pere/sami_parallel huggingface dataset:
Andre indikatorer understøtter denne analysen. Data om narkotikainduserte dødsfall i 2007, som for det meste er forbundet med opioidbruk, gir ingen indikasjoner på at den nedadgående trenden fram til 2003 vil komme tilbake (se kapittel 7).
GIF-menetelmä näyttää olevan vankka, ja se saattaa levinneisyysarvioiden lisäksi antaa myös kustannustehokkaita arvioita opioidien ongelmakäytön esiintyvyydestä ja korvaushoidon kattavuudesta sekä niiden muuttumisesta ajan mittaan.
Mer enn halvparten av de rapporterende landene hadde registrert et økende antall narkotikainduserte dødsfall mellom 2006 og 2007 (116
Tulevaisuuden työhön voisi kuulua tutkimuksia muissa EU:n jäsenvaltioissa, alueellisten erojen analyyseja sekä analyyseja sukupuolen ja käyttömuotojen mukaan.
I de nyeste dataene om narkotikalovbrudd observeres også en økning i antallet heroinrelaterte saker.
hakeutuneiden osuus ja lukumäärä ovat lisääntyneet viime
Dette er kanskje tydeligst siden 2003, i beslag og narkotikainduserte dødsfall, og siden 2004 i nye behandlingssøknader relatert til heroinbruk.
Kaikkiaan 19 maan otoksen perusteella hoidon aloittaneiden, heroiinin pääasialliseksi huumeekseen ilmoittaneiden henkilöiden kokonaismäärä kasvoi vuosina 2002–2007.
Det begrensede antallet repeterte estimater av insidensen og prevalensen av problematisk bruk av opioider, i tillegg til den statistiske usikkerheten som fester ved enkeltestimater, bidrar til at det er vanskelig å overvåke tidstrender.
Monet opioidien käyttäjät ovat mukana pitkäaikaista hoitoa tarjoavissa ohjelmissa. Tämä näkyy siinä, että opioidit pääasialliseksi huumeekseen mainitsevien käyttäjien osuus on suurempi jo hoidossa olevien huumausaineiden käyttäjien keskuudessa.
Data fra ni land med repeterte prevalensestimater i perioden 2002–07 tilsier at situasjonen er relativt stabil. En tilsynelatende økning
Äskettäisessä hankkeessa, jossa analysoitiin 14 maassa huumausaineiden vuoksi hoidossa olevia asiakkaita
(113) Se Utvalgt aspekt om blandingsbruk fra 2009.(114) Se tabell PDU-6 (del ii) og PDU-102 i Statistiske opplysninger 2009 for ytterligere opplysninger, herunder konfidensintervaller.
(113) Katso vuoden 2009 erikoiskysymys huumeiden sekakäytöstä.(114) Katso kaikki tiedot, myös luottamusvälit, taulukoista PDU-6 (osa ii) ja PDU-102 vuoden 2009 tilastotiedotteesta.
Kapittel 6: Opioidbruk og injeksjonsbruk
Huumeiden injektiokäyttö on huumeiden käyttäjien keskuudessa ilmenevien vakavien kansanterveysongelmien yleisimpiä taustatekijöitä.
EONN: Utvalgt aspekt om injeksjonsbruk
Näihin terveysongelmiin kuuluvat HIV/aids, C-hepatiitti ja yliannostus.
Brukerne kan samtidig også anvende alternative måter for inntak (f.eks. røyking), og de kan skifte bruksmåte.
Vaihtoehtoisia käyttömuotoja (esimerkiksi polttaminen) saattaa esiintyä samanaikaisesti injektiokäytön kanssa, ja huumeiden käyttäjät saattavat muuttaa käyttötapojaan.
Relativt høye andeler (over 20 %) av nye sprøytebrukere (som har injisert i under to år) er funnet i tre land, noe som muligens indikerer en betydelig nyrekruttering til sprøytebruk.
Useimmiten opioidien käyttöön liitettyjä huumausainekuolemia vuonna 2007 koskevat tiedot eivät anna viitteitä siitä, että vuoteen 2003 saakka havaittu laskeva suuntaus olisi palannut (katso luku 7).
I ti andre land lå denne andelen under 10 % (119).
Yli puolet tietoja ilmoittaneista maista kirjasi useampia huumekuolemia vuosina 2006–2007.
En annen indikator på nyere introduksjon til injisering er andelen unge sprøytebrukere (under 25) som er funnet i utvalgene.
(116) Vastaavasti Euroopan unionissa vuoteen 2003 havaittu heroiinitakavarikkojen lukumäärän lasku on nyt kääntynyt tasaiseen nousuun.
Unge under 25 utgjorde over 40 % av sprøytebrukerne i utvalgene i Tsjekkia, Estland, Latvia, Litauen, Østerrike, Romania og Slovakia, men under 20 % i utvalgene i 11 andre land.
Myös uusimmissa huumausainerikoksia koskevissa tiedoissa havaitaan heroiiniin liittyvien rikosten lukumäärän kasvaneen.
Dette Utvalgte aspektet fokuserer på sitasjonen og trendene for injeksjonsbruk samt på spesifikke tiltak for injeksjonsbrukere i Europa.
Erityiskysymyksessä keskitytään huumeiden injektiokäytön asemaan ja suuntauksiin sekä erityistoimenpiteisiin, jotka kohdistuvat huumeiden injektiokäyttäjiin Euroopassa.
Publikasjonen drøfter også mulige mekanismer bak den reduserte injeksjonsbruken som er registrert i en del land eller regioner, og hvorfor nivåene fortsatt er høye (eller stigende) i andre regioner.
Julkaisussa käsitellään myös sitä, mitkä tekijät ovat mahdollisesti vaikuttaneet injektiokäytön vähenemiseen tietyissä maissa tai tietyillä alueilla ja miksi sen käyttöaste saattaa olla yhä korkea tai kasvamaan päin toisilla alueilla.
Den drøfter også intervensjoner og politiske tiltak som tar sikte på å redusere injeksjonsbruken, og andre som tar sikte på å få brukerne til å bruke mindre skadelige inntaksmåter.
Siinä käsitellään myös toimenpiteitä ja politiikkaa, jotka tähtäävät injektiokäytön vähentämiseen ja jotka saattavat kannustaa käyttäjiä omaksumaan vähemmän haitallisia käyttömuotoja.
Dette Utvalgte aspektet vil finnes i trykt utgave og på internett, men bare på engelsk, fra desember 2009 (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues/injecting-drug-use).
Tämä erityiskysymys on saatavilla painetussa muodossa ja internetin kautta ainoastaan englanniksi joulukuusta 2009 lähtien (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues/injecting-drug-use).
Prevalens av injeksjonsbruk
Huumeiden injektiokäytön levinneisyys
Lavest andel sprøytebrukere av alle opioidbrukere som påbegynner behandling, rapporteres av Danmark og Nederland, og høyest av Litauen, Latvia og Romania (120).
(118) Kyproksessa sen on havaittu lisääntyneen.
Sprøytebrukere er blant dem som har høyest risiko for å oppleve helseproblemer som følge av sin narkotikabruk, som f.eks. blodbårne infeksjoner (f.eks. HIV/AIDS og hepatitt) og narkotikainduserte dødsfall.
Huumeiden injektiokäyttäjillä on suurin huumeidenkäytöstä johtuvien terveysongelmien, kuten veri-infektioiden (HIV/aids, hepatiitti), tai huumekuolemien riski.
