pere/sami_parallel huggingface dataset:
I Slovakia ble minstestraffen for handel hevet fra 2–8 år til 4–10 år og øvre strafferamme for større kvanta fra 10 til 15 eller til og med 20 år.
Niin ikään vuonna 2004 Liettua tiukensi yksinkertaisista kaupankäyntirikoksista määrättäviä enimmillään kahden vuoden rangaistuksia 2–8 vuoteen, ja suurten määrien kaupan rangaistukseksi määrätään entisten 2–8 vuoden sijaan nyt 8–10 vuotta.
Og til slutt, Østerrike satte i 2007 opp maksimumsstraffen for å forsyne andre med narkotiske stoffer og for å dyrke enkelte narkotiske planter fra 6 til 12 måneders fengsel.
(10) Tänä vuonna on tarkasteltu uusimmissa Reitox-raporteissa olevia viittauksia kansalliseen tutkimukseen ja näin on saatu kuva Euroopan maissa viime aikoina tehdystä tutkimustyöstä.
Straffen for alvorligere lovbrudd ble ikke endret, men definisjonen av stort kvantum ble redusert fra 25 til 15 ganger grensen for straffri besittelse.
Tässä osiossa kerrotaan myös Euroopan komission tänä vuonna käynnistämästä tutkimuksesta, jossa selvitetään huumausainetutkimusta EU:ssa.
Forskningen som utføres i det enkelte land i Europa på narkotikafeltet, var tema for et Utvalgt aspekt utgitt av
Seuraavina olivat Saksa ja Alankomaat, joista kumpikin mainitsi yli 30 hanketta, sekä Tšekki, Irlanti ja Suomi, joista kukin mainitsi yli 20 hanketta.
I denne delen redegjør vi også for en studie av narkotikarelatert forskning i EU som Europakommisjonen publiserte i år.
Sen jälkeen neljä muuta maata on hyväksynyt lait, joilla tavanomaisesta huumausainekaupasta määrättävät seuraamukset on saatettu päätöksen mukaisiksi.
Landene i Europa har vist til over 350 forskningsprosjekter som er iverksatt eller publisert i 2007 og 2008 i de siste
Viimeksi Itävalta tiukensi vuonna 2007 huumausaineiden luovuttamisesta muille tai tiettyjen huumausaineiden viljelystä määrättäviä vankeusrangaistuksia kuudesta kuukaudesta kahteentoista kuukauteen.
Det var store variasjoner i deltakelsen i europeiske forskningsaktiviteter fra et land til et annet, og mye av det internasjonale samarbeidet skjer innenfor uformelle rammer. Imidlertid understreket studien at narkotikarelatert forskning vil ha mye å vinne på etableringen av europeiske og internasjonale forskningsnettverk.
Viimeaikaisista tutkimuksista yli kolmannes käsitteli huumausainetilanteen vuoksi toteutettuja toimia, kolmanneksessa keskityttiin huumausaineiden käyttöasteeseen, levinneisyyteen ja käyttötapoihin ja viidenneksessä huumausaineiden käytön seurauksiin.
Forskningskapasitet, generell kvalitet og tilgjengelige midler varierer i hele EU, og det er et stort behov for kapasitetsbygging og finansiering for å dekke et bredere spekter av politikkområder i tilknytning til EUs handlingsplan mot narkotika.
Huomattavasti vähemmän huomiota tutkimusaiheina näyttävät saaneen muun muassa taustatekijät, riskit ja suojatekijät, huumeiden vaikutusmekanismit ja haittavaikutukset, tarjonta ja markkinat sekä menetelmälliset kysymykset.
Mer informasjon om narkotikarelatert forskning i EU og på nasjonalt plan er tilgjengelig på http://www.emcdda.europa.eu/themes/research Se http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/drugs/fsj_drugs_intro_en.htm
Lisätietoja EU:n ja jäsenvaltioiden huumausaineita koskevasta tutkimuksesta on saatavissa seuraavasta osoitteesta: http://www.emcdda.europa.eu/themes/research
Innledning intervensjoner som tar sikte på narkotikaopplysning, f.eks. enkeltstående foredrag, er den tilnærmingen som oftest velges i skolebaserte og lokalsamfunnsbaserte generelle forebyggingstiltak i alle disse landene.
Johdanto esitelmät, ovat tärkein osa kouluissa tapahtuvaa ja yhteisöjen keskuuteen vietyä yleistä ehkäisytyötä kaikissa näissä maissa.
Ut fra tilgjengelig forskningsmateriale synes det imidlertid ikke som om denne typen intervensjoner er effektive.
Tällaisen toiminnan tehokkuus ei kuitenkaan saada vahvistusta käytettävissä olevasta aineistosta.
Intervensjoner basert på et mer solid vitenskapelig grunnlag, som forebyggingsprogrammer som følger standardiserte protokoller, rapporteres nå fra flere land (Tsjekkia, Kypros, Østerrike, Polen, Slovenia, Slovakia).
Yhä useammat maat (myös Tšekki, Kypros, Itävalta, Puola, Slovenia, Slovakia) ovat kuitenkin ilmoittaneet paremmin tieteeseen pohjautuvista toimista, esimerkiksi vakioprotokollan mukaisista ennaltaehkäisyn ohjelmista.
Først gjennomgås forebyggende tiltak, deretter følger en gjennomgang av intervensjoner på områdene behandling, skadereduksjon og sosial reintegrasjon.
Ensin arvioidaan ennalta ehkäisevää huumetyötä ja sen jälkeen hoitoa, haittojen vähentämistä ja sosiaalista kuntoutusta.
Til sammen utgjør alle disse tiltakene en omfattende strategi for å redusere etterspørselen etter narkotika.
Kaiken kaikkiaan nämä toimenpiteet muodostavat yhdessä kattavan kysyntää vähentävän järjestelmän.
Tiltakene kan anses å utfylle hverandre og iverksettes noen ganger i kombinasjon, gjerne av samme instans.
Niiden voidaan katsoa täydentävän toisiaan ja joskus niitä tarjotaankin yhdistelmänä ja samoissa laitoksissa.
Dette er f.eks. stadig oftere tilfellet når det gjelder behandlingstiltak og skadereduserende tiltak.
Tämä koskee entistä useammin esimerkiksi hoitoa sekä haittoja vähentäviä toimenpiteitä.
Tiltak utviklet med sikte på håndheving av narkotikalovgivningen, behandles i en ny del, som også inneholder de seneste dataene om narkotikalovbrudd.
Huumausaineisiin liittyvän lainvalvonnan puitteissa kehiteltyjä toimenpiteitä käsitellään uudessa osiossa, jossa esitetään myös uusimmat tilastotiedot huumausainerikoksista.
Kapittelet avsluttes med en oversikt over tilgjengelige data om behovene til narkotikabrukere i fengsler, og hvilke tiltak som finnes i dette miljøet.
Luvun lopussa arvioidaan niin ikään vankiloissa olevien huumeidenkäyttäjien tarpeita ja tässä erityisympäristössä käytössä olevia toimenpiteitä.
Det begrensede antallet forebyggende programmer med dokumentert effekt, er temaet for EU-Dap-studien (www.eudap.net).
Harvoja tehokkaiksi osoittautuneita ennaltaehkäisyn ohjelmia on käsitelty Euroopassa EU-Dap-tutkimuksessa (http://www.eudap.net).
