pere/sami_parallel huggingface dataset:
Globale beslag av eddiksyre (som brukes i den illegale produksjonen av heroin) økte til 26 400 liter i 2006, det meste tatt i Den russiske føderasjon (9 900 liter) og Colombia (8 800 liter), etterfulgt av Tyrkia (3 800 liter) (INCB, 2008b).
Heroiini saapuu Eurooppaan pääasiassa kahta merkittävää salakuljetusreittiä pitkin: historiallisesti merkittävää Balkanin reittiä ja sen useita sivuhaaroja pitkin kuljettuaan ensin Pakistanin, Iranin ja Turkin läpi sekä yhä enemmän käytettyä pohjoista reittiä pitkin Keski-Aasian ja Venäjän federaation kautta (kaavio 6).
Smuglerrutene mellom Afghanistan og Europa brukes også til å smugle prekursorer (hovedsakelig eddiksyre via Silkeveien) og syntetiske stoffer (hovedsakelig ecstasy) østover (Europol, 2008).
Heroiinin toissijaisia salakuljetusreittejä on raportoitu Kaakkois-Aasiasta, esimerkiksi suoraan Pakistanista Eurooppaan (Yhdistyneeseen kuningaskuntaan) sekä myös Pakistanin ja
Det ble også rapportert om sekundære ruter for heroin fra Sørvest-Asia, f.eks. direkte fra Pakistan til Europa (Storbritannia), men også via Pakistan og land i Midt-Østen og Afrika til illegale markeder i Europa og Nord-Amerika (INCB, 2008a; Europol, 2008; UNODC, 2007; WCO, 2007).
Etikkahappoanhydridin (jota käytetään heroiinin laittomassa valmistuksessa) takavarikoinnit maailmassa lisääntyivät vuonna 2006 aina 26 400 litraan.
Dessuten smugles heroin fra Sørvest-Asia også til Europa via Sør-Asia (Bangladesh) (INCB, 2008a).
Valtaosa takavarikoitiin Venäjän federaatiossa (99 00 litraa) ja Kolumbiassa
) For informasjon om kildene til data om tilbud og tilgjengelighet av narkotika, se s. 36.)
Mikäli haluat lisätietoja huumausaineiden tarjonta- ja saatavuustietojen lähteistä, katso s. 36.
Se tabell SZR-7 og SZR-8 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukot SZR-7 ja SZR-8 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Merk at der data om europeiske beslag fra 2006 manglet, er anslagene beregnet med utgangspunkt i data fra 2005.
Huomaa, että arvioinnissa käytettiin vuodelta 2006 puuttuvien tietojen sijasta vuoden 2005 tietoja.
Denne analysen er foreløpig, da det ennå ikke foreligger data fra Storbritannia for 2006.
Analyysi on alustava, koska Yhdistyneen kuningaskunnan tietoja vuodelta 2006 ei vielä ole saatu.
1 000 innbyggere i aldersgruppen 15–64)
Arviot opioidien ongelmakäytön vuotuisesta levinneisyydestä (osuus tuhannesta 15–64-vuotiaasta)
I 2006 lå den typiske renheten for brun heroin mellom 15 % og 25 % i de fleste rapporterende landene, selv om verdier under 10 % ble rapportert i Hellas, Frankrike og Østerrike og høyere verdier på Malta (31 %), i Tyrkia (36 %) og Storbritannia (43 %).
(8 800 litraa) sekä Turkissa (3 800 litraa) (INCB, 2008b).
Den typiske renheten for hvit heroin var generelt høyere (45–70 %) i de få europeiske landene som la fram data (106).
Afganistanin ja Euroopan välisiä salakuljetusreittejä käytetään myös lähtöaineiden kuljetukseen (pääasiassa etikkahappoanhydridin kuljetukseen ”silkkitien” kautta) ja synteettisten huumausaineiden (lähinnä ekstaasin) salakuljetukseen itään päin (Europol, 2008).
Prisen på brun heroin varierte i 2006 fra EUR 14,5 pr. gram i Tyrkia til EUR 110 pr. gram i Sverige, men de fleste europeiske land rapporterte om priser på typisk EUR 30–45 pr. gram.
0 Vuonna 2006 ruskean heroiinin tyypillinen puhtaus oli 15–25 prosenttia useimmissa tietoja ilmoittaneissa maissa, tosin alle kymmenen prosentin arvoja ilmoitettiin Kreikasta, Ranskasta ja Itävallasta sekä korkeampia arvoja Maltasta (31 prosenttia), Turkista (36 prosenttia) ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta (43 prosenttia).
Prisen på hvit heroin rapporteres kun av et par europeiske land og lå mellom EUR 27–110 pr. gram.
Valkoisen heroiinin tyypillinen puhtaus on yleensä suurempi (45–70 prosenttia)
0 Prevalensestimater for problematisk bruk av opioider y sk land (2006) CM T
10 6 niissä harvoissa Euroopan maissa, jotka ilmoittavat tietoja (
Dataene i denne delen er utledet fra EONNs indikator for problematisk bruk av narkotika (PDU), som hovedsakelig omfatter injeksjonsbruk og bruk av opioider.
Ruskean heroiinin hinta katukaupassa vaihteli vuonna 2006 Turkin 14,5 eurosta grammalta Ruotsin 110 euroon grammalta, mutta useimmat Euroopan maat ilmoittivat tyypilliseksi hinnaksi 30–45 euroa grammalta.
