pere/sami_parallel huggingface dataset:
Globalt var tiltak for å redusere ekstrem fattigdom relativt virkningsfulle inntil 1990årene (51).
Maailmanlaajuisesti ponnistukset lievittää äärimmäistä köyhyyttä olivat kohtuullisen tehokkaita 1990-luvulle saakka (51).
De tilbakevendende mat- og økonomikriser fra og med 2006 til 2009 har imidlertid forsterket tendensen til økende underernæring verden over.
Kuitenkin toistuvat ruoka- ja talouskriisit koko jaksolla 2006–2009 ovat voimistaneet aliravitsemuksesta kärsivien määrän kasvavaa trendiä ympäri maailmaa.
Antall underernærte steg, for første gang, til mer enn 1 milliard i 2009. Andelen underernærte i utviklingsland, som var i ganske rask nedgang, har steget i løpet av de siste få årene.
Aliravittujen määrä nousi ensimmäistä kertaa yli yhden miljardin vuonna 2009 ja melko nopeassa laskussa ollut aliravittujen osuus kehitysmaiden väestöstä on noussut viime vuosina.
Globale utviklingstrekk kan øke Europas sårbarhet for systemiske risikoer
Globaalit kehityslinjat voivat lisätä Euroopan haavoittuvuutta systeemiselle riskille
Overutnyttelse av ressurser samt klimaendringer forverrer truslene mot naturkapitalen.
Resurssien liikakäyttö ja muutokset ilmastossa pahentavat luontopääoman uhkia.
I kombinasjon med demografiske belastninger kan nedsatt sosioøkologisk motstandsevne tilføre en ny dimensjon til debatten om miljø og sikkerhet, etter hvert som konflikt rundt knappere ressurser sannsynligvis vil intensiveres og bidra til at
Sosiaalisen ja ekologisen kestävyyden väheneminen yhdessä väestöpaineiden kanssa voi tuoda uuden ulottuvuuden keskusteluun ympäristöstä ja turvallisuudesta, koska vähenevien resurssien synnyttämä konflikti todennäköisesti voimistuu ja lisää
folkevandringer skaper ytterligere belastninger (
muuttopainetta (
Vippepunkter: risikoer for storskala (ikke-lineære) klimaendringer
Kynnysarvoja: laajan (epälineaarisen) ilmastonmuutoksen riski
Om et system har mer enn én likevektstilstand, er overganger til strukturelt annerledes tilstander mulig.
Jos järjestelmässä on enemmän kuin yksi tasapainotila, siirtymät rakenteelisesti erilaisiin tiloihin ovat mahdolisia.
Om og når et veltepunkt passeres, fastsettes utviklingen av systemet ikke lenger av tidsrammen på belastningen, men heller av dets interne dynamikk, som kan være mye raskere enn den opprinnelige belastning.
Jos ja kun kynnysarvo on ohitettu, järjestelmän kehittymistä ei enää määritä paineiden aikaskaala vaan sen sisäinen dynamiikka, joka voi olla paljon nopeampaa kuin alkuperäinen paine.
En rekke vippepunkter er blitt identifisert, hvorav noen har potensielt betydelige konsekvenser for Europa – imidlertid er det verdt å notere seg at disse kan utfolde seg innen svært forskjellige, og noen ganger svært langvarige, tidsrammer.
Erilaisia kynnysarvoja on tunnistettu, ja osala niistä on mahdolisesti merkittäviä vaikutuksia Euroopalle. On kuitenkin syytä huomata, että ne voivat kehittyä hyvin erilaisissa ja joskus hyvin pitkissä aikaskaaloissa.
Mange viktige pådrivere opererer i en global skala og vil sannsynligvis utfolde seg over tiår heller enn år.
Monet keskeiset liikkeellepanevat voimat toimivat maailmanlaajuisesti ja kehittyvät pikemminkin vuosikymmenien kuin vuosien ajan.
I en nyere vurdering advarte Verdens økonomiske forum mot et høyere nivå av systemisk risiko grunnet sterkere vekselvirkninger mellom forskjellige risikoer (60).
World Economic Forum varoitti tuoreessa arvioinnissaan systeemisen riskin kasvusta kun eri riskien väliset yhteydet lisääntyvät (60).
Videre understreket vurderingen at uventede, plutselige endringer i eksterne forhold er uunngåelige i en svært sammenkjedet verden.
Lisäksi arvioinnissa korostettiin, että ulkoisten olosuhteiden odottamattomat ja äkilliset muutokset ovat väistämättömiä maailmassa, jossa on paljon keskinäisiä yhteyksiä.
Mens plutselige endringer kan ha enorme virkninger, kan de største risikoer vise seg å stamme fra tiltak, ordninger eller annet som mislykkes langsomt og som utfolder sitt fulle skadepotensial over tiår - og som i høy grad kan undervurderes med hensyn til potensielle økonomiske konsekvenser og skader for samfunnet (60).
Vaikka äkillisillä muutoksilla voi olla valtava vaikutus, suurimmat riskit voivat syntyä hitaan kehityksen tuloksena, jolloin niiden täysi vahinkopotentiaali kehittyy vuosikymmenten ajan ja niiden mahdolliset taloudelliset vaikutukset ja yhteiskunnalliset kustannukset voivat jäädä pahasti aliarvioiduiksi (60).
Den vedvarende overutnyttelse av naturkapital er et eksempel på langsom svikt.
Jatkuva luontopääoman liikakäyttö on esimerkki tällaisesta hitaasta häiriöstä.
En av de potensielle endringer i storskala som sannsynligvis vil påvirke Europa, er smelting av vest-antarktisk og grønlandsk innlandsis – det er allerede beviser for akselerert smelting av den grønlandske innlandsisen.
Läntisen Etelämantereen jäätikön (WAIS) ja Grönlannin jäätikön (GIS) sulaminen ovat eräitä niistä mahdollisista laajamittaisista muutoksista, jotka voivat vaikuttaa Eurooppaan.
Vedvarende global oppvarming over 1990-temperaturer på henholdsvis 1–2 °C og 3–5 °C, kunne være vippepunkter der i det minste delvis smelting a v innlandsisen på henholdsvis Grønland og i Vest-Antarktis ville følge, og v w resultere i betydelig havstigning (
Grönlannista on jo näyttöä nopeutuneesta sulamisesta. Jatkuva yhden–kahden asteen globaali ilmaston lämpeneminen yli 1990-luvun tason voisi olla kynnysarvo, jonka jälkeen seuraa ainakin osittainen Grönlannin jäätikön sulaminen ja merenpinnan merkittävä w v) ( nousu. (
Det er mindre sikkerhet om andre ikke-lineære virkninger, eksempelvis h v a som kan skje med havsirkulasjonen.
Nyt esille otetuilla vaikuttavien voimien ja riskien keskinäisillä yhteyksillä on merkitystä tässä suhteessa.
Deler av den atlantiske meridionale omveltningssirkulasjon viser betydelig variasjon per sesong og per tiår, men data understøtter ikke en konsekvent trend i omveltningssirkulasjonen.
Vaikka nämä linkit voivat lisätä kestävyyttä kun riskinjako on jakautunut järjestelmässä useammalle osapuolelle, ne voivat myös johtaa suurempaan haavoittuvuuteen.
