene utkommer seks ganger i året på Den europeiske unions 23 offisielle språk samt tyrkisk og norsk. Originalspråk: engelsk.
Tilannekatsaukset julkaistaan kuusi kertaa vuodessa Euroopan unionin 23 virallisella kielellä sekä turkiksi ja norjaksi.
Gjengivelse tillatt med kildeangivelse.
Alkuperäinen kieli on englanti.
For gratis abonnement vennligst bruk e-post publications@emcdda.europa.eu
Maksuttomien tilausten yhteydessä pyydetään tarkentamaan sähköpostin välityksellä (publications@emcdda.europa.eu), mitä tietoja tarvitaan.
Kokainbruk i Europa: forutsetninger for å bygge ut et tilbudsapparat
Kokaiinin käyttö Euroopassa: vaikutukset palvelutarjontaan
C rapporterer om bare helt begrenset bruk.
FIC kun taas joissakin maissa, etenkin Itä-Euroopassa, käytön on ilmoitettu olevan hyvin vähäistä.
effektiv substitusjonsbehandling eller medikamentell behandling for kokainbrukere.
tehokkaiksi osoitettuja korvaus- tai lääkehoitovaihtoehtoja, toisin kuin opioidien käyttäjille.
Anslagsvis 12 millioner (3,5 %) voksne europeere i alderen 15–64 år har prøvd kokain, og 4,5 millioner (1,3 %) har brukt stoffet i løpet av det siste året.
Euroopassa arviolta 12 miljoonaa 15–64-vuotiasta (3,5 %) on kokeillut kokaiinia ja 4,5 miljoonaa (1,3 %) on käyttänyt sitä viimeksi kuluneen vuoden aikana.
Generelt har forsyningen og bruken av kokain i Europa og problemene dette medfører, økt i løpet av det siste tiåret, og prisene har falt.
Kokaiinin tarjonta ja käyttö ja siihen liittyvät ongelmat ovat yleisesti ottaen lisääntyneet Euroopassa kymmenen viime vuoden aikana, ja hinnat ovat laskeneet.
Selv om dette er den generelle trenden, er det store variasjoner landene imellom.
Tämän yleisen suuntauksen taustalla maiden välinen vaihtelu on kuitenkin suurta.
En del land, som Storbritannia, Spania og Italia, har hatt store økninger i kokainbruken, mens andre, særlig i Øst-Europa,
Osassa maista, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Espanjassa ja Italiassa, kokaiinin käyttö on lisääntynyt huomattavasti,
Vi har erfaringer fra behandlingen av andre typer narkotikaproblemer, men kokainets farmakologiske egenskaper, de store sosiale ulikhetene mellom brukerne og det at brukerne ofte samtidig tar andre psykoaktive stoffer, gjør det vanskelig å utvikle og sette inn gode og målrettede tiltak.
Vaikka palveluissa voidaan hyödyntää muuntyyppisten huumeongelmien käsittelystä saatuja kokemuksia, kokaiinin farmakologia, käyttäjien yhteiskunnallinen kirjo ja muiden psykoaktiivisten aineiden samanaikainen käyttö hankaloittavat toimenpiteiden kehittämistä ja kohdentamista.
Og mens opioidavhengighet faktisk kan behandles, finnes det ingen dokumentert
Kokaiinin käyttäjille ei myöskään ole nykyisin saatavilla
Denne artikkelen tar opp et par av de viktigste problemstillingene i forbindelse med utviklingen av et tilbud for kokainbrukere.
Tässä raportissa käsitellään muutamia kysymyksiä, jotka ovat tärkeitä kokaiinin käyttäjille tarkoitettujen palvelujen tarjonnan kannalta.
Hvordan kan vi nå ut til og hjelpe de ulike brukergruppene?
Miten erilaiset käyttäjäryhmät pystytään tavoittamaan ja miten niitä voidaan auttaa?
Hva slags behandling bør vi gi kokainbrukere som har utviklet avhengighet?
Millaista hoitoa olisi tarjottava kokaiiniriippuvaisille?
Trenger vi nye spesialisttjenester, eller bør vi bygge videre på de tjenestene vi allerede har?
Tarvitaanko uusia erityispalveluja vai pitäisikö nykyisiä palveluja mukauttaa?
Definisjon nisjon
Määritelmä
Kokain er hydrokloridsalt utvunnet av bladene på kokaplanten (Erythroxylon coca Lam), som hovedsakelig dyrkes i Sør-Amerika.
Kokaiini on lähinnä Etelä-Amerikassa viljellyn kokapensaan (Erythroxylon coca Lam) lehdistä uutettu hydrokloridisuola.
Kokainpulver blir vanligvis sniffet (inhalert gjennom nesen), og ikke fullt så ofte injisert. Stoffet fremkaller eufori, undertrykker sultfølelsen og har mange helseskadelige effekter (se “Helseaspekter”).
Jauhemaista kokaiinia käytetään yleensä nuuskaamalla ja harvemmin suonensisäisesti.
Crack er kokain som røykes. Det lages av kokainhydroklorid.
Crack-kokaiini on kokaiinin poltettava muoto, jota valmistetaan kokaiinihydrokloridista.
Stoffet er kjent for å virke umiddelbart og forbindes med problematiske bruksmønstre.