I noen land er bruk av amfetamin eller kokain også en viktig komponent.
Valkoisen heroiinin hinnan on ilmoittanut vain muutama Euroopan maa, ja se asettui 27 euron ja 110 euron välille grammalta.
Anslag over antallet problembrukere av opioider er generelt usikre, noe som skyldes den relativt lave utbredelsen av denne formen for narkotikabruk og dens skjulte karakter.
Vuosina 2001–2006 ruskean heroiinin katukauppahinta laski valtaosassa aikasarjoja ilmoittavista 13:sta Euroopan maasta, tosin kasvun merkkejä on kirjattu Puolassa.
Punkt viser til et punktestimat, og en strek viser til et estimert toleranseområde – et 95 % konfidensintervall eller et intervall basert på en sensitivitetsanalyse.
Symboli edustaa piste-estimaattia ja viiva arviointimenetelmistä aiheutuvaa epävarmuusväliä, joka voi olla joko 95 prosentin luottamusväli tai herkkyysanalyysiin perustuva väli.
Ikke-standard aldersspredning ble brukt i studiene fra Finland (15–54) og Malta (12–64).
Suomea (15–54) ja Maltaa (12–64) koskevissa tutkimuksissa käytettiin tavanomaisesta poikkeavia ikähaarukoita.
For Tyskland representerer intervallet minste nedre skranke og største øvre skranke for alle estimater, og punktestimatet et enkelt gjennomsnitt av midtverdiene. Beregningsmetodene er forkortet slik: CR = Capture-Recapture, TM = Treatment Multiplier, MI = Multivariate Indicator, TP = Truncated Poisson, MM = Mortality Multiplier, CM = Combined Methods, OT = Other Methods.
Saksan osalta väli on kaikkien arvioiden alimmasta arvosta niiden ylimpään arvoon, ja piste-estimaatti on pelkkä keskipisteiden keskiarvo.
Se figur PDU-1 del (ii) i Statistiske opplysninger 2008 for ytterligere opplysninger.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Katso kaavio PDU-1 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa. Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
Mønstrene i den problematiske bruken av narkotika i Europa ser ut til å bli mer uensartede.
Huumausaineiden ongelmakäyttötavat näyttävät monipuolistuvan Euroopassa.
I enkelte land hvor problematisk opioidbruk historisk sett har vært dominerende, tyder f.eks. ferske rapporter på at andre rusmidler inkludert kokain blir viktigere.
Koska huumeiden ongelmakäyttötapoja on seurattava tehokkaasti, EMCDDA raportoi huumeiden ongelmakäyttäjien osapopulaatioista huumausaineittain.
Behovet for effektiv overvåking av en rekke problematiske bruksmønstre har fått EONN til å rapportere om undergrupper av problematisk narkotikabruk definert etter rusmiddel, som kan overlappe (107).
Nämä tiedot voivat olla päällekkäisiä (107).
Estimater av utbredelsen av problematisk opioidbruk på nasjonalt nivå i perioden 2002–06 varierer fra 1 til 6 tilfeller pr. 1 000 innbyggere i alderen 15–64.
Opioidien ongelmakäytön kansallisen levinneisyyden arviot vuosina 2002–2006 vaihtelevat karkeasti arvioiden yhdestä kuuteen tapaukseen tuhatta 15–64-vuotiasta kohti;
Av den relativt begrensede mengden data som er tilgjengelig, kan vi utlede en gjennomsnittsprevalens for problematisk opioidbruk på mellom 4 og 5 tilfeller pr.
Tämän osan tiedot perustuvat EMCDDA:n huumeiden ongelmakäytön indikaattoriin, johon sisältyvät lähinnä huumeiden injektiokäyttö ja opioidien käyttö, joskin muutamissa maissa amfetamiinin ja kokaiininkäyttäjät muodostavat merkittävän osan.
Forutsatt at dette gjenspeiler EU sett under ett, innebærer det at det fantes om lag 1,5 millioner (1,3–1,7 millioner) problembrukere av opioider i EU og Norge i 2006.
Lisäksi arviot ovat usein paikallisia (kaupunki- tai piirikohtaisia), ja lukujen ekstrapolointi kansallisten arvioiden tekemiseksi ei aina tuota luotettavaa tietoa.
) Se tabell PPP-2 og PPP-6 i Statistiske opplysninger 2008 for data om renhet og pris.)
Katso pitoisuus- ja hintatietoja koskevat taulukot PPP-2 ja PPP-6 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
For en oversikt over tilgjengelige estimater over komponentene som inngår i problematisk narkotikabruk, se Statistiske opplysninger 2008.
Yleiskatsaus huumeiden ongelmakäytön eri osien saatavissa oleviin arvioihin: katso vuoden 2008 tilastotiedote.
Trender og forekomst av problematisk opioidbruk
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa
I motsetning til trendene beskrevet i tidligere årsrapporter viser ferske data en viss økning i antall narkotikainduserte dødsfall, heroinbeslag og nye behandlingssøknader for heroin i EU.
Aiemmissa vuosiraporteissa kuvatuista suuntauksista poiketen uusista tiedoista ilmenee jonkin verran lisäystä huumekuolemissa, heroiinitakavarikoissa ja ensi kertaa hoitoon hakeutuvien käyttäjien heroiinihoitopyyntöjen määrässä Euroopan unionissa.