Studien omfatter 7 000 elever i alderen 12–14 i syv europeiske land og skal evaluere et generelt forebyggende program som baserer seg på sosial påvirkning, og som kombinerer ferdighetstrening med normativ opplæring og tilegnelse av kunnskap om rusmidler.
Siihen osallistuu 7 000 oppilasta seitsemästä Euroopan maasta, ja oppilaiden ikä on 12–14 vuotta. Tutkimuksessa arvioidaan kattavaan sosiaaliseen vaikutukseen perustuvaa ehkäisyohjelmaa, jossa elämäntaitojen opettaminen yhdistetään normatiiviseen koulutukseen ja tietojen hankkimiseen huumausaineista.
Etter to år er konklusjonen at programmet effektivt reduserer forekomsten av hyppig alkoholberuselse og hyppig bruk av cannabis.
Kahden vuoden aikana ohjelma on havaittu tehokkaaksi usein toistuvan humaltumisen ja tiheän kannabiksen käytön vähentäjänä.
Narkotikaforebygging kan deles inn i forskjellige nivåer eller strategier og kan rette seg mot alt fra samfunnet som helhet (miljøforebygging) til å fokusere på risikoutsatte mennesker (indisert forebygging).
Ehkäisevä huumetyö voidaan jakaa eri tasoihin tai strategioihin, jotka ulottuvat koko yhteiskuntaan kohdennetuista toimista (ympäristöön vaikuttavat toimet) aina riskialttiisiin henkilöihin (kohdennettu ehkäisy).
Ideelt sett skal de ulike strategiene ikke konkurrere – de skal supplere hverandre.
Ihannetapauksessa eri strategiat eivät kilpaile keskenään vaan täydentävät toisiaan.
Nedenstående oversikt fokuserer på utviklinger i den senere tid og på nylig rapporterte resultater av kontrollerte forsøk gjennomført innen forebyggingsfeltet.
Seuraavassa yleiskatsauksessa keskitytään viimeaikaiseen kehitykseen ja vastikään ilmoitettuihin, ennalta ehkäisevää työtä selvittäneiden kontrolloitujen tutkimusten tuloksiin.
EU-Dap-resultatene er påvirket av kjønn, og programmets effektivitet samlet sett som rapporteres, gjelder bare effekten på gutter.
EU-Dap-tutkimustulokset ovat sukupuoliriippuvaisia, sillä ohjelman yleinen tehokkuus on seurausta pelkästään sen vaikutuksesta poikiin.
Det er ikke klart om dette skyldes at jenter er mindre utsatt eller om de ikke responderte på programmet.
Ei ole selvää, johtuuko tämä siitä, etteivät tytöt ole yhtä riskialttiita, vai siitä, etteivät he reagoi ohjelmaan.
Kjønnsavhengige effekter kom også fram i et kontrollert dansk forsøk med et program basert på opplæring i livsferdigheter.
Sukupuoliriippuvaiset vaikutukset tulivat ilmi myös tanskalaisessa kontrolloidussa tutkimuksessa, joka käsitteli elämäntaito-ohjelmaa.
For jentene var effekten størst når det gjaldt mobbing og alkoholkonsum siste uke og siste måned, mens effekten for guttene viste seg i konsum av fem alkoholenheter ved samme anledning og i andelen som noen gang hadde prøvd cannabis.
Tytöillä suurin vaikutus ilmeni kiusaamisessa, viimeksi kuluneen viikon ja viimeksi kuluneen kuukauden alkoholinkäytössä, pojilla taas vaikutukset olivat suurimpia yli viiden alkoholiannoksen juojilla ja kannabista kokeilleilla.
Et kontrollert forsøk gjennomført i Praha sammenlignet et lokalsamfunnsbasert program som omfattet en undervisningskomponent, en jevnalderbasert tilnærming, opplæring i livsferdigheter og foreldreprogrammer, med skoleverkets ”minste standard forebyggingsprogram” (Miovský et al., 2007).
Yleinen ehkäisevä huumetyö kohdistuu koko väestöön. Sen tavoitteena on estää tai viivästyttää huumausaineiden käytön ja huumausaineisiin liittyvien ongelmien alkua tarjoamalla nuorille tarpeelliset tiedot ja taidot huumausaineiden välttämiseksi.
De forebyggende tiltakene som er på plass i Europa, blir nå i de aller fleste medlemsstatene, for første gang gjenstand for systematisk kartlegging.
Yhteisöpohjainen ohjelma vähensi tehokkaammin alkoholinkäyttöä ja vaikutti huumeidenkäyttöä koskeviin mielipiteisiin 13–15-vuotiailla oppilailla erityisesti tietyissä haavoittuvissa lapsiryhmissä, kuten yksinhuoltajaperheiden lapsissa.
Indisert ble derfor foreslått at programmet burde brukes i selektiv forebygging.
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa
Stoffspesifikke kampanjer i massemedia
Joukkotiedotusvälineissä järjestettävät ainekohtaiset kampanjat
Ifølge rapportene finnes det systematiske intervensjonsprotokoller for unge lovbrytere, etter kontakt med strafferettssystemet, bare i Østerrike, Tyskland, Catalonia (Spania) og Luxembourg, mens andre land rapporterer om generelle intervensjoner eller punkttiltak.
Sekä valikoivassa että kohdennetussa ehkäisytyössä katsotaan, että huumausaineiden käytön ongelma keskittyy haavoittuviin ryhmiin tai yksilöihin, joiden sosiaaliset ja henkilökohtaiset mahdollisuudet ovat vähäiset (EMCDDA, 2008c).
FRED (13), en systematisk intervensjonsprotokoll for unge lovbrytere, har vært implementert med støtte fra EU i ti medlemsstater siden 2008.
Valikoiva ehkäisytyö kohdistuu erityisryhmiin, perheisiin tai yhteisöihin, joiden jäsenet voivat muita todennäköisemmin ryhtyä käyttämään huumeita tai joutua huumeriippuvaisiksi vähäisten sosiaalisten siteiden ja resurssien vuoksi.
En ny evaluering av FRED i 140 tyske sentre viser redusert fare for gjentakelse og narkotikabruk blant deltakerne.
Tätä lähestymistapaa koskeva tutkimustieto on esitelty EMCDDA:n parhaiden käytäntöjen portaalin uudessa osiossa (12).
Det har vært gjennomført en del stoffspesifikke kampanjer i massemedia rettet mot cannabisbruk (Danmark, Irland, Frankrike, Nederland, Storbritannia) og i den senere tid kokainbruk (Irland, Spania, Storbritannia).
Kohdennetun ehkäisytyön tarkoituksena on tunnistaa henkilöt, joiden käyttäytymisongelmat tai psyykkiset ongelmat voivat ennakoida aineiden ongelmakäyttöä myöhemmällä iällä, ja kohdentaa heihin henkilökohtaisesti erityisiä toimenpiteitä.
Nesten alle kampanjene advarer mot farene ved å bruke stoffet, og en del av dem er basert på sjokktaktikk.
Lähes kaikissa kampanjoissa varoitetaan kyseisen huumeen käytön vaaroista ja osassa käytetään sokkikeinoja.
Bare to kampanjer har lagt seg på en annen linje.
Vain kahdessa kampanjassa on otettu eri lähestymistapa.
Den felles britisk-colombianske kampanjen “Shared responsibility” understreker brukernes ansvar for de miljømessige og samfunnsmessige skadene kokainproduksjonen fører med seg.
