pere/sami_parallel huggingface dataset:
Bærekraftig forvaltning avjordsmonnet som en naturressurs på lik linje med luft og vann, er en av de prioriterte miljøutfordringene EUs 5. handlingsprogram for miljø, men i motsetning til de andre to mediene blir ikke jordsmonnet uttrykkelig tatt i betraktning når spesifikke målsetninger og mål blir definert.
Yksi ympäristönsuojelun haasteistaja painopistealueista EU:n viidennessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa on maaperän hoito kestävän kehityksen mukaisesti luonnonvarana ilman ja veden ohella. Toisin kuin ilman ja veden yhteydessä, maaperää varten ei kuitenkaan ole määritelty nimenomaisia erityistavoitteita.
Jordsmonnet beskyttes indirekte, gjennom tiltak for luft og vann, eller i forbindelse med retningslinjer for bestemte sektorer (sekundær beskyttelse).
Maaperän suojelua käsitellään välillisesti ilmaaja vettä koskevien suojelutoimenpiteiden yhteydessä tai sitä kehitetään alakohtaisten toimenpiteiden yhteydessä (sekundaarinen suojelu).
Dessuten kan tiltak som er utviklet for bestemte sektorer uten hensyn til mulige virkninger på jordsmonnet, medføre ytterligere skader på jordsmonnet.
Yksittäisiä sektoreita varten laaditut toimenpiteet voivat lisäksi vahingoittaa maaperää, jos niissä ei oteta huomioon mahdollisia vaikutuksia maaperään.
På nasjonalt plan har mange medlemsland vedtatt lover, retningslinjer og forskrifter for
Monet jäsenvaltiot ovat laatineet kansallisia lakeja, toimintatapoja tai ohjeita, joiden tarkoitus on parantaa maaperää tai estää sen huononeminen.
19 å forbedre eller forhindre at ulikejordarter forringes ytterligere.
19 saastumista muilla sektoreilla,ja ne vaikuttavat maaperään välillisesti.
Men som oftest er tiltakene først og fremst rettet mot å bekjempe forurensning på andre områder, og har bare indirekte virkning på jordsmonnet.
Useissajäsenvaltioissa toteutetaan myös lakisääteistä maaperän tilan seurantaa, mutta sen tarkoituksena on harvoin nimenomaan maaperän suojelu.
Utviklingen av en rammepolitikk for EU som anerkjenner jordsmonnets betydning, som erkjenner problemene som oppstår i konkurransen mellom dets mange brukere (økologiske og samfunnsøkonomiske), og som er rettet mot opprettholdelse avjordsmonnets sammensatte funksjon, ville ha mange positive konsekvenser og bety en forbedring av Europas miljø som helhet.
Sellaisen EU:n poliittisen kehyksen laatiminenjossa tunnustetaan maaperän asema, otetaan huomioon maan rinnakkaisista samanaikaisista käyttötavoista (ekologinen ja sosiaalis-taloudellinen) aiheutuvat ongelmatjajossa pyritään säilyttämään maaperän moninaiset tehtävät, hyödyttäisivät monella tavalla EU:n ympäristöä kokonaisuudessaanja parantaisivat sitäjohdonmukaisella tavalla.
Potensielle og identifiserte lokaliteter med forurenset grunn i noen av EU-landene
Mahdolliset ja todetut saastuneet alueet joissakin EU:n jäsenvaltioissa
Beregnet totalt
Arvioitu kokonaismäärä
Total innrapportert avfall i EU og EFTA-landene økte med nesten 10 % mellom 1990 og 1995, mens den økonomiske veksten i faste priser var på 6,5 %.
EU:ssaja Euroopan vapaakauppa-alueeseen kuuluvissa maissa ilmoitettu jätteiden kokonaistuotantokasvoi miltei 10 prosenttia vuosina 1990-1995 kiinteähintaisen talouskasvun ollessa noin 6,5 prosenttia.
Den totale avfallsmengden (unntatt avfall fra landbruket) i 1995, var beregnet til 1,3 milliarder tonn i 1995 eller omkring 3,5 tonn per person, mens mengden farlig avfall var rundt 36 millioner tonn.
Vuonna 1995 tuotettujen jätteiden kokonaismäärä (lukuun ottamatta maatalousjätettä) oli arviolta 1,3 miljardia tonnia, eli noin 3,5 tonnia asukasta kohden,ja vaarallisten jätteiden määrä oli puolestaan 36 miljoonaa tonnia.
Halvparten av avfallet kommer fra fabrikkindustrien og fra bygge- og rivningsindustrien, mens kommunalt avfall, gruveavfall og avfall fra andre kilder bidrar med rundt en seksdel hver. I søkerlandene er mengden industriavfall per person høyere, men mengdene kommunalt avfall er fortsatt lavere enn gjennomsnittet i EU.
Puolet jätteestä on peräisin tuotantotoiminnasta, ja rakennus-ja purkuteollisuudesta, kun taas yhdyskuntajätteen, kaivosjätteen ja muista lähteistä peräisin olevan jätteen osuudet ovat kukin noin kuudennes kokonaismäärästä.Jäsenyyttä hakeneissa maissa teollisuusjätteen määrä asukasta kohden on korkeampi kuin EU:n alueella, kun taas yhdyskuntajätteen määrät ovat nykyisin alhaisempia kuin EU:ssa keskimäärin.
Systematisk og sammenhengende informasjon er fortsatt meget begrenset, og dette hindrer utviklingen av prognoser for framtidige avfallstrender.
Järjestelmällisen ja yhdenmukaisen ajankohtaisen tiedon rajallisuus vaikeuttaa ennusteiden laatimistajätteiden kehityssuunnista.
Uansett vil de fleste avfallsstrømmene fortsatt øke i løpet av det kommende tiår.
Useimmat jätevirrat kuitenkin todennäköisesti kasvavat ensi vuosikymmenen aikana.
12010 vil produksjonen av papir, papp, glass og plast ha økt med 40-60 % sammenlignet med 1990-nivå.
Vuonna 2010 paperi-, pahvi-, lasi-ja muovijätteen tuotanto on todennäköisesti noin 40-60 prosenttia suurempi kuin vuonna 1990.
En noe mindre økning, rundt 35 % mer enn 1995-nivå, er ventet for skraping av biler.
Romutettujen autojen määrä kasvaa hitaammin, noin 35 prosenttia vuoden 1995 tasosta.
• utvasking av næringsstoffer, tungmetaller, klimagasser og andre giftige forbindelser fra landfyllinger, • bruk av areal til landfyllinger, • utslipp av klimagasser fra landfyllinger og behandling av organisk avfall, luftforurensning og giftige biprodukter fra forbrenningsanlegg, • luft- og vannforurensning og sekundære avfallsstrømmer fra resirkuleringsanlegg (som tross alt erstatter noe av produksjonen fra primære kilder), • økning i transport med tunge lastebiler.
Näiden jätteiden huolto aiheuttaa useita ympäristörasitteita: ravinteiden, raskasmetallien, kasvihuonekaasujen ja muiden myrkyllisten yhdisteiden leviäminen ympäristöön kaatopaikoilta, maan käyttö kaatopaikkoihin, kaatopaikkojen kasvihuonekaasupäästöt ja orgaanisen jätteen ■ käsittely, jätteenpolttolaitosten aiheuttamat ilman epäpuhtaudet ja myrkylliset sivutuotteet, ilman ja veden pilaantuminen ja kierrätyslaitosten sekundaariset jätevirrat, vaikka nämä vähentävät vastaavasti primaaristen jätteiden tuotantoa, lisääntyneet kuljetukset raskailla kuorma-autoilla.