Det er vanskelig å anslå tidstrender for utbredelsen av problematisk opioidbruk på grunn av det begrensede antallet repeterte estimater og usikkerheten rundt enkeltestimater.
ongelmakäytön yleiseksi levinneisyydeksi arvioidaan 1–10 tapausta tuhatta asukasta kohti.
Data fra ni land med repeterte estimater i perioden 2001–06 viser ulike utviklinger.
Suhteellisten vähäisten tietojen perusteella arvioidaan, että opioidien ongelmakäyttäjiä on EU:ssa yleisesti keskimäärin 4–5 tapausta tuhatta 15–64-vuotiasta kohti.
Prevalensen synes å være relativt stabil i Den tsjekkiske republikk, Italia, Malta, Slovakia og Finland, mens det er registrert en økning i Østerrike (de nyeste dataene er fra 2004) og en mulig nedgang på Kypros (108).
Jos oletetaan, että tämä edustaa koko EU:ta, se merkitsee, että EU:ssa ja Norjassa oli vuonna 2006 noin 1,5 miljoonaa (1,3–1,7 miljoonaa) opioidien ongelmakäyttäjää.
I 2003 opphørte den nedadgående trenden i Europa i antallet narkotikainduserte dødsfall, hovedsakelig relatert til bruken av opioider, og mellom 2003 og 2005 rapporterte de fleste medlemsstatene en oppadgående trend.
Euroopassa raportoitujen huumekuolemien, pääasiassa opioidikuolemien, laskeva suuntaus keskeytyi vuonna 2003, ja vuosina 2003–2005 useimmat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet kasvavasta suuntauksesta.
I perioden 2003–06 økte antallet heroinbeslag med over 10 % i 16 av de 24 rapporterende landene.
Heroiinitakavarikkojen lukumäärä kasvoi yli kymmenen prosenttia 16:ssa kaikkiaan 24:stä tietoja ilmoittaneesta maasta vuosina 2003–2006.
Etter flere års nedgang økte antallet nye søknader om behandling for heroin som primærrusmiddel i om lag halvparten av landene som rapporterte data for perioden 2005–06.
Ensi kertaa hoitoon hakeutuvien ensisijaisesti heroiinia käyttävien henkilöiden hoitopyynnöt ovat monen vuoden vähentymisen jälkeen kasvaneet noin puolessa tietoja toimittaneista maista vuosina 2005 ja 2006.
Dette kan gjenspeile en endring i forekomsten av heroinbruk noen år tidligere, på grunn av tiden som går mellom første gangs bruk og første behandling.
Tämä voi olla osoitus muutamaa vuotta aiemmin alkaneen heroiininkäytön tiheydestä, koska ensi käytöstä ensimmäiseen hoitoon kuluu luonnollisesti aikaa.
Disse nye trendene inntreffer samtidig med økt opiumsproduksjon i Afghanistan, noe som vekker bekymring for at disse hendelsene kan være koplet til hverandre gjennom økt tilgjengelighet av heroin på det europeiske markedet.
Opioidien ongelmakäytön aikasuuntauksia on vaikea arvioida, koska perättäiset arviot toistuvat muutaman kerran ja koska yksittäiset arviot ovat epävarmoja.
Dette er et viktig spørsmål som må undersøkes nærmere, da tilgjengelige data ikke gjør det mulig å få oversikt over situasjonen.
Yhdeksän maan perättäisten arvioiden tiedot vuosilta 2001–2006 viittaavat monenlaiseen kehitykseen.
I tillegg er det flere forstyrrende faktorer.
Tämä on tärkeä tutkimusta vaativa seikka, koska käytettävissä olevat tiedot eivät riitä aukottomaan arvioon.
For eksempel er det rapportert at bruken av syntetiske opioider til ikkemedisinske formål har fortsatt eller økt i flere land (Den tsjekkiske republikk, Estland, Frankrike, Østerrike, Finland), noe som kan utgjøre en viktig faktor i forhold til å forklare trendene for narkotikainduserte dødsfall.
Lisäksi tärkeitä sekoittavia tekijöitäkin on, esimerkiksi lääkeopioidien käytön muihin kuin lääketieteellisiin tarkoituksiin on ilmoitettu jatkuvan yleisenä tai kasvaneen monissa maissa (Tšekki, Viro, Ranska, Itävalta, Suomi), ja se voi selittää merkittävässä määrin huumekuolemissa havaittuja suuntauksia.
klienter, men bare for 40 % av klientene som påbegynte
Hoidossa olevat opioidienkäyttäjät
Forekomsten av problematisk opioidbruk (antallet nye tilfeller som oppstår i et gitt år) er et mer sensitivt mål på endringer over tid og kan gi et tidlig bilde av framtidige utviklinger når det gjelder utbredelse og behandlingsbehov.
Opioidien ongelmakäytön levinneisyys (tiettynä vuonna ilmenevien uusien tapausten lukumäärä) on herkempi mittari ajan oloon tapahtuville muutoksille, ja se voi antaa ennakkotietoa levinneisyyden ja hoitopyyntöjen tulevasta kehityksestä.
Estimeringsmodellene som brukes, er imidlertid basert på en rekke antakelser.
Käytetyissä arviointimalleissa tehdään kuitenkin monia oletuksia.
Disse modellene kan dessuten bare gi et delvis estimat over forekomst, da de bare er basert på de tilfellene som kommer i kontakt med behandlingsapparatet.