Et nedsatt tempo på den meridionale omveltningssirkulasjon kunne midlertidig motvirke globale oppvarmingstrender i Europa, men kunne resultere i uventede og alvorlige konsekvenser andre steder.
Yhden kriittisen linkin pettämisellä voi olla kerrannaisvaikutuksia, mitkä usein johtuvat vähentyneestä järjestelmän monimuotoisuudesta ja hallinnon
Andre eksempler på mulige vippepunkter er akselererte utslipp a v metan (
Muita esimerkkejä mahdolisista kynnystapahtumista ovat ikiroudan sulamisen kiihdyttämät metaanipäästöt (CH
4) fra perma frost som smelter, destabilisering a v hydrater på dyph a vsbunn, og
, valtamerien pohjan hydraattien epävakaus
Kilde: Det europeiske miljøbyrå, EEA.
4 ja nopeat ilmastoperäiset siirtymät yhdestä ekosysteemityypistä toiseen.
Således kreves felles innsats for å takle noen av årsakene til systemiske risikoer, utvikle forvaltningspraksis som sikrer tilpasning og styrke motstandsdyktighet i lys av stadig mer presserende miljøutfordringer.
Näiden prosessien ymmärtäminen on vielä toistaiseksi rajalista ja huomattavien vaikutusten esiintymisen mahdollisuutta tällä vuosisadalla pidetään yleisesti pienenä.
En viktig relatert risiko i denne sammenheng er globale miljømessige tilbakekoplingsmekanismer og deres direkte og indirekte virkninger på Europa.
Keskeisiä tähän liittyviä riskejä ovat nopeutuvat globaalit ympäristön palautemekanismit ja niiden välittömät ja välilliset vaikutukset
Siden FNs Tusenårsutredning, “the Millennium Ecosystem Assessment” (Vurdering av økosystemer ved tusenåret) (12) og FNs Klimapanels fjerde vurderingsrapport (62), har vitenskapelige vurderinger varslet at miljømessige tilbakekoplingsmekanismer øker sannsynligheten for storskala ikke-lineære endringer i Jordas sentrale systemkomponenter.
Eurooppaan. Vuosituhannen ekosysteemiarvion (12) ja IPCC:n neljännen arviointiraportin (62) jälkeen tieteelliset arvioinnit ovat varoittaneet, että ympäristön palautemekanismit lisäävät laajojen epälineaaristen muutosten todennäköisyyttä maapallon keskeisissä järjestelmäkomponenteissa.
Med stigende globale temperaturer, for eksempel, er det en økende risiko for å passere vippepunkter som kan utløse storskala, ikke-lineære endringer (63).
Esimerkiksi kun maapallon lämpötila yhä nousee, lisääntyy riski ohittaa sellaiset kynnysarvot, jotka voivat laukaista laajoja epälineaarisia muutoksia (63).
Potensielle klimavippende elementer
Mahdollisia ilmastoon liittyviä kynnystapahtumia
Anslått global oppvarmingsnivå der begynnelsen på utfallene kunne skje, versus deres konsekvenser
Arvioitu globaali lämpötilan nousu, jossa tietyt tapahtumat voivat käynnistyä, sekä tapahtumien vaikutus
GIS smelter og går i oppløsning
Grönlannin jäätikkö pirstoutuu
Ødeleggende
Tuhoisa
Formene og størrelsene på ovalene representerer ikke uvissheter om konsekvenser og temperatur-relatert begynnelse på utfall.
Soikioiden muodot ja koot eivät kuvaa tapahtumien vaikutusten tai käynnistymislämpötilan epävarmuuksia.
Disse uvissheter kan være vesentlige.
Nämä epävarmuustekijät voivat olla merkittäviä.
Indisk regntid med kaotisk multistabilitet 9.
Intian monsuunin kaoottinen monitilaisuus 9.
Endringer i omfang eller hyppighet av El Niño- sørlig oscillasjon (ENSO) 10. Skogdød i regnskogen i Amazonas11.
Muutokset El Nïno -eteläisen värähtelyn (ENSO) esiintymistiheyden heilahteluvälissä10. Amatsonin sademetsien kuolema11.
Endring i Vest-Afrikansk regntid12. Ustabilitet i innlandsisen i det vestre Antarktis13.
Länsi-Afrikan monsuunin siirtymä
Potensielle klimavippende elementer1.
Mahdollisia ilmastoon liittyviä kynnystapahtumia 1.
Tap av drivis i Arktis2. Skogdød i boreale klimasoner3.
Arktisen merijään häviäminen2.
Smelting av innlandsis på Grønland 4. Atlantisk dypvannsdannelse5.
Grönlannin jäätikön sulaminen4.
) indikerer systemer h vis status som vippeelementer er særlig usikre.
Kysymysmerkit (?) osoittavat järjestelmiä, joiden status kynnystapahtumana on erityisen epävarma.
Det fins andre potensielle vippeelementer som ikke a vbildes her; for eksempel korallrev på grunt vann som trues til dels a v ha v forsuring .
Tässä kuvassa ei ole kaikkia potentiaalisia kynnystapahtumia, esimerkiksi matalien vesien koralliriuttoja, joiden uhista merien happamoituminen on yksi.
Fremtidig miljøpolitikk: noen refleksjoner
Joitakin ajatuksia tulevista ympäristöprioriteeteista
Endringer i hittil ukjent omfang, innbyrdes forbundene risikoer og økt sårbarhet byr på nye utfordringer
Ennennäkemätön muutos, toisiinsa kytkeytyneet riskit ja haavoittuvuuden lisääntyminen tuovat uusia haasteita
De foregående kapitlene kaster lys over det faktum at verden er i ferd med å oppleve miljøendringer og følgelig nye utfordringer i et omfang, en hastighet og med en grad av innbyrdes sammenkopling som hittil har vært ukjent.
Aikaisemmat luvut korostavat sitä, että maailma on kokemassa ympäristön muuttumisen ja sen myötä mittakaavaltaan, nopeudeltaan ja kytkeytyneisyydeltään ennennäkemättömiä uusia haasteita.
Mange tiår med intensiv bruk av naturkapitallagre og forringelse av økosystemer i de industrialiserte land har resultert i global oppvarming, tap av biologisk mangfold og diverse negative virkninger på helsa vår.
Kehittyneet maat ovat ruokkineet taloudellista kehitystään vuosikymmeniä kestäneellä luontopääoman varantojen intensiivisellä käytöllä ja ekosysteemipalvelujen heikkenemisellä ja se on johtanut ilmaston lämpenemiseen, luonnon monimuotoisuuden vähenemiseen ja moniin kielteisiin terveysvaikutuksiin.
Selv om mange av de presserende virkningene ligger utenfor Europas direkte innflytelsesområde, har de betydelige konsekvenser og vil skape potensielle risikoer for motstandsdyktighet og bærekraftig utvikling hos de europeiske økonomier og samfunn.
Vaikka monet välittömät vaikutukset eivät kuulu Euroopan suoraan vaikutuspiiriin, niillä on huomattavia seurauksia ja ne mahdollisesti vaarantavat Euroopan talouden ja yhteiskunnan vastustuskyvyn ja kestävän kehityksen.
