pere/sami_parallel huggingface dataset:
Av 8,2 milliarder tonn med materialer brukt i de 27 EU-landene i 2007, sto mineraler, inkludert metaller, for mer enn halvparten, og fossile brensler og biomasse sto for omtrent en fjerdedel hver.
Luonnonvarojen käyttöä henkilöä kohti määrittävät muun muassa ilmasto, asukastiheys, infrastruktuuri, resurssien saatavuus, taloudellisen kehityksen taso ja talouden rakenne.
Innenlandsk materielt forbruk (DMC) brukes ofte som referanse for den belastning på miljøet som resulterer fra ressursbruk.
Kotimaista materiaalien kulutusta (DMC) käytetään usein mittarina resurssien käytön ympäristöpaineille.
DMC måler ressurser som direkte forbrukes innen en nasjonaløkonomi, med den forståelse at hvert tonn med materiale som innføres i en økonomi etter hvert vil komme ut som a vfall eller utslipp.
DMC mittaa kansantaloudessa suoraan kulutettuja resursseja sillä oletuksella, että jokainen talouteen tuleva materiaalitonni lopulta päätyy jätteeksi tai päästöksi.
En slik masse-basert tilnærming tar imidlertid ikke opp de store forskjeller på miljøutslag mellom ulike materialer.
Tällainen massaan perustuva lähestymistapa ei kuitenkaan ota huomioon eri materiaalien ympäristövaikutusten välisiä suuria eroja.
Den kategorien av ressursbruk som økte mest mellom 1992 og 2005 var bruk av mineraler til bygg og anlegg og til industrielt bruk. Forskjellene landene imellom er betydelig: bruken av ressurser per person varierer med en faktor på nærmere 10 mellom de høyeste og de laveste tall.
Vaikka luonnonvarojen louhinnan taso Euroopassa on pysynyt vakaana ja joissakin tapauksissa jopa laskenut, joitakin kaivosten lopettamiseen liittyviä aiemman kaivostoiminnan aiheuttamia hallitsemattomia rasitteita on edelleen.
Faktorer som bestemmer ressursbruken per person inkluderer klima, befolkningstetthet, infrastruktur, tilgjengelighet på ressurser, økonomisk utviklingsnivå og landets økonomiske struktur.
Kun Eurooppa kuluttaa helposti saatavilla olevat varannot, sen on lisääntyvästi turvauduttava huonompilaatuiseen malmiin, huonommin hyödynnettävissä oleviin varantoihin ja alhaisemman energiasisällön fossiilisiin polttoaineisiin, joiden odotetaan aiheuttavan suurempia ympäristövaikutuksia aineyksikköä tai tuotettua energiayksikköä kohti.
Indikatoren Miljøveid materielt forbruk (Environmentally-weighted Material Consumption, EMC) forsøker å kombinere informasjon om materiell flyt med informasjon om belastning på miljøet for spesifikke kategorier, inkludert ikke-biologisk ressursutarming, global oppvarming, nedbryting av ozonlaget, giftvirkninger for mennesker, terrestriske miljøgiftvirkninger, akvatiske miljøgiftvirkninger, fotokjemisk smogformasjon, forsuring, eutrofiering og stråling.
Ympäristöpainotettu materiaalisen kulutuksen indikaattori (Environmentallyweighted Material Consumption, EMC) yrittää yhdistää tietoa materiaalivirroista tietoon ympäristöpaineista tietyissä luokissa kuten elottoman luonnon resurssien köyhtyminen ja ehtyminen, maankäyttö, ilmaston lämpeneminen, otsonikerroksen oheneminen, myrkyllisyys ihmisille, ekotoksisuus maaperässä. ekotoksisuus vesiympäristössä, valokemiallisen savusumun muodostuminen, happamoituminen, rehevöityminen ja säteily.
Imidlertid fokuserer EMC også på belastning på miljøet og tjener følgelig bare som referanse for de relaterte virkninger.
Kuitenkin myös EMC kohdistuu ympäristöpaineisiin ja siten vain kuvastaa vaikutuksia.
Denne forskjellen kan illustreres ved å se på klimagassutslipp: mens tradisjonelt regnskap for nasjonale utslipp baseres på et territorialperspektiv, tar NAMEA-tilnærmingen sikte på å inkludere alle utslipp som forårsakes av et lands forbruk.
Haaste sekä politiikalle että tieteelle on se, miten parhaiten mitataan resurssien käytöstä johtuvat ympäristövaikutukset; useat nykyiset aloitteet tähtäävät luonnonvarojen käytön ympäristövaikutusten parempaan mittaamiseen.
Selv om nivået på uttak av ressurser innen Europa har forblitt stabilt, og i noen tilfeller til og med har minsket, vedvarer noen uhåndterlige byrder fra fortidige uttak, relatert til nedleggelse av gruver.
National Accounting Matrix including Environmental Accounts (NAMEA) on lähestymistapa, joka pyrkii viemään ympäristöpaineiden arviointia pidemmälle ottamalla mukaan myös myytyihin tavaroihin ja palveluihin "upotetut" ympäristöpaineet.
Etter hvert som Europa bruker opp reserver som er lett tilgjengelige, vil det bli mer avhengig av mindre konsentrerte malmleier, vanskeligere tilgjengelige ressurser og fossile brensler med lavt energiinnhold, som forventes å forårsake større utslag på miljøet per materialenhet eller per produsert energienhet.
Siksi perinteisen materiaalien kirjanpidon ja NAMEA -lähestymistavan tulokset voivat olla hyvin erilaisia. Tätä eroa voidaan havainnollistaa kasvihuonekaasupäästöillä: siinä kun kansallisten päästöjen kirjanpito perustuu alueelliseen näkökulmaan, NAMEA -lähestymistavan tarkoituksena on kattaa kaikki maan kulutuksesta aiheutuneet päästöt.
I tillegg til det ovennevnte, er det fastsatt en rekke indikatorer og regnskapstilnærminger som tar sikte på å overvåke de virkninger på miljø som forårsakes av ressursbruk.
Edellisten lisäksi on tunnistettu joukko indikaattoreita tai kirjanpidon lähestymistapoja, joiden tarkoituksena on seurata resurssien käytön ympäristövaikutuksia.
Disse omfatter Det økologiske fotavtrykk (Ecological Footprint – EF) som sammenligner menneskers etterspørsel med planetens økologiske evne til å fornye eller gjenføde, Human Appropriation of Net Primary Production – HANPP (Menneskelig tilegnelse av netto primærproduksjon, Land and Ecosystem Accounts – LEAC (Landjord- og økosystemregnskap) (b).
Näihin kuuluvat ympäristöjalanjälki (ecological footprint, EF), joka vertailee ihmisen kysyntää Maa-planeetan ekologiseen uusiutumiskykyyn, ihmiselle tulevaa osuutta perustuotannosta tarkasteleva Human Appropriation of Net Primary Production (HANPP) ja maan ja ekosysteemien tilinpitojärjestelmä Land and Ecosystem Accounts (LEAC)
Kilde: Det europeiske miljøbyrå, EEA.
Lähde:
Å redusere ressursbruk i Europa reduserer miljøbelastninger også globalt
Resurssien käytön vähentäminen Euroopassa vähentää ympäristövaikutuksia myös globaalisti
Størrelsesordenen på skillene mellom landene peker mot betydelig potensiale for forbedring.