Lisäksi malleista saadaan ainoastaan osittainen levinneisyysarvio, sillä ne perustuvat ainoastaan hoitoon tuleviin tapauksiin.
Bare to land rapporterer nyere data, og disse viser forskjellige trender.
Vain kaksi maata ilmoitti tuoreita tietoja, ja niistä ilmenee kaksi erilaista suuntausta.
I Italia anslås forekomsten å ha gått ned fra rundt 32 500 nye tilfeller i 1990 til rundt 22 000 nye tilfeller i 1997, hvorpå den har gått opp igjen til rundt 30 000 nye tilfeller i 2006.
Italiassa levinneisyyden arvioidaan pienentyneen noin 32 500:sta ensi kertaa hoitoon tulevasta henkilöstä vuonna 1990 noin 22 000 uuteen hoitoon tulijaan vuonna 1997, minkä jälkeen levinneisyys kasvoi takaisin noin 30 000 tapaukseen vuonna 2006.
I Spania er det derimot anslått at forekomsten av opioidbruk har gått jevnt nedover siden toppen rundt 1980. I de senere år (2002–04) ser den imidlertid ut til å ha stabilisert seg på et relativt lavt nivå (om lag 3 000 nye tilfeller pr. år).
Espanjassa opioidien ongelmakäytön levinneisyyden sitä vastoin arvioidaan jatkuvasti pienentyneen huippuvuoden 1980 jälkeen, joskin äskettäin (vuosina 2002–2004) sen levinneisyys näyttää vakiintuneen suhteellisen matalalle tasolle (noin 3 000:een ensi kertaa hoitoon tulevaan henkilöön vuosittain).
I samarbeid med en gruppe nasjonale eksperter har EONN nylig utviklet nye retningslinjer for estimering av forekomst for å oppmuntre til videre arbeid på dette området (Scalia Tomba et al., 2008).
EMCDDA on kehittänyt yhteistyössä kansallisten asiantuntijoiden ryhmän kanssa jokin aika sitten suuntaviivat levinneisyyden arviointia varten kannustaakseen jatkamaan työtä tällä alalla (Scalia Tomba et al., 2008).
De fleste klientene som påbegynner poliklinisk behandling for bruk av opioider som primærrusmiddel, bruker også andre rusmidler, inkludert kokain (25 %), andre opioider (23 %) og cannabis (18 %). Blant dem som behandles for primærbruk av andre rusmidler, rapporterer dessuten 13 % av klientene i poliklinisk behandling og 11 % i behandling i døgninstitusjon at de bruker opioider som sekundærrusmiddel (111).
Jos haluat aukottomat tiedot luottamusväleistä, katso taulukko PDU-6 (osa ii) vuoden 2008 tilastotiedotteessa ja taulukko PDU-102.
(108) Se tabell PDU-6 del (ii) i Statistiske opplysninger 2008 og tabell PDU-102 for fullstendig informasjon inkludert konfidensintervaller.(109) Se tabell TDI-5 i Statistiske opplysninger 2007.(110) Se tabell TDI-39 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukko TDI-5 vuoden 2007 tilastotiedotteessa.
(111) Se tabell TDI-22 og TDI-23 i Statistiske opplysninger 2008.(112) Se tabell TDI-113 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukko TDI-10 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
1 000 innbyggere i aldersgruppen 15–64) rapporterer om en økning i andelen blandingsbrukere blant heroinklienter og en økning i antallet klienter som bruker andre opioider enn heroin.
Arviot huumeiden injektiokäytön levinneisyydestä (osuus tuhannesta 15–64-vuotiaasta)
Det absolutte antallet behandlingssøknader for heroin rapportert gjennom indikatoren for behandlingsetterspørsel (TDI) økte med over 30 000 tilfeller mellom 2002 og 2006 (fra 108 100 til 138 500).
0 Joissakin maissa merkittävä määrä hoitoon hakeutuneista käyttää muita opioideja kuin heroiinia.
Blant klienter som påbegynte behandling for første gang, var det en tilsvarende økning i antallet brukere med heroin som primærrusmiddel, fra rundt 33 000 i 2002 til over 41 000 i 2006.
Suomessa 40 prosenttia kaikista asiakkaista ja Ranskassa kahdeksan prosenttia asiakkaista ilmoitti buprenorfiinin väärinkäytön hoitoonhakeutumisen pääsyyksi.
Faktorer som kan forklare denne trenden, er økningen i antall problembrukere av heroin, et utvidet behandlingstilbud og bedre rapportering.
Latviassa ja Ruotsissa 5–8 prosenttia huumehoidon asiakkaista ilmoitti ensisijaisesti käyttämäkseen huumeeksi muut opioidit kuin heroiinin tai metadonin, lähinnä buprenorfiinin, kipulääkkeet ja muut opioidit (112).
Bare elleve land var i stand til å anslå omfanget av injeksjonsbruk, til tross for sprøytebrukens betydning for folkehelsen (figur 8).
Vastaavasti ensi kertaa hoitoon hakeutuvien keskuudessa ensisijaisesti heroiinia käyttävien määrä lisääntyi vuoden 2002 tasolta eli 33 000 tapauksesta yli 41 000:een vuonna 2006.
Å heve nivået på informasjonen som er tilgjengelig om denne spesielle gruppen, er dermed en viktig utfordring i arbeidet med å utvikle systemer for helsekartlegging i Europa.