Avfall oppstår nå også som et resultat nettopp av at samfunnet forsøker å løse andre miljøproblemer som luft- og vannforurensning.
Jätettä syntyy nykyisin myös sen vuoksi, että yhteiskunta pyrkii ratkaisemaan muita ympäristöongelmia kuten veden ja ilman pilaantumista. Eräät tällaisten massajätteiden kasvavista määristä aiheuttavat uusia ongelmia.
Noen av disse nye avfallsstrømmene skaper nye problemer, f.eks. kloakkslam og rester etter rensing av avgasser.
Esimerkkejä ovat jätevesiliete ja savukaasujen puhdistuksesta syntyrät jäämät.
Som vist i figuren for innsamlet kommunalt avfall, har det ikke vært noen generell forbedring i trenden på nittitallet.
Tämä tilanne selittyy ensisijassa sillä, että lähes kaikissa EU:n jäsenvaltioissa muun kuin vaarallisenjätteen viemisestä kaatopaikalle peritään keskimäärin paljon alhaisempia maksuja kuin jätteiden polttamisestaja energian talteenotosta.
Forklaringen er først og fremst at deponering av ufarlig avfall i nesten alle medlemslandene i EU gjennomsnittlig er mye billigere enn forbrenning med energigjenvinning.
Siten jos muita määräyksiä ei ole, markkinamekanismien vaikutukset ovat täysin päinvastaisia kuin yhteisön virallinen strategia.
Utviklingen i EU+3 fra 198590 til 1995 i behandlingen av kommunalt avfall
Yhdyskuntajätteiden käsittelyn kehittyminen vuosista 1985-1990 vuoteen 1995 EEA:n jäsenmaissa
Kilde: Europas miljø og tall fra nasjonale referansesentre (NRC)
Lähde: Euroopan ympäristö: Toinen arviointi ja kansalliset tutkimuskeskukset (NRC)
For noen av avfallsfraksjonene, som papir og glass, har medlemslandene fulgt EUs avfallsstrategi med økt resirkulering i stedet for energigjenvinning og deponering.
Paperi ja lasi ovatjätettä, joiden osaltajäsenvaltiot ovat noudattaneet yhteisön jätestrategiaa ja lisänneet kierrätystä energian talteenoton ja kaatopaikkakäsittelyn sijasta.
Men denne strategien har bare vært delvis vellykket, ettersom den totale mengden avfall av papir og glass (containerglass) har økt i samme periode.
Kehitys on kuitenkin ollut ainoastaan osittain menestyksekästäjätepaperinjalasijätteen (pakkauslasi) kokonaistuotannon lisäännyttyä samana ajanjaksona.
I EU, sammen med Norge, økte resirkuleringsraten for papir og papp fra 36 % i 1985 til 49 % i 1996, men en årlig økning på 3,5 % i totalt forbruk innebar at mengden papiravfall som ble brent eller deponert også økte. Selv om resirkulering av glass har økt med nesten 50 % fra 5 millioner til 7,4 millioner tonn per år, gikk mengden glassavfall til behandling ned med bare 12 %, fra 6,7 millioner til 5,9 millioner tonn - på grunn av økningen i glassavfall.
EU:ssaja Norjassa kierrätetyn paperin ja pahvin osuus kasvoi vuoden 1985 36 prosentista 49 prosenttiin vuonna 1996, mutta kokonaiskulutuksen kasvaessa vuosittain 3,5 prosenttia poltetun tai kaatopaikoille viedyn paperijätteen määrä kasvoi myös.
Kloakkslam og bilvrak er andre avfallsstrømmer hvor man kan forvente vesentlige økninger av kvanta, noe som vil kreve en mer effektiv avfallsforvaltning.
Jätevesiliete ja käytöstä poistetut ajoneuvot ovat muita jätevirtoja, joiden määrät todennäköisesti kasvavat merkittävästi ja jotka vaativat tehokkaampia jätehuoltotapoja.
Naturlige og teknologiske miljøtrusler
Luonnonmullistusten ja tekniikan aiheuttamat vaarat
Siden slutten av 1980-tallet har naturlige miljøtrusler hatt større innvirkning på miljøet enn før.
Luonnonmullistukset ovat vaikuttaneet 1980luvun lopun jälkeen yhä enemmän ympäristöön.
Mellom 1990 og 1996 var de økonomiske tapene på grunn av flom ogjordskred fire ganger høyere enn i hele det foregående tiåret.
Vuosina 19901996 tulvistaja maanvyöryistä johtuvat taloudelliset menetykset olivat neljä kertaa niin suuret kuin koko edeltävän vuosikymmenen aikana yhteensä.
Det er fortsatt ikke etablert noen målrettet statistikk for reduksjon av naturlige miljøtrusler, selv om programmer som EPOCH (Europeisk program for klimatologi og naturlige miljøtrusler) har fokusert spesielt på denne typen risiko.
Vielä ei ole kohdennettua politiikkaa luonnonmullistuksista aiheutuvien haittojen vähentämiseksijoskin ilmastontutkimustaja luonnonilmiöiden aiheuttamia vaaroja koskevan eurooppalaisen ohjelman (European programme for climatology and natural hazards, EPOCH) kaltaisissa ohjelmissa on käsitelty nimenomaan tällaisten riskien mahdollisuutta.
Ulykker i Europa med naturlige årsaker og antall dødsfall i den forbindelse.
Euroopassa sattuneet luonnonmullistuksiin liittyvät onnettomuudet ja niiden uhrien määrät
EU har hatt forebyggende tiltak for større industriulykker pk plass siden 1984, men til tross for de tiltak som alt er innført, skjer det fortsatt alvorlige ulykker i prosessindustrien.
EU on toteuttanut toimenpiteitä teollisuuden suuronnettomuuksien varalta vuodesta 1984.
Medlemslandene har siden 1984 rapportert over 300 ulykker til Europakommisjonens rapporteringssystem forstore ulykker (Major Accident Reporting System MARS) etablert i henhold til i "Seveso-direktivene" (82/501 og96/82/EØF).
Käyttöönotetuista toimenpiteistä huolimatta suuronnettomuuksia tapahtuu edelleen kiinteissä laitoksissa prosessiteollisuudessa, ja vuoden 1984 jälkeen on ilmoitettu yli 300:sta EU:n jäsenvaltioissa sattuneesta onnettomuudesta Euroopan komission suuronnettomuuksien raportointijärjestelmän (MARS) tietokantaan "Seveso-direktiiveissä" olevien oikeudellisten vaatimusten mukaisesti (direktiivit 82/501/ETY tietyn teollisen toiminnan suuronnettomuuden vaarastaja 96/82/ETY vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta).
Ettersom rapporteringshyppigheten for alvorlige ulykker til MARS samsvarer godt med den faktiske forekomsten av større ulykker, viser den vedvarende trenden at mye av den ofte tilsynelatende trivielle erfaringen fra ulykkene ennå ikke er tilstrekkelig evaluert og/eller gjennomført i industriens standarder og praksis.