Se tunnetaan välittömistä vaikutuksistaan ja yhteydestään ongelmakäyttöön.
Et blikk på nøkkeltemaer
Keskeiset asiat pääpiirteittäin
4,5 millioner voksne i Europa (1,3 %) har brukt kokain i løpet av det siste året.
Euroopassa 4,5 miljoonaa aikuista (1,3 %) on käyttänyt kokaiinia viimeksi kuluneen vuoden aikana.
Kokainbruken har generelt vist en stigende tend i løpet av siste tiår, men med variasjoner mellom EUs medlemsstater, og tallene varierer fra 0,1 % til 3,0 % av befolkningen.
Kokaiinin käytössä on yleisesti ottaen havaittu noususuuntaus kymmenen viime vuoden aikana, mutta käyttäjien määrä vaihtelee EU:n jäsenvaltioiden välillä 0,1 prosentista 3,0 prosenttiin väestöstä.
Dagens tiltak mot kokainrelaterte problemer trekker i stor grad på eksisterende tjenester som er mer innrettet mot bruk av opioider og narkotika i fritidsmiljøer.
Kokaiiniin liittyviä ongelmia käsitellään nykyisin toimenpitein, jotka perustuvat suurelta osin opioidien käyttöön ja huumeiden viihdekäyttöön kohdistuviin palveluihin.
De tjenestene som finnes, kan trenge tilpasning for å møte kokain- og crack-brukeres særskilte behov.
Näitä käytössä olevia palveluja voidaan joutua mukauttamaan kokaiinin ja crack-kokaiinin käyttäjien erityistarpeisiin.
Etter cannabis er kokain et av de illegale rusmidlene med størst omsetning på verdensbasis.
Kokaiini on kannabiksen jälkeen maailman eniten salakuljetettuja huumausaineita.
I 2005 ble anslagsvis 752 tonn kokain beslaglagt rundt om i hele verden, av dette 107 tonn i Europa.
Vuonna 2005 maailmassa takavarikoitiin kokaiinia arviolta 752 tonnia ja Euroopassa 107 tonnia, josta Espanjan osuus oli noin puolet.
Spania sto for om lag halvparten av alle europeiske beslag.
Takavarikoidut määrät ja takavarikkojen lukumäärä ovat yleisesti ottaen kasvaneet Euroopassa vuodesta 2000.
Generelt har beslagene i Europa gått opp i tiden etter 2000, både i kvanta og antall – i 2005 kom antall beslag opp i om lag 70 000.
Vuonna 2005 takavarikkoja tehtiin noin 70 000.
Gjennomsnittsprisen på kokain har gått ned i de fleste landene som har innrapportert tall.
Kokaiinin keskihinnat ovat laskeneet useimmissa tietoja toimittaneissa maissa.
Generelle befolkningsundersøkelser viser en økning i kokainbruken i mange EU-land, selv om tilveksten nå kan synes å avta noe i en del av medlemsstatene med høyest utbredelse (Storbritannia og Spania).
Yleisten väestötutkimusten mukaan kokaiinin käyttö on lisääntynyt monissa EU-maissa, vaikka tämä kehitys saattaakin nyt olla hidastumassa osassa niitä jäsenvaltioita, joissa levinneisyysaste on korkein (Yhdistynyt kuningaskunta, Espanja).
Kokainbruk er vanligere blant unge voksne, dvs. aldersgruppen 15–34 år (Fig. 1), og menn.
Kokaiinin käyttö on keskimääräistä yleisempää 15–34-vuotiailla nuorilla aikuisilla (kaavio 1) ja miehillä.
Stoffet tas ofte sammen med andre illegale rusmidler og alkohol.
Huumetta käytetään usein muiden laittomien huumeiden ja alkoholin ohella.
Helseaspekter viser undersøkelser gjennomført i utelivsmiljøer at kokain er 5–20 ganger mer utbredt blant klubbgjengere enn i befolkningen generelt.
Terveyskysymykset kyselyt osoittavat, että kokaiini on 5–20 kertaa yleisempää yökerhoissa kävijöiden kuin muun väestön keskuudessa.
Studier av kokainbrukere som ikke er fanget opp av behandlingsapparatet, rapporterer at den typisk brukeren er velutdannet og sosialt godt integrert.
Muita kuin hoidossa olevia kokaiinin käyttäjiä koskevien tutkimusten mukaan käyttäjät ovat yleensä hyvin koulutettuja ja yhteiskuntaan integroituneita.
Studier og behandlingsdata avdekker videre at personer med problematisk kokainbruk deler seg inn i tre ulike profiler eller grupper.
Tutkimusten ja hoitotietojen perusteella voidaan lisäksi erottaa kolme erilaista kokaiinin ongelmakäyttäjien profiilia tai ryhmää.
Akutt og kronisk kokainbruk, ofte i kombinasjon med andre stoffer, kan gi mange helseskader (kardiovaskulære, cerebrovaskulære, nevrologiske, psykiatriske osv.).
Kokaiinin käytöllä on osoitettu olevan kielteisiä vaikutuksia terveydelle, etenkin aktiivikäyttäjillä.