Maiden välisten erojen suuruus osoittaa sitä, että merkittäviä parantamismahdollisuuksia löytyy.
For eksempel er ressurseffektiviteten i EU-12 landene bare på omtrent 45 % av hva den er i EU-15 landene.
Esimerkiksi resurssitehokkuus EU-12 -maissa on vain noin 45 prosenttia EU-15 -maiden tehokkuudesta.
Forholdet har endret seg lite i løpet av de siste to tiår, og effektivitetsforbedringer i EU-12 landene ble for det meste registrert før 2000.
Suhde on muuttunut hieman kahden viime vuosikymmenen aikana, ja parannukset EU-12 -maissa oli useimmiten havaittu ennen vuotta 2000.
Europeiske økonomier skaper mer og mer velstand fra ressursene vi bruker.
Euroopan taloudet luovat yhä enemmän vaurautta käyttämistämme resursseista.
Ressurseffektivitet i Europa er blitt forbedret i løpet av de siste to tiår gjennom bruk av mer miljøeffektiv teknologi, overgangen til tjenestebaserte økonomier og en økt andel av import til EU-økonomiene.
Eurooppa on parantanut resurssitehokkuutta viimeisten kahden vuosikymmenen aikana käyttämällä entistä ekotehokkaampaa teknologiaa, siirtymällä palveluihin perustuvaan talouteen ja lisäämällä EU:n kansantalouksien tuontia.
Faktisk har veksten i ressursproduktivitet i løpet av de siste 40 år vært betydelig saktere enn veksten i arbeidsproduktivitet og i noen tilfeller av energiproduktivitet.
Itse asiassa resurssien tuottavuuden kasvu viimeisten neljänkymmenen vuoden aikana on ollut huomattavasti hitaampaa kuin työn tuottavuuden ja joissakin tapauksissa energian tuottavuuden kasvu.
Mens noe av dette er resultat av omorganisering av økonomier, med en stigende andel tjenester, gjenspeiler det også det faktum at arbeid er blitt mer kostbart, relativt sett, i forhold til energi og materialer, delvis som resultat av gjeldende skattesystemer.
Vaikka osa tästä johtuu talouksien rakenneuudistuksista, jotka ovat tuoneet mukanaan palvelujen kasvavan osuuden, kuvastaa se myös sitä, että työ on tullut energiaan ja materiaaleihin verrattuna suhteellisesti kalliimmaksi, mikä osittain johtuu vallitsevista verojärjestelmistä.
Forskjellene i ressurseffektivitet i de europeiske land er imidlertid betydelig, med en faktor på nesten 10 mellom de mest og minst ressurseffektive EU-økonomier.
Erot resurssitehokkuudessa Euroopan eri puolilla ovat huomattavat, ja resurssitehokkuudessa parhaan ja huonoimman EU:n kansantalouden välinen kerroin on lähes kymmenen.
Faktorer som påvirker ressurseffektivitet inkluderer det teknologiske nivå på produksjon og forbruk; andel tjenester versus tungindustri; regulerings- og skattesystemer; og andel import av totalt ressursbruk.
Resurssitehokkuuteen vaikuttaviin tekijöihin kuuluvat tuotannon ja kulutuksen teknologinen taso, palvelujen osuus verrattuna raskaan teollisuuden osuuteen, sääntely- ja verotusjärjestelmät sekä tuonnin osuus resurssien kokonaiskäytöstä.
Å ta opp ressursproduktivitet og energieffektivitet, å erstatte ikkefornybare ressurser med fornybare, og å ta opp skiller i ressurseffektivitet mellom EU-15 landene og EU-12 landene kan gi muligheter for bedret europeisk konkurransedyktighet.
Puuttumalla resurssien tuottavuuteen ja energiatehokkuuteen, korvaamalla uusiutumattomia uusiutuvilla luonnonvaroilla ja tarttumalla resurssien käytön tehokkuuden eroihin voidaan EU-15 ja EU-12 -jäsenvaltioissa saada aikaan mahdollisuuksia lisätä Euroopan kilpailukykyä.
Vekst i produktivitet for arbeid, energi og materialer, EU-15 landene og EU-12 landene
Työn, energian ja materiaalien tuottavuuden kasvu EU-15- ja EU-12 -maissa
Forvaltning av vannressurser skiller seg fra forvaltningen av andre ressurser på grunn av de unike særpreg for vann som ressurs: vann går gjennom den hydrologiske syklus, er avhengig av klimatisk påvirkning, og dens tilgjengelighet varierer i tid og rom. Den forbinder også forskjellige geografiske områder og andre miljømedier.
Vesivarojen hallinta eroaa muiden resurssien hallinnasta koska vedellä resurssina on ainutlaatuisia ominaisuuksia: vesi liikkuu hydrologisen kierron mukaisesti, ilmasto vaikuttaa siihen ja sen saatavuus vaihtelee ajallisesti ja paikallisesti.
Vann er grunnlaget for mange økosystemtjenester – som transport, energiforsyning, rensing – men kan også overføre virkninger fra ett miljømedium eller ett geografisk område til et annet.
Vesi on perusta monille ekosysteemipalveluille – kuten liikenne, energiansaanti, puhdistus – mutta se voi myös siirtää vaikutuksia ympäristön osasta tai alueelta toiselle.
Dette medfører tydelige behov for integrering og grenseoverskridende samarbeid.
Tämä aiheuttaa selkeitä integroinnin ja rajat ylittävän yhteistyön tarpeita.
Arbeid
Työvoima
Vannutnyttelsesindeks (Water Exploitation Index – WEI); på sent 1980-tall/tidlig 190-tall (WEI-90) samenlignet med de seneste tilgjengelige årsdata (197 til 2005) (F)
Vedenkäyttöindeksi: 1980-luvun loppu/190-luvun alku (WEI-90) verrattuna viimeisimpiin käytettävissä oleviin vuosiin (197–2005) (F) olla puutetta yksittäisillä vesistöalueilla eri aikoina tai vuodenaikoina.
Særlig nedbørsfelt i Middelhavsområdet, men nå og da også nedbørsfelt i noen nordlige områder, erfarer overutnyttelse.
Erityisesti Välimeren alueen vesistöalueilla mutta joskus myös joillakin pohjoisilla alueilla otetaan liikaa vettä.
Hovedårsakene til overutnyttelse omfatter økt etterspørsel etter vann til irrigasjon, eller vanning, samt til turisme.
Tärkeimpiä liiallisen vedenoton syitä ovat kastelun ja matkailun kasvava vedenkysyntä.
I tillegg kan et betydelig ”tap” av vann forekomme i offentlig vannfordeling og vannledningsnett før vannet når forbrukerne, og slik forverres vannmangelen i allerede vannfattige områder.
Lisäksi huomattavaa veden "katoamista" voi esiintyä yleisissä jakeluverkoissa ennen kuin vesi saavuttaa kuluttajat. Tämä pahentaa vesipulaa jo muutenkin veden vähyydestä kärsivillä alueilla.
I noen land kan dette tapet i vannledningsnettet være opp til 40 % av den totale vannforsyning, i andre er det under 10 % (19).
Joissakin maissa tämä hävikki verkostossa voi olla jopa 40 % koko vesimäärästä, joissain toisissa se on alle 10 % (19).