Klimaendringer er en av de mest opplagte virkningene av disse utviklinger: å bryte målet på 2 °C er antakelig det mest konkrete eksemplet på risikoen ved å overskride planetariske grenser.
Menneen kehityksen yksi kaikkein selvimmistä seurauksista on ilmastonmuutos. Kahden asteen tavoitteen rikkominen on todennäköisesti kaikkein konkreettisin esimerkki riskistä ylittää planetaariset rajat.
2 størrelsesorden 80 % til 90 % innen 2050 i Europa for å kunne nå det ovennevnte mål, er et sterkt argument for en fundamental omforming av Europas nåværende økonomi, med lav-karbon energi og ditto transportsystemer som sentrale elementer i den nye økonomien – men ikke de eneste.
Kuten aiemminkin, myös tulevaisuuden ilmastonmuutoksen vaikutusten odotetaan vaikuttavan suhteettoman ankarasti yhteiskuntien haavoittuvimpiin jäseniin eli lapsiin, vanhuksiin ja köyhiin. Myönteisiä
Fremtidig miljøpolitikk: noen re g miljøpolitikk: noen refleksjoner f le k s j on er på de utfordringer vi står overfor (for eksempel gjennom krisestyring, klimaforhandlinger, økoinnovasjoner, informasjonsteknologier, eller global kunnskapsutvikling).
Joitakin ajatuksia tu jatuksia tulevista ympäristöprioriteeteista levista ympäristöprioriteeteista
Mot dette bakteppet skal det i dette siste kapitlet reflekteres over noen framvoksende fremtidige miljøprioriteringer:
Tätä taustaa vasten tässä viimeisessä luvussa pohditaan eräitä nousevia tulevaisuuden ympäristönäkökohtia:
På den positive side gagner større tilgang til grøntområder, biologisk mangfold, rent vann og ren luft folks helse.
• puolia ovat terveyshyödyt kuten viheralueiden parempi käytettävyys, luonnon monimuotoisuus sekä puhdas vesi ja ilma.
Imidlertid kan det her reises spørsmål om fordeling av tilgang og helsegevinster, siden arealplanlegging og investeringsbeslutninger ofte favoriserer de rike på de fattiges bekostning.
Tästä kuitenkin herää kysymys käyttömahdollisuuksien ja hyötyjen jakamisesta, koska usein aluesuunnittelu ja investointipäätökset suosivat rikkaita köyhien kustannuksella.
Bedre gjennomføring og ytterligere styrking av nåværende miljøprioriteringer innen klimaendringer; natur og biologisk mangfold; bruk av naturressurser og avfall; miljø, helse og livskvalitet.
Ajankohtaisten ympäristönsuojelun ensisijaisten tavoitteiden vahvistaminen ja parempi täytäntöönpano, joilla on kohteinaan ilmastonmuutos, luonnon ja luonnon monimuotoisuus, luonnonvarojen käyttö ja jätteet, ympäristö, terveys ja elämänlaatu.
Mens disse forblir viktige prioriteringer, vil det også være av største viktighet å forvalte sammenhengene dem imellom.
Nämä ovat tärkeitä painopisteitä, mutta myös niiden välisten suhteiden hallinta on olennaisen tärkeää.
Å forbedre overvåkning og håndhevelse av sektorvise og miljømessige politiske retningslinjer, vil sikre at miljøresultater oppnås, gi regulerende stabilitet og understøtte mer effektiv styring.
Sektorikohtaisten ja ympäristöllisten toimien seurannan ja täytäntöönpanon parantaminen varmistaa, että ympäristölliset tulokset saavutetaan, tuotetaan vakaampaa sääntelyä ja tuetaan tehokkaampaa hallintoa.
Godt vedlikeholdte økosystemer og økosystemtjenester er nødvendige for å bistå i tilpasningen til klimaendringer og for å oppnå tilpasningsmålsettingene.
Hyvin hoidetut ekosysteemit ja ekosysteemipalvelut ovat olennaisia tuettaessa ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumisen tavoitteita sekä luonnon monimuotoisuuden säilyttämistä, joka on sille perusehto.
Bevaring av biologisk mangfold er en forutsetning for å sikre slikt vedlikehold.
Ekosysteemit voivat toimia puskureina vaikutuksia vastaan.
Å balansere rollen som økosystemene kan innta som buffere mot forventede virkninger med mulig økt etterspørsel etter nye bosettinger på land og vann, innebærer nye utfordringer, for eksempel for arealplanleggere, arkitekter og miljøvernere.
Kun uusien asuinalueiden kysynnän mahdollisella kasvulla on vaikutuksia maahan ja veteen, tuo tasapainon hakeminen toisaalta puskuriroolin ja toisaalta odotettujen vaikutusten välille uusia haasteita esimerkiksi maankäytön suunnittelijoille, arkkitehdeille ja luonnonsuojelijoille.
Engasjert og målrettet forvaltning av naturkapital og økosystemtjenester� Å øke ressurseffektivitet og motstandsdyktighet framtrer som sentrale integrerende konsepter for å håndtere miljøprioriteringer, og for mange av sektor-interessene som er avhengige av slike prioriteringer.
Luontopääoman ja ekosysteemipalvelujen räätälöity hallinta Ensisijaisia ympäristönäkökohtia ja monia niistä riippuvia eri sektorien mielenkiinnon kohteita hoidettaessa nousevat sekä resurssien käytön tehokkuuden että vastustuskyvyn lisääminen keskeisiksi yhdistäviksi käsitteiksi.
Det forventes at det pågående kappløpet etter å erstatte karbonintensiv energi og karbonintensive materialer med lav-karbon alternativer ytterligere intensiverer etterspørsel etter terrestriske, akvatiske og marine økosystemer og økosystemtjenester (første og annen generasjon med biobrensel er et eksempel på dette).
Jatkuvan kilpailun runsashiilisen energian korvaamisessa niukkahiilisellä energialla ja materiaaleilla odotetaan edelleen kiihdyttävän vaatimuksia maa, vesi- ja meriekosysteemejä ja palveluita kohtaan. Esimerkkinä tästä ovat ensimmäisen ja toisen sukupolven biopolttoaineet.
Etter hvert som slik etterspørsel øker, for eksempel etterspørsel etter kjemiske erstatninger, vil det sannsynligvis oppstå økende grad av konflikt i forhold til eksisterende bruk – til mat, transport og fritid.
Koska esimerkiksi korvaavien aineiden ja materiaalien kysyntä kasvaa, todennäköisesti on tulossa lisää ristiriitoja elintarvikkeiden, liikenteen ja vapaaajan nykyisten käyttötapojen kanssa.
Mange av miljøutfordringene vurdert i denne rapporten er blitt trukket fram i tidligere rapporter fra Det europeiske
Monet tässä raportissa arvioiduista ympäristöhaasteista on otettu
Det som er annerledes i dag, er med hvilken hastighet miljøbyrå (
Nykyisin erona on nopeus, esille aiemmissa EEA:n raporteissa (
Omforming til en grønn økonomi som tar for seg den langsiktige levedyktighet for naturkapital innen Europa og reduserer avhengighet av naturkapital utenfor Europa.