Injisering av kokain medfører risiko for overføring av blodbårne sykdommer som HIV og hepatitt C. Akutte kokainrelaterte dødsfall pga. overdose rapporteres ikke ofte, og i de sjeldne tilfellene som forekommer, oppgis massiv eksponering.
Kokaiinin käyttöön välittömästi liittyvän sairastuvuuden ja kuolleisuuden määrää on kuitenkin edelleenkin vaikea arvioida.
Kokainbruk har beviselig negative helseeffekter, særlig blant hyppige brukere.
Kokaiinin injektiokäyttöön liittyy myös veritartuntana leviävien sairauksien, kuten HIV:n ja C-hepatiitin riski.
Sykelighet og dødelighet direkte relatert til kokainbruk, er likevel vanskelig å måle.
Kokaiiniin liittyvistä äkillisistä yliannostuskuolemista ei ilmoiteta usein, ja näissä harvoissa tapauksissa mainitaan voimakas altistuminen.
Ulike brukergrupper
Erilaiset käyttäjäryhmät
Den første gruppen bruker kokainpulver alene eller i kombinasjon med cannabis og/eller alkohol.
Ensimmäinen ryhmä käyttää jauhemaista kokaiinia joko pelkästään tai yhdessä kannabiksen ja/tai alkoholin kanssa.
Denne gruppen består for det meste av menn og henvises ofte til behandling av domstolene eller etter press fra sosialt nettverk eller familie. De er sosialt relativt velintegrert og har stabile boforhold og fast arbeid.
Tämä ryhmä koostuu pääasiassa miehistä, ja sen jäsenet tulevat usein hoitoon rikosoikeusjärjestelmän lähettäminä tai sosiaalisten verkostojen ja perheen painostuksesta.
Kokain og crack virker på belønningssystemet i hjernen, og gjentatt bruk kan føre til avhengighet.
Kokaiini ja crack-kokaiini vaikuttavat aivojen mielihyväkeskukseen, ja toistuva käyttö voi aiheuttaa riippuvuuden.
13 % av alle som i 2005 søkte om behandling oppgav kokain/crack som årsak. I EU utgjør dette den tredje hyppigste årsaken til ønske om behandling. Men det er betydelige variasjoner landene imellom.
Kokaiini on kolmanneksi yleisin huume, joka ilmoitetaan huumehoitoon hakeutumisen syyksi EU:ssa, ja sen osuus kaikesta hoidon kysynnästä oli noin 13 prosenttia vuonna 2005.
I Spania og Nederland gjelder henholdsvis 40 % og 35 % av alle behandlingssøknader kokain, mot 0 % i Finland og 0,1 % i Litauen. Antallet behandlingssøknader relatert til kokainbruk har økt de senere årene, særlig blant de som oppsøker behandlingsapparatet for første gang (Fig. 2).
Espanjassa kokaiinin osuus kaikesta hoidon kysynnästä on 40 prosenttia ja Alankomaissa 35 prosenttia, kun Suomessa vastaava luku on 0 prosenttia ja Liettuassa 0,1 prosenttia.
I 2005 oppga mer enn én av fem førstegangssøkere (21,5 %) at behandlingsbehovet var kokainrelatert.
Vuonna 2005 yli viidesosa ensimmäisistä hoitopyynnöistä (21,5 %) liittyi kokaiiniin.
bredt spekter av helsemessige og sosiale problemer og er vanskelige å nå ut til.
ja heitä on vaikea tavoittaa.
De søker kanskje behandling og støtte på et senere stadium og vil da være enda vanskeligere å behandle.
Käyttäjät saattavat hakea hoitoa ja apua huumeriippuvuuden myöhäisvaiheessa, jolloin heitä on entistä vaikeampi hoitaa.
Retningslinjer og tiltak
Toimintalinjat ja interventiot
Den andre gruppen bruker både opioider og kokain.
Toinen ryhmä käyttää sekä opioideja että kokaiinia.
Denne gruppen bruker, eller har brukt, heroin og har også utviklet problemer med kokainbruken.
Ryhmän jäsenet ovat nykyisiä tai entisiä heroiinin käyttäjiä, joilla on myös kokaiinin käyttöön liittyviä ongelmia.
En del kan få substitusjonsbehandling.
Osa heistä saattaa olla korvaushoidossa.
Nasjonale studier som fokuserer på kokainbrukere i behandlingsapparatet, rapporterer at denne gruppen ofte er størst.
Hoidossa oleviin kokaiinin käyttäjiin keskittyvien kansallisten tutkimusten mukaan tämä ryhmä on usein kaikkein suurin.
Alle steder der man har et omfang av kokain- eller crack-bruk som krever en samkjørt og intensiv innsats, bør det utarbeides strategier for utbygging av tilbud eksklusivt rettet mot kokain- eller crack-brukere. Dette gjelder f.eks. i en del land og byer i Europa.
Politiikan tasolla olisi kehitettävä strategioita yksinomaan kokaiinia tai crack-kokaiinia koskevia palveluja varten, silloin kun ongelman laajuus edellyttää yhtenäisiä ja tehokkaita toimenpiteitä, kuten tietyissä Euroopan maissa ja kaupungeissa.
Utenfor disse områdene bør narkotikapolitikken gripe fatt i de stadig mer varierende bruksmønstrene og i problematiske rusbrukeres særlige behov.