Den tidligere jugoslaviske republikken Makedonia
Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia
En kombinasjon av økonomiske og naturlige faktorer resulterer i store regionale skiller i vannbruk. Vannbruk er stabilt i Sør-Europa og avtagende i Vest-Europa.
Taloudellisten ja luontoperäisten tekijöiden yhdistelmä aiheuttaa merkittäviä alueellisia eroja vedenkäytössä.
Denne nedgangen i bruk tilskrives for det meste atferdsendringer, teknologiske forbedringer og forebygging av vanntap i vannfordelingssystemer, støttet av prising av vann.
Tämä lasku johtuu lähinnä käyttäytymisen muutoksista, teknologisesta kehityksestä ja jakelujärjestelmien hävikin ehkäisemisestä tuettuna veden hinnoittelulla.
Øst-Europa har erfart betydelig nedgang i vannbruk – gjennomsnittlig årlig vannbruk i perioden 1997 til 2005 var rundt 40 % lavere enn det var tidlig på 1990-tallet – hovedsakelig som resultat av innføringen av vannmålere, høyere vannpriser og nedlegging av noen vannintensive industrier (19).
Itä-Euroopassa vedenkäyttö on laskenut merkittävästi. Keskimääräinen vuosittainen vedenkäyttö vuosina 1997–2005 oli noin 40 % alempi kuin 1990-luvun alussa, mikä pääasiassa on seurausta vesimittareiden käyttöönotosta, veden korkeasta hinnasta ja joidenkin vesi-intensiivisten teollisuudenalojen lopettamisesta (19).
WEI; Årlig total vannutnyttelse i prosent av tilgjengelige langsiktige ferskvannsressurser Fareterskelen, som skiller et ikke-belastet fra et vannfattig område, er på rundt 20 %, med alvorlig vannmangel der WEI-indeksen overskrider 40 %.
WEI (Water Explotation Index) on vuotuinen vedenoton kokonaismäärä prosentteina pitkän aikavälin käytettävissä olevista makeavesivaroista. Varoituskynnys, joka erottaa haitattoman alueen niukkavetisestä alueesta on noin 20 % ja vakavasta niukkuudesta on kyse kun WEI on yli 40 %.
Det europeiske miljøbyrå, EEA, De europeiske emnesentra
EEA, Vesien teemakeskus (ETC Water).
For eksempel er det store, men for tida ikke virkeliggjorte, muligheter for vannmåling og gjenbruk av avløpsvann (19).
Esimerkiksi vedenkulutuksen mittauksessa ja jäteveden uudelleenkäytössä on suuria mutta tällä hetkellä käyttämättömiä mahdollisuuksia (19).
Gjenbruk av avløpsvann har, i områder med vannmangel, internasjonalt beviselig vist seg å være en kilde til vann som er motstandsdyktig mot tørke og en av de mest effektive løsninger på vannmangel.
Vesipulasta kärsivillä alueilla on jätevesien uudelleenkäyttö kansainvälisesti osoittautunut kuivuuden kestäväksi veden lähteeksi ja yhdeksi tehokkaimmista ratkaisuista vesipulaan.
I Europa gjenbrukes avløpsvann stort sett bare i sør.
Euroopassa jätevettä käytetään uudelleen lähinnä Etelä-Euroopassa.
Naturressurser o aturressurser og g a v fall a v fall kan fordelene være betydelige, inkludert bedret tilgjengelighet på vann, reduserte utslipp av næringsstoffer, og reduserte produksjonskostnader for industrien.
Luonnonvarat ja ja jätteet jätteet
Forbruksmønstre er sentrale pådrivere for ressursbruk og avfallsgenerering
Kulutustottumukset ovat avainasemassa luonnonvarojen käytössä ja jätteen syntymisessä
Bruk av ressurser, vann, energi og generering av avfall drives av våre mønstre for forbruk og produksjon.
Resurssien, veden ja energian käytön sekä jätteiden syntymisen taustalla ovat meidän kulutustottumuksemme ja tuotantotapamme.
Ikke minst kunne arealbrukspraksis og utviklingsplanlegging ha store utslag på vannmangel, gjennom parallelle, kompatible behandlinger av bruken av grunnvann og overflatevann.
Maankäytöllä ja maankäytön suunnittelulla voisi hyvinkin olla merkittävä vaikutus veden niukkuuteen kun harkittaisiin samansuuntaisesti ja yhteensopivasti pohjaveden ja pintaveden käyttöä.
Intensiv utnyttelse av vannførende sjikt kan føre til overutnyttelse, som den førnevnte overutnyttelse relatert til irrigasjon.
Pohjavesiesiintymien intensiivinen hyödyntäminen voi aiheuttaa liikaottoa kuten kasteluun liittyvä liiallinen vedenotto.
Den resulterende kortsiktige produktivitetsøkning og endringer i arealbruksbelastninger forverrer ytterligere grunnvannsutnyttelse og kan etablere en syklus med ikke-bærekraftig sosioøkonomisk utvikling – inkludert risiko for fattigdom, sosial nød, samt fare for energi- og matsikkerhet (20).
Tuloksena ovat tuottavuuden kasvu lyhyellä aikavälillä ja maankäytön muutosten vaikutukset, mitkä vaikeuttavat pohjaveden hyödyntämistä entisestään ja voivat synnyttää kestämättömän sosioekonomisen kehityksen kierteen, mihin kuuluvat köyhyysriski, sosiaalinen hätä sekä energian ja elintarvikkeiden varmuusriski (20).
Mesteparten av klimagassutslipp, forsurende substanser, utslipp som er forløpere for bakkenært ozon og materielle tilførsler forårsaket av forbruksrelaterte livsløpsaktiviteter kan tilskrives sentrale forbruksområder: mat og drikke, bolig, infrastruktur og mobilitet.
Kulutukseen liittyvien toimintojen elinkaaren aikana syntyvistä kasvihuonekaasupäästöistä, happamoittavista yhdisteistä, alailmakehän otsonia muodostavien yhdisteiden päästöistä sekä materiaalien käytöstä valtaosa voidaan kytkeä keskeisiin kulutussektoreihin eli syömiseen ja juomiseen, kotitalouksiin ja infrastruktuuriin sekä liikkumiseen.
Innen ni analyserte land (F), bidro disse tre forbruksområdene med 68 % av klimagassutslippene, 73 % av de forsurende utslippene, 69 % av troposfæriske utslipp av ozonforløpere og 64 % av direkte og indirekte materielle tilførsler, inkludert bruk av innenlandske og utenlandske ressurser, i 2005.
Yhdeksässä tutkitussa maassa (F) nämä kolme kulutussektoria tuottivat 68 % kasvihuonekaasupäästöistä, 73 % happamoittavista päästöistä, 69 % alailmakehän otsonia muodostavien yhdisteiden päästöistä ja 64 % suorasta ja epäsuorasta materiaalien käytöstä, johon kuuluivat sekä kotimaisten että maahantuotujen resurssien käyttö vuonna 2005.
Forskjellige former for arealbrukspraksis kan også forårsake betydelige hydromorfologiske endringer med potensielt skadelige miljøkonsekvenser.
Maankäyttötavat voivat myös aiheuttaa merkittäviä hydro-morfologisia muutoksia, joilla voi olla haitallisia ekologisia seurauksia.