Yhdistyneen kuningaskunnan ja Kolumbian kampanjassa ”Shared responsibility” vedotaan käyttäjien vastuuseen ympäristölle ja yhteiskunnalle koituvista haitoista, jotka liittyvät kokaiiniin tuotantoon.
Den nederlandske cannabiskampanjen i 2006 gikk på normative oppfatninger og brukte historier fra virkeligheten med unge mennesker som positive rollemodeller i stedet for advarsler og skildringer av bruk.
Alankomaissa vuonna 2006 järjestetty kannabista koskeva kampanja arvosteli normatiivisia käsityksiä tosielämään perustuvien tarinoiden avulla, joissa nuoret ihmiset esitettiin myönteisinä esikuvina, sen sijaan että kampanjassa olisi ollut varoituksia tai kuvauksia huumeiden käytöstä.
Da den ble evaluert, kom det fram at negative, sosiale normer mot cannabisrøyking ble styrket, og at kampanjen ikke hadde noen negative effekter med hensyn til bruksintensjon og normative oppfatninger (Wammes et al., 2007).
Kampanjan arvioinnista kävi ilmi, että kannabiksen polton vastaiset sosiaaliset normit vahvistuivat ja että kampanjalla ei ollut kielteisiä vaikutuksia, mitä tulee normatiivisiin käsityksiin tai aikeisiin käyttää huumeita (Wammes ym., 2007).
Nye tiltak av typen indisert forebygging rapporteres bare fra Tyskland, Nederland, Slovakia og Sverige, og de er fortsatt svært sjeldne i Europa til tross for informasjonen som foreligger om deres effektivitet (EONN, 2009b).
Uutta tietoa etnisiin ryhmiin kohdennetusta valikoivasta ehkäisytyöstä on saatu Belgiasta ja Luxemburgista.
Eksempler på pågående prosjekter innen indisert forebygging i Europa er Parent Management Training, den såkalte Oregon-modellen, som gjennomføres i Nederland og Norge for foreldre med barn i alderen 4–12 med destruktiv atferdsforstyrrelse (DBD).
Ainoastaan Saksa, Katalonia (Espanja), Luxemburg ja Itävalta ovat ilmoittaneet, että nuorisorikollisille on järjestelmällisiä toimenpideprotokollia, sen jälkeen kun he ovat joutuneet tekemisiin rikosoikeusjärjestelmän kanssa.
Metoden “Komet för föräldrar”, som brukes i nærmere 30 % av svenske kommuner, er rettet mot foreldre hvis barn har utagerende atferdsproblemer kombinert med vansker med å etablere positive relasjoner til jevnaldrende.
Muut maat ovat ilmoittaneet yleisistä tai tapauskohtaisista toimenpiteistä. Vuodesta 2008 lähtien kymmenessä jäsenvaltiossa on käynnistetty nuorisorikollisille suunnattu järjestelmällinen toimenpideprotokolla FRED (13).
En randomisert kontrollert studie av 159 familier viste signifikant forbedrede foreldreferdigheter blant de foreldrene som deltok, og reduserte atferdsproblemer hos barna.
FRED-järjestelmän tuore arviointi 140 saksalaisessa laitoksessa on osoittanut rikoksen uusimisen ja huumeidenkäytön vähentyneen ohjelmaan osallistujien keskuudessa.
Massemediekampanjer som setter fokus på farene ved å bruke narkotika, blir bare sjelden evaluert i forhold til endringer i atferd, holdninger eller vilje til å bruke narkotika. Dessuten har det vært bekymring for at disse kampanjene er lite effektive og faktisk muligens skadelige.
Joukkotiedotusvälineissä järjestettävien, huumeiden käytön vaarallisuutta korostavien kampanjoiden vaikutusta käyttäytymismuutoksiin, asenteisiin tai aikomukseen käyttää huumeita arvioidaan vain harvoin.
F.eks. viste en grundig evaluering av resultatene av den nasjonale cannabiskampanjen i USA at den ikke hadde hatt noen effekt.
Kun esimerkiksi Yhdysvalloissa järjestetyn kansallisen kannabiskampanjan lopputulosta arvioitiin perusteellisesti, sillä ei huomattu olleen minkäänlaista kokonaisvaikutusta.
Det kom derimot fram at kampanjen utilsiktet hadde hatt motsatt effekt, idet personer som tidligere hadde vært uinteressert i cannabis, rapporterte at de ville bruke det (Hornik et al., 2008).
Todisteita löydettiin kuitenkin siitä, että kampanjalla oli ollut tahattomia vaikutuksia kannabiksen eduksi ja että ihmiset, jotka eivät olleet aiemmin olleet kiinnostuneita kannabiksesta, ilmoittivat aikomuksesta käyttää sitä (Hornik ym., 2008).
Tilsvarende problemer kom fram ved evalueringen av den skotske kokainkampanjen “Know the score” (EONN, 2007a).
Skotlantilaisen kokaiinia koskevan kampanjan ”Know the score” arvioinnissa kävi ilmi samanlaisia ongelmia (EMCDDA, 2007a).
Rundt 400 000 narkotikabrukere rapporteres å ha blitt inntatt til behandling i 2007 (14).
Noin 400 000 huumausaineiden käyttäjän on ilmoitettu aloittaneen huumehoidon vuonna 2007.
For under halvparten av dem var det første gang. Generelt gjaldt et stort flertall av behandlingssøknadene (86 %) poliklinisk behandling.
(14) Alle puolet hoidon aloittaneista oli ensikertalaisia.
Hvordan unge mennesker treffer sine beslutninger, er en kompleks prosess som er sterkt influert av samhandlingen med grupper av jevnaldrede og hvordan samfunnets normer oppfattes.
Uusia kohdennetun ehkäisytyön hankkeita on ilmoitettu ainoastaan Saksasta, Alankomaista, Slovakiasta ja Ruotsista.
Så langt synes kommunikasjon via massemedia ikke å ha tatt tilstrekkelig hensyn til denne kompleksiteten.
Tällaiset hankkeet ovat erittäin harvinaisia Euroopassa, vaikka ne tiedetään tehokkaiksi (EMCDDA, 2009b).
De behandlingsoppleggene som oftest brukes i Europa er: psykososiale intervensjoner, substitusjonsbehandling ved opiatavhengighet samt avrusning.
Ajankohtaisia esimerkkejä kohdennetuista ehkäisyhankkeista Euroopassa ovat vanhempien yhteistyökoulutuksen Oregon-malli, jota käytetään Alankomaissa ja Norjassa 4–12-vuotiaiden häiriökäyttäytyvien lasten vanhemmilla.
Psykososiale intervensjoner tilbyr støtte til brukere i deres forsøk på
Satunnaistettu kontrolloitu tutkimus, jossa oli mukana 159 perhettä, osoitti osallistujien vanhemmuusvalmiuksien kohentuneen merkittävästi ja heidän lastensa käyttäytymisongelmien vähentyneen.
) http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice/evidence/selective-prevention http://www.lwl.org/LWL/Jugend/lwl_ks/Projekte_KS1/Fgn-english Indikatoren for etterspørsel etter behandling er basert på data fra 23 land for polikliniske sentre, med en dekning på over 70 % av enhetene i de fleste land, og fra 20 land for døgninstitusjoner, med en dekning på over 50 % av enhetene i de fleste land.