Muualla huumepolitiikassa olisi otettava huomioon yhä erilaisemmat huumeidenkäyttötavat ja huumeiden ongelmakäyttäjien tarpeet.
Den tredje gruppen bruker crack, ofte kombinert med opioider.
Kolmas ryhmä käyttää crack-kokaiinia, usein yhdessä opioidien kanssa.
Personer i denne gruppen er ofte svært marginalisert, og mange av dem kan tilhøre etniske minoriteter, være hjemløse, arbeidsløse eller ha en svært usikker arbeidssituasjon.
Ryhmän jäsenet ovat usein erittäin syrjäytyneitä, ja suuri osa heistä saattaa olla etnisten vähemmistöjen jäseniä, kodittomia, työttömiä tai epätyypillisissä työsuhteissa olevia.
Dette er den minste gruppen (2,5 % av alle europeiske klienter i behandling), og den er bare identifisert noen få steder.
Ryhmä on kolmesta ryhmästä pienin (2,5 % kaikista hoidossa olevista asiakkaista Euroopassa), ja tämän ryhmän jäseniä on havaittu vain muutamassa paikassa.
De ulike gruppenes behov
Erilaisten käyttäjäryhmien tarpeet
Svært få narkotikastrategier nevner spesifikt bruken av kokain og crack, og bare Storbritannia og Irland har gjennomført strategier på nasjonalt og/eller lokalt plan.
Vain hyvin harvassa huumausainestrategiassa puututaan erikseen kokaiinin ja crack-kokaiinin käyttöön, ja ainoastaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa on pantu täytäntöön kansallisen ja/tai paikallisen tason strategioita.
De fleste landene i Europa rapporterer at kokainbrukere kan få informasjon om kokain og risikoene ved kokainbruk fra ulike kilder, f.eks. nettsteder, hjelpe-telefoner og tiltak som settes inn i utelivsmiljøet.
Useimpien Euroopan maiden tietojen mukaan kokaiinin käyttäjät saavat tietoa kokaiinista ja kokaiinin käytön riskeistä monenlaisista lähteistä, kuten verkkosivustoilta, neuvontapuhelimista ja yöelämän ympäristöissä toteutetuista interventioista.
I enkelte byer, spesielt de som har et betydelig crack-problem, drives det nå også oppsøkende virksomhet som en del av det skadereduserende arbeidet.
Joissakin kaupungeissa, etenkin niissä, joissa crack-kokaiinin käyttö on merkittävää, haittojen vähentämisestä vastaavat toimijat tekevät myös kenttätyötä.
Kokain- og crack-brukere representerer en sammensatt populasjon med spesifikke behov som kan kreve skreddersydde tilbud.
Kokaiinin ja crack-kokaiinin käyttäjät ovat epäyhtenäinen ryhmä, jonka erityistarpeet saattavat edellyttää räätälöityjä palveluja.
Sosialt integrerte kokainpulver-brukere kan trenge bedre informasjon om risikoene ved kokainbruk.
Yhteiskuntaan integroituneet jauhemaisen kokaiinin käyttäjät tarvitsevat ehkä entistä parempaa tietoa kokaiiniin liittyvistä riskeistä.
De kan også ha motvilje mot å begynne, eller fortsette, behandlingen sammen med marginaliserte brukere og føle at de som benytter disse tilbudene, blir stigmatisert.
He ovat kenties haluttomia aloittamaan tai jatkamaan hoitoa syrjäytyneiden huumeidenkäyttäjien kanssa, ja he kokevat, että tällaisia palveluja käyttävät henkilöt leimautuvat helposti.
For tiden rapporteres det at mesteparten av kokainbehandlingen i Europa foregår poliklinisk i tiltak som primært er tilpasset opioidbrukeres behov.
Nykyisin suurin osa kokaiinihoidosta Euroopassa annetaan avohoitoympäristöissä, jotka on pääasiassa tarkoitettu opioidien käyttäjien tarpeisiin.
Imidlertid vil sosialt integrerte kokainbrukere sannsynligvis heller søke behandling gjennom andre helsetjenester, f.eks. allmennleger eller privatklinikker.
Yhteiskuntaan integroituneet kokaiinin käyttäjät hakevat kuitenkin todennäköisemmin apua muiden terveydenhuoltopalvelujen tarjoajien, kuten yleislääkärien tai yksityisvastaanottojen kautta.
I land med en betydelig populasjon av kokainbrukere er det økt interesse for å tilby tjenester som skreddersys spesielt for disse.
Maissa, joissa on merkittäviä käyttäjäryhmiä, kiinnostus nimenomaan kokaiinin käyttäjille räätälöityjä palveluja kohtaan on kasvamassa.
Behandlingen av kokainavhengighet er i hovedsak basert på psykososiale tiltak, og mange klinikere bruker i tillegg medikamenter som støttebehandling.
Kokaiiniriippuvuuden hoito perustuu lähinnä psykososiaalisiin interventioihin, joiden tukena monet lääkärit käyttävät farmakologisia aineita.
Så langt finnes det imidlertid ikke noe medikament som effektivt reduserer abstinensen og suget etter kokain.
Toistaiseksi ei kuitenkaan ole löydetty tehokasta farmakologista ainetta, jonka avulla voitaisiin helpottaa kokaiinista pidättäytymistä ja vähentää tarvetta saada sitä.