For eksempel er mange viktige våtmarksområder, skoger og elvesletter i Europa blitt drenert og demmet opp, reguleringer og kanaler er blitt bygget for å støtte urbanisering, landbruk, energietterspørsel og vern mot flom.
Esimerkiksi monet Euroopan tärkeät kosteikot, metsät ja tulvatasangot on ojitettu ja padottu, samoin on säännöstelty ja rakennettu kanavia tukemaan kaupungistumista, maataloutta, energian kysyntää ja tulvasuojelua.
Spørsmål knyttet til vannkvantitet og vannkvalitet, etterspørsel etter vann til irrigasjon, vannbrukskonflikter, miljømessige og sosioøkonomiske aspekter og risikostyringsaspekter kan integreres bedre i institusjonssystemene og i de politiske systemer.
Veden määrä ja laatu, kasteluveden kysyntä, veden käytön ristiriidat, ympäristö- ja sosioekonomiset näkökohdat ja riskienhallinnan näkökohdat pystytään sisällyttämään paremmin institutionaalisiin ja poliittisiin järjestelmiin.
Mat og drikke, mobilitet, og i noe mindre grad bolig, er også de områder av husholdningsforbruk som har høyest belastningsintensitet, hvilket indikerer den største miljøbelastning per euro.
Syöminen ja juominen, liikkuminen ja vähäisemmässä määrin asuminen ovat kotitalouksien kulutuksessa myös niitä alueita, joilla ovat korkeimmat paineintensiteetit eli niiden tuottama ympäristöpaine on korkein kulutettua rahayksikköä kohti laskettuna.
Reduksjoner i miljøbelastninger forårsaket av husholdninger kunne oppnås ved å redusere belastningsintensiteten innen individuelle forbrukskategorier – for eksempel gjennom forbedringer i energieffektiviteten i boliger; ved å forflytte utgifter til transport fra privatbilisme til offentlig transport; eller ved å forflytte husholdningsutgifter fra en belastningsintensiv kategori (som transport) til en kategori med lavere belastningsintensitet (som kommunikasjon).
Kotitalouksien kulutuksesta ympäristölle aiheutuneen paineen vähenemistä voitaisiin saada aikaan alentamalla kunkin yksittäisen kulutusluokan paineen voimakkuutta esimerkiksi parantamalla asuntojen energiatehokkuutta, siirtämällä liikkumisen kuluja henkilöautoista julkiseen liikenteeseen tai siirtämällä kotitalouksien menoja paineintensiivisestä luokasta (esimerkiksi liikenne) matalan intensiteetin luokkaan (kuten viestintä).
Europeisk politikk har så vidt begynt å ta opp utfordringene knyttet til veksten i ressursbruk og ikke-bærekraftige forbruksmønstre.
Euroopan politiikka on vasta äskettäin alkanut tarttua resurssien kasvavan käytön ja kestämättömien kulutustottumusten haasteisiin. Euroopan
Europeiske politiske retningslinjer, som EUs Integrerte produktpolitikk (21) og EUs Direktiv om miljøvennlig design (22) fokuserte på å redusere
21 politiikat kuten yhdennetty tuotepolitiikka (Integrated Product Policy) (
EUs rammedirektiv for vann (WFD) gir et rammeverk for å integrere høye miljøstandarder for vannkvalitet og vannbruk med andre politiske retningslinjer (6).
Vesipolitiikan puitedirektiivi (VPD) tarjoaa puitteet yhdistää korkeat veden laadun ja käytön ympäristönormit muuhun politiikkaan (6).
Et første blikk på planene for nedbørsfeltsforvaltning, som er blitt utformet og meldt av medlemslandene i løpet av den første runden med implementering av vanndirektivet, indikerer at det er høy risiko for at man ikke vil oppnå god økologisk tilstand innen 2015 for et betydelig antall vannforekomster.
Jäsenvaltioiden vesipolitiikan puitedirektiivin täytäntöönpanon ensimmäisellä kierroksella laatimat ja raportoimat vesienhoitosuunnitelmat viittaavat siihen, että huomattavalla määrällä vesistöjä on suuri vaara, ettei hyvää ekologista tilaa saavuteta vuoteen 2015 mennessä.
I mange tilfeller skyldes dette problemer relatert til vannforvaltning, særlig forbundet med vannkvantitet og irrigasjon, omforminger av strukturen på elvebredder og elvers utspring, forbindelser mellom elver eller ikke-bærekraftige vernetiltak mot flom som ikke er blitt tatt opp av tidligere, forurensningsorienterte politiske retningslinjer.
Monissa tapauksissa tämä liittyy vesien hoitoon ja erityisesti veden määrään ja kasteluun, jokien rantojen ja uomien rakenteen muutoksiin, jokien kytkeytyvyyteen tai kestämättömiin tulvantorjuntatoimenpiteisiin, joita ei ole otettu esille aikaisemmassa saastumispainotteisessa toiminnassa.
Den generelle utfordringen som vanndirektivet kan hjelpe å håndtere – om det implementeres til fulle – er å sikre bærekraftige tilgjengelighet på god vannkvalitet, så vel som å forvalte de produkters belastninger på miljøet, inkludert deres energiforbruk, gjennom hele produktets livsløp: det anslås at over 80 % av all produktrelatert miljøbelastning bestemmes i løpet av et produkts designfase.
tuotteiden ympäristövaikutuksia ja niiden energiankulutusta niiden koko elinkaaren ajan. On arvioitu, että yli 80 % kaikista tuotteisiin liittyvistä ympäristövaikutuksista määräytyy tuotteen suunnitteluvaiheessa.
I tillegg stimulerer også EU-politikk innovasjonsvennlige markeder med EUs Lead Markets-initiativ (Ledemarkedsinitiativet) (23).
Lisäksi EU:n politiikka myös edistää innovaatioille suotuisia markkinoita edelläkävijämarkkina-aloitteellaan (EU Lead Markets) (23).
Belastningsintensitet i forhold til gjennomsnitt for alle forbrukskategorier
Painevoimakkuus verrattuna kaikkien kulutusluokkien keskiarvoon
EUs Handlingsplan for bærekraftig forbruk og produksjon, samt en bærekraftig industripolitikk (24) fra 2008 forsterker livsløpstilnærmingen.
EU:n kestävän kulutuksen ja tuotannon ja kestävän teollisuuspolitiikan toimintasuunnitelma vuodelta 2008 (24) panee vahvasti painoa elinkaariajattelulle.
I tillegg styrker handlingsplanen grønne offentlige anskaffelser og utløser noen tiltak som retter seg mot forbrukeratferd.
Lisäksi se vahvistaa ympäristöystävällisiä julkisia hankintoja ja käynnistää joitakin toimia, joilla puututaan kuluttajien käyttäytymiseen.
Imidlertid tar ikke gjeldende politiske retningslinjer i tilstrekkelig grad opp de underliggende årsaker til ikke-bærekraftig forbruk. Den tenderer i stedet til å fokusere på å redusere virkninger og er ofte baserte på frivillige midler.