Bare 12 land var i stand til å legge fram nye anslag over omfanget av injeksjonsbruk (117
Vain 12 maata kykeni ilmoittamaan tuoreet arviot injektiokäyttäjien määrästä (117
), til tross for sprøytebrukens betydning for folkehelsen.
), vaikka nämä ovat kansanterveyden kannalta merkittävä ryhmä.
Å heve nivået på informasjonen som er tilgjengelig om denne spesielle gruppen, er fortsatt en viktig utfordring i arbeidet med å utvikle systemer for kartlegging av helsesituasjonen i Europa.
Tämän käyttäjäryhmän seurannan parantaminen on siksi tärkeä haaste terveydenseurantajärjestelmien kehittämisessä Euroopassa.
Av opioidbrukere som inntas til behandling for første gang, er andelen som rapporterer om sprøytebruk (42 %) lavere enn blant alle opioidbrukere som inntas til behandling (44 %).
Käytettävissä olevat arviot antavat viitteitä injektiokäytön levinneisyyden suurista eroista eri maiden kesken.
En analyse i 14 land av data om narkotikabrukere i behandling fant at hos alle narkotikabrukere i behandling, er sprøytebruken fortsatt høy, 62 %, men det er enkelte unntak, som Nederland, der dette tallet er nede på 6,1 % (121).
Useimmissa maissa arviot vaihtelevat alle yhdestä viiteen tapaukseen tuhatta 15–64-vuotiasta asukasta kohti, mutta Virosta on ilmoitettu poikkeuksellisen korkea luku, 15 tapausta tuhatta henkeä kohden.
Mangel på data gjør det vanskelig å trekke konklusjoner om tidstrender i utbredelsen av sprøytebruk, selv om tilgjengelige data tyder på en stabil situasjon i Tsjekkia,
Myös tartuntatauteja koskevista kyselyistä voidaan saada tietoa kansallisista eroista ja ajallisista muutoksista huumeiden injektiokäytössä.
Andelen sprøytebrukere av alle heroinbrukere som inntas til behandling, fortsatte å falle i 2007.
Maita on silti vertailtava keskenään varoen, koska tutkittavien valikoinnissa voi olla vaihtelua.
Denne trenden har nå også kommet til syne i en del land hvor den tidligere ikke var observert (f.eks. Tsjekkia, Tyskland).
Uusien injektiokäyttäjien (jotka ovat käyttäneet huumetta tällä tavoin alle kaksi vuotta) osuus on todettu suhteellisen suureksi (yli 20 prosentiksi) kolmessa maassa, mikä voi olla osoitus merkittävästä uudesta lisäyksestä injektiokäytössä.
Fra 2002 til 2007 gikk andelen sprøytebrukere av alle klienter med opioider som primærrusmiddel som påbegynte behandling, ned i de fleste landene.
(119) Toinen indikaattori, joka kertoo injektiokäytön alkaneen aivan viime aikoina, on nuorten (alle 25-vuotiaiden) injektiokäyttäjien osuus otoksissa.
Tretten land rapporterer en statistisk også observert en økning.
He edustavat yli 40:tä prosenttia otokseen otetuista injektiokäyttäjistä Tšekissä, Virossa, Latviassa, Liettuassa, Itävallassa, Romaniassa ja Slovakiassa, kun taas 11 muussa maassa alle 20 prosenttia tutkimukseen osallistuneista injektiokäyttäjistä on alle 25-vuotiaita.
) Se figur PDU-2 i Statistiske opplysninger 2009.)
Katso kaavio PDU-2 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.)
Se tabell PDU-6 (del iii) i Statistiske opplysninger 2009.
Katso kaavio PDU-3 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
) Se tabell TDI-17 (del v) og TDI-38 i Statistiske opplysninger 2009.
) Katso taulukko TDI-113 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Med tilleggslidelser, komorbiditet, menes samtidig, og ofte uregistrert, forekomst av rusmiddelproblemer og psykiatriske lidelser hos en person.
Samanaikaisilla sairauksilla tarkoitetaan huumeiden käyttöön liittyvien ongelmien ja psykiatristen häiriöiden usein huomaamatonta yhtäaikaista esiintymistä samalla henkilöllä.
Studier har identifisert både høyere prevalens av psykiatriske problemer blant pasienter som får narkotikabehandling og høyere prevalens av narkotikaproblemer blant pasienter i psykiatriske tjenester (EONN, 2005).
Tutkimuksissa on havaittu psykiatristen ongelmien suurempaa esiintyvyyttä huumehoidossa olevilla potilailla ja huumeongelmien suurempaa esiintyvyyttä psykiatrisessa hoidossa olevilla potilailla (EMCDDA, 2005).
Opioide analgetika er de sterkeste legemidlene som finnes for å lindre alvorlige og kroniske smerter. Opioider brukes også som substitusjonsmidler i behandlingen av opioidavhengighet.
Hoidon aloittavien opioidienkäyttäjien työttömyysaste on suurempi ja koulutusaste alhaisempi kuin muilla asiakkailla (katso luku 2).
Reseptbelagte opioider kan komme ut på det illegale narkotikamarkedet ved at substitusjonsmidler brukes til andre formål.
Lähes kaikki hoidon aloittavat opioidien käyttäjät ilmoittavat aloittaneensa käytön ennen 30 vuoden ikää ja noin puolet ennen 20 vuoden ikää.
I USA synes internettapotek også å spille en betydelig rolle for tilgjengeligheten av reseptbelagte opioider (INCB, 2009a), mens de synes å spille en begrenset rolle i Europa.
Ensimmäisen käyttökerran ja ensimmäisen hoitoon hakeutumisen välinen viive on noin kahdeksan vuotta. (126
De psykiske lidelsene som oftest rapporteres blant narkotikabrukere i Europa, er bl.a. depresjon, angst, schizofreni, personlighetsforstyrrelser og ADHD.
Euroopassa huumeiden käyttäjillä ilmoitetuista mielenterveysongelmista yleisimpiin kuuluvat masennus, ahdistuneisuus, skitsofrenia, persoonallisuushäiriöt, tarkkaavaisuushäiriö ja yliaktiivisuus.
Behandlingstilbudet for narkotikabrukere med tilleggslidelser i Europa er begrenset.
Erityinen hoito samanaikaisista sairauksista kärsiville huumeiden käyttäjille on vähäistä Euroopassa.
Nasjonale eksperter rapporterer at særskilte programmer finnes i 18 land, men i 14 av disse er de tilgjengelige bare for et mindretall av klientene som trenger det.
Kansalliset asiantuntijat ilmoittavat, että erityisiä ohjelmia on olemassa 18 maassa mutta että 14 maassa ne ovat saatavilla vain pienelle osalle niitä tarvitsevista asiakkaista.
Syv andre land har ingen egne programmer i det hele tatt, men fem av dem planlegger å utvikle slike tiltak i løpet av de kommende tre årene.
Seitsemässä muussa maassa tähän tarkoitukseen ei ole olemassa lainkaan tällaisia ohjelmia, mutta kyseisistä maista viisi suunnittelee kehittävänsä vastaavat ohjelmat seuraavien kolmen vuoden aikana.
En europeisk prospektiv, multisenterstudie (Isadora) som nylig ble gjennomført, gjaldt pasienter med dobbeltdiagnose i akuttpsykiatriske avdelinger (1).