Derfor må forskning og opplæring i psykososiale tiltak gis høyeste prioritet.
Psykososiaalisia interventioita koskeva tutkimus ja koulutus olisikin ehdottomasti nostettava etusijalle.
Utveksling av erfaring og beste praksis klinikere imellom bør også oppmuntres.
Lääkäreitä olisi kannustettava kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoon.
Forskning på farmakologiske virkestoffer bør støttes og resultatene offentliggjøres snarest, enten utfallet nå er positivt eller negativt.
Farmaseuttisten aineiden tutkimusta olisi myös tuettava, ja tulokset – niin myönteiset kuin kielteisetkin – olisi saatava nopeasti käyttöön.
Videre bør kokainbrukere som får substitusjonsbehandling med opioider vurderes for å slå fast at ikke kokainbruken skyldes at deres metadon- eller buprenorfindose er for lav.
Lopuksi olisi arvioitava opioidikorvaushoidossa olevia kokaiinin käyttäjiä, jotta voidaan varmistaa, ettei heidän kokaiinin käyttönsä liity liian pieneen metadoni- tai buprenorfiiniannokseen. iniannokseen.
For avhengige kokainbrukere som samtidig bruker heroin og/eller får substitusjonsbehandling, kan fortsatt kokainbruk, om problemet ikke blir tatt skikkelig tak i, forstyrre behandlingsprogrammet og til syvende og sist undergrave behandlingsresultatet. Likeledes kan samtidig bruk av alkohol så vel som psykiatriske tilleggslidelser og personlighetsforstyrrelser (f.eks. aggressivitet, akutt psykose og paranoid atferd) som ofte observeres hos kokainklienter, være et stort problem for behandlingspersonell og klinikere.
Huumeriippuvaisilla kokaiinin käyttäjillä, jotka ovat myös heroiinin käyttäjiä ja/tai korvaushoidossa, jatkuva kokaiinin käyttö voi häiritä hoito-ohjelmaa ja siten vaarantaa kokonaishoitotuloksen, ellei siihen puututa asianmukaisesti.
I denne populasjonen medfører samtidig bruk av flere stoffer en vesentlig økning i risikoen for ytterligere helseproblemer og død.
Monien aineiden sekakäyttö lisää myös huomattavasti muiden terveysongelmien riskiä ja kuoleman riskiä tässä ryhmässä.
Crack berører ofte marginaliserte, ressurssvake grupper (f.eks. hjemløse og sex-arbeidere).
Crack-kokaiinin käyttäjät ovat usein syrjäytyneitä ja vähäosaisia (esim. kodittomat, seksityöntekijät).
EONN gjorde nylig en gjennomgang av litteraturen om behandling av kokainavhengighet, og fant at det ennå ikke finnes noen effektiv medikamentell behandling, men at eksperimentelle forsøk som er gjort i den senere tid (med f.eks.
Interventiot, joilla tavoitetaan yhteiskuntaan integroituneet kokaiinin ongelmakäyttäjät ja syrjäytyneet crack-kokaiinin käyttäjät, ovat myös oma haasteensa.
Topiramat, kokainvaksiner), så langt virker lovende. Kognitive atferdstiltak, som kognitiv atferdsterapi, motiverende intervjuteknikk og såkalt “Community Reinforcement Approach”, noen ganger kombinert med tiltak mot tilbakefall (f.eks. belønningsbaserte insentiver), har vist seg å være mest effektivt når det gjelder å redusere og forebygge framtidig kokainbruk.
Äskettäin Irlannissa toteutettu kokeiluhanke paljasti, että kokaiinin käyttäjien haluttomuus osallistua opioideihin suuntautuneisiin ohjelmiin voitaisiin poistaa järjestämällä heille oma hoitomahdollisuus iltaisin tai välittömästi ennen viikonloppua tai sen jälkeen.
Ettersom disse metodene og forskningen som dokumenterer effekten av dem, så godt som utelukkende er amerikanske, er det viktig at vi snarest får i gang
Crack-kokaiinin käyttäjien ja syrjäytyneiden huumeidenkäyttäjien kohdalla on painotettava entistä enemmän haittojen vähentämiseen tähtäävää kenttätyötä yhdistettynä palvelutarpeen kartoitukseen.
Tiltak for å nå fram til sosialt integrerte, problematiske kokainbrukere og marginaliserte crack-brukere er også en utfordring.
Topiramate, kokaiinirokotteet) on saatu lupaavia alustavia tuloksia.
En fersk pilotstudie fra Irland avslørte at kokainbrukeres motvilje mot opioidbaserte programmer kunne omgås ved å tilby egne tiltak om kvelden eller umiddelbart før og etter helgene.
Kognitiiviset behavioraaliset interventiot, kuten kognitiivinen käyttäytymisterapia, motivoiva haastattelu ja yhteisövahvistusohjelma (CRA) mahdollisesti yhdistettynä palkitsemiseen ja rajoittamiseen perustuviin menetelmiin (contingency management), ovat osoittautuneet tehokkaimmiksi kokaiinin käytön vähentämisessä ja ehkäisemisessä.
For crack-brukere og marginaliserte grupper av narkotikabrukere må skadereduserende tiltak basert på oppsøkende virksomhet, kombinert med henvisning til behandlingstjenestene, prioriteres høyere.