Tätä suuntausta selittäviä tekijöitä voivat olla heroiinin ongelmakäyttäjien lukumäärän kasvu, hoidon tarjonnan laajentuminen ja parantunut raportoinnin kattavuus.
Estimatene varierer fra 1 til 5 tilfeller pr.
Huumeiden injektiokäytön levinneisyys
For Estland ligger øvre grense for toleranseområdet utenfor skalaen (37,9 pr. 1 000).
Viron epävarmuusvälin yläraja jää asteikon ulkopuolelle (37,9 tuhatta kohti).
Målgruppene kan variere noe avhengig av beregningsmetode og datakilder. Sammenligninger bør derfor gjøres med varsomhet. Beregningsmetodene er forkortet slik: CR = Capture-Recapture, TM = Treatment Multiplier, MI = Multivariate Indicator, TP = Truncated Poisson, MM = Mortality Multiplier, CM = Combined Methods, OT = Other Methods.
Kohderyhmissä voi olla pientä vaihtelua erilaisten menetelmien ja tietolähteiden takia, joten vertailuja on tehtävä varoen.
Se figur PDU-2 i Statistiske opplysninger 2008 for ytterligere opplysninger.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Katso kaavio PDU-2 vuoden 2008 tilastotiedotteessa. Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
Mangel på data gjør det vanskelig å trekke konklusjoner om tidstrender for utbredelse av sprøytebruk, selv om tilgjengelige data tyder på en nedgang i Norge (2001–05) og en stabil situasjon i Den tsjekkiske republikk, Hellas, Kypros og Storbritannia (113
Tietojen puuttuminen vaikeuttaa päätelmien tekoa injektiokäytön aikasuuntauksista, joskin käytettävissä olevien tietojen perusteella se vähenee Norjassa (2001–2005) ja pysyy vakaana Tšekissä, Kreikassa,
Sprøytebruk blant opioidbrukere som påbegynner behandling en økning (Romania, Slovakia).
Huumeiden injektiokäyttäjillä on suurin huumeidenkäytöstä johtuvien terveysongelmien, kuten veri-infektioiden (HIV/ aids, hepatiitti) tai huumekuolemien, riski.
Det er store forskjeller fra land til land når det gjelder injeksjonsnivået blant heroinbrukere som påbegynner behandling.
Vain 11 maata kykeni ilmoittamaan tuoreet arviot injektiokäyttäjien määrästä, vaikka he ovat kansanterveyden kannalta merkittävä ryhmä (kaavio 8).
Den laveste andelen sprøytebrukere er registrert i Spania, Frankrike og Nederland (under 25 %) og den høyeste (over 80 %) i Bulgaria, Den tsjekkiske republikk, Romania, Slovakia og Finland (114).
Tämän käyttäjäryhmän seurannan parantaminen onkin tärkeä haaste terveydenseurantajärjestelmien kehittämiselle Euroopassa.
Blant opioidbrukere som i 2006 påbegynte poliklinisk behandling for første gang, rapporterer en noe lavere andel at de injiserer stoffet (ca. 40 %).
Hoitoon hakeutuvien opioidienkäyttäjien injektiokäyttö
I alt 43 % av alle opioidbrukere som påbegynte poliklinisk behandling i 2006, rapporterte at de injiserte rusmiddelet.
Kaiken kaikkiaan 43 prosenttia kaikista avohoitoon hakeutuvista opioidienkäyttäjistä ilmoitti vuonna 2006 injektoineensa huumetta.
Endringer i andelen injiserende heroinbrukere som påbegynner behandling, kan antyde trender i den bredere gruppen av problembrukere av opioider.
Injektiokäyttäjien osuuden muutokset hoitoon hakeutuvien heroiininkäyttäjien keskuudessa voivat osoittaa suuntausta opioidien
Mellom 2002 og 2006 ble det registrert en nedgang i denne andelen i ni land (Danmark, Tyskland, Irland, Hellas, Frankrike, Italia, Sverige, Storbritannia, Tyrkia), mens to land rapporterte tilstrekkelige data (
Useimmissa maissa arviot vaihtelevat yhdestä viiteen tapaukseen tuhatta 15–64-vuotiasta asukasta kohti, mutta Virosta on ilmoitettu poikkeuksellisen korkea luku, 15 tapausta tuhatta henkeä kohden.
(113) Se tabell PDU-6 del (iii) i Statistiske opplysninger 2008.(114) Se tabell PDU-104, TDI-4, TDI-5 og TDI-17 del (v) i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukot TDI-22 ja TDI-23 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
) Se figur TDI-7 og tabell TDI-17 del (i) i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukko TDI-113 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Kapittel 6: Opioidbruk og injeksjonsbruk
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa
Unge sprøytebrukere (under 25 år) utgjør mer enn 40 % av utvalget av sprøytebrukere i Den tsjekkiske republikk, Estland, Litauen, Østerrike og Romania, mens under 20 % av sprøytebrukerne i disse utvalgene er under 25 år i ni andre land.
Heidän osuutensa pieneni vuosina 2002–2006 yhdeksässä maassa (Tanska, Saksa, Irlanti, Kreikka, Ranska, Italia, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta, Turkki) ja suureni kahdessa (Romania, Slovakia).
at det blant klienter som allerede var i behandling, var en relativt høy andel som var sprøytebrukere ved behandlingsstart.