Eurooppalainen ennakoiva monikeskustutkimus (Isadora) toteutettiin hiljattain, ja siihen osallistui kaksoisdiagnoosipotilaita akuuteilta psykiatrisilta osastoilta.
Funnene fra denne studien viser hvor vanskelig det er å gjennomføre sammenlignende analyser på dette området, og understreker behovet i Europa for en mer harmonisert tilnærming til diagnostisering, behandling og studier som involverer pasienter med tilleggslidelser (Baldacchino et al., 2009).
(1) Siinä tehdyt havainnot korostavat vertaileviin analyyseihin liittyviä vaikeuksia tällä alalla sekä tähdentävät yhtenäisemmän lähestymistavan tarvetta diagnosoinnin, hoidon ja samanaikaisten sairauksien tutkimuksen osalta Euroopassa (Baldacchino ym., 2009).
Dette viste framfor alt et skifte i de stoffene problembrukere av heroin tok, ikke en økning i den generelle prevalensen av problematisk opioidbruk.
Muutamissa maissa myös laitoshoidolla on keskeinen rooli huumehoitojärjestelmässä, muun muassa Bulgariassa, Kreikassa, Suomessa ja Ruotsissa.
Det tyske Phar-Mon-systemet, som overvåker en lang rekke legemidler med misbrukspotensial, registrerte også en økning i misbruket av reseptpliktige opioider, der substitusjonsmidler spiller en viktigere rolle enn analgetika (Roesner og Küfner, 2007).
(127) Opioidiriippuvuuden hoitoon on Euroopassa monia erilaisia vaihtoehtoja, ja ne eriytyvät jatkuvasti.
Misbruket av reseptbelagte opioider reiser viktige spørsmål når det gjelder å forebygge spredningen av substitusjonsmidler og opioide analgetika til det illegale markedet.
Huumeetonta hoitoa ja korvaushoitoa opioidien käyttöön on saatavissa kaikissa EU:n jäsenvaltioissa, Kroatiassa ja Norjassa.
) Se tabell TDI-113 i Statistiske opplysninger 2009.
Potilaat osallistuvat päivittäiseen toimintaan ja saavat vahvaa psykologista tukea.
klienter, opioidbrukere som påbegynner behandling for første gang, og klienter i de medlemsstatene som har blitt med i EU siden 2004, er i snitt yngre enn sine motparter.
Vaikka huumeetonta hoitoa voidaan tarjota sekä avo- että laitoshoidossa, jäsenvaltiot ilmoittavat yleisimmin laitoshoidosta, jossa käytetään hoitoyhteisön periaatteita tai Minnesotan mallia.
To land rapporterer imidlertid en økning i denne perioden (Bulgaria, Slovakia) (122
järjestelyissä erikoistuneiden hoitokeskusten kanssa (katso kaavio 11).
Kvinnelige brukere identifiseres som en særlig utsatt gruppe. Generelt er forholdet menn til kvinner blant opioidklienter 3,5:1, men kvinnene utgjør en større andel i landene i nord (f.eks.
Tšekissä, Ranskassa, Alankomaissa, Portugalissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Kroatiassa kuka tahansa yleislääkäri voi määrätä korvaushoitoa, mutta Belgiassa, Tanskassa, Saksassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Itävallassa ja Norjassa ainoastaan erityisesti siihen koulutetut tai valtuutetut lääkärit voivat toimia niin.
Andre studier bekrefter generelt en nedadgående trend når det gjelder injisering blant opioidbrukere.
Korvaushoitoa, johon yleensä yhdistetään psykososiaalinen hoito, tarjotaan tyypillisesti erikoistuneissa avohoitokeskuksissa.
F.eks. har man i Frankrike siden 2001 i behandlingsdataene observert en fallende prevalens av injisering, og studier viser at introduksjon til heroinbruk stadig oftere er forbundet med sniffing, og at injisering nå synes å finne sted på et senere stadium i brukerkarrieren enn tidligere.
Kolmetoista maata on ilmoittanut tarjoavansa korvaushoitoa myös yleislääkäreiden valvonnassa, yleensä yhdistetyn hoidon
(122) Se tabell TDI-4 og TDI-5 i Statistiske opplysninger 2006 og 2009.(123) Se tabell TDI-10, TDI-32 og TDI-103 i Statistiske opplysninger 2009.
(124) Katso taulukot TDI-5 ja TDI-21 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.(125) Katso myös Samanaikaiset sairaudet: huumeiden käyttö ja mielenterveyshäiriöt.(126) Katso taulukot TDI-11, TDI-33, TDI-107 ja TDI-109 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
) Se tabell TDI-5 og TDI-21 i Statistiske opplysninger 2009.
) Katso taulukko TDI-24 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Kapittel 6: Opioidbruk og injeksjonsbruk i behandlingsapparatet som hadde en psykiatrisk
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa
Figur 11: Tilbud om substitusjonsbehandling med opioider hos kontorbaserte allmennleger tilleggslidelse primært brukte opioider (125
Kaavio 11: Vastaanotolla työskentelevien yleislääkärien antaman opioidikorvaushoidon tarjonta
> 60 % Nesten alle opioidbrukere som påbegynner behandling, rapporterer at de debuterte før fylte 30 og om lag halvparten før fylte 20.
> 60 % Suurin tarjoaja Toiseksi suurin tarjoaja
Har ikke rett Ingen opplysninger
Ei laillista oikeutta Ei tietoa lasku on ollut vähäistä tai tilanne on pysynyt ennallaan.
Prosentandelen av klienter i substitusjonsbehandling som får behandling fra sin lokale allmennlege er angitt på kartet.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Niiden korvaushoitoasiakkaiden määrä, jotka saavat hoitonsa yhteisön yleislääkäreiltä, näkyy prosentteina kartalla.Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
Behandling av opioidbrukere utføres oftest i polikliniske behandlingssentre, som kan være spesialistsentre, allmennleger eller lavterskeltilbud (se kapittel 2).
Pelkkä opioidien ongelmakäyttäjien arvioidun määrän ja annettujen hoitojen määrän vertailu viittaa siihen, että yli 40 prosenttia saanee korvaushoitoa.
I et par land spiller også døgninstitusjoner en stor rolle i behandlingsapparatet, spesielt i Bulgaria, Hellas, Finland og Sverige (127).
Kummankin tietosarjan tarkkuudessa on kuitenkin yhä toivomisen varaa, minkä vuoksi tähän arvioon on suhtauduttava varauksellisesti.
I Europa finnes det mange behandlingsalternativer for opioidavhengighet, og det blir stadig flere av dem, men når det gjelder tilgjengelighet og dekning, er det geografiske variasjoner.
Samasta syystä myös vertailu on vaikeaa, joskin käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan sanoa, että korvaushoitoa saavien opioidien ongelmakäyttäjien osuus vaihtelee huomattavasti maasta toiseen arvioitujen määrien ollessa viidestä prosentista yli 50 prosenttiin.
I Tyrkia vurderes for tiden substitusjonsbehandling som en framtidig mulighet.
Korvaushoitoa arvioidaan olevan saatavilla osalle opioidien käyttäjiä kymmenessä maassa (Viro, Kreikka, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania, Slovakia, Suomi, Norja).
Medikamentfri behandling er en terapeutisk metode som generelt forutsetter at vedkommende avstår fra all bruk av medikamenter, også substitusjonsmedikamenter. Pasientene deltar i daglige aktiviteter og får intensiv psykologisk støtte.