Koska nämä ohjelmat ja niiden tehokkuutta koskevat tutkimukset
Konklusjoner og policy-betraktninger
Päätelmät ja poliittiset näkökohdat
Crack-brukere og andre marginaliserte grupper av brukere bør ha tilgang til skadereduserende tiltak som baseres på oppsøkende virksomhet, inkludert henvisninger til behandlingsapparatet.
Crack-kokaiinin käyttäjillä ja muilla syrjäytyneillä huumeidenkäyttäjillä olisi oltava mahdollisuus saada haittojen vähentämiseen tähtäävän kenttätyön palveluja, mukaan luettuna palveluihin ohjaaminen.
Strategier særskilt rettet mot kokain- eller crack-brukere bør utvikles i områder der problemet er av et omfang – slik det er i en del europeiske land og byer – som krever en samkjørt innsats.
Kokaiinin tai crack-kokaiinin käytön torjumiseksi olisi kehitettävä erityisstrategioita alueilla, joilla ongelman laajuus edellyttää yhtenäisiä toimenpiteitä, kuten tietyissä Euroopan maissa ja kaupungeissa.
Utenfor disse områdene bør narkotikapolitikken gripe fatt i det stadig bredere spekteret av bruksmønstre så vel som problematiske rusbrukeres særlige behov.
Muualla huumepolitiikassa olisi otettava huomioon yhä erilaisemmat huumeidenkäyttötavat ja huumeiden ongelmakäyttäjien tarpeet.
Uansett behandlingsmiljø bør opplæring i psykososiale teknikker gis høyeste prioritet ettersom denne typen intervensjoner har gitt de beste resultatene.
Psykososiaalisia interventioita koskeva koulutus olisi nostettava etusijalle kaikissa hoitoympäristöissä, sillä tällaisista interventioista on todistetusti saatu parhaat tulokset.
Utveksling av kunnskap og beste praksis mellom klinikere så vel som andre som arbeider i feltet, bør oppmuntres.
Osaamisen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoon olisi kannustettava lääkäreiden ja muiden huumeiden parissa työskentelevien välillä.
Forebyggende og skadereduserende tiltak i forbindelse med kokainbruk må utvikles, i særdeleshet informasjon om risikoer (hjerte- og karsykdommer, psykiatriske lidelser, økt toksisitet ved enkelte former for blandingsmisbruk).
On kehitettävä kokaiinin käyttöön liittyviä ehkäisevää huumetyötä ja haittojen vähentämistä koskevia lähestymistapoja, erityisesti riskejä (sydän- ja verisuonisairaudet, psykiatriset ongelmat, joidenkin sekakäyttömuotojen kohonnut toksisuus) koskevaa tiedotusta.
Innsatsen bør rettes både mot regelmessige brukere og mot de som bruker stoffet bare av og til.
Kohteeksi olisi otettava sekä satunnaiset että säännölliset kokaiinin käyttäjät.
Forskning på psykososiale tiltak og nye farmakologiske virkestoffer for behandling av kokainavhengige klienter bør fremmes.
Olisi edistettävä tutkimusta psykososiaalisista interventioista ja uusista farmaseuttisista aineista kokaiiniriippuvaisten asiakkaiden hoitamiseksi.
Det haster også med å få en bedre forståelse av blandingsmisbruk med kokain, av alle variantene av stoffet og av problemene som følger i kokainbrukens kjølvann.
Lisäksi tarvitaan pikaisesti tutkimuksia kokaiiniin liittyvästä huumeiden sekakäytöstä, sen eri muunnelmista ja seurauksista.
Tiltak for å nå ut til og hjelpe sosialt integrerte, problematiske kokainbrukere kan utvikles ved en tilpasning av eksisterende tjenester, eventuelt i enkelte tilfeller ved å bygge ut et eget behandlingstilbud.
Interventioita, joilla voidaan tavoittaa yhteiskuntaan integroituneet kokaiinin ongelmakäyttäjät ja auttaa heitä, voidaan kehittää mukauttamalla jo käytössä olevia palveluja tai joissakin tapauksissa tarjoamalla kohdennettuja hoitopalveluja.
EONN (2005a), Årsrapport for 2007: utvalgt aspekt om kokain, Det Europeiske Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk, Lissabon.
EMCDDA (2007), Annual report 2007: selected issue on Cocaine, Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Lissabon.
Informasjon på nettet
WWW-tiedot
OFFISIELL UTGIVER: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner' Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk, 2007 DIREKTØR: Wolfgang Götz REDAKTØR: Peter Thomas FORFATTERE: Frank Zobel, Roland Simon GRAFISK UTFORMING: Dutton Merrifield Ltd, Storbritannia Printed in Belgium
VIRALLINEN JULKAISIJA: Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto' Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, 2007JOHTAJA: Wolfgang Götz TOIMITTAJA: Peter Thomas KIRJOITTAJAT: Frank Zobel, Roland Simon GRAAFINEN SUUNNITTELU: Dutton Merrifield Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta Printed in Belgium
Stoffbruk blant eldre voksne: et oversett problem
Ikääntyvien aikuisten päihteidenkäyttö – hoitamaton ongelma
Som diagrammet viser, blir Europas befolkning stadig eldre.