Maat poikkeavat huomattavasti toisistaan hoitoon hakeutuvien heroiininkäyttäjien injektiokäytön suhteen.
En høyere andel nye sprøytebrukere kan tilsi en ny økning i sprøytebruken, men andre faktorer kan også være knyttet til dette (f.eks. kortere karriere som sprøytebruker, bedre utbygget behandlingstilbud, høyere dødelighet blant eldre sprøytebrukere).
Injektiokäyttäjien ilmoitettu osuus on pienin Espanjassa, Ranskassa ja Alankomaissa (alle 25 prosenttia) ja suurin (yli 80 prosenttia) Bulgariassa, Tšekissä, Romaniassa, Slovakiassa ja Suomessa (114).
Studier blant sprøytebrukere kan gi et annet bilde av nasjonale forskjeller og endringer over tid når det gjelder sprøytebruk i Europa.
Injektiokäyttäjien keskuudessa tehtävien tutkimusten perusteella voidaan saada lisätietoa kansallisista eroista ja ajallisista muutoksista huumeiden injektiokäytössä Euroopassa.
Mange land gjennomfører repeterte studier på grupper av sprøytebrukere, vanligvis i forbindelse med testing av smittsomme sykdommer, og disse rekrutteres ofte fra forskjellige miljøer for å maksimere generaliserbarheten.
Monet maat teettävät säännöllisesti toistuvia tutkimuksia injektiokäyttäjäryhmistä yleensä tartuntatautien testauksen yhteydessä. Osallistujat hankitaan usein erilaisista ympäristöistä yleistettävyyden maksimoimiseksi.
Sammenligninger mellom land bør gjøres med varsomhet, da den selektive rekrutteringen til disse studiene kan gi en viss fortegning (117).
Maita on vertailtava keskenään varoen, koska näiden tutkimusten otantamenetelmissä voi olla vääristymiä (117).
Enkelte land viser store andeler (over 20 %) av nye sprøytebrukere (sprøytebruker i mindre enn to år) i disse
Avohoitoon ensi kertaa vuonna 2006 hakeutuneista opioidienkäyttäjistä hieman pienempi osa (noin 40 prosenttia) ilmoitti injektoivansa huumetta.
I de resterende, ofte nyere, medlemsstatene viser dataene høyere andeler av unge sprøytebrukere.
Nuorten ja uusien injektiokäyttäjien osuudet injektiokäyttäjien otoksissa
Dentsjekkiske republikk
Nuoria injektiokäyttäjiä
Unge sprøytebrukere
Uusia injektiokäyttäjiä
Utvalget omfatter sprøytebrukere testet for infeksjonssykdommer (HIV og HCV).
Otokset koostuvat tartuntatautien (HIV ja HCV) varalta testatuista injektiokäyttäjistä.
Det siste tilgjengelige utvalget for hvert land i perioden 2002–06 har blitt brukt, forutsatt at det besto av minst 100 sprøytebrukere.
Jokaisesta maasta on käytetty uusinta otosta jaksolta 2002–2006, mikäli injektiokäyttäjiä on ollut vähintään sata.
En asterisk betyr at ingen data er tilgjengelig for nye sprøytebrukere.
Tähti tarkoittaa, ettei uusista injektiokäyttäjistä ole saatavissa tietoja.
For mer informasjon, se figur PDU-3 i Statistiske opplysninger 2008.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Lisätietoja: katso kaavio PDU-3 vuoden 2008 tilastotiedotteessa. Reitoxin kansalliset yhteyspisteet.
) Det kan forventes at andelen unge eller nye sprøytebrukere er lavere i utvalg rekruttert fra behandlingsapparatet enn i «åpnere» miljøer som lavterskeltilbud, da klientene i gjennomsnitt ikke påbegynner behandling før etter noen år med narkotikabruk.
Katso taulukot TDI-17 (osa v) ja TDI-40 vuoden 2008 tilastotiedotteessa. Voidaan kenties olettaa, että otoksissa, jotka on poimittu huumehoidossa olevista, nuorten tai uusien injektiokäyttäjien osuus on pienempi kuin ”avoimemmissa” ympäristöissä, kuten matalan kynnyksen keskuksissa, koska asiakkaat hakeutuvat hoitoon keskimäärin vasta muutaman huumeidenkäyttövuoden jälkeen.
Statistisk analyse av sammenhengen mellom rekrutteringsmiljøer og andelen unge eller nye sprøytebrukere viser imidlertid ingen statistisk signifikans og tyder på at rekrutteringsmiljø (kodet som «bare narkotikabehandling», «ingen narkotikabehandling» og «blandede miljøer») kanskje ikke har en sterk innvirkning på fordelingen.
Tilastollinen analyysi koehenkilöiden hankintaympäristön ja nuorten tai uusien injektiokäyttäjien osuuksien välisistä yhteyksistä ei kuitenkaan paljastanut tilastollista merkittävyyttä, mikä antaa olettaa, että koehenkilöiden hankintaympäristö (joka koodattiin ”pelkästään huumehoidoksi”, ”muuksi kuin huumehoidoksi” ja ”sekaympäristöksi”) ei välttämättä vaikuta voimakkaasti näihin suhteisiin.
Årsrapport for 2008: Narkotikasituasjonen i Europa alternativet, men Ungarn, Polen og Sverige rapporterte i 2005 at medikamentfri behandling dominerte.