Syynä tähän voi olla se, että varsinkin nuorten tai ensi kertaa hoitoon tulevien asiakkaiden ensisijainen hoitomuoto on huumeeton hoito, tai se, että korvaushoidon piiriin on vaikea päästä.
Ifølge ekspertestimater er tilgjengeligheten av substitusjonsbehandling med opioider relativt høy i 16 land, der slik behandling er tilgjengelig for minst halvparten av opioidbrukerne (se kapittel 2).
Useimmat Euroopassa korvaushoidossa olevat saavat metadonia (70 prosenttia), mutta maita, joissa se on ainoa määrätty lääke, on yhä vähemmän, koska buprenorfiinia on saatavilla kaikissa EU:n jäsenvaltioissa neljää maata (Bulgaria, Espanja, Unkari, Puola) lukuun ottamatta.
I disse landene blir medikamentfri behandling foretrukket av mellom 10 % og 25 % av opioidbrukerne.
Tšekissä, Ranskassa, Latviassa ja Ruotsissa yli 50 prosentille korvaushoidossa olevista asiakkaista määrätään buprenorfiinia.
I ti andre land (Estland, Hellas, Latvia, Litauen, Ungarn, Polen, Romania, Slovakia, Finland, Norge) anslås substitusjonsbehandling bare å være tilgjengelig for et mindretall av opioidbrukerne. Dette kan være fordi medikamentfri behandling er den foretrukne behandlingsformen, særlig for yngre klienter eller førstegangsklienter, eller fordi det er vanskelig å få tilgang til substitusjonsbehandling.
Muita vaihtoehtoja ovat hidasvaikutteinen morfiini (Bulgaria, Itävalta, Slovenia) ja kodeiini (Saksa, Kypros, Itävalta).
Hellas har f.eks. en ventetid for substitusjonsbehandling med opioider på over tre år i snitt.
Hoidon tehokkuus, laatu ja normit
Tilbud om psykososial omsorg betraktes som avgjørende for at substitusjonsbehandlingen skal være effektiv.
Psykososiaalisen hoidon tarjontaa pidetään keskeisenä korvaushoidon tehokkuuden varmistajana.
Ifølge estimater fra eksperter tilbys psykososial omsorg til nesten alle klienter i substitusjonsbehandling i syv land (Hellas, Italia, Latvia, Portugal, Romania, Slovakia, Storbritannia) og til de fleste i ytterligere 14 land.
Asiantuntijoiden arvioiden mukaan sitä annetaan lähes kaikille korvaushoitoasiakkaille seitsemässä maassa (Kreikka, Italia, Latvia, Portugali, Romania, Slovakia, Yhdistynyt kuningaskunta) ja valtaosalle heistä 14 maassa.
I fire land (Estland, Luxembourg, Ungarn, Nederland) anslås dette tilbudet bare å gjelde et mindretall av klientene i substitusjonsbehandling.
Neljässä maassa (Viro, Luxemburg, Unkari, Alankomaat) sitä arvioidaan annettavan vain pienelle osalle korvaushoidossa olevista.
EU, Kroatia og Norge hadde i 2007 til sammen 650 000 klienter i substitusjonsbehandling, opp fra 560 000 i 2005 og 500 000 i 2003.
Korvaushoitoa EU:ssa, Kroatiassa ja Norjassa saavien asiakkaiden kokonaismääräksi arvioidaan noin 650 000 vuonna 2007.
Tilgjengelige data tyder på en økning i alle land bortsett fra Spania, som
Vuonna 2005 määrä oli 560 000 ja vuonna 2003 500 000 henkilöä.
(125) Se også “Tilleggslidelser: narkotikabruk og psykiske lidelser”.(126) Se tabell TDI-11, TDI-33, TDI-107 og TDI-109 i Statistiske opplysninger 2009.
Satunnaistettujen kontrolloitujen tutkimusten ja tarkkailututkimusten arvioinnin perusteella voidaan päätellä, että metadoniin tai buprenorfiiniin perustuva korvaushoito voi olla tehokasta opioidiriippuvuuden hallinnassa.
) Se tabell TDI-24 i Statistiske opplysninger 2009.
) Katso kaavio HSR-1 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Behandlingseffektivitet, -kvalitet og -standarder siden 2002 har hatt en nedgang i antallet klienter på substitusjonsbehandling, og Frankrike, Luxembourg, Ungarn og Nederland, som rapporterer om en liten nedgang eller stabile tall.
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö asumis-, työ- ja perheongelmansa samaan aikaan, kun heidän opioidiriippuvuuttaan hoidetaan.
I tillegg har nyere randomiserte, kontrollerte studier funnet at heroinassistert behandling effektivt reduserer illegal narkotikabruk, forbedrer fysisk eller psykisk helse og reduserer kriminell atferd hos klienter som har vært betraktet som vanskelige å behandle, eller der andre behandlingsmetoder har mislyktes.
satunnaistetuista kontrolloiduista tutkimuksista on ilmennyt, että heroiinihoito vähentää tehokkaasti laittomien huumausaineiden käyttöä, parantaa fyysistä ja henkistä terveyttä ja vähentää rikollista käyttäytymistä asiakkailla, joiden hoitamista pidetään hankalana tai joilla muut hoitotavat ovat epäonnistuneet.
Disse tilnærmingene tar sikte på å øke behandlingsmotivasjonen, forebygge tilbakefall og redusere skadevirkningene.
Nämä lähestymistavat lisäävät hoitomotivaatiota, ehkäisevät sortumista uudelleen ja vähentävät haittoja.
I tillegg kan de omfatte veiledning og praktisk støtte til klienter som må gripe fatt i problemer som gjelder bolig, arbeid og familie samtidig som de behandles for opioidavhengighet.
Lisäksi niissä tarjotaan neuvoja ja käytännön tukea asiakkaille, joiden on järjestettävä
Verdens helseorganisasjon har nylig utarbeidet minstekrav og internasjonale retningslinjer for psykososialt assistert farmakologisk behandling av opioidavhengige (2009).
WHO on aivan äskettäin (2009) kehittänyt vähimmäisvaatimukset ja kansainväliset suuntaviivat psykososiaalisesti tuetulle opioidiriippuvaisten lääkehoidolle.
Dette dokumentet kommer som svar på en resolusjon vedtatt av FNs økonomiske og sosiale råd (ECOSOC) og har tatt utgangspunkt i systematiske gjennomganger av den vitenskapelige litteraturen og samråd med en rekke anerkjente eksperter i ulike deler av verden.
Asiakirja on vastine päätöslauselmaan, jonka Yhdistyneiden Kansakuntien talous- ja sosiaalineuvosto (Ecosoc) on antanut, ja se perustuu tieteellisen kirjallisuuden järjestelmälliseen arviointiin ja eri puolilta maailmaa kutsuttujen tunnettujen asiantuntijoiden kuulemiseen.
De fleste landene i Europa har også utarbeidet retningslinjer for substitusjonsbehandling (se kapittel 2).
Useimmat Euroopan maat ovat niin ikään kehittäneet suuntaviivat korvaushoitoa varten (katso luku 2).
Kapittel 7Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Luku 7Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer landene som rapporterer de høyeste tallene for nye tilfeller, fortsatte nedgangen i Portugal og Estland, men trenden i Portugal synes å flate ut.