Kuten kaavio osoittaa, Euroopan väestö on vanhenemassa merkittävästi.
I løpet av det 20. århundret ble Europas befolkning over 65 år tredoblet, og forventet levealder er mer enn doblet.
1900-luvulla yli 65-vuotiaiden eurooppalaisten lukumäärä yli kolminkertaistui ja eliniän odote jopa kaksinkertaistui.
Innen 2028 vil mer enn en firedel av Europas befolkning være 65 år eller eldre.
Vuoteen 2028 mennessä yli neljäsosa Euroopan väestöstä on yli 65-vuotiaita.
Bruk av psykoaktive stoffer er et problem vi oftest forbinder med yngre mennesker, men disse problemene kjenner ingen aldersgrenser.
Päihteidenkäyttö yhdistetään yleensä nuoriin, mutta päihteisiin liittyvät ongelmat eivät tunne ikärajoja.
Dokumentasjonen vi har i dag hva eldres stoffbruk angår, er begrenset, og derfor er det vanskelig å si noe bestemt om omfanget av problemet og om hva det egentlig innebærer.
Tällä hetkellä on saatavilla vain vähän tietoa ikääntyvien aikuisten päihteidenkäytöstä, minkä vuoksi on vaikeaa arvioida ongelman tarkkaa laajuutta ja sen vaikutuksia.
Prognosene for årene framover er imidlertid foruroligende, og eldres stoffbruk står i fare for å bli et ringeaktet problem hos en ofte ringeaktet gruppe borgere.
Tulevia vuosia koskevat ennusteet antavat kuitenkin aihetta huoleen ja viittaavat siihen, että ikääntyvien aikuisten päihteidenkäytöstä on muodostumassa laiminlyötyjen kansalaistemme hoitamaton ongelma.
Antallet eldre mennesker som har et som brukes i hovedsak for yngre problem med bruk av psykoaktive mennesker, vil nå måtte tilpasses stoffer eller som trenger behandling denne eldre gruppens behov.for en stoffrelatert lidelse, kommer til å dobles i perioden 2001 til 2020. Dette skyldes delvis den
kaksinkertaistuu vuosina 2001–2020.
Eldre stoffbrukere kan klassifiseres som brukere med tidlig debutalder («survivors») eller brukere med sen debutalder («reactors»).
Ikääntyvät aikuiset päihteidenkäyttäjät voidaan luokitella varhain aloittaneisiin käyttäjiin (selviytyjät) ja myöhemmin aloittaneisiin käyttäjiin (oireilijat).
Brukere som har begynt tidlig, har typisk en lang historie med stoffbruk som fortsetter inn i alderdommen.
Varhain aloittaneilla käyttäjillä on tavanomaisesti takanaan pitkä päihteidenkäytön historia, joka ulottuu vanhuuteen saakka.
Brukere som har begynt sent, har ofte begynt som en reaksjon på store påkjenninger i livet, som å bli pensjonist, gå gjennom en skilsmisse eller oppleve sosial isolasjon eller dødsfall.
Myöhemmin aloittaneet käyttäjät aloittavat päihteidenkäytön stressaavissa elämäntilanteissa, kuten eläkkeelle siirtymisen, avioeron, sosiaalisen eristäytymisen tai kuolemantapausten yhteydessä.
I forhold til alkohol viser studier store kliniske forskjeller alt etter når bruken har begynt.
Tutkimuksista käy ilmi, että alkoholinkäytön osalta kliininen tilanne eroaa merkittävästi sen mukaan, milloin potilaat ovat aloittaneet käytön.
Eldre mennesker bruker hyppig både reseptpliktige og reseptfrie medikamenter.
Ikääntyvät aikuiset käyttävät paljon resepti- ja käsikauppalääkkeitä.
Problematisk bruk av disse kan være forsettlig eller uforsettlig og av varierende alvorlighetsgrad.
Lääkkeiden ongelmakäyttö voi olla tarkoituksellista tai tahatonta, ja se aiheuttaa eriasteisia ongelmia.
Psykiske og fysiske helseproblemer er mer utbredt blant eldre stoffbrukere. Dog har de fleste eldre jevnlig kontakt med primærhelsetjenesten eller andre deler av helsevesenet.
Ikääntyvillä päihteiden aikuiskäyttäjillä on muita enemmän mielenterveyden ja fyysisen terveyden ongelmia, mutta suurin osa ikääntyvistä aikuisista käyttää säännöllisesti perusterveydenhuollon palveluja tai muita terveyspalveluja.
Selv om bruk av illegale stoffer forekommer mindre hyppig blant eldre personer enn blant yngre, øker prevalensen.
Ikääntyvät aikuiset käyttävät nuoria vähemmän laittomia päihteitä, mutta niiden käyttö on lisääntymässä myös ikääntyvien aikuisten keskuudessa.
Narkotikabrukerne blir eldre, og etter hvert som det blir stadig flere pasienter i vedlikeholdsbehandling, øker andelen eldre pasienter.
Huumeidenkäyttäjät ikääntyvät, ja yhä useampien potilaiden jatkaessa ylläpitohoidon ohjelmissa ikääntyvien potilaiden osuus lisääntyy.