Nykyiset toimintalinjat eivät kuitenkaan ole riittäviä kestämättömän kulutuksen perimmäisiin syihin puuttumiseksi vaan ne sen sijaan tahtovat keskittyä vaikutusten vähentämiseen ja usein ne perustuvat vapaaehtoisiin välineisiin.
mer enn 20 % av ressursene som brukes i Europa importeres (
Euroopassa käytetyistä resursseista yli 20 % tulee tuontina (
Denne importavhengigheten er særlig tydelig når det gjelder brensler og gruvedriftsprodukter.
Tuontiriippuvuus polttoaineista ja kaivosteollisuuden tuotteista on erityisen selvää.
En sideeffekt av denne handelsbalansen er at noen av miljøbelastningene forårsaket av europeisk forbruk blir følbar i de eksporterende land og områder.
Tämä kauppataseen sivuvaikutuksena on, että jotkin Euroopan kulutuksen ympäristövaikutukset tuntuvat viejämaissa ja alueilla.
Europa er, for eksempel, en nettoimportør av fôr og korn til europeisk kjøtt- og meieriproduksjon.
Eurooppa on esimerkiksi eurooppalaisen lihan ja maidon tuotannossa käytettävän rehun ja viljan nettotuoja.
Videre importeres mer enn halvparten av forsyningene med fisk i EU: skillet på 4 millioner tonn mellom etterspørsel etter fisk og tilbud på fisk i Europa kompenseres gjennom fiskeoppdrett og import (27).
Lisäksi yli puolet EU:ssa käytettävästä kalasta tuodaan. Noin neljän miljoonan tonnin ero kalan kysynnän ja tarjonnan välillä täytetään vesiviljelyllä ja tuonnilla (27).
Dette medfører i stigende grad bekymringer om virkningene på fiskebestandene, så vel som andre miljøutslag relatert til produksjon og forbruk av mat (se Kapittel 3).
Tämä lisää entisestään syytä olla huolissaan vaikutuksista kalakantoihin sekä muista ympäristövaikutuksista, jotka liittyvät elintarvikkeiden tuotantoon ja kulutukseen (katso luku 3).
For mange materialer og handelsvarer er det slik at miljøbelastninger forbundet med deres uttak og/eller produksjon – som avfallsgenerering, eller vann eller energi som går med – påvirker opprinnelseslandene.
Useiden materiaalien ja kauppatavaroiden käyttöönottoon, louhintaan ja tuotantoon liittyvät ympäristöön kohdistuvat paineet – kuten jätteen synty tai veden ja energian käyttö – vaikuttavat lähtömaihin.
Selv om disse belastningene kan være betydelige, fanges de ikke opp av de indikatorer som det er vanlig å bruke i dag.
Vaikka nämä paineet voivat olla merkittäviäkin, eivät nykyisin yleisesti käytetyt indikaattorit ota niitä huomioon.
For noen produkter, som for eksempel datamaskiner eller mobiltelefoner, kan miljøbelastningene være flere størrelsesordener større enn selve produktets faktiske vekt.
Joidenkin tuotteiden, kuten tietokoneen tai matkapuhelimen, ympäristöpaineet voivat olla useita kertaluokkia suurempia kuin itse tuotteen todellinen paino.
De 27 EU-landenes fysiske handelsbalanse med resten av verden, 2008 mengde vann som brukes for å produsere de forbrukte varer og tjenester, så ligger 84 % av dette fotavtrykket utenfor EU, for det meste
Tavarakaupan tase EU-27 -maiden ja muun maailman välillä 2008
Den Europeiske Union (EU-27)
Euroopan unioni (EU-27 -maat)
Brensler og gruvedriftprodukter (203 millioner tonn)
Polttoaineet ja kaivannaiset (203 miljoonaa tonnia)
Forvaltning av naturressurser er knyttet til andre miljømessige og sosioøkonomiske faktorer
Kuitenkin globalisaatio ja kauppa tarjoavat myös luonnonvaroiltaan rikkaille maille mahdollisuuden viedä resursseja ja kasvattaa myyntitulojaan.
De direkte virkningene av ressursbruk på miljøet inkluderer forringelse av fruktbart land, vannmangel, generering av avfall, giftig forurensning og tap av biologisk mangfold i terrestriske økosystemer og ferskvannsøkosystemer.
Luonnonvarojen käytön välittömiin ympäristövaikutuksiin kuuluvat hedelmällisen maan laadullinen huononeminen, vesipula, jätteet, toksiset saasteet ja luonnon monimuotoisuuden väheneminen maan ja makean veden ekosysteemeissä.
I tillegg kan indirekte virkninger på miljøet, for eksempel knyttet til endringer i landdekke, ha betydelige effekter på økosystemtjenester og helse.
Lisäksi esimerkiksi maanpeitteen muutoksiin liittyvillä välillisillä ympäristövaikutuksilla voi olla merkittäviä vaikutuksia ekosysteemipalveluihin ja terveystilanteeseen.
Brensler og gruvedriftprodukter (1 384 millioner tonn)
Polttoaineet ja kaivannaiset (1 384 miljoonaa tonnia)
Det europeiske miljøbyrå, EEA, De europeiske emnesentra, ETC, Bærekraftig forbruk og produksjon (basert på Eurostat).
EEA, Kestävän kulutuksen ja tuotannon teemakeskus (ETC on Sustainable Consumption and Production) (Eurostatin tietojen perusteela).
De fleste former for miljøbelastninger som vurderes i denne rapporten drives – direkte eller indirekte – av den økende bruken av naturressurser til produksjons- og forbruksmønstre som etterlater et fotavtrykk i Europas miljø så vel som i miljøet andre steder.
Tässä raportissa arvioiduista ympäristöön kohdistuvat paineista useimpien käyttövoimana on – suoraan tai välillisesti – kasvava luonnonvarojen käyttö tuotanto- ja kulutustavoilla, jotka jättävät ympäristöjalanjälkensä Eurooppaan ja muualle maailmaan.
Dessuten setter utarmingen av våre lagre av naturkapital og dens sammenheng med andre typer kapital den videre bærekraften av Europas økonomi og sosiale samhold i fare.
Lisäksi tähän liittyvä ehtyvä luontopääomavarantomme ja sen kytkeytyminen muihin pääomiin vaarantavat Euroopan talouden sekä sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kestävyyden.
Miljø, helse, forventet levealder og sosial ulikhet må ses i sammenheng
Ympäristö, terveys ja elämänlaatu
Til tross for betydelige forbedringer, er det fortsatt store forskjeller på miljøkvalitet og menneskelig helse de europeiske landene imellom.
Ympäristö on keskeinen osa ihmisten fyysistä, henkistä ja sosiaalista hyvinvointia.
De mangfoldige, sammensatte reaksjonskjeder og samspill tatt i betraktning, bør de kompliserte forholdene mellom miljøfaktorer og menneskelig helse ses i en bredere arealmessig, sosioøkonomisk og kulturell sammenheng.
Merkittävistä parannuksista huolimatta Euroopan maissa ja niiden välillä on edelleen suuria eroja ympäristön laadussa ja terveystilanteessa. Ympäristön ja ihmisten terveyden välisissä monimutkaisissa suhteissa on useita huomioon otettavia yhteyksiä ja vuorovaikutuksia, ja niitä tulisi tarkastella laajempaa alueellista, sosioekonomista ja kulttuurista taustaa vasten.
Økningen av forventet levealder de seneste tiår beror for det meste på bedret overlevelse for folk over 65 år, mens forlenget forventet levealder før 1950 for det meste berodde på en reduksjon i for tidlig død (dvs. død før 65 års alder).