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit vähemmän kuin 5,0 vuonna 2006. (131) Eniten uusia tapauksia ilmoittaneista kolmesta maasta Portugalissa ja Virossa jatkui laskeva suuntaus, joskin Portugalissa tämä suuntaus näyttää tasaantuvan.
Samtidig rapporterte Latvia en økning fra 47,1 tilfeller pr. million innbyggere i 2006 til 58,7 tilfeller pr. million i 2007 (figur 12).
Latvia sitä vastoin ilmoitti tapausten lisääntyneen 47,1 tapauksesta miljoonaa asukasta kohden 58,7 tapaukseen vuonna 2007 (kaavio 12).
Infeksjonssykdommer som HIV så vel som hepatitt B og C er blant de alvorligste helsekonsekvensene av narkotikabruk.
Tartuntataudit, kuten HIV ja B- ja C-hepatiitti, ovat huumeidenkäytön vakavimpia terveydellisiä seurauksia.
Selv i land som har lav forekomst av HIV blant sprøytebrukere, vil andre infeksjonssykdommer, som hepatitt A, B og C, seksuelt overførte sykdommer, tuberkulose, stivkrampe, botulisme og human T-lymfotropt virus, kunne forekomme uforholdsmessig ofte hos narkotikabrukere.
Niissäkin maissa, joissa HIV:n levinneisyys on pieni injektiokäyttäjien keskuudessa, muita tartuntatauteja, kuten A, B- ja C-hepatiittia, sukupuolitauteja, tuberkuloosia, jäykkäkouristusta, botulismia ja ihmisen T-lymfotrooppista virusta voi esiintyä suhteettoman yleisesti huumeiden käyttäjillä.
EONN kartlegger systematisk HIV og hepatitt B og C hos sprøytebrukere (prevalens av antistoffer eller andre spesifikke markører når det gjelder hepatitt B) (129).
EMCDDA seuraa järjestelmällisesti HIV:tä sekä B- ja C-hepatiittia injektiokäyttäjillä (vasta-aineiden levinneisyys tai muut erityiset merkkiaineet B-hepatiitin yhteydessä). (129)
Generelt sett er det ikke observert noen markante økninger i nye HIV-tilfeller i perioden 2002–2007, og rapporterte tall er fortsatt lave.
Kaiken kaikkiaan vuosina 2002–2007 ei ole havaittu merkittävää kasvua uusissa HIV-infektioissa, ja ilmoitetut määrät ovat pysyneet alhaisina.
Likevel hadde Bulgaria og Sverige en økning i nylig rapporterte smittetilfeller — i Bulgaria; fra 0,3 nye tilfeller pr. million innbyggere i 2002 til 5,6 tilfeller i 2007 og i Sverige fra 3,5 nye tilfeller pr. million i 2002 til en topp på 6,7 tilfeller i 2007 før nivået var tilbake på tidligere nivå i 2008 — noe som tyder på et fortsatt potensial for utbrudd av HIV blant sprøytebrukere.
Bulgariassa ja Ruotsissa ilmoitettujen uusien infektioiden määrä kuitenkin kasvoi: Bulgariassa 0,3 uudesta tapauksesta miljoonaa asukasta kohti vuonna 2002 aina 5,6 tapaukseen vuonna 2007 ja Ruotsissa 3,5 uudesta tapauksesta vuonna 2002 vuoden 2007 huippuarvoon eli 6,7 tapaukseen, minkä jälkeen palattiin vuoden 2008 tasolle.
Trenddata fra prevalensovervåking av HIV i utvalg av sprøytebrukere er viktige tilleggsopplysninger til tall for innrapporterte HIV-tilfeller.
Tämä viittaa HIV-epidemian mahdollisuuteen injektiokäyttäjien keskuudessa vastaisuudessakin.
Figur 12: Trender i fem EU-medlemsstater med høy forekomst av nylig rapportert HIV-smitte hos sprøytebrukere
Kaavio 12: Suuntaukset viidessä EU:n jäsenvaltiossa, joissa injektiokäyttäjien uusia ilmoitettuja HIV-infektioita on paljon
0 Data for 2007 om nyrapporterte tilfeller av HIV forbundet med sprøytebruk, tyder på at smittetallene generelt fortsatt er på vei nedover i Den europeiske union, etter en topp i 2001–02 som skyldtes utbrudd i Estland, Latvia og
Vuonna 2007 ilmoitetuista uusista injektiokäytöstä johtuvista tapauksista saadut tiedot antavat olettaa, että infektioaste laskee yleisesti kaikkialla Euroopan unionissa Viron, Latvian ja Liettuan epidemioista aiheutuneen
I 2007 var det blant sprøytebrukere
Lisätietoja: katso taulukko INF-104 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.ECDC ja WHO Europe.
NB: gjennomsnittlig 4,7 nye tilfeller av HIV pr. million innbyggere i de 24 av EUs medlemsstater som har lagt
niissä 24:ssä EU:n jäsenvaltiossa, joista kansallisia tietoja on saatavissa, huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa ilmoitettujen uusien infektioiden kokonaisaste oli 4,7 tapausta miljoonaa asukasta kohden. Se on
For Estland ligger tallet for 2002 utenfor skalaen (516 tilfeller pr. million).
(129) Jos haluat lisätietoja menetelmistä ja määritelmistä, katso vuoden 2009 tilastotiedote.
For ytterligere informasjon, se tabell INF-104 i Statistiske opplysninger 2009.ECDC og WHO Europe.
(130) Katso taulukko INF-104 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.(131) Kansallisia tietoja ei ole saatavissa Espanjasta, Italiasta eikä Itävallasta.
) Nærmere opplysninger om metoder og definisjoner er gitt i Statistiske opplysninger 2009. )
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa
(131) Nasjonale data er ikke tilgjengelig for Spania, Italia og Østerrike.
HIV huumeiden injektiokäyttäjillä Euroopan unionissa ja naapurimaissa: idän kasvavat suuntaukset saatavissa 25 maasta vuosilta 2002–2007. (132
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Huumeiden injektiokäyttäjien keskuudessa HIV-epidemia kehittyy edelleen eri tavoin Euroopan eri osissa.
HIV blant sprøytebrukere i Den europeiske union og nabolandene: stigende trender i øst
Euroopan unionin maissa ilmoitettujen vastadiagnosoitujen HIV-tartuntatapausten lukumäärä injektiokäyttäjillä on enimmäkseen vakaalla ja alhaisella tasolla tai laskussa.
HIV-prevalensen uendret i løpet av perioden.
levinneisyys pysyi tällä jaksolla muuttumattomana 11 maassa.
I seks land (Bulgaria, Tyskland, Spania, Italia, Latvia, Portugal) viste prevalensen en statistisk signifikant nedgang (alle basert på nasjonale utvalg).
Kuudessa maassa (Bulgaria, Saksa, Espanja, Italia, Latvia, Portugali) HIV:n levinneisyydessä näkyi tilastollisesti merkityksetöntä laskua kansallisten otosten perusteella.
Det ble imidlertid rapportert om regionale økninger i to av landene: i Bulgaria, i én by(Sofia) og i Italia, i tre av 21 regioner.
Alueellisesti levinneisyyden ilmoitettiin kuitenkin kasvaneen kahdessa näistä maista: Bulgariassa yhdessä kaupungissa eli Sofiassa ja Italiassa kolmella 21 alueesta.
To land (Litauen, Polen) hadde en statistisk signifikant økning i HIV-prevalens basert på nasjonale utvalg.