Siirtyminen vihreään talouteen, joka kohdistaa huomionsa Euroopan luontopääoman pitkän aikavälin elinkelpoisuuteen ja Euroopan ulkopuolisesta luontopääomasta riippuvuuden vähentämiseen.
sammenkoplingen sprer risikoer og øker usikkerhet verden over.
jolla yhteenkytkeytyneisyys levittää riskejä ja lisää epävarmuutta koko maailmassa.
Plutselige sammenbrudd i ett område eller geografisk region kan overføre storskala svikt gjennom et helt nettverk av økonomier, via smitte, tilbakekoplinger og andre former for utvidelse og forsterkning.
Äkillinen tuho yhdellä sektorilla tai maantieteellisellä alueella voi siirtää vakavia häiriöitä koko talouksien verkon yli tartunnan, palautekytkentöjen ja muiden vahvistumistapojen kautta.
Den senere tids globale finanskrakk og islandske vulkanutbrudd har
Äskettäinen maailmanlaajuinen taloudellinen romahdus ja tulivuoren
Kriser som disse har også vist hvor vanskelig det er for samfunnet å håndtere risikoer.
Näiden kaltaiset kriisit ovat myös osoittaneet kuinka vaikeaa yhteiskunnan on käsitellä riskejä.
Tydelige og gjentatte tidlige advarsler, levert ”med
Hyvin havaittavissa olevat merkit
Samtidig store bokstaver”, blir ofte i stor grad ignorert viden om ( har den senere tid vært rik på erfaringer, både gode og dårlige, som vi kan lære av. Således kan vi respondere raskere og mer systematisk
Esimerkkejä keinoista ovat monien eri kriisien yhdennetty hallinta, ilmastoneuvottelut, ekoinnovaatiot, tietotekniikka tai maailmanlaajuinen osaamisen kehitys.
Den pågående undersøkelsen The Economics of Ecosystems and Biodiversity – TEEB (”Økosystemenes og det biologiske mangfolds økonomi”) retter disse ideene inn etter et biologisk mangfold-perspektiv og ser etter måter som oppmuntrer til investering i naturkapital (7).
Käynnissä oleva tutkimus The Economics of Ecosystems and Biodiversity (TEEB) asettuu näiden ajatusten linjalle näkökulmanaan monimuotoisuus ja se, miten investointeja luontopääomaan voidaan rohkaista (7).
Anbefalingene til dem som utformer miljøpolitikken omfatter et bredt spekter av tiltak, som å investere i grønn infrastruktur for å øke motstandsdyktighet, innføre betaling for økosystemtjenester, fjerne skadelige subsidier, etablere nye
Päättäjille osoitetut suositukset sisältävät laajoja toimia kuten kestokyvyn lisääminen investoimalla vihreään infrastruktuuriin, ekosysteemipalvelujen maksullisuuden käyttöönotto, haitallisten tukien poisto sekä luonnonvaratilinpidon ja kustannus-hyötyanalyysin käytön uusien järjestelmien luominen.
Uten strengere luftforurensningsstandarder og forbedringer i kloakkbehandling, for eksempel, ville ikke økonomiske sektorer som transport, produksjon og bygg og anlegg kunne ha vokst så raskt som de har uten å forårsake alvorlige helseskader.
Joitakin ajatuksia tu jatuksia tulevista ympäristöprioriteeteista levista ympäristöprioriteeteista teollisuus sekä rakentaminen olisi voineet kasvaa yhtä nopeasti kuin ne ovat aiheuttamatta vakavia terveysvaikutuksia.
Naturkapital og økosystemtjenester utgjør et helhetlig utgangspunkt for forvaltning av mange av disse sammenkoplede problemområdene, deres iboende systemiske risikoer, og omformingen til en ny, grønnere og mer ressurseffektiv økonomi.
Luontopääoma ja ekosysteemipalvelut tarjoavat olennaisen lähtökohdan hoitaa monia näistä toisiinsa liittyvistä asioista samoin kuin niihin olennaisesti kuuluvia systeemisiä uhkia sekä siirtymistä uuteen, vihreämpään ja resursseja tehokkaammin käyttävään talouteen.
Det fins ingen raske, enkle løsninger på utfordringene Europa står overfor.
Ei ole olemassa yhtä yksittäistä "pikalaastaria" haasteisiin, jotka Eurooppa kohtaa.
Det er heller, som denne rapporten viser, helt klart et behov for langsiktige, innbyrdes samspilte tilnærminger for å hanskes med dem.
Kuten tämä raportti osoittaa, on pikemminkin selvää että tarvitaan pitkän aikavälin toisiinsa kytkettyjä lähestymistapoja käsitellä niitä.
Slik sett er helse, livskvalitet og miljøtjenester blitt forbedret for de fleste i Europa, bevissthet om og opptatthet av miljø er høyere enn noen gang, og det foretas miljøorienterte tiltak og investeringer av et hittil ukjent omfang.
Euroopassa useimpien ihmisten terveys, elämänlaatu ja ympäristön palvelut ovat sinänsä parantuneet, tietoisuus ja huolestuneisuus ovat korkeammalla kuin koskaan, ympäristöalan toimet ja investoinnit ennennäkemättömiä.
Andre hovedgevinster omfatter: vekstvennlige investeringsstrategier som skaper nye markeder og bidrar til sysselsetting; konkurranse på like vilkår i EUs indre marked; pådrivende virkning i forhold til innovasjon og utfoldelse av teknologiske forbedringer; og forbrukergevinster.
Muita tähänastisia keskeisiä hyötyjä ovat kasvua edistävät investointistrategiat, jotka luovat uusia markkinoita ja ylläpitävät työllisyyttä, tasavertaisten yritysten sisämarkkinat, teknisten parannusten innovointi ja julkistaminen sekä kuluttajille koituneet hyödyt.
Framtidige tiltak og framtidig handling kan trekke på et sett med hovedprinsipper som er blitt etablerte på europeisk nivå: integreringen av miljøoverveielser i andre tiltak, føre-var-prinsippet og forebygging, skaderetting ved kilde, og forurenser-betaler-prinsippet.
Työllisyys on merkittävä hyöty, koska noin neljännes kaikista Euroopan
Sysselsetting er en viktig gevinst med en anslått fjerdedel av det totale antall av europeiske arbeidsplasser direkte eller indirekte forbundet med naturmiljøet (8).
8 työpaikoista liittyy joko suoraan tai välillisesti luonnonympäristöön (
Europa kan gjøre ytterligere framgang her gjennom økoinnovasjon innen produkter og tjenester, gjennom å bygge på patenter og annen kunnskap som er blitt tilegnet av stater, selskaper og universiteter gjennom 40 års erfaring.
Eurooppa voi edistyä tässä edelleen tuotteiden ja palvelujen ekoinnovoinnilla perustanaan patentit ja muu tieto, jonka hallitukset, yritykset ja yliopistot ovat hankkineet 40 vuoden kokemuksen kautta.
I kontrast til dette, forblir det offentliges utgifter på forskning og utvikling innen miljø og energi typisk ved et nivå på mindre enn 4 % av de totale offentlige utgifter til forskning og utvikling.