Luku 6: Opioidien käyttö ja huumeiden injektiokäyttö luku 2), ja eräissä maissa on pantu merkille suurempi samanaikaisten psykiatristen häiriöiden esiintymistiheys.
fra, kan gjenspeile forskjeller i gjennomsnittlig debutalder så vel som økende forekomst av sprøytebruk blant de yngre eller eldre gruppene.
Noin puolet hoitoon hakeutuvista opioidienkäyttäjistä ilmoittaa aloittaneensa käytön ennen 20 vuoden ikää ja noin kolmannes 20–24 vuoden iässä; opioidien ensikäyttö 25. ikävuoden jälkeen on harvinaista (120).
Behandling for problematisk bruk av opioider
Opioidien ensikäytön ja ensi kertaa hoitoonhakeutumisen välillä ilmoitetaan olevan keskimäärin 7–9 vuoden viive.
Tilgjengelige data om antallet klienter i substitusjonsbehandling tyder på en generell økning siste år, med unntak av i Frankrike, Nederland, Malta og Luxembourg, hvor situasjonen var stabil.
Joissain maissa uusien injektiokäyttäjien (jotka ovat käyttäneet huumetta injektoimalla alle kahden vuoden ajan) osuudet ovat suuria (yli 20 prosenttia) näiden tutkimusten mukaan, mutta monissa maissa määrä on alle kymmenen prosenttia (kaavio 9).
Den største forholdsvise økningen ble rapportert av Den tsjekkiske republikk (42 %), selv om økninger over 10 % også ble rapportert av Polen (26 %), Finland (25 %), Estland (20 %), Sverige (19 %), Norge (15 %), Ungarn og Østerrike (11 %).
Nuoret injektiokäyttäjät (alle 25-vuotiaat) edustavat yli 40:tä prosenttia otokseen otetuista injektiokäyttäjistä Tšekissä, Virossa, Liettuassa, Itävallassa ja Romaniassa, kun taas yhdeksässä muussa maassa alle 20 prosenttia tutkimukseen osallistuneista injektiokäyttäjistä on alle 25-vuotiaita.
Det samme er tilfellet i Irland, Hellas, Østerrike og Finland (118).
Hoidon tarjonta ja kattavuus
En enkel sammenligning av anslagene over antallet problembrukere av opioider og det rapporterte antallet behandlinger som ble gitt, tilsier at mer enn én av tre får substitusjonsbehandling.
Opioidienkäyttäjien hoito tapahtuu useimmiten avohoidossa eli esimerkiksi erikoistuneissa keskuksissa, yleislääkärin hoidossa ja alhaisen kynnyksen keskuksissa.
Det bør imidlertid tas høyde for at manglende nøyaktighet i begge datasettene gjør
Muutamissa maissa myös laitoshoidolla on keskeinen rooli, muun muassa
Gjennomsnittlig er det tre mannlige for hver kvinnelig opioidklient, og særlig søreuropeiske land (Bulgaria, Hellas,
Bulgariassa, Kreikassa, Suomessa ja Ruotsissa (122).
) har en høyere andel menn.
Useimmissa maissa korvaushoito
Flere legemiddelalternativer
Lisää lääkevaihtoehtoja
Opioidbrukere rapporterer om høyere arbeidsledighet og lavere utdanningsnivå enn andre klienter (se kapittel 2), og i enkelte land er det registrert økt hyppighet av psykiatriske tilleggslidelser.
Maissa, joissa on ollut pitkään vakiintunut opioidien ongelmakäyttäjäjoukko, on yleensä vähän sekä nuoria että uusia injektiokäyttäjiä. Muissa, usein uudemmissa, jäsenvaltioissa nuorten injektiokäyttäjien määrät ovat tietojen mukaan suuremmat.
Nye legemiddelalternativer for behandlingen av opioidavhengighet har blitt utviklet og gjort tilgjengelig i Europa.
Opioidiriippuvuuden hoitoon on kehitetty uusia lääkevaihtoehtoja, ja niitä on nyt saatavissa Euroopassa.
Målet med disse nye alternativene er å gjøre behandlingen mer effektiv, møte behovene til ulike grupper av opioidbrukere samt redusere muligheten for å misbruke substitusjonsmedikamenter.
Niiden tarkoituksena on parantaa hoidon tehokkuutta, vastata eri opioidinkäyttäjäryhmien tarpeisiin ja vähentää korvaushoidoissa käytettävien huumausaineiden väärinkäytön mahdollisuuksia.
Om lag halvparten av opioidbrukerne som søker behandling, rapporterer å ha begynt å bruke opioider før fylte 20 år og rundt en tredjedel mellom 20 og 24 år.
Opioidien vuoksi hoitoon hakeutuvien asiakkaiden profiili
En kombinasjon av buprenorfin og nalokson ble lansert på markedet i EU i 2006 som et alternativ til bruk av bare buprenorfin, med sikte på å redusere muligheten og interessen for injeksjon.
Buprenorfiinin ja naloksonin yhdistelmä tuotiin EU:n markkinoille vuonna 2006 vaihtoehtona pelkälle buprenorfiinille. Sen tarkoituksena on vähentää injektiokäytön mahdollisuuksia ja houkuttavuutta.
Flere medlemsstater vurderer for tiden verdien av dette preparatet som et behandlingsalternativ for opioidavhengighet (1).