) http://www.emcdda.europa.eu/themes/best-practice/evidence/selective-prevention http://www.lwl.org/LWL/Jugend/lwl_ks/Projekte_KS1/Fgn-english Hoidon kysynnän indikaattoriin saatiin avohoidon osalta tiedot 23 maasta, kun kattavuus oli yli 70 prosenttia yksiköistä useimmissa maissa, ja laitoshoidon osalta 20 maasta, kun kattavuus oli yli 50 prosenttia yksiköistä useimmissa maissa.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa en tredel av alle klienter, strafferettssystemet henviser en firedel til behandling, og resten henvises gjennom sosial- og helsesystemet eller uformelle nettverk, inkludert familie og venner.
Yleisin hoitoonhakeutumistapa avohoidossa on oma-aloitteinen hakeutuminen, jonka osuus on noin kolmannes kaikista asiakkaista. Noin neljänneksen ohjaa hoitoon rikosoikeusjärjestelmä, ja loppujen ohjaajina toimivat sosiaali- ja terveyspalvelut tai epäviralliset verkostot, myös perhe ja ystävät.
Det forekommer sjelden at klienter henvises fra sykehus eller annet medisinsk hold, bortsett fra i Finland, der 25 % av klientene kommer denne veien.
Sairaaloiden ja muiden lääketieteellisten tahojen hoitoonohjaus on harvinaista muualla paitsi Suomessa, jossa sen osuus on 25 prosenttia asiakkaista.
Ungarn er også et unntak, idet over 70 % av klientene der henvises til behandling av strafferettssystemet (16).
Myös Unkari on poikkeus, sillä siellä yli 70 prosenttia asiakkaista on ohjattu hoitoon rikosoikeusjärjestelmästä.
Det er verdt å merke seg at ungarsk straffelov fastsetter at “for narkotikaavhengige personer som kan dokumentere at de har gjennomgått narkotikabehandling, er besittelse av små mengder ikke straffbart”.
(16) Kannattaa huomata, että Unkarin rikoslain mukaan pienten määrien hallussapidosta ei tuomita rangaistukseen, jos huumeriippuvainen henkilö osoittaa olleensa huumehoidossa.
Tiltakene omfatter rådgivning, motivasjonsforsterkende terapi, kognitiv atferdsterapi, case-management, gruppe- og familieterapi samt tilbakefallsforebygging. Psykososiale intervensjoner utgjør grunnlaget i den lokalsamfunnsbaserte behandlingen, enten den foregår poliklinisk eller innebærer innleggelse, og de supplerer oftest også substitusjonsbehandlingen for opiatavhengige.
Toimiin kuuluvat neuvonta, motivointi, kognitiivinen käyttäytymisterapia, tapauskohtaiset ratkaisut, ryhmä- ja perheterapia sekä uudelleen sortumisen ehkäisy.
Avrusning er et kortvarig tiltak som foregår under medisinsk tilsyn og som tar sikte på å redusere abstinenssymptomene forbundet med kronisk narkotikabruk.
Huumevieroitus on lyhytkestoista, lääkärin valvonnassa tapahtuvaa toimintaa, jonka tarkoituksena on ratkaista kroonisesta huumeidenkäytöstä johtuvat vieroitusoireet.
Den innebærer vanligvis innleggelse.
Yleensä sitä annetaan laitoshoitona.
Det relative omfanget av de ulike behandlingstypene i hvert land er påvirket av en rekke faktorer, inkludert hvordan det nasjonale helsesystemet er organisert.
Kunkin maan eri hoitotapojen suhteellisiin osuuksiin vaikuttavat monet tekijät, kuten kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän organisaatio.
Poliklinisk, psykososial behandling gis for det meste av offentlige institusjoner (16 land) eller av frivillige organisasjoner (ti land).
Psykososiaalista avohoitoa antavat useimmiten julkiset laitokset (16 maassa) tai kansalaisjärjestöt (kymmenen maata).
Ifølge nasjonale eksperter er denne typen behandling i ti land tilgjengelig for de fleste som ønsker det, og for nesten alle som ønsker det i ytterligere 13 land.
Kansallisten asiantuntijoiden mukaan tällaista hoitoa on saatavissa valtaosalle sitä pyytäville kymmenessä maassa ja lähes kaikille sitä pyytäville 13 muussa maassa.
I fire land (Bulgaria, Estland, Romania, Tyrkia) er poliklinisk, psykososial behandling tilgjengelig for bare under halvparten av dem som aktivt ønsker det (se figur 1A).
Neljässä maassa (Bulgaria, Viro, Romania, Turkki) psykososiaalista avohoitoa arvioidaan kuitenkin olevan saatavilla alle puolelle aktiivisesti sitä pyytävistä (katso kaavio 1A).
Disse tallene kan dekke store variasjoner innad i et land og forskjeller i tilgjengeligheten av spesialiserte behandlingsprogrammer for cannabis- eller kokainbrukere.
Näiden lukujen taakse voi kätkeytyä huomattavaa vaihtelua eri maiden kesken ja eroja erikoistuneiden hoitoohjelmien saatavuudessa kannabiksen ja kokaiinin käyttäjille.
Historisk har behandling for narkotikaavhengighet gjerne forutsatt innleggelse i døgninstitusjon, og den overveiende delen av klientene har vært heroinbrukere.
Historiallisesti huumausainehoitoa on tarjottu suurelta osin laitosympäristössä, ja useimmat asiakkaista ovat olleet heroiinin käyttäjiä.
Denne situasjonen endret seg i 1980- og 1990-årene, med den raske utbyggingen av polikliniske behandlingstiltak og i den senere tid med at stadig flere cannabis- og kokainbrukere har søkt behandling.
Tilanne muuttui 1980- ja 1990-luvuilla avohoidon yleistyttyä nopeasti ja aivan viime aikoina yhä useampien kannabiksen- ja kokaiininkäyttäjien hakeutuessa hoitoon.
I tillegg har problemer med lovlige rusmidler og reseptpliktige legemidler blitt vanligere.
Myös laillisten aineiden tai reseptilääkkeiden aiheuttamat ongelmat ovat yleistyneet.
Substitusjonsbehandling ved opiatavhengighet
Korvaushoitoa tarjotaan yhä enemmän myös vankiloissa. (17)
I 2007 var opioider, hovedsakelig heroin, fortsatt det narkotiske middelet som oftest ble rapportert av brukere som ble inntatt til behandling i det polikliniske behandlingsapparatet – opioider ble oppgitt som primærrusmiddel av 54 % av klientene, etterfulgt av cannabis (21 %) og kokain (18 %).
Vuonna 2007 avohoidon aloittavista asiakkaista 54 prosenttia ilmoitti käyttävänsä ensisijaisesti opioideja, pääasiassa heroiinia, 21 prosenttia kannabista ja 18 prosenttia kokaiinia.
Flere land rapporterer om en økning i andelen klienter som inntas til behandling for problemer med andre narkotiske midler enn opioider, særlig blant nye klienter (se kapittel 3 og 5).
Useat maat ovat ilmoittaneet muiden huumeiden kuin opioidien aiheuttamien ongelmien takia hoitoon tulevien asiakkaiden, varsinkin uusien asiakkaiden, määrän lisääntyneen (katso luvut 3 ja 5).
Behandlingen skjer generelt poliklinisk, men enkelte land tilbyr også substitusjonsbehandling i døgninstitusjoner. I Østerrike får f.eks.