Koska suuronnettomuuksista MARSiin tehdyt ilmoitukset vastaavat tarkasti suuronnettomuuksien esiintymistiheyttä, havaitusta jatkuvasta suunnasta voidaan päätellä, että
Det gjenstår derfor ennå mye arbeid for å få til en ytterligere reduksjon i risikoen for alvorlige ulykker på faste industriinstallasjoner.
Siten on vielä toteutettava useita toimenpiteitä teollisuuslaitosten suuronnettomuuksiin liittyvien vaarojen vähentämiseksi.
Men siden aktiviteten i de industrier i Europa som har den største risikoen for større ulykker stadig øker, kan det se ut som om risikoen for større ulykker per aktivitetsenhet faktisk er i ferd med å gå ned.
Koska toisaalta useimpien suuronnettomuusvaarojen syynä oleva teollisuustoiminta tehostuu Euroopassa, suuronnettomuuksien vaara toimintayksikköä kohden näyttäisi olevan lievässä laskussa.
I motsetning til industriulykker har større oljeutslipp etter skipfartsulykker og på installasjoner offshore vist en klart nedadgående trend.
Päinvastoin kuin kiinteissä laitoksissa tapahtuvat teolliset onnettomuudet, meriliikenneonnettomuuksien aiheuttamat suuret öljyvuodot ja offshore-laitoksilla tapahtuvat onnettomuudet ovat olleet selvästi vähenemässä.
Informasjonen om omfang og lokalisering av teknologiske miljøtrusler blir stort sett bedre, særlig som et resultat av Seveso II-direktivet.
Tieto teknologisten vaarojen laajuudesta ja tapahtumapaikoista lisääntyy yleisesti, erityisesti Seveso II -direktiivin ansiosta (direktiivi 96/82/ETY vaarallisista aineista aiheutuvien suuronnettomuusvaarojen torjunnasta).
Beredskapsplaner som sådan kan legges på forhånd, men det at disse ulykkene er sjeldent forekommende men har så store konsekvenser, er et problem i risikostyringen.
Onnettomuuksiin voidaan varautua ennakolta hätävalmiussuunnitelmissa. Riskinhallinnan kannalta keskeisiä ovat kuitenkin edelleen harvinaisetja seurauksiltaan laajat onnettomuudet.
Mangelen på tilstrekkelig detaljert og sammenlignbar informasjon om risikoen ved visse typer kjernekraftverk, inkludert behandlingen av avfallet, betyr at selv om risikoen er liten, kan den totale risiko for Europas miljø fra tilfeldige utslipp av radionukliderikke kvantifiseres.
Koska riittävän yksityiskohtaistaja vertailukelpoista tietoa tietynlaisten ydinvoimalaitosten, mukaan lukien jätehuolto, aiheuttamista vaaroista ei ole, on mahdotonta arvioida määrällisesti yleistä,joskin pientä uhkaa, joka Euroopan ympäristölle aiheutuu tahattomasta radionuklidien pääsystä ympäristöön.
Sannsynligvis økte den totale risikoen for atomulykker i 1970-årene i og med at flere kraftverk ble åpnet - for så å gå ned i 1990-årene etter hvert som gamle kraftverk ble stengt og færre nye ble bygget.
Ydinonnettomuuksien uhka kasvoi todennäköisesti kokonaisuudessaan 1970-luvulla,jolloin rakennettiin lisää ydinlaitoksia, mutta niiden vaara on pienentynyt 1990-luvulla, kun vanhempia laitoksia poistetaan käytöstä ja uusien rakentaminen on vähentynyt.
Det forventes en gradvis reduksjon av den totale ulykkesrisikoen, men risikoens omfang forblir nok på omtrent samme nivå til år 2010.
Onnettomuusriskin odotetaan pienenevän kokonaisuudessaan asteittain, mutta vaarat säilynevät saman laajuisina vuoteen 2010 saakka.
Noe som kompliserer situasjonen er at de eldste atomkraftverkene i Øst-Europa bare blir i stadig verre forfatning.
Tilannetta . mutkistaa Itä-Euroopan vanhojen laitosten huononeminen.
Gjennomføring av forbedrede sikkerhetsplaner for disse reaktorene er forsinket av mangel på økonomiske ressurser - til tross for betydelig ekstern bistand.
Näitä reaktoreita koskevien parannettujen turvallisuussuunnitelmien toteuttaminen viivästyy taloudellisten resurssien puutteen vuoksi merkittävästä ulkopuolisesta avusta huolimatta.
Allmennhetens oppfatning av ulike miljøtrusler og-risiki og påvirkningen fra ulike pressgrupper kan være en viktig faktor.
Erittäin tärkeä merkitys voi olla kansalaisten käsityksellä eri haitoistaja vaaroista sekä painostusryhmien toiminnalla.
Derfor er korrekt informasjon om eksisterende naturlige og teknologiske miljøtrusler helt avgjørende.
Näin ollen paikkansapitävä tieto ajankohtaisista luonnonmullistuksien tai teknologian aiheuttamista vaaroista on keskeisen tärkeää.
Utslipp av genmodifiserte organismer i miljøet
Geneettisesti muunneltujen organismien pääsy ympäristöön
Temaet genmodifiserte organismer (GMO) vekker fremdeles politisk motstand, og de naturvitenskapelige miljøene har ennå ingen sikre konklusjoner.
Geneettisesti muunneltuihin organismeihin liittyy edelleen paljon tieteellistä epävarmuutta ja poliittisia ristiriitoja.
Moderne bioteknologi åpner muligheter for nyvinninger og kan skjerpe Europas konkurranseevne internasjonalt.
Moderni bioteknologia tarjoaa innovaatiomahdollisuuksia ja saattaa edistää Euroopan kansainvälistä kilpailukykyä.
Genmodifiserte organismer er blitt sluppet ut eksperimentelt i miljøet siden 1985-86 som nye dyrkbare planter, og fire kommersielle matplanter er blitt godkjent.
Geneettisesti muunneltuja organismeja on päästetty kokeellisesti ympäristöön vuosista 1985 -1986 alkaen uusien viljelykasvien muodossa, ja nykyisin on hyväksytty neljä kaupallista elintarvikkeeksi kelpaavaa lajiketta.
EU ligger på en måte etter USA når det gjelder kommersiell lansering av genmodifiserte avlingstyper.
EU on hieman Yhdysvaltojajäljessä geneettisesti muunneltujen viljelykasvien tuomisessa markkinoille.
Opinionen i Europa er imidlertid skeptisk til genmodifiserte næringsmidler, og ønsker merking av produktene, offentlig samråd og mer omfattende regulering.
Kansalaiset suhtautuvat kuitenkin joka puolella Eurooppaa epäilevästi geneettisesti muunneltuihin elintarvikkeisiin ja kannattavat voimakkaasti niiden merkitsemistä, kansalaisten kuulemistaja laaja-alaisempaa sääntelyäja seurantaa.
I tillegg til matvaresikkerhet har det også vært uttrykt bekymring over at nye gener kunne overføres til lokale arter.
Elintarvikkeiden turvallisuuden lisäksi huolta aiheuttaa lajien perintöaineksen siirtyminen alkuperäislajeihin.
EU har lovgivning (direktiv 90/220 og 97/258) som regulerer - forsettlige eller utilsiktede -utslipp av genmodifiserte organismer og sikkerheten i mat.