Vastakkaista tälle on kuitenkin ympäristö- ja energia-alan tutkimuksen ja kehityksen julkisen rahoituksen jääminen yleensä alle neljän prosentin koko julkisesta tutkimus- ja kehitysrahoituksesta.
Dette har gått dramatisk ned siden 1980-tallet.
Rahoitus on vähentynyt dramaattisesti 1980-luvulta alkaen.
På samme tid er utgifter til forskning og utvikling i EU på 1,9 % av BNP (9) og sakker således langt akterut for Lisboa-strategimålet på 3 % innen 2010, så vel som å være langt etter store konkurrenter innen grønn teknologi som USA og Japan og, i det siste, Kina og India.
Samaan aikaan EU:n tutkimus- ja kehitysmenot ovat 1,9 % bkt:stä (9) ja jääneet selvästi jälkeen Lissabonin strategian tavoitteena olevasta kolmesta prosentista vuoteen 2010 mennessä ja samalla myös jälkeen tärkeimmistä vihreän teknologian kilpailijoistaan, joita ovat Yhdysvallat ja Japani sekä viime aikoina myös Kiina ja Intia.
Full implementering av miljøpolitikk i Europa er fortsatt ytterst viktig, ettersom det fortsatt gjenstår å oppnå hovedmålene (se Kapittel 1).
Euroopan ympäristöpolitiikan täydellinen täytäntöönpano on ensiarvoisen tärkeää, koska tärkeimmät tavoitteet täytyy vielä saavuttaa (katso luku 1).
Imidlertid er det klart at mål for ett område utilsiktet kan forstyrre eller motvirke et mål for et annet område.
On kuitenkin selvää, että yhden alueen tavoitteet voivat vahingossa tahattomien seurauksien takia häiritä tai haitata toisen alueen tavoitetta.
Synergier og samkjøringsgevinster må derfor søkes gjennom hele prosessen med å utvikle nyttevurderinger av politiske tiltak på forskjellige felt, ved å bruke tilnærminger som besørger fullt regnskap for naturkapital.
Eri alojen toimintalinjojen vaikutusten arviointiprosessia kehitettäessä on pyrittävä etsimään synergiaa ja yhteisiä hyötyjä käyttämällä lähestymistapoja, joissa luontopääoma otetaan täysin huomioon.
Dog, på mange områder, som redusert luftforurensning, vann- og avfallsforvaltning, økoeffektiv teknologi, ressurseffektiv arkitektur, økoturisme, grønn infrastruktur og grønne finansobjekter og kredittinstrumenter, har Europa allerede mange ”førstemann-ut”-fordeler.
Euroopalla on silti jo lukuisia edelläkävijän etuja monilla aloilla kuten ilman saastumisen vähentäminen, vesi- ja jätehuolto, ekotehokas teknologia, resurssitehokas arkkitehtuuri, luontomatkailu, vihreä infrastruktuuri ja vihreät rahoitusvälineet.
Disse kunne utnyttes ytterligere innenfor et regulerende rammeverk som fostrer økt økoinnovasjon og setter standarder basert på effektiv bruk av naturkapitalen.
Näitä voidaan hyödyntää edelleen sääntelykehyksessä, joka edistää ekoinnovointia sekä asettaa tehokkaaseen luonnonvarojen käyttöön perustuvia standardeja.
Tidligere tiårs innsats har båret frukt: Den europeiske union har for eksempel flere patenter relatert
Viime vuosikymmenten ponnistelut ovat tuottaneet tulosta ja esimerkiksi ilmansaasteisiin, veden pilaantumiseen ja jätteisiin liittyviä patentteja Euroopan unionilla on enemmän kuin millään muulla taloudellisella kilpailijallaan (10).
Tidligere tiårs miljøpolitiske innsats har levert en bredde av sosiale og økonomiske gevinster gjennom forskrifter, standarder og beskatning.
Viime vuosikymmenten ympäristöpolitiikassa toimet ovat tuoneet laajan joukon sosiaalisia ja taloudellisia hyötyjä määräysten, standardien ja verotuksen avulla.
Disse har i sin tur vært pådrivere for investeringer i infrastruktur og teknologi for å skadebegrense eller dempe helsefarer for miljø og mennesker, for eksempel ved å sette grenser for luft- og vannforurensning, drikkevannssystemer, samt systemer for ren energi og transport.
Nämä puolestaan ovat vieneet eteenpäin infrastruktuuria ja teknologiainvestointeja, joilla voidaan hillitä ympäristön ja terveyden uhkia esimerkiksi asettamalla rajoja ilman ja veden saastumiselle, luoden tuotestandardeja sekä rakentamalla jäteveden käsittelylaitoksia, jätehuoltoinfrastruktuureja, juomavesijärjestelmiä, puhdasta energiaa ja liikennejärjestelmiä.
Fremtidig miljøpolitikk: noen re g miljøpolitikk: noen refleksjoner f le k s j on er til luftforurensning, vannforurensning og avfall enn noen annen økonomisk konkurrent (10
Joitakin ajatuksia tu jatuksia tulevista ympäristöprioriteeteista levista ympäristöprioriteeteista
Miljøorientert produsentansvarslovgivning (som REACH (12), EUs direktiv om avfall fra elektrisk og elektronisk
Tuottajan kansanterveyden ja ekosysteemien vahinkoja ( ympäristövastuusäädökset (kuten REACH -direktiivi kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (12), direktiivi sähkö- ja elektroniikkaromusta (WEEE) (13) ja direktiivi ja turvallisuuden maailmanlaajuinen seurantajärjestelmä GMES ja Galileo), Euroopan uusi paikkatietoinfrastruktuurin lainsäädäntö INSPIRE sekä sähköisen hallinnon laajentaminen yhteisen ympäristötietojärjestelmän (SEIS) avulla.
), EUs direktiv om farlige stoffer (
15) tavoitteita on nyt mahdollista tukea ottamalla
Det er allerede mulig å implementere disse informasjonssystemene fullt ut og således støtte de strategiske EU 2020 (15)-målsettingene på dette område, ved bruk av den nyeste informasjonsteknologi, som smarte el-nettverk, ”cloud computing” eller IKT-drift i nettskyen og mobile geografiske informasjonssystem-baserte (GIS) teknologier.
EU:n 2020 –strategian ( käyttöön nämä tietojärjestelmät kokonaisuudessaan käyttäen uusinta tietotekniikkaa kuten älykkäät sähköverkot, pilvilaskenta ja mobiileihin paikkatietojärjestelmiin (GIS) perustuvia teknologioita.
å presse eksempelvis multinasjonale selskaper til å utforme produksjonsprosesser som oppfyller EU-krav på globalt nivå, og derved til å levere gevinster for forbrukere verden over.
vaarallisten aineiden käytöstä sähkö- ja elektroniikkalaitteissa (RoHS) (ovat osaltaan olleet mukana kannustamassa monikansallisia yrityksiä esimerkiksi suunnittelemaan globaaleja EU:n standardit täyttäviä tuotantoprosesseja ja siten hyödyttäneet kuluttajia ympäri maailmaa.