Suurin osa korkeimpia: lähes 76 vuotta miehillä ja 82 vuotta naisilla ( elinajanodotteen lisäyksestä on viime vuosikymmeninä johtunut yli 65-vuotiaiden pidemmästä elinajasta, mutta ennen vuotta 1950 syynä oli lähinnä ennenaikaisten kuolemien eli alle 65-vuotiaina kuolleiden määrän väheneminen.
I gjennomsnitt forventes menn å leve nesten 81 % av sine liv fri fra uførhet, og kvinner 75 % (2).
Miesten odotetaan elävän keskimäärin lähes 81 % ja naisten 75 % elämästään ilman invaliditeettia tai työkyvyttömyyttä (2).
Det er imidlertid skiller mellom kjønn og mellom EUs medlemsland.
Sukupuolten ja jäsenvaltioiden välillä on kuitenkin eroja.
Forringelsen av miljøet gjennom luftforurensning, støy, kjemikalier, dårlig vannkvalitet og tap av naturområder, kombinert med livsstilsendringer, kan være medvirkende årsaker til betydelige økninger i forekomsten av fedme, diabetes, sykdommer i hjerte-kar- og nervesystemet og kreft – som alle er viktige folkehelseproblemer for Europas befolkning (3). Fruktbarhets- og psykisk helserelaterte problemer øker også i omfang.
Ilmansaasteet, melu, kemikaalit, huonolaatuinen vesi ja luonnontilaisten alueiden väheneminen aiheuttavat ympäristövaurioita, jotka yhdessä elintapojen muutosten kanssa voivat merkittävästi lisätä liikalihavuuden, diabeteksen, sydän- ja verisuontitautien, hermostosairauksien ja syövän esiintymistä. Ne kaikki ovat merkittäviä Euroopan väestön kansanterveysongelmia (3).
Astma, allergier (4), og noen former for kreft forbundet med miljøbelastninger er kilde til særlig bekymring når det gjelder barn.
Astma, allergiat (4) ja jotkut ympäristöpaineisiin liittyvät syöpätyypit ovat erityisesti lapsia koskevia huolenaiheita.
Verdens Helseorganisasjon (WHO) anslår miljøbyrdeandelen for sykdommer i det alleuropeiske området til mellom 15 % og 20 % av det totale antall dødsfall, og 18 % til 20 % av uførhetsjusterte leveår (disabilityadjusted life years – DALY) (A), med en relativt høyere byrde i den østre delen av området (5). De foreløpige resultater av en
Maailman terveysjärjestö (WHO) arvioi, että sairauksien ympäristötaakka koko Euroopan alueella on 15–20 % kaikista kuolemantapauksista ja 18–20 % vammaisena tai invalidina eletyistä vuosista ja eliniän lyhenemisestä ennenaikaisen kuoleman takia (disability-adjusted life
Bruk av EBD-tilnærming tillater: sammenligning av helsetap forårsaket av forskjellige risikofaktorer; å prioritere; og å evaluere nytten ved spesifikke tiltak.
Tämän lähestymistavan käyttö tekee mahdolliseksi vertailla eri riskitekijöiden vaikutusta terveydentilan heikkenemiseen, asettaa tärkeysjärjestyksiä sekä arvioida tiettyjen toimenpiteiden hyötyjä.
Resultatene vil imidlertid sannsynligvis undervurdere den samlete miljøbyrde siden det fokuseres på enkeltstående risikofaktorer og utslag på helse, heller enn en full beregning av komplekse kausale reaksjonsganger.
Kuitenkin tulokset todennäköisesti aliarvioivat ympäristön aiheuttamaa rasitusta, sillä ne keskittyvät yksittäisiin riskitekijöihin ja terveysvaikutuksiin sen sijaan, että ne ottaisivat täysimääräisesti huomioon monimutkaiset syy-seuraussuhteet.
Vurderinger av lignende spørsmål kan variere, avhengig a v de underliggende antakelser, metoder og data som er tatt i bruk; og for c) ( d).
Samankaltaisista asioista tehdyt arviot voivat vaihdella riippuen taustalla olleista oletuksista, menetelmistä ja käytettävissä olleista tiedoista.
mange risikofaktorer er EBD-estimater ennå ikke tilgjengelige (
Tutkimukset osoittavat, että huonot ympäristöolosuhteet vaikuttavat erityisesti heikommassa asemassa oleviin ryhmiin (7).
Å tillegge miljøet en rolle i utviklingen av sykdommer, og utviklingen av hittil ukjente vurderingstilnærminger med sikte på ta den iboende kompleksitet og uvisshet ved samspillet mellom miljø og helse med i betraktningen, er – og f g e) ( forblir – gjenstand for intens debatt (
Kiivaan keskustelun aiheina tulevat edelleen olemaan sekä ympäristön merkityksen määrittäminen sairauksien kehittymiselle että uusien arvioinnin lähestymistapojen kehittäminen, joiden tarkoituksena on ottaa huomioon ympäristön ja terveyden välisen vuorovaikutuksen mutkikkuus ja sen f g e) ( epävarmuustekijät (
Bedre forståelse for forskjellene i den sosiale fordeling av miljøkvalitet kan være til hjelp for utforming av politiske retningslinjer, siden spesifikke befolkningsgrupper, som de med lav inntekt, barn og de eldre kan være mer sårbare – mest på grunn av helsetilstand og økonomisk og utdanningsmessig status, tilgang til helsetjenester, samt livsstilfaktorer som påvirker tilpasningsevner og evner til å hanskes
Ympäristön laadun sosiaalisen jakauman erojen parempi ymmärtäminen voi olla avuksi toimenpiteille, sillä tietyt väestöryhmät kuten pienituloiset, lapset ja vanhukset voivat olla haavoittuvampia lähinnä heidän sopeutumis- ja selviytymiskykyynsä vaikuttavien terveyteen, talous- ja koulutustilanteeseen, terveydenhoitopalvelujen saatavuuteen ja m k ik
De viktigste europeiske politiske retningslinjene tar sikte på å sikre et miljø der “forurensningsnivået ikke fremkaller skadevirkninger på menneskelig helse og miljø”, og der sårbare befolkningsgrupper trygges.
Tärkeimpien eurooppalaisten toimintalinjojen tavoitteena on tarjota ympäristö, jossa "saasteiden määrä ei aiheuta haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön" ja jossa herkkiä väestöryhmiä suojellaan.
Disse er EUs 6. miljøhandlingsplan (6. EAP) (11), EUs Miljø og
Näitä toimintalinjoja ovat kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma (11), EU:n ri, u
K helsestrategi (12) og EUs Handlingsplan for miljø og helse 2004-2010 (13), og Verdens helseorganisasjons (WHO) alleuropeiske
K ympäristöterveysstrategia (12) ja toimintasuunnitelma 2004–2010 (13) sekä WHO:n yleiseurooppalainen ympäristö- ja terveysprosessi (14) (15).
De avgjørende faktorer for helse og velferd i våre nabolag
Terveyden ja hyvinvoinnin tekijät lähiympäristössämme a ).