EU:ssa on hyväksytty lainsäädäntöä (direktiivit 90/220ja 97/258/ETY) Joissa säännellään geneettisesti muunneltujen organismien tahallista ja tahatonta pääsyä ympäristöön ja niiden turvallista käyttöä elintarvikkeissa.
Øvrige europeiske land har enten fulgt EUs praksis eller tilpasset eksisterende lover.
Useimmissa Euroopan maissa onjoko seurattu EU:n esimerkkiä tai mukautettu voimassa olevia lakeja.
Noen land, herunder Østerrike og Danmark, har ønsket å ta med virkningene på landbruket i sin vurdering av miljøskadene, mens Europakommisjonen og medlemsland som Storbritannia og Nederland har hatt en smalere definisjon av miljøskader og begrenset risikovurderingen til direkte virkninger i tilknytning til genmodifiserte organismer.
Eräissä valtioissa, kuten Itävallassa ja Tanskassa, on haluttu sisällyttää ympäristöhaittojen arviointiin maatalouteen kohdistuvat vaikutukset, kun taas Euroopan komissio ja eräät muutjäsenvaltiot, esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat, ovat yleensä määritelleet ympäristöhaitan käsitteen kapeammin ja rajoittaneet riskinarvioinnin geneettisesti muunneltujen organismien välittömiin vaikutuksiin.
Europakommisjonen offentliggjorde i 1996 etforslag til ny lovgivning, der strategien for risikoforvaltning ble utvidet til å omfatte indirekte virkninger.
Euroopan komissio antoi vuonna 1996 ehdotuksia uudeksi lainsäädännöksija laajensi siten riskinhallintastrategiaa kattamaan myös välilliset vaikutukset.
Man har også kritisert sikkerhetsvurderingene fordi kumulative virkninger er oversett og småskala-forsøk ikke nødvendigvis gjør det mulig å forutsi virkningene i et større miljø.
Turvallisuusarviointeja on myös moitittu siitä, että niissä laiminlyödään kokonaisvaikutuksetja että pienimuotoisilla kokeilla ei pystytä ennakoimaan aineiden käyttäytymistä laajemmassa ympäristössä.
I Norge har man grepet fatt i dette bredere aspektet og etablert en ramme for risikovurdering som eksplisitt krever at "behov" og bærekraftig utvikling dokumenteres.
Nämä laajemmat osa-alueet on otettu huomioon Norjassa, jossa riskinarviointia varten laaditussa kehyksessä viitataan nimenomaan oikeutettuun "tarpeeseen"ja kestävään kehitykseen.
Bekymring over mangelfulle risikovurderinger har ført til delvis stans i behandlingen av noen GMO-søknader i Storbritannia, til en to års stans i Frankrike når det gjelder utslipp
Riskinarvioinnin puutteellisuuteen liittyvien huolten vuoksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on osittain kielletty eräät geneettisesti muunneltujen organismien sovelluksetja Ranskassa on kielletty geneettisesti muunnellun rapsinsiemenen ja sokerijuurikkaan päästäminen
25 og markedsintroduksjon av genmodifisert raps og sukkerroer, og til konflikt mellom medlemsland og EU om godkjennelser for genmodifiserte organismer.
25 ympäristöön ja kaupan pitäminen kahden vuoden ajan. Lisäksi nämä huolenaiheet ovat aiheuttaneet kiistan jäsenvaltioiden ja EU:n välillä geneettisesti muunneltujen tuotteiden luvista.
Det er også en potensiell konflikt mellom dagens EU-lovgivning og frihandelsreglene til Verdens handelsorganisasjon, som ønsker å forby importrestriksjoner på genmodifiserte produkter dersom det ikke foreligger vitenskapelig bevis for helse- eller miljørisiko.
EU:n lainsäädäntö saattaa lisäksi olla ristiriidassa Maailman kauppajärjestön vapaakauppaa koskevien sääntöjen kanssa, joissa kielletään geneettisesti muunneltujen tuotteiden tuonnin rajoituksetjos ei ole tieteellisiä todisteita niiden vaaroista ihmisten tai ympäristön turvallisuudelle.
På internasjonalt plan er dagens EU-lovgivning i samsvar med de tekniske retningslinjene for risikovurdering av genmodifiserte organismer under FNs Miljøprogram (UNEP).
Kansainvälisellä tasolla Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman (UNEP) tekniset suuntaviivat geneettisesti muunneltujen tuotteiden riskinarvioinnista ovat yhdenmukaiset voimassa olevan EU:n lainsäädännön kanssa.
Som et ledd i konvensjonen om biologisk mangfold foregår det for tiden forhandlinger om biologisk sikkerhet, og dette vil etter alt å dømme kreve at grenseoverskridende transport av genmodifiserte organismer forutsetter forutgående opplyst samtykke, med en risikovurdering basert på vitenskapelige parametre.
Parhaillaan neuvotellaan biologista turvallisuutta koskevasta pöytäkirjasta, joka liittyy biologista monimuotoisuutta koskevaan yleissopimukseen: pöytäkirjassa todennäköisesti edellytetään, että geneettisesti muunneltujen organismien liikkuminen valtioiden rajojen yli vaatii ennakolta ilmoitetun hyväksynnänja että siihen liittyy tieteellisiin parametreihin perustuva riskinarviointi.
Det generelle presset mot det biologiske mangfold i EU og endringene i det biologiske mangfold på alle nivåer (gener, arter, økosystemer og habitater) forventes fortsatt å være sterkt i EU i 2010 og deretter.
Biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuva yleinen uhka ja siinä tapahtuvat kaikenasteiset muutokset (geenit, lajit, ekosysteemitja elinympäristöt) ovat EU:ssa myös jatkossa todennäköisesti suuria vuoteen 2010 saakka ja sen jälkeen.
Presset kommer fra flere kilder som gjensidig påvirker hverandre, men særlig gjelder dette endret arealbruk, forurensning og innføring av fremmede arter.
Paineita aiheutuu useista toisiinsa liittyvistä lähteistä, lähinnä maankäytön muutoksista, epäpuhtauksista ja vieraiden lajien ilmaantumisesta.
Tilgjengelig areal for naturlige og halvnaturlige habitater og stedegne arter forventes å bli mindre som følge avf.eks. den vedvarende utbyggingen av urbane områder og transportinfrastruktur, og presset forventes å øke ytterligere.
Luonnontilaisista ja lähes luonnontilaisista elinympäristöistä koostuvatja alkuperäislajien asuttamat alueet todennäköisesti vähenevät (muun muassa parhaillaan käynnissä olevan voimakkaan kaupunkikehityksen ja liikenneinfrastruktuurin laajenemisen vuoksi),ja uhkien ennakoidaan kasvavan edelleen.
Men vi ser allerede at enkelte habitater og arter er i ferd med å bygge seg opp igjen, og andre forventes å gjøre det.
Tilanne on kuitenkin paranemassajo nykyisin useiden elinympäristöjen ja lajien osalta, ja jatkossa tällaisen suuntauksen ennakoidaan laajenevan.
Prognosene går ut på at robuste, svært tilpasningsdyktige arter sammen med invasjonsartene nok vil få enda større utbredelse, mens sjeldne, stedegne og spesialiserte arter vil ha ytterligere tilbakegang.