Vi vet forholdsvis lite om behandling av stoffbruk blant eldre.
Päihteitä käyttävien ikääntyvien aikuisten hoitoa on tutkittu vain vähän.
Imidlertid fungerer behandlingsprogrammene bra for eldre pasienter, og de kan oppnå tilfredsstillende behandlingsresultat.
Ikääntyvät potilaat sitoutuvat kuitenkin hyvin hoito-ohjelmiin ja voivat saavuttaa tyydyttäviä hoitotuloksia.
Statistikk viser at eldre har en relativt høyere risiko for å få alkoholproblemer.
Luvuista käy ilmi, että ikääntyvillä aikuisilla on kohtalaisen suuri alkoholiongelmien riski.
Kombinert bruk av alkohol og andre stoffer fører til økt risiko for sosiale, psykologiske og fysiske helseproblemer og kan skape problemer selv der alkoholinntaket er beskjedent eller moderat.
Alkoholin ja muiden päihteiden yhteiskäyttö lisää sosiaalisten, psyykkisten ja fyysisten terveysongelmien riskiä ja voi aiheuttaa ongelmia, vaikka alkoholinkäyttö olisikin vähäistä tai kohtuullista.
Reseptpliktige og reseptfrie legemidler i denne gruppen, forekommer den stadig oftere. Estimater fra USA viser at antallet personer over 50 som trenger behandling for problemer med illegale narkotiske stoffer, kan øke med inntil 300 % mellom 2001 og 2020.
Resepti- ja käsikauppalääkkeet että niiden yli 50-vuotiaiden osuus, jotka tarvitsevat hoitoa laittomien huumeiden käyttöön liittyvien ongelmien vuoksi, saattaa lisääntyä jopa 300 prosenttia vuosina 2001–2020.
Overstadig drikking blant eldre kan også forverre medisinske problemer forbundet med aldring.
Ikääntyvien liiallinen alkoholinkäyttö saattaa myös pahentaa ikääntymiseen liittyviä terveydellisiä ongelmia.
Eldre voksne med helseproblemer og som samtidig har et stort alkoholinntak, har forhøyet risiko, og tiltak rettet mot denne gruppen bør utvikles for å gripe fatt i dette spesielle problemet.
Ikääntyvät aikuiset, joilla on terveysongelmia ja jotka ovat alkoholin suurkuluttajia, kuuluvat kohonneen riskin ryhmään, johon olisi kohdistettava toimia tämän erityisongelman perusteella.
Mange eldre tar jevnlig både reseptpliktige og reseptfrie legemidler. Personer over 65 år står for om lag en tredel av forbruket av alle reseptpliktige legemidler, inklusive benzodiazepiner og opioide analgetika.
Samalla kun potilaiden sitoutuneisuus hoitoihin lisääntyy ja yliannostuskuolemat vähentyvät metadoni- ja ylläpitohoitoohjelmien ansiosta, ikääntyvien potilaiden määrä kasvaa vähitellen.
Eldre kvinner har større sannsynlighet for å få forskrevet, og misbruke, psykoaktive legemidler enn menn, og de har også større risiko for å misbruke reseptpliktige legemidler enn andre aldersgrupper.
Opiaattien käyttöön liittyvien ongelmien vuoksi hoidossa olleiden yli 40-vuotiaiden potilaiden määrä yli kaksinkertaistui vuosina 2002–2005 (8,6:sta 17,6 prosenttiin).
Etter hvert som metadon- og annen vedlikeholdsbehandling blir mer effektiv, i den forstand at pasientene gjennomfører behandlingen og antallet overdosedødsfall synker, vil antallet eldre pasienter gradvis øke.
Ikääntyvät käyttävät usein säännöllisesti resepti- ja käsikauppalääkkeitä.
I Europa, mellom 2002 og 2005, ble andelen pasienter i aldersgruppen 40+ som fikk behandling for opiatproblemer, mer enn fordoblet (fra 8,6 % til 17,6 %).
Yli 65-vuotiaille määrätään noin kolmasosa kaikista reseptilääkkeistä, joihin kuuluu usein bentsodiatsepiineja (rauhoittavia lääkkeitä) ja opioideja (kipulääkkeitä).
Selv om vi vet lite om risikofaktorene ved bruk av illegale stoffer blant eldre, er tidligere misbruk eller avhengighet ofte til stede idet de fleste eldre som bruker illegale stoffer, er brukere med tidlig debutalder.
Vaikka ikääntyvien aikuisten huumeidenkäyttöön liittyvistä riskitekijöistä tiedetään vain vähän, keskeistä on usein aikaisempi käyttö tai riippuvuus: useimmat ikääntyvät päihteidenkäyttäjät ovat aloittaneet käytön varhain.
Bruk av illegale stoffer er også et problem hos personer som samtidig har psykiske helseproblemer. Innen psykisk helsevern er cannabis det hyppigst brukte illegale stoffet.
Myös jotkut mielenterveysongelmaiset kärsivät laittomien huumeiden käytön ongelmista.
Misbruk av reseptpliktige legemidler blant eldre kan være iatrogene, dvs. være en uforutsett følge av behandling.
Ikääntyvien miesten reseptilääkkeiden väärinkäyttö voi olla iatrogeenista (hoidon tahattomasti aiheuttamaa).