Miljø- og helseprosessen tar sikte på å oppnå en bedre forståelse for miljøtrusler mot menneskelig helse; å redusere sykdomsandelen forårsaket av miljøfaktorer; å styrke EUs kapasitet for politikkutvikling på dette område; og å identifisere og forebygge nye miljørelaterte trusler mot folks helse (12).
Vaikka EU:n politiikan pääpaino on pilaantumisen ja ympäristön tuottamien ratkaisevan tärkeiden palvelujen häiriintymisen vähentäminen, tunnustetaan myös yhä laajemmin luonnollisen ja monimuotoisen ympäristön hyödyt ihmisten terveydelle ja hyvinvoinnille (16).
Mens hovedvekten i EUs politikk ligger på å redusere forurensning og forringelse av avgjørende økosystemtjenester, er det også en voksende erkjennelse av fordelene ved og nytten av det naturlige, biologisk mangfoldige miljø for menneskelig helse og velferd (16).
Lisäksi on syytä huomata, että useimmat terveyteen liittyvät pilaantumista koskevat toimintalinjat on suunnattu ulkoiseen ympäristöön. Tässä suhteessa sisätilat ovat jokseenkin laiminlyöty alue kun ottaa huomioon, että Euroopan kansalaiset viettävät jopa 90 % ajastaan sisätiloissa.
Sverige
Tanska
LE (forventet levealder) kvinner
LE (elinajanodote) naiset
LE (forventet levealder) menn
LE (elinajanodote) miehet
HLY (friske leveår) kvinner
HLY (terveet elinvuodet) naiset
HLY (friske leveår) menn
HLY (terveet elinvuodet) miehet
Nyere vurderinger av kildene til, eksponering for og politiske retningslinjer relatert til forurensning av inneklima har analysert fordelene ved forskjellige tiltak.
Tuoreimmat arvioinnit sisäilman epäpuhtauksien lähteistä, niille altistumisesta ja niihin liittyvistä toimintalinjoista ovat analysoineet eri toimenpiteiden hyötyjä.
De største helsegevinstene kobles til restriksjoner på røyking.
Suurin terveydellinen hyöty liittyy tupakoinnin rajoituksiin.
Retningslinjer for bygg og ventilasjon som kontrollerer innendørs eksponering for svevestøv, allergener, ozon, radon og lyd utenfra gir store langsiktige helsegevinster.
Rakennusten ja ilmanvaihdon toimet, jotka säätelevät altistumista sisäilman hiukkasille, allergeeneille, otsonille, radonille ja ulkomelulle tarjoavat suuria pitkän aikavälin hyötyjä.
Bedre bygningsforvaltning, forebygging av akkumulering av fukt og framvekst av mugg, og forebygging av eksponering for eksos fra innendørs forbrenning kan gi betydelige helsegevinster på mellomlang og lang sikt. Betydelige helsegevinster på kort til mellomlang sikt, oppnås fra forventes å leve i frisk tilstand.
Parempi rakennusten hoito, kosteuden kertymisen ja homeen kasvun ennaltaehkäisy ja sisätiloissa tapahtuvan polttamisen pakokaasuille altistumisen estäminen voivat tuottaa merkittäviä keskipitkän ja pitkän aikavälin hyötyjä.
Forventet levealder (LE) ved fødsel – det antall år et nyfødt barn forventes å leve, forutsatt at de aldersspesifikke dødelighetsrater forblir konstante.
Elinajanodote(Life Expectancy, LE) syntymähetkelä on niiden vuosien lukumäärä, jotka vastasyntyneen lapsen odotetaan elävän olettaen, etteivät ikäryhmittäisten kuoleisuuslukujen tasot muutu.
Datadekning: ingen HLY-data for Bulgaria, Sveits, Kroatia, Liechtenstein, og den tidligere jugoslaviske republikk Makedonia.
Tietojen kattavuus: ei HLY- tietoja Bulgariasta, entisestä Jugoslavian tasavalasta Makedoniasta, Kroatiasta, Liechtensteinista eikä Sveitsistä.
Tidsdekning: 2006-data brukt for LE Italia og EU-27.
Ajalinen kattavuus: LE -tiedot ovat vuodelta 2007 paitsi Italian tiedot ja EU-27 -maiden summatiedot vuodelta 2006.
Det europeiske fellesskaps helseindikatorer (
Euroopan yhteisön terveysindikaattorit (
I løpet av det siste tiåret har ozonkonsentrasjoner med stor hyppighet og omfang oversteget helse- og økosystemrelaterte målverdier. Programmet Ren luft i Europa (Clean Air for Europe – CAFE) anslår at ved gjeldende nivåer på bakkenært ozon, forbindes eksponering til konsentrasjoner som overstiger den helserelaterte målverdi (B) med
Ulkoilman laatu on parantunut joidenkin saasteiden osalta, mutta merkittäviä terveysuhkia on edelleen ilmaa Eurooppaan -ohjelman (Clean Air for Europe, CAFE) arvion mukaan nykyisillä alailmakehän otsonin pitoisuuksilla yli 20 000 ennenaikaista kuolemaa vuosittain liittyy terveydelliset tavoitearvot ylittäville pitoisuuksille
) og karbonmonoksid (CO) i lufta, så vel som markerte reduksjoner i mer enn 20 000 for tidlige dødsfall i EU-25 (
) EU-25 -maissa (
Eksponering for svevestøv eller partikulært materiale
Myös lyijypitoisuudet ovat laskeneet huomattavasti lyijyttömän bensiinin
I perioden 1997 til 2008, ble fra 13 % til 62 % av Europas bybefolkning potensielt eksponert for konsentrasjoner av mellomfint og grovt
Vuosina 1997–2008 Euroopan kaupunkien väestöstä 13–62 % oli vaarassa
) forblir imidlertid en kilde til stor miljørelatert
) ovat merkittäviä ympäristöön liittyviä terveysuhkia.
10 og kroniske virkninger på luftveier og hjerte- og karsystemet, forringet oversteg EUs grenseverdi som er satt for å beskytte menneskelig
ja verenkiertoelimistöön, lasten heikentynyt keuhkojen kehittyminen ja
lungeutvikling hos barn og redusert fødselsvekt ( helse (
syntymäpainon aleneminen (
Finfraksjonen av svevestøv eller partikulært materiale (PM
Pienhiukkaset (PM
5 millioner tapte leveår kunne tilskrives denne forurenseren (
% kaupunkien väestöstä indikaattoreita, ja niitä käytetään likiarvoina vaikutuksia aiheuttavien
80 med de største reduksjoner i PM i løpet av de siste 20 år (
80 hiukkasten ominaisuuksille.
Konsentrasjoner av PM og PM er indikatorer for komplekse
Tästä voisi olla hyötyä kohdennettuja vähentämisstrategioita ja ilmanlaatumääräyksiä laadittaessa (20).
2.5 blandinger av forurensende stoffer og brukes som referanse for de
Todistusaineisto lisääntyy yhä siitä, että hiukkasten kemialliset ominaisuudet
Bare by- og drabantbyovervåkingsstasjoner er inkluderte. Siden O
Vain kaupunkialueiden ja esikaupunkien taustapitoisuuksien seurantaasemat ovat mukana.
10 forhold en a vgjørende virkning på de luftbårne konsentrasjoner. Dette forklarer i det minste delvis årvisse variasjoner og for eksempel de høye O
Koska otsoni ja suurin osa hiukkasista muodostuu ilmakehässä, on sääolosuhteilla ratkaiseva vaikutus ilman pitoisuuksiin.