Vahvat, yleisetja voimakkaasti leviävät lajit selviävät todennäköisesti paremmin ja yleistyvät, kun taas harvinaiset, kotoperäiset ja erikoiset lajit vähenevät edelleen.
Det biologiske mangfoldet er redusert og kan lide fortsatte tap på grunn av arealbruken, som innebærer fragmentering av halvnaturlige og naturlige habitater og ofte truer artenes levedyktighet og økosystemenes funksjon i kompliserte sammenhenger. Det intensive landbruket har størst innvirkning.
Biologinen monimuotoisuus muuttuu ja voi hävitä maankäytön muutosten myötä,jos sejohtaa luonnontilaisten ja lähes luonnontilaisten elinympäristöjen pirstoutumiseenja samalla usein uhkaa mutkikkaalla tavalla lajien elinkelpoisuutta ja ekosysteemien toimintoja.
Det andre ytterpunktet - brakklegging av land og nedleggelse av gårder - virker skadelig på områder med ekstensivt landbruk og gamle driftsmetoder, men kan virke positivt i områder som tidligere har vært intensivt drevet.
Toisen ääripään, eli maan hylkäämisen ja maataloudesta luopumisen, vaikutukset aiheuttavat vahinkoa laajaperäisesti tai vanhanaikaisin menetelmin viljellyillä alueilla, joskin sillä saattaa olla eräitä myönteisiä vaikutuksia alueilla, joilla on aikaisemmin harjoitettu voimaperäistä viljelyä.
Praksisen med ensartede plantefelt og enaldrede bestander av eksotiske arter, har ikke befordret biologisk mangfold.
Metsänhoito,joka perustuu yhden eksoottisen puulajin samanikäisiin metsiin, ei ole edistänyt biologista monimuotoisuutta.
Skogarealet forventes å øke sakte, men omfanget av gammel skog og skoger av lokale treslag vil bli mindre i mange områder.
Metsäalueiden ennakoidaan lisääntyvän hitaasti, mutta vanhat ja paikallisista puulajeista koostuvat metsät vähenevät edelleen monilla alueilla.
Det kreves grundig planlegging for å unngå ytterligere tap dersom mer skog skal plantes for å fungere som karbonsluk i samsvar med Kyotoprotokollen om global oppvarming.
Uusien menetysten välttäminen edellyttää huolellista suunnittelua.jos tarkoitus on istuttaa lisää metsää hiilinieluiksi maailmanlaajuista lämpenemistä koskevan Kioton pöytäkirjan mukaisesti.
Virkningene av klimaendringer mer subtile og vanskelige å forutse, selv om noen virkninger alt kan observeres som endringer i vekstog aktivitetssesongen for noen plante- og dyrearter.
ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat piilevämpiä ja vaikeita ennakoida, joskin eräitä seurauksia voidaan jo havaita eräiden kasvi-ja eläinlajien kasvukausissaja lisääntymisajoissa.
Fullstendig tilbakeføring av miljøet til slik det var før forurensningen er umulig, selv etter 2010, på grunn av endringer i artenes utbredelse og konkurransen mellom dem.
Kokonaan ei voida vuoden 2010jälkeenkään palata pilaantumista edeltävän ajan olosuhteisiin lajien kilpailussaja levinneisyydessä tapahtuneiden muutosten vuoksi.
Innføringen av fremmede arter— enten forsettlig eller ved uhell — til Europas økosystemer eller andre av Europas regioner, utgjør en risiko som blir stadig større på grunn av globaliseringen av handel, utveksling og transport.
EU:n ekosysteemeille tai muille Euroopan alueille vieraiden lajien tahallinen tai tahaton pääsy luontoon on yhä suurempi riski, jota edistävät kaupankäynnin globalisoituminen, kauppaja liikenne.
Overføring av gener mellom ikkestedegne arter, eventuelt også genmodifiserte organismer, og stedegne arter, genetisk erosjon og isolering av artsbestander vil sannsynligvis øke i kommende tiår.
Vieraiden lajien taijopa geneettisesti muunneltujen organismien ja alkuperäislajien perintöaineksen siirtyminen, geneettinen eroosioja lajipopulaatioiden eristyminen todennäköisesti lisääntyvät ensi vuosikymmenen aikana.
NATURA 2000-ne ttet for vern av habitater og arterforventes å komme i drift i løpet av kommende tiår. Da vil over 10 % av EUs
Tähän verkkoon liittyy määräyksiä lajipopulaatioiden suojelemiseksi.
Foreslåtte Særlige verneområder (inkludert havområder) i % av nasjonale territorier
Ehdotetut erityisten suojelutoimien alueet (mukaan lukien merialueet) prosentteina valtioiden pinta-alasta
Noen medlemsland har utpekt større havområder Inkluderer 271 områder i Baden-Wurtenberg
* Jotkin jäsenvaltiot ovat valinneet huomattavia merialueita suojelun kohteeksi ** Sisältyy 271 kohdetta Baden-Wurtenbergissa f
EUs strategi for biologisk mangfold behandler kravene i konvensjonen om biologisk mangfold som gjelder for EU.
Euroopan yhteisön biologisen monimuotoisuuden strategiassa käsitellään niitä biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen vaatimuksia, jotka koskevat Euroopan yhteisöä.
Strategien skal være et supplement til medlemslandenes initiativer på området biologisk mangfold og omfatter en serie handlingsplaner som skal bidra til å integrere biologisk mangfold i politikk og programmer på de områdene EU har ekspertise.
Strategian avulla pyritään täydentämään biologiseen monimuotoisuuteen liittyviä jäsenvaltioiden aloitteitaja se sisältää useita toimintasuunnitelmia biologisen monimuotoisuuden sisällyttämiseksi yhteisön toimivaltaan kuuluvaan politiikkaan ja ohjelmiin.
Men det finnes også andre, mer bredt anlagte generelle virkemidler som tar sikte på å integrere biodiversitetshensyn i andre sektorer.
Biologista monimuotoisuutta pyritään kuitenkin sisällyttämään muille aloille myös yleisluontoisemmilla ja laajemmilla merkittävillä välineillä.
Agenda 2000 åpner en rekke muligheter for å vurdere det gjensidige forholdet mellom landlige områder og biologisk mangfold, som miljøtiltak i landbruket, bruk av strukturfond, oppnevnelse av mindre begunstigede områder og skogplanting.
EU:n Agenda 2000-ohjelma on esimerkki mahdollisuuksista tarkastella uusia maaseutualueiden ja biologisen monimuotoisuuden välisiä vuorovaikutussuhteita. Esimerkkinä ovat maatalouden ympäristötoimenpiteet, rakennerahastot, epäsuotuisat alueet tai metsittämistoimenpiteet.
Arbeidet for å etablere en europeisk strategi for skogbruk tar sikte på å fremme en mer bærekraftig skogbrukspraksis.
Euroopan metsästrategian valmistelulla pyritään kehittämään metsänkäyttötapoja, jotka vastaisivat paremmin kestävän kehityksen periaatteita.
Rere av EUs tiltak fokuserer påvern av genetiske ressurser.
Useat EU:n aloitteet liittyvät geneettisten resurssien säilyttämiseen.
Problemene med urbaniseringen og dens konsekvenser for miljøet har vært særdeles vanskelige for Europas politikere.