I tillegg blir EU-lovgivning ofte kopiert i Kina, India, California og andre steder, hvilket ytterligere understreker de mangfoldige gevinster en velutformet politikk kan gi i den globale økonomien.
Lisäksi EU:n lainsäädäntöä on usein kopioitu Kiinassa, Intiassa, Kaliforniassa ja muualla, mikä vielä korostaa hyvin suunniteltujen toimintalinjojen monia etuja globaalissa taloudessa.
Tidligere erfaring viser at det ofte tar fra 20 til 30 år fra et miljøproblem utredes og settes på dagsordenen til en første full forståelse av virkninger (for eksempel gjennom at land melder om bevaringstilstand eller miljøutslag).
Aikaisemmat kokemukset osoittavat, että kestää usein 20–30 vuotta siitä kun ympäristöongelma on kuvattu siihen kun on ensimmäinen kattava käsitys vaikutuksista esimerkiksi sen perusteella, mitä maat raportoivat suojelun tasosta tai ympäristövaikutuksista.
Slike lange tidsmessige etterslep kan ikke fortsette å gjelde, gitt hastigheten og skalaen på utfordringene.
Tällaiset pitkät viiveet eivät voi jäädä pysyviksi haasteiden nopeuden ja laajuuden takia.
Innbyrdes samkjørte politiske retningslinjer med et langsiktig perspektiv overvåkes for risiko og uvisshet, og har innebygde midlertidige gjennomgåelses- og vurderingstrinn, og disse kan bidra til å forvalte vekselvirkninger mellom behovet for langsiktig konsekvent handling og tida det tar å få slike tiltak på plass.
Toisiinsa liittyvät pitkän tähtäimen toimintalinjat, joissa seurataan riskejä ja epävarmuuksia ja joissa on sisäänrakennettuja kohtia tarkistuksia ja arviointeja varten, voivat auttaa hallitsemaan kompromisseja pitkäjänteisen johdonmukaisen toiminnan tarpeen ja tällaisten toimenpiteiden käyttöönotossa kuluvan ajan välillä.
Europeiske land har også investert betydelig i overvåkning av og jevnlig rapportering om miljøforurensende stoffer og avfall.
Euroopan maat ovat myös investoineet merkittävästi ympäristömyrkkyjen ja jätteiden seurantaan ja säännölliseen raportointiin.
De er i ferd med å begynne å ta i bruk det beste av den tilgjengelige informasjons- og kommunikasjonsteknologi og tilgjengelige kilder for å utvikle informasjonsflyt fra instrumenter som er plassert ved de aktuelle kilder, eller ”in situ”, til jordobservasjon i rommet med spesialiserte sensorer.
Ne ovat alkaneet käyttää parasta saatavilla olevaa tieto- ja viestintätekniikkaa kehittäessään tietovirtoja in situ -välineistä erityisantureita käyttävään kaukokartoitukseen saakka.
Utviklingen av nær-sanntidsdata og jevnlig oppdaterte indikatorer bidrar til å forbedre styringen ved å levere sterkere belegg for tidlige inngrep og forebyggende tiltak, og støtter dermed bedre håndhevingsnivåer samt forbedrer samlet gjennomgåelse av ytelse.
Lähes reaaliaikaisen tiedon ja säännöllisesti päivitettävien indikaattorien kehittäminen auttaa parantamaan hallintoa tarjoamalla vahvempia todisteita varhaista puuttumista ja ennalta ehkäisevää toimintaa varten sekä vahvemman täytäntöönpanon tueksi ja yleisten suorituskykyarviointien vahvistamiseksi.
Det er nå ingen mangel på miljørelaterte og geografiske data i Europa for å understøtte miljømålsettinger, og det fins mange muligheter for å bruke disse data gjennom analytiske metoder og informasjonsteknologi.
Ympäristötavoitteita tukevista ympäristö- ja paikkatiedoista ei nyt enää ole Euroopassa pulaa, ja olemassa on monia mahdollisuuksia hyödyntää näitä tietoja analyysimenetelmien ja tietotekniikan avulla.
Begrensninger på tilgang, å ta gebyrer for bruk eller immaterielle rettigheter har imidlertid medført at disse data ikke alltid er lett tilgjengelige for de som utformer miljøpolitikken og andre som arbeider med og i miljøfeltet.
Tietojen saatavuuden rajoitukset, maksut ja immateriaalioikeudet ovat kuitenkin merkinneet sitä, etteivät nämä tiedot aina ole helposti poliittisten päättäjien ja muiden ympäristöalalla toimivien saatavilla.
Det fins mange eksempler, basert på troverdige tidlige varsler fra vitenskapelig hold, der tidlig handling for å redusere skadevirkninger ville ha vært svært gunstig (16), eksempelvis vedrørende klimaendringer, klorfluorkarboner, sur nedbør, blyfri bensin, kvikksølv og fiskebestander.
On myös olemassa lukuisia uskottaviin tieteellisiin varhaisiin varoituksiin perustuvia esimerkkejä tilanteista, joissa nopeammat toimet haitallisten vaikutusten vähentämisessä olisivat olleet erittäin hyödyllisiä (16). Sellaisia ovat ilmastonmuutos, kloorifluorihiilivedyt, happosateet, lyijytön bensiini, elohopea ja kalakannat.
Disse eksempler viser at det tidsmessige etterslep fra de første vitenskapelig baserte tidlige varsler til det tidspunkt der politisk handling som faktisk reduserte skade ble foretatt, ofte var på fra 30 til 100 år, et tidsrom som økte langtidseksponering og fremtidig skade betraktelig.
Esimerkit osoittavat, että viive ensimmäisestä tieteellisesti perustellusta ennakkovaroituksesta tehokkaasti vahinkoja vähentävään toimintaan oli usein 30–100 vuotta, jona aikana altistuminen ja tulevat haitat lisääntyivät huomattavasti.
Mer enn et tiår med økt fare for hudkreft hadde for eksempel vært unngått om politisk handling hadde fulgt tett på de første tidlige varsler på 1970-tallet, heller enn å vente til ozonhullet ble oppdaget i 1985 (16) Erfaring fra klimaendringsfeltet når det gjelder langsiktige
Esimerkiksi ylimääräisiä ihosyöpiä olisi voitu välttää yli vuosikymmenen ajan, jos toimiin olisi ryhdytty ensimmäisten ennakkovaroitusten perusteella 1970 -luvulla eikä vasta kun itse otsoniaukko havaittiin vuonna 1985 (16). Ilmastonmuutoksen parissa saaduista kokemuksista
18) kan være til hjelp på andre felt som står overfor virkninger (
18) voi olla hyötyä pitkän aikavälin vaikutusten käsittelemisessä (
Det er et antall informasjonspolitiske retningslinjer og prosesser på plass eller i ferd med å bli framforhandlet i Europa for å understøtte raskere responser på nye utfordringer.
Euroopassa on käytössä tai neuvoteltavina monia tietopolitiikkoja ja prosesseja, jotka tukevat nopeampaa vastaamista haasteisiin.
Nytenking om liknende tidsperspektiver og vitenskapelig uvisshet.