Kahdessa maassa (Liettua, Puola) HIV:n levinneisyydessä näkyi tilastollisesti merkittävää kasvua kansallisten otosten perusteella.
Sammenligner vi trendene for nyrapporterte smittetilfeller forbundet med sprøytebruk, med trendene for HIV-prevalens blant sprøytebrukere, synes insidensen på nasjonalt nivå av HIV-smitte forbundet med sprøytebruk å gå ned i de fleste land.
Huumeiden injektiokäytöstä johtuvien uusien ilmoitettujen infektioiden suuntausten vertailusta HIV:n levinneisyyteen injektiokäyttäjien keskuudessa voidaan olettaa, että injektiokäyttöön liittyvän HIV-infektion ilmaantuvuus vähenee useimmissa maissa koko maan tasolla.
De landene i Øst-Europa som hadde en viss nedgang siden toppen i 2001 (Russland, Hviterussland), har hatt en økning i de senere år.
Niissä idän maissa, joissa vuoden 2001 huipun jälkeen oli tapahtunut laskua (Venäjä, Valko-Venäjä), on huomattu uutta kasvua viime vuosina.
I 2007 varierte antallet nydiagnostiserte, rapporterte tilfeller av HIV-smitte blant sprøytebrukere fra null i Turkmenistan til 80 tilfeller pr. million innbyggere i Kasakhstan og 152 pr. million i Ukraina.
Vuonna 2007 diagnosoitujen uusien ja ilmoitettujen HIV-tartuntojen määrä injektiokäyttäjillä vaihteli Turkmenistanin nollasta Kazakstanin 80 tapaukseen ja Ukrainan 152 tapaukseen miljoonaa henkilöä kohden.
Det nyeste tallet for Russland er 78 tilfeller pr. million innbyggere i 2006.
Tuorein luku Venäjän kohdalla on 78 tapausta miljoonaa henkilöä kohti vuonna 2006.
Antakelsen om fortsatt HIV-smitte underbygges også av rapporter om prevalenstall over 5 % blant unge sprøytebrukere (utvalg på 50 eller flere sprøytebrukere under 25 år) i flere land: Spania (nasjonale data, 2006), Frankrike (fem byer, 2006), Estland (to regioner, 2005), Litauen (én by, 2006) og Polen (én by, 2005) (133).
Vuonna 2007 absoluuttisesti suurimman lukumäärän uusia ilmoitettuja HIV-tapauksia injektiokäyttäjillä ilmoitti Ukraina (7 087 tapausta), ja seuraavaksi eniten niitä oli Uzbekistanissa (1 816 tapausta) ja Kazakstanissa (1 246 tapausta).
I absolutte tall er det Ukraina som rapporterer det største antallet nye HIV-tilfeller blant sprøytebrukere i 2007 (7 087 tilfeller), etterfulgt av Usbekistan (1 816) og Kasakhstan (1 246), mens Russland i 2006 rapporterte 11 161 tilfeller.
Vuonna 2006 Venäjä puolestaan ilmoitti 11 161 tapausta. Useissa muissa entisissä neuvostotasavalloissa, joissa luvut ja asteet ovat kokonaisuudessaan matalammat, näkyy kasvava suuntaus ilmoitetuissa tapauksissa.
Flere andre, tidligere sovjetrepublikker med generelt lavere forekomst og antall tilfeller viser stigende trender når det gjelder rapporterte tilfeller, noe som tyder på at det kan være en epidemi blant sprøytebrukere.
Tämä viittaa siihen, että injektiokäyttäjien keskuudessa saattaa esiintyä epidemioita.
Landene det her er snakk om, er Aserbajdsjan, Hviterussland, Georgia, Kirgisistan, Moldova og Tadsjikistan.
Näihin maihin kuuluvat Azerbaidžan, Georgia, Kirgisia, Moldova, Tadžikistan ja Valko-Venäjä.
Informasjon om forekomsten av AIDS er viktig for å få fram opplysninger om nye tilfeller av symptomatisk sykdom, men det er likevel ingen god indikator på HIV-smitte.
Toisaalta huumeiden injektiokäytöstä johtuvien uusien HIV-diagnoosien suuri vuotuinen määrä Virossa, Latviassa ja Portugalissa viittaa siihen, että tartunnat ovat näissä maissa edelleen suhteellisen korkealla tasolla, vaikka ne vähenevätkin nyt Virossa ja Portugalissa.
Høye insidensrater for AIDS i en del land i Europa kan tyde på at mange sprøytebrukere som har fått HIV, ikke tilbys høyaktiv antiretroviral behandling (HAART) tidlig nok etter smitten til å få best mulig effekt av behandlingen.
Virossa tartuntojen tuoreus saa tukea vuoden 2005 levinneisyystiedoista, joiden mukaan noin kolmannes uusista (alle kaksi vuotta injektoineista) injektiokäyttäjistä on HIV-positiivisia.
forårsaket av hepatitt C-viruset (HCV), langt mer utbredt blant sprøytebrukere i hele Europa.
(133) määrä oli 17,1 uutta tapausta miljoonaa asukasta kohden.
Nivåene av HCV-antistoffer i nasjonale utvalg av sprøytebrukere i 2006–07 varierer fra rundt 18 % til 95 %.
Suhteellisen korkeita aidsin esiintymistasoja raportoidaan myös Latviasta (13,2 uutta tapausta miljoonaa asukasta kohti), Espanjasta (8,8), Portugalista (8,6) ja Liettuasta (6,2).
I halvparten av landene ligger nivået over 40 %.
Näistä neljästä maasta suuntaus on laskeva
Relativt høye insidensnivåer av AIDS rapporteres også for Latvia, Spania, Portugal og Litauen, med henholdsvis 13,2; 8,8; 8,6 og 6,2 nye tilfeller pr. million.
Espanjassa, Latviassa ja Portugalissa muttei Liettuassa. (134
Det kan være store variasjoner i nivåene av HCV-prevalens innenfor det enkelte land.
Aidsin esiintyvyys ja HAART-hoidon saatavuus
Nyere studier (2006–07) viser store forskjeller i prevalensnivå hos sprøytebrukere under 25 år og de som har injisert i under to år, noe som tyder på forskjellige
Viro on maa, jossa injektiokäytöstä johtuvan aidsin esiintyvyys on suurin, arviolta 33,5 uutta tapausta miljoonaa asukasta kohden vuonna 2007. Vuonna 2006
(133) Se tabell INF-109 og INF-110 i Statistiske opplysninger 2009.(134) Se figur INF-1 i Statistiske opplysninger 2009.
(132) Katso taulukko INF-108 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.(133) Katso taulukot INF-109 ja INF-110 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
) Se tabell INF-111 til INF-113 i Statistiske opplysninger 2009.)
) Katso kaavio INF-1 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.)
Se figur INF-6 (del ii) og (del iii) i Statistiske opplysninger 2009.
Katso taulukot INF-111–INF-113 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Hepatitt C-prevalens som mulig indikator på injeksjonsrelatert HIV-risiko
C-hepatiitin esiintyvyys mahdollisena indikaattorina injektointiin liittyvästä HIV-riskistä
Disse studiene viser også at mange sprøytebrukere får viruset tidlig i sin karriere som sprøytebrukere, og at tidsvinduet for å sette inn effektive HCV-forebyggende tiltak er smalt.
HCV:n levinneisyys voi vaihdella maissa suuresti, mikä on osoitus alueellisista eroista ja kohdeväestön ominaispiirteistä.