Kaupunkien kehitykseen liittyvät ongelmatja ympäristövaikutukset ovat aiheuttaneet ongelmia EU:n päättäjille.
Rundt 600 lokale myndigheter i Europa har tatt initiativet til å gjennomføre Lokal Agenda 21 og om lag 300 kommuner har vedtatt Charteret om bærekraftig utvikling i europeiske byer og tettsteder, som legger vekt på integrerte løsninger for bærekraftig utvikling og behovet for et styrket nettverk og samarbeid mellom europeiske byer og tettsteder i dette arbeidet.
Noin 600 EU:n paikallisviranomaista on tehnyt aloitteita paikallisen Agenda 21 -ohjelman toteuttamiseksi,ja noin 300 EU:n paikallishallitusta on hyväksynyt Euroopan kaupunkien peruskirjan, jossa korostetaan yhdennettyjä lähestymistapoja kestävän kehityksen saavuttamiseksi sekä Euroopan kaupunkien tarvetta verkostoitua paremmin ja toimia tiiviimmin yhdessä tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Bybebyggelsen i Europa fortsetter å vokse - med byer som fortsetter å spre seg og medfører arealbrukskonflikter og sosiale skjevheter.
Kaupunkiasutus lisääntyy tasaista vauhtia Euroopassa kaupunkien levitessä, mikä aiheuttaa rasitteita maankäytölleja yhteiskunnallista epätasa-arvoa.
Befolkningen i urbaniserte områder vil øke med mer enn 4 % de neste 15 årene.
Kaupunkikeskittymissä asuvien määrä kasvaa yli neljä prosenttia seuraavien 15 vuoden aikana.
Byutviklingstrekk m O r > l_ ~^/ oro ¡n 'v > (0 ^ y
Kaupunkeja koskevat pääsuuntaukset
Søkerlandene vil ha den forholdsvis minste bilparken i EU (336 biler per 1000 innbyggere i Hellas) i år 2010, og i den andre enden av statistikken vil veksten flate ut fordi markedet der er mettet (673 biler per 1000 innbyggere i Luxembourg).
Jäsenyyttä hakeneissa maissa autonomistajuusjia on tavoittaa vuoteen 2010 mennessä EU-maiden alimman tason (336 autoa tuhatta henkilöä kohden Kreikassa), mutta kasvun ei odoteta jatkuvan toisessa ääripäässä (673 autoa tuhatta henkilöä kohden Luxemburgissa) markkinoiden tyydyttymisen vuoksi.
Byene sprer seg i forhold til arealbruk og transportmønstre og påvirker derfor i høyeste grad også trendene i konsumet.
Kaupunkien leviämistä ohjaavat maankäyttöjä liikenne,ja siten siihen vaikuttavat suuresti nykyajan kulutustottumukset.
I dag står konsumet for det meste av forurensningen som husholdningene forårsaker - og privat sluttforbruk vokser mye raskere enn bruttonasjonalprodukt.
Kulutus aiheuttaa nykyisin suurimman osan kotitalouksien tuottamista epäpuhtauksista, ja yksityinen loppukulutus kasvaa paljon bruttokansantuotetta nopeammin.
I siste instans medfører dette økt vann- og energiforbruk og dermed økt avfallsproduksjon.
Tämä lisää lopulta veden ja energian kulutusta jajätteiden syntymistä.
Men i noen områder kan byspredning føre til bedre levekår i forstedene.
Eräillä alueilla kaupunkien laajentuminen saattaa kuitenkin parantaa esikaupunkien elinolosuhteita.
Selv om luften i de fleste byer erforurenset, forventes de forskriftene som nå er på plass å gi en betydelig bedring av situasjonen.
Vaikka useimmissa kaupungeissa esiintyy terveydelle haitallisia ilman epäpuhtauksia, hyväksyttyjen toimenpiteiden odotetaan parantavan tilannetta merkittävästi.
Gjennomsnittseksponeringen for innbyggere i store bykonsentrasjoner i EU for konsentrasjoner over de anbefalte nivåene vil gå vesentlig ned fra 1990 til 2010, selv om overskridelser av grenseverdiene fortsatt vil finne sted.
EU:n suurten kaupunkikeskittymien asukkaiden keskimääräinen altistuminen suositustasot ylittäville pitoisuuksille vähenee huomattavasti vuosina 1990-2010,joskin pitoisuuksien kynnysarvoja ylitetään edelleen.
I 2010 forventes de største overskridelsene for nitrogendioksid (NO.,) og benzopyren.
Vuonna 2010 suurimmat ylitykset koskevat todennäköisesti typpidioksidia (NO.,) ja bentso-a-pyreeniä.
I søkerlandene vil svoveldioksid (SO„) og svevestøv (særlig PM10) fortsatt utgjøre et stort problem.
Jäsenyyttä hakeneissa maissa suuria ongelmia aiheuttavat myös rikkidioksidi (SO.,) ja hiukkaset (erityisesti PM^-hiulckaset).
De nesten 40 millioner menneskene som bor i de 115 største byene i Europa opplever fortsatt overskridelser av Verdens helseorganisasjons retningslinjer for luftkvalitet for minst ett forurensende stoff hvert år.
Euroopan 115 suurimmassa kaupungissa asuvat miltei 40 miljoonaa ihmistä kärsivät edelleen Maailman terveysjärjestön WHO:n ilmanlaadun ohjearvojen (AQG) ylittymisestä vuosittain ainakin yhden epäpuhtauden osalta.
Det finnes likevel tall som tyder på en nedadgående trend for nitrogenoksid- og ozonnivå fra 1990 til 1995, men i mange byer overskrides de langsiktige retningslinjene for luftkvalitet fortsatt for nitrogenoksider, og maksimum timekonsentrasjonerfor ozon overskrider de samme retningslinjene.
Typen oksidien tason ja otsonitasojen on kuitenkin havaittu laskeneen vuosina 1990-1995. Monissa kaupungeissa typen oksideja koskevat pitkäaikaiset ohjearvot ylittyvät kuitenkin edelleen,ja otsonin enimmäispitoisuudet tuntia kohden ylittävät WHO:n ohjearvot.
De omgivende konsentrasjoner av SO„, bly og PM 10 har falt i løpet av det siste tiåret takket være renere brensel og energikilder og mer effektiv forbrenning.
Rikkidioksidin, lyijynja PM_BAR_( vähentyneet viime vuosikymmenen aikana puhtaampien polttoaineiden ja energialähteiden sekä tehokkaampien polttoteknologioiden ansiosta.
Ozonnivået er høyt i de fleste europeiske byene og overskrider WHOs retningslinjer for helsefare.
Otsonitasot ovat edelleen korkeat useimmissa Euroopan kaupungeissa ja ylittävät WHO:n ohjeissa ihmisten terveyden suojelemiseksi olevat suositukset.
Dette skyldes i hovedsak utslipp fra veitrafikken - av de totale utslipp i EU står veigående kjøretøyer for 44 % av
Tämä johtuu ensisijassa maantieliikenteen päästöistä: maantieliikenneajoneuvot aiheuttavat EU:ssa 44 prosenttia typen
), 56 % for karbonmonoksid utslippene av nitrogenoksider (ΝΟχ
), 56 prosenttia hiilidioksidin (CO.,)ja31 prosenttia oksidien (NOx haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (muut kuin metaani) (NMVOC) päästöistä.