Niiden käyttötapojen ja keskinäisten yhteyksien uudelleenarviointi voisi merkittävästi parantaa politiikkaa tukevien nykyisten ja ehdotettujen tietojen keruiden ja hakujen tehokkuutta.
Fremtidig miljøpolitikk: noen re g miljøpolitikk: noen refleksjoner f le k s j on er
Joitakin ajatuksia tu jatuksia tulevista ympäristöprioriteeteista levista ympäristöprioriteeteista
Målrettet forvaltning av naturkapital og økosystemtjenester skaper økt sosial og økonomisk motstandsdyktighet finne sted.
Luontopääoman ja ekosysteemipalvelujen räätälöity hallinta lisää sosiaalista ja taloudellista kestävyyttä
På liknende måte må ikkefornybare ressurser forvaltes med forsiktighet, for å forlenge deres økonomiske levetid mens det investeres i mulige erstatninger.
Samoin uusiutumattomia luonnonvaroja on hoidettava huolellisesti niiden taloudellisen eliniän pidentämiseksi ja samalla investoitava niiden mahdollisiin korvaajiin.
Ønsket om å skape økonomisk og sosial framgang som ikke går på bekostning av natur og miljø er ikke noe nytt.
Halu saada aikaan taloudellista ja sosiaalista edistystä muuten kuin luonnon kustannuksella ei ole uusi.
Mange europeiske næringer har frakoplet utslipp av viktige forurensende stoffer og bruken av visse materialer fra sin økonomiske vekst.
Monet Euroopan teollisuudenalat ovat kytkeneet merkittävien epäpuhtauksien päästöt ja eräiden materiaalien käytön irti talouskasvusta.
Det som er nytt, er at forvaltning av naturkapital krever at økonomisk vekst ikke bare koples fra ressursbruk, men også koples fra miljøvirkninger innen Europa og globalt.
Uutta on, että luontopääoman hoito edellyttää talouskasvun irtikytkemistä paitsi resurssien käytöstä myös ympäristövaikutuksista sekä Euroopassa että maailmanlaajuisesti.
Det den eksplisitte forvaltning av naturkapital og økosystemtjenester tilbyr, er et forpliktende og integrerende konsept for å hanskes med miljøbelastninger fra mangfoldige sektorvise aktiviteter.
Luontopääoman ja ekosysteemipalvelujen harkittu hallinta tarjoaa vakuuttavan ja yhdennetyn konseptin monien sektorikohtaisten toimien aiheuttamien ympäristöpaineiden hoitamiseen.
Arealplanlegging, ressursregnskap og innbyrdes sammenheng mellom sektorvis politikk som gjennomføres i forskjellig geografisk omfang, kan bidra til å styre vekselvirkninger mellom det å bevare naturkapital og bruk av den.
Aluesuunnittelu, resurssitilinpito ja sektorikohtaisten toimintalinjojen johdonmukaisuus eri maantieteellisissä skaaloissa toteutettuina auttavat hallitsemaan kompromisseja luontopääoman säilyttämisen ja sen talouden polttoaineena käytön välillä.
En slik integrert tilnærming ville levere et rammeverk for en bredere måling av framgang.
Tällainen integroitu lähestymistapa tarjoaisi puitteet laajempaan edistymisen mittaamiseen.
En fordel ville være evnen til å analysere virkningsgraden av politiske tiltak over et bredt spekter av sektorrelaterte mål.
Yksi etu olisi kyky analysoida poliittisten toimien tehokkuutta monien sektorikohtaisten tavoitteiden ja päämäärien kesken.
Slik kapital leverer energikilder, mat og materialer; oppbevaring og lagring av avfall og forurensning; klima, vann- og jordreguleringstjenestene; og miljøet for dagligliv og fritid – faktisk, selve kjernen i våre samfunn.
Tämä pääoma tarjoaa energian, ravinnon ja materiaalien lähteitä, jätteiden ja saasteiden nieluja, ilmaston, veden ja maaperän sääntelyn palveluja sekä asumisen ja vapaaajan ympäristön – kaiken kaikkiaan yhteiskuntiemme perusrakenteen.
Å bruke den innebærer ofte vekselvirkninger eller ”byttehandling” mellom forskjellige tjenester og å finne en balanse mellom å beholde og bruke lagrene.
Sen käyttäminen tarkoittaa usein kompromisseja eri palvelujen välillä ja tasapainon säilyttämistä varantojen ylläpidon ja hyödyntämisen välillä.
Ved kjernen av naturkapitalforvaltning ligger derfor den doble utfordring med å vedlikeholde økosystemstrukturer og -funksjoner som undergraver naturkapital og å bedre ressurseffektivitet ved å finne løsninger for å bruke færre ressurstilførsler og derved minske miljøkonsekvensene.
Luontopääoman hallinnan ytimessä on siksi kaksoishaaste. Toisaalta täytyy säilyttää luontopääomaa tukevien ekosysteemien rakenne ja toiminnot ja toisaalta täytyy parantaa resurssien käytön tehokkuutta löytämällä tapoja käyttää vähemmän resursseja tuotantopanoksiksi ja aiheuttaa vähemmän ympäristövaikutuksia.
I denne sammenheng kan det å øke ressurseffektivitet og ressurssikkerhet gjennom en forlenget livsløp-tilnærming for energi, vann, mat, medisiner, mineraler, metaller og materialer, bidra til å redusere Europas avhengighet av globale ressurser og fremme innovasjon.
Tässä yhteydessä Euroopan globaalin resurssiriippuvuuden vähentämisessä ja innovoinnin edistämisessä voi olla avuksi resurssitehokkuuden ja turvallisuuden lisääminen energian, veden, ruuan, lääkkeiden, mineraalien, metallien ja materiaalien laajennetun elinkaariajattelun avulla.
Priser som er beregnet på grunnlag av konsekvensene ved ressursbruk, vil også bli et viktig verktøy for å anspore forretnings- og forbrukeratferd til bedret ressurseffektivitet og innovasjon.
Resurssien käytön vaikutukset täysimääräisesti huomioon ottavat hinnat ovat myös tärkeä väline vauhdittaa yritysten ja kuluttajien käyttäytymistä kohti parempaa luonnonvarojen käytön tehokkuutta ja innovointia.
Det å få til denne balansen på en god måte, krever å verdsette de mange forbindelser mellom naturkapital og de andre fire formene for kapital som holder våre samfunn og økonomier sammen (dvs. menneskelig, sosial, tilvirket og økonomisk kapital).
Tämän tasapainon saaminen kohdalleen riippuu siitä, miten arvostetaan yhteiskuntia ja talouksia koossa pitävien luontopääoman ja muiden neljän pääomatyypin monia yhteyksiä (inhimillinen, sosiaalinen, tuotannollinen sekä taloudellinen pääoma).
Fellestrekkene ved disse formene for kapital, for eksempel overforbruk og underinvestering, indikerer potensialet for mye mer konsekvent handling på tvers av politiske felt (som arealplanlegging, integrering mellom økonomiske sektorer og miljørelaterte overveielser).