Sen jälkeen kun Kyproksessa otettiin käyttöön suuriannoksinen buprenorfiinihoito vuonna 2007, opioidikorvaushoitoa on saatavissa kaikissa EU:n
Narkotikabrukere som påbegynner poliklinisk behandling, er først og fremst unge menn, med en gjennomsnittsalder på 31 år, og det er nærmere fire ganger så mange menn som kvinner (3,7:1).
Avohoitoon hakeutuvat käyttäjät ovat valtaosin nuoria miehiä, joiden keski-ikä on 31 vuotta. Miehiä on lähes nelinkertaisesti naisiin nähden (3,7:1).
Alder og kjønnsprofil for klientene i behandling varierer etter primærrusmiddel.
Hoitoasiakkaiden ikä- ja sukupuoliprofiili riippuu pääasiallisesta huumeesta.
Cannabisklientene er i gjennomsnitt langt yngre (25) enn opioid- (32) og kokain- (33) klientene.
Kannabisasiakkaat ovat keskimäärin huomattavasti nuorempia (25 vuotta) kuin opioidien (32 vuotta) ja kokaiinin (33 vuotta) käyttäjät.
Uansett primærrusmiddel er klienter som påbegynner behandling for første gang, gjennomsnittlig ca. to år yngre enn alle klienter sett under ett.
Pääasiallisesta huumeesta riippumatta ensi kertaa hoitoon tulevat asiakkaat ovat keskimäärin kaksi vuotta nuorempia kuin kaikki asiakkaat yhteensä.
Det er gjennomsnittlig langt flere menn enn kvinner blant kokain- og cannabisklientene – henholdsvis 5,1:1 og 5,5:1 (15).
Miesten määrä on naisia keskimäärin suurempi kokaiinia (5,1:1) ja kannabista (5,5:1) käyttävien asiakkaiden keskuudessa.
Høydosert buprenorfinbehandling ble introdusert på Kypros i 2007, og substitusjonsbehandling for opiatavhengighet er nå tilgjengelig i alle medlemsstatene samt i Kroatia og Norge (18). Tyrkia har ennå ikke innført substitusjonsbehandling, selv om loven om behandlingssentre fra 2004 nå tillater det.
(15) jäsenvaltioissa sekä Kroatiassa ja Norjassa.
I 16 land skjer mesteparten av substitusjonsbehandlingen ved spesialiserte, offentlige polikliniske tjenester.
Kuudessatoista maassa erikoistuneet julkiset avohoitokeskukset ovat korvaushoidon pääasiallisia tarjoajia.
Imidlertid spiller allmennleger, ofte i en ordning der behandlingsansvaret deles med spesialiserte sentre, en stadig viktigere rolle i denne typen behandling, og i enkelte land er det nå faktisk allmennlegene som står for mesteparten av substitusjonsbehandlingen (Vallonia
Tästä huolimatta vastaanotolla työskentelevät yleislääkärit ovat yhä merkittävämpiä tällaisen hoidon tarjoajia – usein yhdistetyn hoidon järjestelyissä – ja pääasiallisia tarjoajia tietyissä maissa (Belgian Vallonian
Se tabell TDI-10 og TDI-21 i Statistiske opplysninger 2009.Se tabell TDI-16 (del ii) i Statistiske opplysninger 2009.Se “Hjelp til narkotikabrukere i fengsel”, s. 35.
Katso taulukot TDI-10 ja TDI-21 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.Katso taulukko TDI-16 (osa ii) vuoden 2009 tilastotiedotteessa.Katso Huumeiden käyttäjille annettava tuki vankiloissa, s. 37.
Se tabell HSR-1 og HSR-2 i Statistiske opplysninger 2009.
Katso taulukot HSR-1 ja HSR-2 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Begrenset
Rajoitettu
Ikke tilgjengelig
Ei saatavissa
Tilgjengelighet er definert som den andelen av behandlingstrengende narkotikabrukere som anslås å kunne få behandling: nesten alle (full), de fleste men langt fra alle (god), mer enn noen få men ikke flesteparten (begrenset), bare noen få (sjelden), ikke tilgjengelig.Informasjonen ble innhentet ved hjelp av et strukturert spørreskjema.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Saatavuus on määritelty arvioimalla, kuinka suuri osa hoitoa tarvitsevista huumeidenkäyttäjistä voi saada sitä: lähes kaikki (kaikki), valtaosa mutteivät kaikki (laajalti), useampi kuin muutama muttei valtaosa (rajoitettu), vain muutama (harvinainen) tai ei saatavissa. Tiedot on kerätty jäsennellyn kyselylomakkeen avulla.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
Kilder: i Belgia, Tsjekkia, Tyskland, Frankrike, Luxembourg, Østerrike, Norge) (se kapittel 6).
Lähteet: alue, Tšekki, Saksa, Ranska, Luxemburg, Itävalta, Norja) (katso luku 6).
Finland, Norge). Data om tilgjengeligheten av substitusjonsbehandling tilsier at det er et regionalt skille idet tilgjengeligheten er lavere i landene i Øst- og Nord-Europa (figur 1B).
viittaavat alueelliseen kahtiajakoon: heikointa saatavuus on ilmoitusten mukaan Itä- ja Pohjois-Euroopassa (kaavio 1B).
Behandling i døgninstitusjon krever at klientene innlegges i en periode som kan vare fra flere uker til flere måneder.
Laitoshoito edellyttää, että asiakkaat yöpyvät hoitolaitoksessa useista viikoista useisiin kuukausiin.
Disse programmene baserer seg generelt på medikamentfrihet (uten substitusjonsbehandling) og tar
Näissä ohjelmissa noudatetaan yleensä huumeetonta periaatetta (ilman korvaushoitoa), ja tarkoituksena on opettaa asiakas pidättymään huumeiden käytöstä.
Det er anslått at om lag 650 000 opioidbrukere mottok substitusjonsbehandling i Europa i 2007 (19).
Arvioidaan, että vuonna 2007 noin 650 000 opioidien käyttäjää on saanut korvaushoitoa Euroopassa.
Ifølge nasjonale eksperter er denne typen behandling tilgjengelig for nesten alle opioidbrukere i ni land og for flesteparten av brukerne i ytterligere syv andre land.
(19) Kansallisten asiantuntijoiden mukaan tällaista hoitoa on saatavissa lähes kaikille opioidien käyttäjille yhdeksässä maassa ja valtaosalle käyttäjistä seitsemässä maassa.
Substitusjonsbehandling anses å være tilgjengelig for et mindretall av opioidbrukere i ti land (Estland, Hellas, Latvia, Litauen, Ungarn, Polen, Romania, Slovakia,
Korvaushoitoa arvioidaan olevan saatavilla osalle opioidien käyttäjistä kymmenessä maassa (Viro, Kreikka, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania, Slovakia, Suomi, Norja).
Se tabell HSR-3 i Statistiske opplysninger 2009.
Katso taulukko HSR-3 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa sikte på å sette klienten i stand til å klare seg uten narkotika.
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin että vieroitushoitoa on saatavissa valtaosalle siihen hakeutuvista yhdeksässä maassa ja lähes kaikille kymmenessä maassa.
Nasjonale eksperter anslår at i ni land er avrusning tilgjengelig for de fleste som ønsker det, og for nesten alle i ytterligere ti land.