(CO) og 31 % for flyktige organiske forbindelser unntatt metan (NMVOC), og i byene er disse prosentene mye høyere.
Kaupungeissa nämä prosenttiluvut ovat paljon suuremmat.
Selv om trenden det siste tiåret har vært generelt nedadgående når det gjelder totalmengden av svevestoff i luften, ble de anbefalte grensene for den inhalerbare skadelige fraksjonen av svevestoff overskredet i de fleste store europeiske byene i 1995.
Viime vuosikymmenen aikana ilman hiukkasten kokonaismäärä on yleensä ollut laskussa, mutta vuonna 1995 useimmissa Euroopan suurkaupungeissa ylitettiin sisään hengitettäviä haitallisia hiukkasia koskevat suositukset.
Lovgivning på nasjonalt og EU-plan tar sikte på å redusere
Typen oksidien ja haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (muut kuin metaani) päästöt ovat vähentyneet
Utslippene av NOx og NMVOC har gått ned siden 1990 både i EU og i søkerlandene, men for ΝΟχ har nedgangen vært raskere i søkerlandene som følge av den forholdsvis nylige fornyelsen av bilparken der.
Typen oksidit ovat vähentyneet nopeammin jäsenyyttä hakeneissa maissa,joissa ajoneuvokanta on uudistunut suhteessa myöhemmin kuin EU:ssa.
Når det gjelder støyeksponering, viser overslag at mer enn 30 % av befolkningen i EU bor i boliger med betydelig eksponering for trafikkstøy til tross for at støygrenser for individuelle kilder er satt betydelig ned.
Melulle altistumisen osalta on todettava, että arviolta yli 30 prosenttia EU:n asukkaistajoutuu asunnoissaan altistumaan maantieliikenteen aiheuttamalle huomattavalle melulle huolimatta siitä, että yksittäisistä lähteistä peräisin olevan melun rajoja on alennettu merkittävästi.
Siden 1970 er støygrensen for biler redusert med 85 % og for lastebiler med 90 %.
Autojen melurajoja on laskettu vuoden 1970jälkeen 85 prosenttiaja kuorma-autojen 90 prosenttia.
Den siste reduksjonen til 74 dB (A) for biler og 80 dB (A) for lastebiler har medført utbredt anvendelse av lavstøyteknologi.
Viimeksi melurajoja on vähennetty autojen osalta 74 dB:iin (A) ja kuorma-autojen osalta 80 dB:iin (A).
Men nye standarder for kjøretøyer har merkbare konsekvenser for det reelle støynivået bare når fornyelsen av bilparken er langt framskredet, noe som kan ta opp til 15 år.
Uudet ajoneuvostandardit vaikuttavat kuitenkin merkitävästi vallitseviin melutasoihin vasta kun ajoneuvokannan uusiutuminen on pitkällä, mikä voi kestää 15 vuotta.
Det forventes at økningen i lufttrafikken fram til år 2010 kan håndteres på de viktigste lufthavnene uten større økninger i støyeksponering.
Lentoliikenteen kasvuun voitaneen mukautua vuoteen 2010 saakka tärkeimmillä lentokentillä lisäämättä merkittävästi altistumista melulle.
Dette kan i hovedsak oppnås ved utfasing av de mest støysterke flyene, generell fornyelse av flyparken samt støyoptimalisering av flygeprosedyrer og landingsstripenes utforming.
Tämäjohtuu ensisijassa meluisimpien ilma-alusten asteittaisesta poistamisesta, konekannan uudistamisestaja melun optimoinnista lentoliikenteessä sekä kiitoratojen sijainnista.
Støyen kan imidlertid øke rundt regionale flyplasser, hvor det forventes kraftig vekst i lufttrafikken.
Alueellisilla lentokentillä melu voi kuitenkin lisääntyä,jos lentoliikenne näillä kentillä kasvaa nopeasti.
Landsbygda, hvor vi finner langt de fleste av EUs varierte miljøverdier og biologiske verdier, står under økende press etter hvert som økonomien i distriktene blir mindre og mindre avhengig av landbruket. I vesentlig rurale områder er minst annenhver jobb i servicesektoren.
Valtaosa säilyttämistä vaativistaja biologiseen monimuotoisuuteen liittyvistä EU:n varoista sijaitsee maaseutualueilla,jotka kuormittuvat yhä enemmän, kun maaseudun talouden riippuvuus maanviljelystä vähenee.
Og selv omjordbruket fortsatt dominerer arealbruken og synsinntrykket av landskapet, har landbruksarealet i EU gått ned i takt med at byene bygges ut og de skogbevokste områdene øker.
Vaikka maatalous on edelleen maaseutualueilla merkittävin maankäyttömuotoja niiden ominaispiirre, useimmilla EU:n alueilla maatalousmaan osuus on vähentynyt samalla kun kaupunki-ja metsäalueet ovat lisääntyneet.
Landbruket i EU har utviklet seg med betydelige regionale skjevheter, til dels drevet fram av EUs felles landbrukspolitikk (CAP).
EU:n maataloutta ovat leimanneet, osittain yhteisen maatalouspolitiikan vuoksi, valtavat alueelliset erot.
Et av de mest iøynefallende trekkene er det faktum at 80 % av EUs landbruksproduksjonen (regnet som gårdsinntekter) skjer i kystområdene langs Nordsjøen og Den engelske kanal.
Merkittävää on, että 80 prosenttia EU:n maataloustuotannosta (maataloustulolla mitattuna) sijaitsee Pohjanmeren ja Englannin kanaalin rannikolla.
Denne konsentrasjonen har miljøkonsekvenser forvann, jordsmonn og biologisk mangfold.
Tällä keskittymisellä on ympäristövaikutuksia, jotka kohdistuvat veteen, maaperään ja biologiseen monimuotoisuuteen.
Samtidig kan økonomisk press på marginale gårdsbruk gjøre at land blir lagt brakk og dermed påvirker det biologiske mangfold.
Samalla pienten maatilojen taloudelliset paineet voivatjohtaa maan hylkäämiseen, mikä puolestaan vaikuttaa biologiseen monimuotoisuuteen.
I mindre produktive regioner har landbruksbefolkningen opplevd sosial og økonomisk nedgang.
Maatalousalueilla, joilla tuottavuus on pieni, maatalouden yhteiskunnallinen ja taloudellinen merkitys on vähentynyt.
Den mer integrerte strategien for økonomisk aktivitet og miljø i landlige områder som nå fremmes av EUs institusjoner, har begynt å få landbrukssektoren til å sette seg mål for mer ekstensiv landbruksproduksjon, stabile distriktssamfunn og opprettholdelse av økologiske funksjoner.
EU:n toimielinten ajama maaseutualueiden taloutta ja ympäristöä koskeva yhdennetty lähestymistapa auttaa maatalousalaa omaksumaan laajaperäisempään maataloustuotantoon, vakaisiin maaseutuyhteiskuntiin ja ekologisten toimintojen ylläpitämiseen liittyviä tavoitteita.
Skogplantingkan spille en viktig rolle i beskyttelsen av miljøet og generere en rekke positive eksterne virkninger, som begrensning av erosjon, forebygging av ørkenspredning, tiltak for biologisk mangfold og regulering av vannets kretsløp.