En gruppe modellerere og epidemiologer har i regi av EONN gransket potensialet for å bruke informasjon om prevalensen av hepatitt C-viruset (HCV) blant sprøytebrukere som en indikator på HIV-smitterisiko.
EMCDDA:n kokoama ryhmä mallittajia ja epidemiologeja on tutkinut, olisiko injektiokäyttäjillä esiintyvän C-hepatiittiviruksen (HCV) esiintyvyyttä koskevia tietoja mahdollista käyttää indikaattorina HIV-tartuntariskistä.
HCV overføres ved sprøytedeling på samme måte som HIV.
HCV tarttuu yhteisiä neuloja käytettäessä samaan tapaan kuin HIV.
Ettersom HCV smitter mye lettere, kan viruset gi en pekepinn på det generelle nivået på risikoatferd, inklusive deling av sprøyter, brukerutstyr og partnerbytte, i populasjoner av sprøytebrukere hvor HIV ennå ikke har spredt seg.
HCV tarttuu paljon herkemmin, minkä johdosta se saattaakin paljastaa riskikäyttäytymisen kokonaistason injektiokäyttäjäyhteisöissä, joissa HIV ei ole vielä levinnyt. Riskikäyttäytymiseen kuuluu neulojen ja oheistarvikkeiden yhteiskäyttö sekä injektointikumppanin vaihtaminen.
Det er også store forskjeller i prevalensen av antistoffer mot hepatitt B-viruset (HBV).
Uusimmissa tutkimuksissa (2006–2007) näkyy hyvin erilaisia vallitsevuustasoja alle 25-vuotiaiden injektiokäyttäjien ja alle kaksi vuotta huumausaineita injektiona käyttäneiden keskuudessa.
Dette kan delvis skyldes forskjeller i vaksinasjonsdekning, men andre faktorer kan også spille en rolle.
Tämä viittaa siihen, että HCV:n ilmaantuvuus vaihtelee näissä populaatioissa kautta Euroopan.
Det mest komplette av de tilgjengelige datasettene gjelder antistoffer mot hepatitt B kjerneantigen (anti-HBc), som indikerer tidligere smitte. I 2006–07 rapporterte tre av de ti landene som har lagt fram data om sprøytebrukere, prevalensnivåer av anti-HBc på over 40 % (137).
(136) Samat tutkimukset osoittavat myös, että monet injektiokäyttäjät saavat virustartunnan nopeasti injektoinnin alettua, joten aikaa tehokkaiden HCV-torjuntatoimien käynnistämiseksi on vähän.
Analyser av sammenstilte HCV- og HIV-prevalensdata har vist at en HCV-prevalens blant sprøytebrukere på opp til ca. 30 % (95 % konfidensintervall, 21–38 %) er forbundet med null eller svært lav prevalens av HIV.
Yhdistettyjen HCV:n ja HIV:n esiintyvyystietojen analyysi on osoittanut, että enintään 30 prosentin (95 prosentin luottamusväli, 21–38 %) HCV:n esiintyvyys injektiokäyttäjillä liittyy olemattomaan tai hyvin vähäiseen HIV:n esiintyvyyteen.
Der HCV-prevalensen er høyere, ble det funnet en lineær forbindelse mellom HIV- og HCV-prevalens, og tidsserier tilsier at observert HIV-prevalens øker med omtrent halvparten av raten for HCV-prevalens.
Korkeammilla HCV:n esiintyvyysasteilla huomattiin lineaarinen suhde HIV:n ja HCV:n esiintyvyyden välillä, ja aikasarjatiedot osoittavat, että havaittu HIV:n esiintyvyys nousee noin puolella verrattuna HCV:n esiintyvyysasteeseen.
Trendene over tid for meldte tilfeller av hepatitt B og C viser ulike bilder, men disse er vanskelige å tolke. Ved å se på andelen sprøytebrukere av alle meldte tilfeller hvor risikofaktorene er kjent, kan man imidlertid få en viss innsikt i sykdommenes epidemiologi (Wiessing et al., 2008a).
Nämä tulokset osoittavat, että HCV:n esiintyvyyttä koskevia tietoja voitaisiin käyttää apuna kehitettäessä kohdistettuja ehkäisy- ja haittojenvähentämistoimenpiteitä injektiokäyttäjille.
Når det gjelder hepatitt C, har andelen sprøytebrukere blant meldte tilfeller gått ned i syv land i denne perioden, men har samtidig gått opp i fire andre (Tsjekkia, Luxembourg, Malta, Storbritannia) (138).
Lisäksi tutkimustuloksia voitaisiin käyttää myös HIV-epidemian riskin arvioimiseen maissa, joissa HIV:n levinneisyys injektiokäyttäjien keskuudessa on yhä matala.
Kilde: Vickerman et al. (ikke publisert).
Lähde: Vickerman ym. (tarkastettavana).
Tilgang til sterile sprøyter er det tiltaket som oftest blir prioritert, noe som også var tilfellet da en tilsvarende gjennomgang ble gjennomført i 2005.
Ilmoitettuja hepatiittitapauksia koskevat aikasuuntaukset osoittavat selviä eroja B- ja C-hepatiitin välillä, mutta niiden tulkinta on vaikeaa.
Et stadig økende antall land rapporterer nå at smitteveiledning og -testing så vel som målrettede vaksinasjonsprogrammer mot hepatitt blir prioritert.
B-hepatiitin osalta injektiokäyttäjien osuus on laskenut vuosina 2002–2007 neljässä maassa kaikkiaan 17:stä.
Sytten EU-medlemsstater og Tyrkia rapporterer at forebygging av smittsomme sykdommer blant sprøytebrukere er en del av deres nasjonale narkotikastrategi, og seks andre land rapporterer at de har en egen strategi for dette.
C-hepatiitin osalta injektiokäyttäjien osuus ilmoitetuista tapauksista on laskenut seitsemässä maassa vuosina 2002–2007 mutta toisaalta kasvanut neljässä (Tšekki, Luxemburg, Malta, Yhdistynyt kuningaskunta). (138)
Forskning har vist at vedvarende behandling er forbundet med en reduksjon i injeksjonsbruk og risikoatferd som er knyttet til slik bruk, og dermed med beskyttelse mot HIV-infeksjon.
EU:n jäsenvaltiot torjuvat tartuntatautien leviämistä huumeiden käyttäjien keskuudessa yhdistelemällä muun muassa seuraavia toimia: huumehoito, steriilien injektiovälineiden jakelu ja yhteisöpohjainen toiminta, jossa tarjotaan tietoa, koulutusta, testausta ja käyttäytymiseen vaikuttavia toimenpiteitä usein kenttätyössä tai matalan kynnyksen keskuksissa.
I de fleste landene i Europa har tilbudet av skadereduserende tiltak og behandlingstjenester blitt betydelig større enn det var midt på 1990-tallet (Hedrich et al., 2008b).
Kaikkiaan 27 maan asiantuntijat ilmoittivat, kuinka ensisijaisia huumausaineiden käyttäjien tartuntatautien tietyt ehkäisytoimenpiteet ovat.
Substitusjonsbehandling med opioider er tilgjengelig i alle EU-medlemsstater, Kroatia og Norge, men i flere av landene er dette tiltaket likevel fortsatt begrenset (se kapittel 2 og 6).