Tässä yhteydessä käytetään usein terapeuttista yhteisöpohjaista lähestymistapaa.
I åtte land (Estland, Irland, Hellas, Frankrike, Latvia, Romania, Slovenia, Norge) anslås avrusning å være tilgjengelig for under halvparten av dem som aktivt ønsker det (se figur 1D).
Laitoshoitoa annetaan myös psykiatrisissa sairaaloissa erityisesti asiakkaille, joilla on samanaikaisia psykiatrisia häiriöitä.
I 2007 ble rundt 40 000 mennesker, eller én av ti av alle narkotikabrukere som påbegynte behandling, rapportert å ha lagt seg inn til behandling.
Vuonna 2007 saatujen ilmoitusten perusteella noin 40 000 henkilöä eli yksi kymmenestä hoidon aloittaneesta huumeiden käyttäjästä on aloittanut laitoshoidon.
Over halvparten av dem oppga å ha opioider som primærrusmiddel (56 %), mens de øvrige oppga cannabis (14 %), sentralstimulerende midler utenom kokain (14 %) og kokain (7 %) som primærrusmiddel.
Yli puolet heistä mainitsi opioidit pääasialliseksi huumeekseen (56 prosenttia), ja muut taas mainitsivat useimmiten kannabiksen (14 prosenttia), muut piristeet kuin kokaiinin (14 prosenttia) ja kokaiinin (7 prosenttia).
Europeiske helseplanleggere og beslutningstakere arbeider nå i stadig større grad for å sikre høy kvalitet på narkotikabehandlingen.
Terveydenhoitoalan suunnittelijat ja poliittiset päättäjät etsivät Euroopassa yhä yleisemmin mekanismeja, joilla varmistetaan huumausainehoidon hyvä laatu.
De prøver også å prioritere “evidensbaserte” intervensjoner i vurderingen av behandlingstilbud og fordelingen av midler.
He pyrkivät asettamaan etusijalle näyttöön perustuvat toimenpiteet harkitessaan hoidon tarjontaa ja varojen kohdentamista.
Retningslinjer er blitt et viktig verktøy i kvalitetssikringen av narkotikabehandlingen.
Suuntaviivoista on tulossa tärkeä väline huumehoidon laadunvalvonnassa.
Retningslinjene for behandling omfatter anbefalinger basert på vitenskapelige bevis, ekspertuttalelser, innspill fra brukerne og nasjonale helsesystemer.
Hoidon suuntaviivoihin sisältyvät muun muassa tieteelliseen näyttöön perustuvat suositukset, asiantuntijalausunnot, palvelujen käyttäjien mieltymykset ja kansalliset terveydenhoitojärjestelmät.
Retningslinjene skal være til hjelp for å kunne velge og iverksette behandlingstiltak.
Niiden tarkoituksena on auttaa valitsemaan ja soveltamaan tarkoituksenmukaisia huumausainehoidon toimenpiteitä.
I 20 av 27 rapporterende land er det en godkjent institusjon som har utarbeidet de nasjonale retningslinjene for narkotikabehandling.
Kansalliset huumausainehoidon suuntaviivat laatii valtuutettu laitos 20 maassa (tietoja ilmoittaneita maita on kaikkiaan 27).
Gjennomsnittsalderen på narkotikabrukere som legger seg inn til behandling, er 30 år, selv om opioid- og kokainklienter i snitt er litt eldre (31) enn dem som behandles for andre sentralstimulerende midler enn kokain (28) eller cannabis (26).
Laitoshoidon aloittavien huumausaineiden käyttäjien keskimääräinen ikä on 30 vuotta, mutta opioidi- ja kannabisasiakkaat ovat keskimäärin vanhempia (31 vuotta) kuin muiden piristeiden kuin kokaiinin käyttäjät (28 vuotta) ja kannabiksen käyttäjät (26 vuotta).
De fleste klienter i døgninstitusjoner er menn, og i snitt er forholdet menn til kvinner 3,6:1.
Useimmat laitoshoidon asiakkaat ovat miehiä, ja miesten määrä suhteessa naisiin on kokonaisuudessaan 3,6:1.
Misforholdet er ikke like stort blant dem som primært bruker andre sentralstimulerende midler enn kokain (2,2:1), mens det er enda større blant kokainbrukere (5,1:1) og cannabisbrukere (8:1).
Suhde on pienempi pääasiallisesti muita piristeitä kuin kokaiinia käyttävillä (2,2:1) ja suurempi kokaiinin käyttäjillä (5,1:1) ja kannabiksen käyttäjillä (8:1).
I de fleste land der sammenligning er mulig, er andelen narkotikaklienter som er uten arbeid og har en ustabil boligsituasjon, høyere blant klienter i døgninstitusjoner enn i det polikliniske behandlingsapparatet (20).
Useimmissa maissa, joista tietoa on saatavissa, työttömien ja epävarmoissa oloissa asuvien huumeidenkäyttäjien osuus on kuitenkin suurempi laitoshoidon asiakkaissa kuin avohoidossa. (20)
Eksisterende retningslinjer gjelder spesielt farmakologisk narkotikabehandling.
Käytössä olevat suuntaviivat koskevat erityisesti farmakologista huumehoitoa.
Nasjonale retningslinjer for substitusjonsbehandling rapporteres av 18 land, mens 11 land rapporterer å ha retningslinjer for avrusning.
Kansallisia korvaushoidon suuntaviivoja on ilmoitusten mukaan laadittu 18 maassa ja 11 maassa on otettu käyttöön vieroituksen suuntaviivat.
Imidlertid rapporterer en tredel av disse landene at det ikke er en forutsetning for drift eller tilskudd at behandlingsinstitusjonene følger disse retningslinjene.
Silti noin kolmannes näistä maista ilmoittaa, etteivät ne käytä suuntaviivoja edellytyksenä hoitolaitoksen käytölle tai rahoitukselle.
Behandling i døgninstitusjon tilbys oftest av frivillige organisasjoner (12 land) og offentlige institusjoner (11 land).
Laitoshoidon tärkeimmät tarjoajat ovat kansalaisjärjestöt (12 maassa) ja julkiset laitokset (11 maassa).
Private institusjoner spiller denne rollen i Danmark og Luxembourg, mens disse er nest viktigst i ti land.
Yksityiset laitokset täyttävät tämän tehtävän Tanskassa ja Luxemburgissa, ja ne ovat toiseksi tärkein tarjoaja kymmenessä maassa.
Nasjonale eksperter anslår at i 12 land er psykososial behandling i døgninstitusjon tilgjengelig for de fleste som ønsker det og for nesten alle som ønsker det i ytterligere ni land.
Kansalliset asiantuntijat arvioivat, että psykososiaalista laitoshoitoa on saatavissa valtaosalle hoitoon hakeutuvista 12 maassa ja lähes kaikille hoitoon hakeutuvista yhdeksässä maassa.
I seks land (Bulgaria, Danmark, Estland, Frankrike, Ungarn, Romania) er denne behandlingsformen tilgjengelig for bare under halvparten av dem som aktivt ønsker det (se figur 1C).
Silti kuudessa maassa (Bulgaria, Tanska, Viro, Ranska, Unkari, Romania) tätä hoitomuotoa arvioidaan olevan saatavilla alle puolelle aktiivisesti sitä pyytävistä (katso kaavio 1C).
Nasjonale retningslinjer for psykososial behandling og sosial reintegrasjon er mindre vanlig.