Metsittämisellä voi olla ympäristönsuojelussa merkittävä asemaja useita myönteisiä ulkoisia vaikutuksia, kuten eroosion hillitseminen, aavikoitumisen ehkäiseminen, biologisen monimuotoisuuden edistäminen ja hydrologisten järjestelmien sääntely.
Men når målet primært er å etablere en økonomisk lønnsom trebasert industri, kan behovet for å maksimere økonomisk profitt komme i konflikt med behovet for å verne viktige miljøverdier. Skogplanting på jordbruksareal synes bare å ha hatt en beskjeden betydning for overproduksjonen i landbruket.
Silloin, kun tavoitteena on kuitenkin lähinnä luoda taloudellisesti elinkelpoista metsäteollisuutta, jännitteitä voi syntyä mahdollisimman suuren tuoton tavoittelun ja tärkeiden ympäristövarojen suojelemisen välillä.
Dette betyr at skogplanting generelt nok har liten effekt i forhold til intensivt og mer spesialisert landbruk.
Maatalousmaan metsittäminen näyttää vaikuttaneen maatalouden ylituotantoon ainoastaan vähän.
Store områder forventes å bli innlemmet i spesielle verneområder i henhold til habitatdirektivet, noe som vil kreve kreative arealforvaltningsløsninger.
Siten metsittämistoimenpiteillä tuntuu yleensä olevan vain pieniä vaikutuksia, jos maatalouden toimintatavat ovat luonteeltaan erikoistuneitaja tehokkaita.
Denne politikken understøttes av konkrete tiltak i landbruket. Eksisterende tiltak omfatter 20 % av jordbruksarealet i EU, men mens noen land (særlig Østerrike, Luxembourg og Finland) har utnyttet mulighetene i betydelig grad, har andre ikke gjort det.
Metsiin,joita EU:n kokonaismaa-alasta on noin kolmannes, kohdistuu edelleen vakavia uhkia, kuten ilman epäpuhtaudet, tuholaiset, taudit, lajien monimuotoisuuden väheneminen ja eräillä alueilla puutavaratuotannon liiallinen korostuminen.
Arealer som omfattes av pågående landbruksmiljøtiltak
Luontotyyppien sekä luonnonvaraisen
Selvom landbruket intensiveres også i søkerlandene, er det fortsatt store områder av halvnaturligejordbrukshabitater som beiteland og halvstepper.
Euroopan maiden biologisen ja maisemien monimuotoisuuden merkityksen ja todenneet, että näiden varojen suojelemiseksi ja vahvistamiseksi tarvitaan yhdennettyjä maaseudun kehittämisstrategioita.
Europas miljøministre har merket seg viktigheten av det biologiske mangfoldet og landskapsmangfoldet i Sentral- og Øst-Europa, og har kommet til at skal disse verdiene beskyttes, trengs integrerte utviklingsstrategier for disse områdene.
Maaseudun kehittämispolitiikkojen laatiminen on yleisesti ottaen jäsenyyttä hakeneissa maissa alkuvaiheessa,ja niissä keskitytään maatalouteen ja perusinfrastruktuuriin.
Rundt 85 % av Europas kyster, hvor omring en tredel av Europas befolkning bor, er utsatt for høy eller moderat risiko i forbindelse med en rekke ulike former for press og konsekvenser, blant annet stigende havnivå som følge av klimaendringene.
Noin kolmannes Euroopan väestöstä asuu rannikkoalueilla, joista noin 85 prosenttia on suuressa tai melko suuressa vaarassa kärsiä erilaisista rasitteistaja haitoista, kuten merenpinnan noususta ilmastonmuutoksen myötä.
De viktigste problemene er generell dårlig vannkvalitet, kysterosjon og mangelen på integrert forvaltning av kystsonene.
Keskeisiä ongelmia ovat veden yhä heikko laatu, rannikkojen eroosio ja rannikkovyöhykkeiden yhdennetyn hoidon puuttuminen.
Enten kysterosjonen er forårsaket av menneskelige aktiviteter eller har naturlige årsaker, er problemet stort i noen av EUs regioner, hvor 25 % av kystlinjen er utsatt for erosjon, 50 % er stabil mens 15 % får tilført masse (det finner sted en oppbygging).
Ihmisen toiminnan tai luonnonilmiöiden aiheuttama rannikkojen eroosio on suuri ongelma eräillä EU:n alueilla: rannikkojen pituudesta 25 prosenttia altistuu eroosiolle, 50 prosentissa tilanne on vakaa, kun taas 15 prosenttiin keräytyy maa-ainesta (aggradaatio eli maa-aineksen kerrostuminen).
Situasjonen for de siste 10 % er ikke kartlagt.
Alueista 10 prosentin osalta kehitystä ei tunneta.
Av EUs 25 mindre begunstigede områder i 1983 var hele 23 kystområder.
Vuonna 1983 EU:n 25 epäsuotuisasta alueesta 23 oli rannikkoalueita.
At 19 av dem fortsatt hadde samme status i 1996, viser at til tross for store investeringer fra EU (rundt to tredeler av midiene i EUs strukturfond går til kystområder), så er målsetningen om utjevning ikke nådd.
Se, että 19 oli sellaisia edelleen vuonna 1996 osoittaa, että EU:n rahoitusvälineistä myönnetyistä suurista rahavaroista huolimatta (noin kaksi kolmannesta EU:n rakennerahastojen varoista myönnetään rannikkoalueille) koheesiota edistäviä tuloksia ei ole saavutettu.
Denne mangelen på økonomisk vekst begrenser også mulighetene for forvaltning av miljøet.
Tämä talouskasvun puute haittaa ympäristönhoidon edellytyksiä.
I kystområdene kunne vi funnet de beste eksemplene på miljøintegrasjon.
Rannikkoalueet ovat kenties paras esimerkki ympäristöasioiden sisällyttämisestä muihin aloihin.
Men fortsatt finnes det ikke noen integrert kystsoneforvaltningpå nasjonalt plan, der sektortenkningen fremdeles dominerer.
Kansallisella tasolla ei ole vieläkään rannikkovyöhykkeiden yhdennettyä hoitoa (Integrated Coastal Zone Management, ICZM) koskevaa lähestymistapaa, vaan toiminta on lähinnä alakohtaista.
Nøkkelaktiviteter i en integrert kystzoneforvaltning er miljøkonsekvensvurderinger, kystarealplanlegging, habitatforvaltning og begrensning av forurensningen.
ICZM:n tärkeimpiä toiminta-alueita ovat ympäristövaikutusten arviointi, rannikkojen maankäytön suunnittelu, elinympäristöjen hoitoja epäpuhtauksien torjunta.
Resultatene av EUs integrerte kystsoneforvaltningsprogram og tiltak i forbindelse med det planlagte rammedirektivet for vann er konkrete eksempler på hvordan man skal takle problemene med forvaltningen av kystsonene slik de fortoner seg i medlemslandene.
EU:n rannikkovyöhykkeiden yhdennetyn hoidon demonstraatio-ohjelman (Integrated Coastal Zone Management Demonstration Programme) tuloksetja ehdotus vesiä koskevaksi puitedirektiiviksi tarjonnevat käytännön esimerkkejä rannikkovyöhykkeiden hoitoon liittyvien jäsenvaltioiden ongelmien ratkaisemisesta.