(139) Steriilien injektiovälineiden saanti neulan- ja ruiskunvaihto-ohjelmien kautta on ilmoitettu ensisijaiseksi tavoitteeksi 23 maassa, tartuntatautien testaus ja niihin liittyvä neuvonta 16 maassa sekä tiedon, koulutus- ja viestintäaineiston levittäminen puolestaan 14 maassa.
Nasjonale eksperter anslår at det i løpet av siste år i 17 land ble gitt individuell veiledning om smittsomme
Steriilien ruiskujen saanti on useimmiten ilmoitettu painopistealue, ja tulos oli sama vuonna 2005 tehdyssä samanlaisessa selvityksessä.
EU-medlemsstatene iverksetter en kombinasjon av tiltak for å forhindre spredning av smittsomme sykdommer blant sprøytebrukere, blant annet: narkotikabehandling, utdeling av sterilt injeksjonsutstyr, lokalsamfunnsbaserte tiltak som satser på informasjon, opplæring, testing og atferdstiltak, ofte via oppsøkende tiltak eller lavterskeltilbud.
Seitsemäntoista EU:n jäsenvaltiota ja Turkki ovat ilmoittaneet, että huumausaineiden käyttäjien tartuntatautien ennaltaehkäisy kuuluu maiden kansalliseen huumausainestrategiaan, ja kuusi maata on ilmoittanut erityisestä asiaa koskevasta strategiasta.
Tilgang til sterilt sprøyteutstyr gjennom ulike sprøytebytteprogrammer rapporteres som en prioritet i 23 land, testing og rådgivning i forbindelse med smittsomme sykdommer oppgis av 16 land, og spredning av informasjons-, opplærings- og kommunikasjonsmateriell av 14 land.
Kymmenen näistä 23 maasta on ilmoittanut, että niissä on tartuntatautien torjuntastrategioita paikallis- tai aluetasolla.
) Se tabell INF-115 i Statistiske opplysninger 2009.)
Katso taulukko INF-115 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.)
Se tabell INF-105 og INF-106 i Statistiske opplysninger 2009.
Katso taulukot INF-105 ja INF-106 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.)
(139) Se tabell HSR-6 i Statistiske opplysninger 2009.(140) Eksperter fra 26 EU-land, Tyrkia og Norge gjorde en vurdering av tilbudsnivået for utvalgte tiltak til narkotikabrukere.
Katso taulukko HSR-6 vuoden 2009 tilastotiedotteessa.
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og dødsfall
Vuosiraportti 2009: Huumeongelma Euroopassa ym., 2008b).
Behandling av sprøytebrukere med kronisk hepatitt C program minst én gang i løpet av de siste 12 månedene.
Kroonista C-hepatiittia sairastavien injektiokäyttäjien hoito
I 11 land har bare et mindretall fått utdelt sprøyter i samme periode, selv om ni av disse landene har oppgitt at tilgang til sterilt sprøyteutstyr er et prioritert tiltak for å forebygge spredning av smittsomme sykdommer.
Yksilöllistä tartuntatautineuvontaa ovat kansallisten asiantuntijoiden arvioiden mukaan saaneet viime vuoden
Inntil 30 % av alle pasienter med ubehandlet, kronisk hepatitt C vil utvikle cirrhose, skrumplever, i løpet av 30 år, og kostnadene forbundet med behandlingen av leversykdom i siste stadium er betydelige (Jager et al., 2004).
Jopa 30 prosentille potilaista, joilla on hoitamaton krooninen C-hepatiitti, kehittyy maksakirroosi 30 vuodessa, ja loppuvaiheen maksasairauden hoidosta aiheutuvat kulut ovat huomattavia (Jager ym., 2004).
For å redusere byrden av hepatitt C i Europa er det helt avgjørende å bygge ut tilgangen til behandling, og gjøre denne kjent, i den største pasientgruppen — kroniske bærere av viruset som er aktive sprøytebrukere.
C-hepatiitin aiheuttamien kulujen pienentämiseksi Euroopassa on tärkeää edistää ja laajentaa suurimman potilasryhmän hoitoonpääsyä. Tämä koskee kroonisia viruksen kantajia, jotka ovat myös aktiivisia injektiokäyttäjiä.
Antallet sprøyter som er delt ut årlig pr. klient, varierer betydelig, med eksempler fra ca.
aikana lähes kaikki ongelmakäyttäjät 17 maassa.
50 sprøyter pr. klient innskrevet i tiltaket i Kroatia og Litauen, til 200 i Finland og 300 i Romania i 2007 (141).
(140) Tämä oli tilanne myös HCV-testauksen osalta 12 maassa, kun taas 11 maan asiantuntijat arvioivat, että useimmat huumausaineiden ongelmakäyttäjät saivat käytännön neuvoja ja koulutusta turvallisesta käytöstä ja injektoinnista viimeksi kuluneen vuoden aikana.
Til sammen ble det i 2007 delt ut 33 % flere sprøyter enn i 2003 i de 14 landene der det finnes pålitelige data eller tilgjengelige anslag. Belgia, Bulgaria, Tsjekkia, Estland, Ungarn, Østerrike, Slovakia og Finland rapporterte om vedvarende økning i hele denne perioden.
Kaikkiaan 28:ssa tietoja ilmoittaneessa maassa B-hepatiittirokotus on sisällytetty tavanomaisiin immunisaatiojärjestelmiin 21 maassa, ja 17 maassa on yhteisöjen huumeidenkäyttäjille suunnattuja erityisiä rokotusohjelmia.
Antallet sprøyter delt ut i Latvia var det samme, mens færre sprøyter ble delt ut i Spania, Litauen, Luxembourg, Portugal og Polen.
Lisäksi 17 maata on ilmoittanut huumeiden käyttäjille tarkoitetusta terveysvalistuksesta, jossa on mukana vertaiskouluttajia.
Dagens behandlingsmetoder for kronisk hepatitt C — en seks til 12 måneders kombinasjonsbehandling med langtidsvirkende interferon og ribavirin — er effektiv hos over 50 % av pasientene som oppnår en varig virologisk respons.
Nykyiset kroonisen C-hepatiitin hoitomuodot – kuudesta kahteentoista kuukautta kestävä pitkävaikutteisen interferonin ja ribaviriinin yhdistelmähoitojakso – ovat tehokkaita, ja yli 50 prosenttia potilaista saavuttaa niiden avulla pysyvän virologisen vasteen.
Selv om antallet langtidsstudier ennå er begrenset, har tilgjengelig forskning vist godt samsvar og gode behandlingsresultat ved antiviral behandling av sprøytebrukere (f.eks. Moussalli et al., 2007).
Vaikka pitkäaikaisia tutkimuksia on tehty vähän, saatavilla olevat tutkimukset ovat osoittaneet, että injektiokäyttäjien virushoidot ovat toteutuneet hyvin ja että ne ovat olleet menestyksekkäitä (esimerkiksi Moussalli ym., 2007).
Det er også dokumentert at behandlingen av hepatitt C i fengsler er kostnadseffektiv (Sutton et al., 2008), og at behandlingen er sikker og effektiv for narkotikabrukere med psykiatriske tilleggslidelser (Loftis et al., 2006).
Tämän lisäksi on osoitettu, että vankiloissa annettava C-hepatiittihoito on kustannustehokasta (Sutton ym., 2008) ja että samanaikaisista psykiatrisista häiriöistä kärsivien huumeidenkäyttäjien hoito on turvallista ja tehokasta (Loftis ym., 2006).