Kansalliset psykososiaalista hoitoa ja sosiaalista kuntoutusta koskevat suuntaviivat ovat harvinaisempia.
Bare syv medlemsstater (Bulgaria, Tsjekkia, Tyskland, Danmark, Nederland, Slovenia, Storbritannia) rapporterer å ha retningslinjer for psykososiale intervensjoner, og fem (Tsjekkia, Tyskland, Portugal, Slovenia, Storbritannia) for sosial reintegrasjon.
Vain seitsemän jäsenvaltiota (Bulgaria, Tšekki, Tanska, Saksa, Alankomaat, Slovenia, Yhdistynyt kuningaskunta) ilmoittaa, että niillä on käytettävissään suuntaviivat psykososiaalisia toimenpiteitä varten, ja viidellä (Tšekki, Saksa, Portugali, Slovenia, Yhdistynyt kuningaskunta) on käytössään suuntaviivat sosiaalista kuntoutusta varten.
Det at det finnes så få nasjonale retningslinjer, skyldes sannsynligvis at tilgjengelig kunnskap er så begrenset, noe som understreker behovet for flere multisenter, randomiserte kontrollerte studier på disse områdene.
Kansallisten suuntaviivojen vähyys johtunee vähäisestä näytöstä, mikä viittaa uusien useassa kohteessa toteutettavien, satunnaistettujen kontrolloitujen tutkimusten tarpeeseen tällä alalla.
Avrusning er generelt en forutsetning for å kunne legge seg inn på institusjon for langvarig behandling som er basert på rusfrihet.
Vieroitus on yleensä ennakkoedellytys pitkäaikaisen, huumeista pidättäytymiseen perustuvan laitoshoidon aloittamiselle.
Dette er vanligvis, men ikke alltid, et tiltak som iverksettes i sykehus, spesialiserte behandlingssentre eller døgninstitusjoner med medisinske eller psykiatriske avdelinger.
Sitä tarjotaan yleensä muttei yksinomaan laitostoimenpiteenä sairaaloissa, erikoistuneissa hoitokeskuksissa tai laitoksissa, joissa on lääketieteellinen tai psykiatrinen osasto.
Avrusning foregår vanligvis ved offentlige institusjoner i 21 land. Frivillige organisasjoner er de største aktørene innen avrusning i Belgia (Flandern) og Nederland, mens
Julkiset laitokset ovat vieroitushoidon pääasiallisena tarjoajana 21 maassa.
Etter- og videreutdanning av personalet er viktig for å sikre høy kvalitet på tilbudet.
Henkilöstön jatkokoulutus on tärkeää laadukkaiden palvelujen varmistamiseksi.
Kurs spesielt utformet for personer som arbeider med avhengighetsbehandling og en eller annen form for etter-/videreutdanning innen narkotikabehandling for leger er utbredt i Den europeiske union.
Erityisesti riippuvuushoitoa antavalle henkilöstölle suunnitellut kurssit ja jonkinlainen huumehoitoa koskeva jatkokoulutus lääkäreille ovat yleisiä Euroopan unionissa.
De fleste landene har tilsvarende utdannings-/opplæringstilbud for andre fagfolk på rusfeltet, så som sykepleiere, sosialarbeidere og psykologer.
Useimmissa maissa samanlaiset koulutusmahdollisuudet ovat muidenkin ammattilaisten käytettävissä, esimerkkeinä sairaanhoitajat, sosiaalityöntekijät ja psykologit.
) Se tabell TDI-10, TDI-13, TDI-15 og TDI-21 i Statistiske opplysninger 2009.
) Katso taulukot TDI-10, TDI-13, TDI-15 ja TDI-21 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa forberedelse på løslatelsen (Generaldirektoratet for helse- og forbrukersaker, 2008a).
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa
“håndheving av narkotikalovgivningen” vanligvis med det arbeidet politi og politilignende etater (som tollvesenet) utfører for å håndheve lovene i forbindelse med narkotikabruk og narkotikamarkedet.
Useimmat maat tarjoavat laaja-alaisia terveydenhuollon ja sosiaalialan palveluja, myös henkilökohtaisia riskinarviointi- ja neuvontapalveluja, turvallista käyttöä koskevaa perehdytystä, tartuntatautien testausta ja neuvontaa, rokotuksia ja virushepatiitin hoitoa.
Noen av de områdene dette gjelder er: bruk og besittelse av narkotika, handel med og produksjon av narkotika samt ulovlig spredning av kjemikalier og hvitvasking av penger.
Haittojen vähentämiseen tähtäävän toiminnan painopiste on laajentunut HIV-/aids-epidemiasta huumeiden ongelmakäyttäjien, erityisesti sosiaalisesti syrjäytyneiden ongelmakäyttäjien, terveys- ja sosiaalitarpeiden yleiseen täyttämiseen.
Hjemløshet kombinert med en ustabil boligsituasjon er en av de alvorligste formene for sosial eksklusjon narkotikabrukere står overfor, og gjaldt om lag 10 % av dem som påbegynte behandling i 2007 (22
Portaalissa työskentelyä on helpotettu Euroopan komission rahoittaman hoidon laatua ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa koskevan tutkimuksen avulla (terveys- ja kuluttajaasioiden pääosasto, 2008b).
Alle medlemsstatene rapporterer at de har sosialboliger som kan ta imot narkotikabrukere.
Hoito-osassa esitellään eri toimenpiteiden tehokkuutta vertailevien tutkimusten tulokset.
Det finnes imidlertid lite informasjon om i hvilken grad narkotikabrukeres boligbehov blir dekket.
Suurin osa tämän alan näyttöperustasta tulee Yhdysvalloissa suoritetuista tutkimuksista.
På grunn av begrensede økonomiske midler er det f.eks. ofte vanskelig for rehabiliteringstjenestene i Slovakia å dekke behovet.
Tutkimukset yleistyvät nykyään myös Euroopassa, ja niissä on saatu uraauurtavia tuloksia opioidikorvaushoidoissa käytettävistä uusista tehoaineista.
Rettshåndheving er en sentral komponent i Europas tiltak mot narkotika, og rettshåndheving mottar en stor del – muligens den største – av alle ressursene som settes inn på narkotikaområdet.
Uusi osa sisältää myös linkkejä muihin tietolähteisiin, arvioituja toimenpiteitä, sanaston sekä lyhyen tiivistelmän nykyisessä näyttöperustassa olevista aukoista.
En signifikant andel av pengene som bevilges til “offentlig orden og trygghet” vil nok gå til politiet (EONN, 2008e).
Portaalia laajennetaan tulevaisuudessa siten, että siihen lisätään täydentäviä aiheita.
Støtteboliger rapporteres av en rekke land (f.eks.
Harvat maat ilmoittavat arvioivansa säännöllisesti kaikentyyppisen huumehoidon tuloksia.
Tsjekkia, Tyskland, Irland, Nederland, Finland, Sverige, Storbritannia).
Viisi jäsenvaltiota arvioi korvaus- ja vieroitushoitoa, ja ainoastaan Tanska, Saksa ja Yhdistynyt kuningaskunta arvioivat psykososiaalisten hoitotoimenpiteiden tuloksia säännöllisesti.
Ettersom 45 % av brukere som inntas til behandling i beste fall har fullført grunnskolen, og om lag 40 % av brukere som inntas til behandling er uten arbeid (23), er det å hjelpe narkotikabrukere å finne arbeid eller få en yrkesrettet opplæring avgjørende for sosial reintegrasjon.