Näiden eri pääomien väliset yhteiset piirteet, esimerkiksi liikakulutus ja liian vähäiset investoinnit, osoittavat potentiaalia paljon johdonmukaisempaan toimintaan eri politiikan aloilla (esimerkiksi maankäytön suunnittelu, eri taloussektorien ja ympäristönäkökohtien integraatio), syvällisempiin tiedon pitkän aikavälin lähestymistapoihin, jotka tunnistavat sen, että monet näistä uhista saattavat syntyä useiden vuosikymmenien kuluessa (kuten skenaariosuunnittelu) sekä älykkäisiin päätöksiin lähiajan toimista ennakoiden pitkän aikavälin tarpeet ja välttäen ennenaikaista teknologisten ratkaisujen lukkoon lyömistä (kuten infrastruktuuri-investoinnit) (19).
Mer dyptloddende langsiktige tilnærminger til kunnskap som erkjenner mange av disse risikoene kan oppstå i løpet av flere tiår (som scenario-planlegging).
Tämä on Euroopalle erityisen tärkeää ottaen huomioon lisääntyvän kilpailun resursseista Aasian ja Latinalaisen Amerikan kanssa sekä kasvavat paineet EU27 -maiden nykyistä asemaa kohtaan maailman suurimpana talouden ja kaupan ryhmittymänä.
Smarte beslutninger om kortsiktige tiltak utformet for å foregripe langsiktige behov og å unngå teknologisk fastlåsthet (som investeringer i infrastruktur) er også en del av dette bildet (19).
Esimerkiksi Japani on jo pitkään tunnustettu edelläkävijäksi resurssitehokkuudessa, mutta muut maat, esimerkiksi Kiina, asettavat tässä suhteessa kunnianhimoisia tavoitteita tuntien kustannusten alenemisen ja tulevaisuuden markkinoiden mahdollisuuksien kaksoishyödyn.
Det fins tre hovedformer for naturkapital (se Kapittel 6) som krever forskjellige politiske tiltak for å forvalte dem.
On olemassa kolme luontopääoman päätyyppiä (katso luku 6), jotka edellyttävät erilaisia toimenpiteitä niiden hallinnassa.
I noen tilfeller kan naturkapital som er utarmet erstattes med andre typer kapital, som ikkefornybare energiressurser som brukes til å utvikle og investere i fornybare energikilder.
Joissakin tapauksissa köyhtynyttä luontopääomaa voidaan korvata muunlaisella pääomalla kuten uusiutumattomilla energiaresursseilla, joita käytetään uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen ja niihin investoimiseen.
Som oftest kan imidlertid ingen slik erstatning
Useimmiten korvaaminen ei kuitenkaan ole mahdollista.
Dette er av særlig viktighet for Europa, gitt den voksende konkurranse om ressurser fra Asia og Latin-Amerika og det økende press på EUs nåværende status som verdens største økonomi- og handelssammenslutning.
Teollisesta vallankumouksesta alkaen on tapahtunut siirtymistä uusiutuvien resurssien käytöstä uusiutumattomien käyttämiseen taloutemme käyttövoimana.
Japan er eksempelvis lenge blitt anerkjent som ledende innen ressurseffektivitet, men andre land – som Kina – setter seg ambisiøse mål i denne sammenheng, i erkjennelse av de doble fordeler ved kostnadsreduksjoner og framtidige markedsmuligheter.
1990-luvun loppupuolella oli uusiutumattomien osuus teollisuusmaiden koko materiaalivirrasta noin 70 % kun vastaava luku vuonna 1900 oli noin 50 % (20).
Regnskap for naturkapital kan bidra til å illustrere vekselvirkninger mellom forskjellige typer bruk
Luontopääoman tilinpito havainnollistaa eri käyttötapojen välisiä kompromisseja
•De følgende eksemplene kan gi et inntrykk av utfordringene forbundet med regnskap for naturkapital:
Seuraavat esimerkit tarjoavat näytteitä luontopääoman tilinpitoon liittyvistä haasteista:
Siden den industrielle revolusjon er det skjedd en forflytning fra bruk av fornybare ressurser til ikkefornybare for å drive vår økonomi.
•Maaperä: Euroopan maaperä on valtava noin 70 miljardin tonnin hiilivarasto. Sen huonola hoidola voi ola vakavia seurauksia.
Mot slutten av det 20. århundre sto ikkefornybare ressurser for cirka 70 % av total materialflyt i industrialiserte land, sammenlignet med omtrent 50 % i 1900 (20).
Elei esimerkiksi onnistuta suojelemaan Euroopan jäljelä olevia turvesoita, ne saattavat vapauttaa saman verran hiiltä kuin ylimääräiset 40 miljoonaa autoa Euroopan teilä.
Andre mindre intensive landbruksregimer, basert på mangfoldige gener og variert dyrking, kan bli mer produktive (a), mens jordas bæreevne likevel respekteres.
voimaperäiset maatalouden järjestelyt voivat ola tuottavampia(a) ja kunnioittavat maan kestokykyä.
Under disse regimene er ikke naturvern lenger noen byrde som pålegges bøndene, men en viktig bidragsyter til jordbehandling og matkvalitet, og derfor til landbruket, matindustrien, detaljister og forbrukere. Regnskapsføring for gevinster fra naturvern for alle økonomiske aktører mangler i nåværende regnskapsregimer (b).
Näissä järjestelmissä luonnonsuojelu ei enää ole taakka viljelijöile vaan tärkeä tekijä maaperän hoidole ja elintarvikkeiden laadule ja sen myötä maataloudele, elintarviketeolisuudele, vähittäismyyjile ja kuluttajile.
Europa er svært avhengig av resten av verden når det gjelder ikkefornybare ressurser, og i økende grad er noen av disse ikkefornybare ressursene – som fossile brensler eller sjeldne jordmetaller som brukes i informasjonsteknologiprodukter – i ferd med å bli vanskelige, om ikke umulige, å beholde billig tilgang til, ofte på grunn av geopolitiske forhold heller enn tilbudets omfang.
Laajapohjaisempi peruste siirtymiselle luontopääoman hallintaan perustuvaan pitkän aikavälin kehitykseen on se, että nykyinen luonnonvarojen huono hallinta siirtää uhkia tuleville sukupolville.
Slike trender gjør Europa sårbart for eksterne tilbudssjokk som kan forårsakes av over-avhengighet av ikkefornybare ressurser. Å håndtere denne skjevhet kan bli et hovedelement i oppnåelsen av målsettingene for ressurseffektivitet i henhold til EU2020-strategien (15).
Ilmastonmuutoksessa, luonnon monimuotoisuuden vähenemisessä ja ekosysteemien huononemisessa ilmenevät ympäristövaikutukset ovat jatkuvasti kasautuneet tuloksena vuosikymmenien resurssien liikakäytöstä ja liian vähäisistä investoinneista niiden hoitoon ja korvaamiseen.
•Våtmarksområder: Det har foregått et anslått tap på 50 % av våtmarksområdene global siden 1900, hovedsakelig på grunn av intensivt landbruk, urbanisering og infrastrukturutvikling.
•Kosteikot: Kosteikkojen vähenemäksi maailmanlaajuisesti vuodesta 1900 on arvioitu 50 %, mikä johtui pääasiassa tehomaataloudesta, kaupungistumisesta ja infrastruktuurin kehittämisestä.