3-nivåer i 2003, et år med lange hetebølger om sommeren.
Tämä selittää ainakin osittain vuosittainen vaihtelun ja esimerkiksi korkeat otsonipitoisuuksien tasot vuonna 2003, jolloin kesällä oli pitkiä hellejaksoja.
Den påfølgende EUs tematiske strategi om luftforurensning (23) fastsetter midlertidige målsettinger gjennom forbedring av luftkvalitet innen 2020. EUs
2.5 strategia (23) asettaa välitavoitteita parantamalla ilmanlaatua vuoteen 2020 mennessä.
H gjennomsnittlige eksponeringsindikatoren (AEI) (
Se on myös lisännyt uusia pienhiukkasia koskevia vuonna 2020 saavutettavaksi asetettuja tavoitteita, jotka perustuvat keskimääräisen altistumisen indikaattorilla (Average Exposure Indicator, AEI) (H) määritettyihin tarvittaviin vähennysprosentteihin.
) for å fastsette en påkrevd prosentvis reduksjon som skal oppnås i 2020.
Lisäksi useat kansainväliset elimet ovat keskustelleet tavoitteiden asettamisesta vuodelle 2050 Euroopan toimintalinjojen ja kansainvälisten
Videre diskuterer flere internasjonale organisasjoner fastsettelse av mål for 2050 i forhold til de langsiktige miljømålsettinger i europeiske
25 pöytäkirjojen pitkän aikavälin ympäristötavoitteiden mukaisesti (
politiske retningslinjer og internasjonale protokoller (
Tieliikenne on erityisesti kaupunkialueilla useiden terveysvaikutuksien yhteinen lähde
Luftkvalitet er dårligere i byer og tettbygde områder enn i bygdeområder.
Ilman laatu on huonompi kaupunkialueilla kuin maaseudulla.
Årlige gjennomsnittlige konsentrasjoner av grovt svevestøv, eller partikulært materiale PM
Euroopan kaupunkiympäristöjen vuotuiset keskimääräiset PM
, i europeisk bymiljø har
-pitoisuudet eivät ole
10 ikke endret seg vesentlig i løpet av det siste tiåret. Hovedkildene
10 muuttuneet merkittävästi viime vuosikymmenenä.
500–5 000 i tettbygde områder rammet folk under 25 års alder ( datadekning datadekning
500–5 000 a terveyteen ja hyvinvointiin (28).
Europe” (Støyobservasjon og -informasjon for Europa) (
EEA, Ilman ja ilmastonmuutoksen teemakeskus (ETC on Air and Climate j
Det fins eksempler, som Berlin, på vellykkede integrerte tilnærminger for å redusere både lokal kan nesten 34 millioner mennesker være eksponert for et langsiktig
Berliini on yksi esimerkki kaupungista, jossa on onnistuttu yhdentämään lähestymistapoja sekä paikallisten ilmansaasteiden että melun
32 gjennomsnitt på trafikkstøynivå (
32 vähentämiseksi (
Helseorganisasjons (WHO) retningslinjer for nattestøy i Europa anbefaler at folk ikke skal eksponeres for nattestøy som overstiger 40 dB.
WHO:n yöaikaisen melun ohjearvon mukaan ihmisten ei pitäisi altistua yli 40 dB:n melulle yöaikaan.
Nattestøynivåer på 55 dB, beskrevet som ”mer og mer farlig for folkehelsa”, bør anses som et midlertidig mål i situasjoner der det ikke er mulig å oppnå retningslinjenes anbefalinger (28).
Yöajan melutasoa 55 dB on kuvailtu "entistä vaarallisemmaksi kansanterveydelle", ja sitä olisi pidettävä välitavoitteena
Bedre rensing av avløpsvann har ført til økt vannkvalitet, men supplerende tilnærminger kan bli nødvendige for framtida
28 tilanteissa, joissa ohjearvoihin pääseminen ei ole mahdollista (
Rensing av sanitært og kommunalt avløpsvann, så vel som kvaliteten på både drikke- og badevann, er blitt betydelig forbedret i Europa i løpet av de siste 20 årene, men vedvarende innsats trengs for ytterligere å øke kvaliteten på vannressurser.
Parempi jätevesien käsittely on parantanut vesien laatua, mutta tulevaisuudessa voidaan tarvita toisiaan täydentäviä lähestymistapoja
Dårlig luftkvalitet og støy i byer og tettbygde områder har ofte en felles kilde og kan
Jätevesien käsittely sekä juomaveden ja uimaveden laatu ovat parantuneet merkittävästi Euroopassa 20 viime vuoden aikana, mutta jatkuvia ponnisteluja tarvitaan parantamaan edelleen vesivarojen laatua.
Meldt langsiktig (årlig gjennomsnitt) eksponering for dag-kveld-natt støy over (L
Raportoitu pitkäaikainen (vuosikeskiarvo) altistuminen päivä-ilta-yö -melulle kun (L
) på mer enn 55 dB i den agglomerasjoner (samling av ubeslektede aktiviteter
) on yli 55 dB niissä de n
Bioakkumuleringen av kvikksølv og noen tungt nedbrytbare organiske miljøgifter kan for eksempel være høy nok til å gi grunn til helsebekymring for sårbare befolkningsgrupper som gravide på ett sted) med mer enn 250 000 innbyggere/personer i de 27 EU-landene
EU-27 -maiden taajamissa, joissa on yli 250 000 asukasta
(samling av ubeslektede aktiviteter på ett sted) > 250 000 innbyggere/personer Antall mennesker i millioner
) taajamissa > 250 000 asukasta Melualtistus ( > 55 dB Lden Väestön määrä (miljoonia)
35 vanskelig å anslå og er sannsynligvis undervurdert (
35 ja todennäköisesti sitä aliarvioidaan (
Mens EUs drikkevannsdirektiv (DWD) tar opp vannforsyninger som betjener mer enn 50 personer, gjelder et europeisk datautvekslings- og rapporteringssystem kun for vannforsyninger til mer enn 5 000 personer.
Vaikka juomavesidirektiivi kattaa yli 50 ihmistä palvelevat vesihuoltojärjestelmät, eurooppalainen tietojen vaihto- ja raportointijärjestelmä koskee vain yli 5 000 liittyjän laitoksia.
I en undersøkelse i 2009 var overholdelsesraten for drikkevannsstandard i mindre forsyningssystemer 65 %, mens den
Vuonna 2009 tehdyn tutkimuksen mukaan pienemmistä laitoksista 65 % täytti juomavesistandardit, kun taas suurempien laitosten vastaava luku
Industri for større vannforsyningssystemer oversteg 95 % (
37 oli yli 95 % (
10 av 12 utbrudd av vannbårne sykdommer som ble rapportert i de k ).
Melulähde tautien puhkeamisista kymmenen kahdestatoista liittyi yksityisten
Regionale variasjoner i rensing av avløpsvann mellom 190 og 2007
Jäteveden käsittelyn alueellinen vaihtelu jaksolla 190–2007
% av nasjonal befolkning tilknyttet kommunalt renseanlegg for avløpsvann
Yhdyskuntajätevesipuhdistamoihin liittyneen väestön osuus %
( ) Antall land
( ) Maiden määrä