Vastuu laadunvalvonnasta kuuluu kansallisille laitoksille 14 maassa, mutta liittovaltioissa valtakunnallista tasoa alemmat virastot ovat usein vastuussa tästä.
I Ungarn, Tsjekkia, Litauen, Slovenia og Slovakia har reintegrasjon av narkotikabrukere på arbeidsmarkedet hatt fordel av prosjekter finansiert av EU-initiativet mot diskriminering på arbeidsmarkedet (EQUAL).
Ohjeistuksen tukena voidaan käyttää kustannustehokkuutta koskevia tutkimushavaintoja, kuten Yhdistyneen kuningaskunnan ohjeistuksessa neulan- ja ruiskunvaihto-ohjelmille (NICE, 2009).
De fleste av disse prosjektene tar sikte på å hjelpe stabiliserte klienter å finne et arbeid som er i tråd med deres muligheter.
Lisäksi peräänkuulutetaan asiakkaiden osallistamista ja henkilöstön palautetta palvelun laadun kehittämiseksi ja parantamiseksi.
Verdien av denne tilnærmingen underbygges av resultatene fra en skotsk studie, som fant at narkotikabrukere som er på bedringens vei, og som fikk arbeidsrelatert støtte, hadde tre ganger større sannsynlighet for å finne en betalt jobb (McIntosh et al., 2008).
Parhaiden käytäntöjen levittämiseen ja uusien tutkimustulosten tiedottamiseen ammattilaisille käytettäviin mekanismeihin kuuluvat osaamiskeskukset, kuten Alankomaiden ”resultaten scoren” (tulosten pisteytys), ja kansainväliset tiedotustapahtumat esimerkiksi C-hepatiitista.
Rettshåndheving og narkotikalovbrudd narkotika (24), der politiarbeidet spiller en helt sentral rolle,
Huumausaineiden aiheuttamien haittojen ehkäisy ja vähentäminen on kansanterveystavoite kaikissa jäsenvaltioissa sekä EU:n huumausainestrategiassa ja toimintasuunnitelmassa (Euroopan komissio, 2007).
Narkotikalovgivningen håndheves av en rekke myndigheter som hører inn under ulike fagdepartementer (f.eks. politi, justis, helse).
Alan päätoimia ovat opioidikorvaushoito sekä neulojen- ja ruiskujenvaihto-ohjelmat, joilla pyritään vähentämään yliannostuskuolemia ja tartuntatautien leviämistä.
I praksis forbindes begrepet og innebærer også kontakt med informanter, dekkoperasjoner (”undercover-arbeid”) og elektronisk overvåking, inklusive kommunikasjonsavlytting.
Vaikka palvelutarjonnan valikoimassa ja määrässä on tuntuvia eroja (katso luvut 6 ja 7), Euroopassa on yleisenä suuntauksena haittoja vähentävien toimenpiteiden lisäys ja vakiinnuttaminen.
22) Se tabell TDI-15 (del ii)i Statistiske opplysninger 2009.23) Se tabell TDI-12 og TDI-13 i Statistiske opplysninger 2009.
Sitä voidaan käyttää kaikissa huumausaineiden käytön vaiheissa ja eri ympäristöissä, ja siihen sisältyvät valmiuksien parantaminen, sosiaalisten taitojen kohentaminen, työllisyyttä helpottavat ja edistävät toimenpiteet sekä (paremman) asunnon tarjoaminen.
Kapittel 2: Narkotikatiltak i Europa — en oversikt prioriteringer og ressurser. Videre kan de nasjonale informasjonssystemene være forskjellige, spesielt når det gjelder registrerings- og rapporteringspraksis.
Luku 2: Huumeongelman torjunta Euroopassa pääpiirteittäin käyttäjien todennäköisyys löytää ansiotyötä oli kolminkertainen (McIntosh ym., 2008).
På grunnlag av dataene innsendt av 21 medlemsstater, som representerer 85 % av Den europeiske unions befolkning i aldersgruppen 15–64, gikk antallet rapporterte narkotikalovbrudd opp med anslagsvis 29 % mellom 2002 og 2007.
Huumelainsäädännön valvonta ja huumerikokset työharjoittelua ja asumisen tukiratkaisuja.
Dataene avdekker oppadgående trender i alle rapporterende land bortsett fra Bulgaria, Tsjekkia, Hellas, Luxembourg, Ungarn og Slovenia, der trendene var stabile eller generelt gikk ned i perioden (26).
Vankiloissa toteutettavilla, uudelleensortumiseen ja rikoksen uusimiseen vaikuttavilla toimenpiteillä voidaan kehittää vankien sidoksia yhteisöpohjaiseen asumiseen ja sosiaalisiin tukipalveluihin heidän vapautumisensa valmistelemiseksi (terveys- ja kuluttajaasioiden pääosasto, 2008a).
Organene for rettshåndheving, da spesielt tollvesenet, har i mange land også ansvar for å håndheve lovgivningen om kontrollerte kjemikalier.
Yleensä sosiaalisten kuntoutustoimien tulokset perustuvat terveydenhuollon ja sosiaalihuollon laitosten tehokkaaseen yhteistyöhön.
Disse rapportene viser vanligvis til lovbrudd som gjelder produksjon, handel og omsetning av narkotika, i tillegg til bruk og besittelse for eget bruk.
) Tietyissä huumeidenkäyttäjien ryhmissä määrä on todennäköisesti paljon suurempi.
Det har ikke vært noen større forandringer i forholdet mellom narkotikalovbrudd relatert til bruk og lovbruddene relatert til forsyning (omsetning, handel, produksjon) sammenlignet med tidligere år.
Huumausaineita koskevan lainsäädännön valvontaan osallistuu useita eri hallinnonaloilla toimivia viranomaisia (kuten poliisi, oikeuslaitos, terveydenhuolto).
I de fleste landene i Europa er flesteparten av narkotikalovbruddene fortsatt knyttet til narkotikabruk eller besittelse for eget bruk, og utgjorde i 2007 inntil 91 % (Spania) av alle narkotikalovbrudd (27). I Tsjekkia og Nederland er det derimot lovbruddene relatert til forsyning som dominerer, med henholdsvis 87 % og 69 % (figur 2).
Käytännössä käsite ”huumelainsäädännön valvonta” yhdistetään usein poliisin ja poliisin kaltaisten laitosten (esimerkiksi tullin) toteuttamiin toimiin, joilla valvotaan huumausaineiden käyttöä ja huumausainemarkkinoita koskevia lakeja.
I Tsjekkia gis det en advarsel eller bot for besittelse av små mengder narkotika dersom hensikten ikke er å forsyne andre med stoffet, mens Nederland vanligvis ikke påtaler lovbrudd relatert til narkotikabruk (28).
Säänneltyjä aloja ovat huumausaineiden käyttö ja hallussapito, myynti ja tuotanto, kemikaalien päätyminen laittomien huumausaineiden valmistukseen sekä rahanpesu.
Data om narkotikalovbrudd kan betraktes som en indirekte indikator på narkotikabruk og narkotikahandel, eller som mer direkte indikatorer på rettshåndhevende aktivitet.
Kaikki jäsenvaltiot ilmoittavat, että käytettävissä on asuntoratkaisuja huumausaineiden käyttäjille.