Monissa jäsenvaltioissa arvioidaan parhaillaan tämän aineen arvoa opioidiriippuvuuden hoitovaihtoehtona (1).
går gjennomsnittlig mellom sju og ni år fra første gangs bruk av opioider til den første kontakten med behandlingsapparatet, og lengre tid for menn enn for
Ensisijaisesti opioidien käytön vuoksi hoitoon hakeutuvat asiakkaat ovat yleensä vanhempia (keski-ikä 32 vuotta) kuin kokaiinin, muiden stimulanttien ja kannabiksen vuoksi hoitoon tulevat (keski-iät vastaavassa järjestyksessä 31, 27 ja 24 vuotta).
Opioidbrukere behandles oftest i poliklinisk behandlingssentre, som kan omfatte spesialiserte sentre, allmennleger og lavterskeltilbud. I et par land spiller døgninstitusjoner også en stor rolle, spesielt i Bulgaria,
Opioidiasiakkaat ovat yleensä nuorempia niissä maissa, jotka ovat liittyneet Euroopan unioniin vuodesta 2004 alkaen, sekä Irlannissa, Kreikassa, Itävallassa ja Suomessa (118).
Forskrivning av heroin som legemiddel (diamorfin), som et behandlingsalternativ for behandlingsresistente, kroniske opioidbrukere, er tilgjengelig i begrenset grad i Nederland (815 klienter i 2006), Storbritannia (400 klienter) og Tyskland, der deltakerne i et heroinforsøk fortsatte å få diamorfin etter et eget regelverk.
Lääkeheroiinia (diamorfiinia) voidaan vähäisessä määrin määrätä kroonisten hoitoresistenttien opioidinkäyttäjien hoitovaihtoehtona Alankomaissa (815 asiakasta vuonna 2006), Yhdistyneessä kuningaskunnassa (400 asiakasta) ja Saksassa, jossa heroiinitutkimukseen osallistuneet saavat edelleen diamorfiinia erityisen asetuksen nojalla.
I tillegg gjennomføres nå et randomisert forsøk med injiserbare opioider (RIOTT) for å vurdere effektiviteten av injiserbar diamorfin, injiserbar metadon og peroral metadon. I februar 2008 ble det også vedtatt å innføre en reseptordning for diamorfin i Danmark.
Lisäksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on käynnissä injektoitavia opioideja koskeva satunnaistettu tutkimus (RIOTT), jossa arvioidaan injektoitavan diamorfiinin, injektoitavan metadonin ja oraalisen metadonin tehokkuutta.
Teknisk informasjon om dette preparatet finnes på EMEAs nettside :http://www.emea.europa.eu/humandocs/Humans/EPAR/suboxone/suboxone.htm
Teknisiä tietoja aineesta on saatavissa EMEA:n verkkosivulta: http://www.emea.europa.eu/humandocs/Humans/EPAR/ suboxone/suboxone.htm.
Medikamentfri behandling og substitusjonsbehandling for opioidbruk er tilgjengelig i alle medlemsstatene i EU samt i Kroatia og Norge.
Opioidienkäyttäjien työttömyysaste on korkeampi ja koulutusaste heikompi kuin muilla asiakkailla (katso
) Se tabell TDI-10, TDI-32 og TDI-103 i Statistiske opplysninger 2008.)
Katso taulukot TDI-10, TDI-32 ja TDI-103 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Se tabell TDI-5 og TDI-21 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukot TDI-5 ja TDI-21 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
(120) Se tabell TDI-11, TDI-107 og TDI-109 i Statistiske opplysninger 2008.(121) Se tabell TDI-33 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukot TDI-11, TDI-107 ja TDI-109 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
) Se tabell TDI-24 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso taulukko TDI-24 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Likevel indikerer tilgjengelige data at andelen problembrukere av opioider som får substitusjonsbehandling, varierer betydelig mellom landene, fra anslagsvis 5 % i Slovakia, 20–30 % i Finland, Hellas og Norge, 35–45 % i Den tsjekkiske republikk, Malta og Italia til over 50 % i Storbritannia (England), Tyskland og Kroatia (123).
Vuosiraportti2008:HuumeongelmaEuroopassa on yleisimmin tarjolla oleva vaihtoehto, tosin vuonna 2005 Unkarissa, Puolassa ja Ruotsissa ilmoitettiin huumeettomien lähestymistapojen olevan vallitsevia.
En rekke land rapporterer at de nylig har gjort forbedringer i retningslinjene for behandling.
heikkotehoisempi (Mattick et al., 2008).
I Kroatia, Danmark og Skottland er programmene for substitusjonsbehandling gjennomgått og retningslinjene revidert for å øke kvaliteten i behandlingen samt hindre at substitusjonsmedikamentene omsettes svart.
Muutamissa tutkimuksissa on niin ikään havaittu, että diamorfiinin avulla tapahtuva ylläpito voi olla tehokasta henkilöillä, jotka eivät reagoi metadoniylläpitohoitoon (Schulte et al., painossa).
Storbritannias retningslinjer for klinisk behandling av narkotikaavhengighet er også oppdatert, og National Institute for Clinical Excellence (NICE) har utstedt spesifikke retningslinjer for forskrivning av metadon og buprenorfin, behandling med naltrexon, avrusning så vel som psykososial behandling. Portugal har også utarbeidet nye retningslinjer for å sikre at narkotikabrukere får tilgang til behandling i rett tid.
Kaiken kaikkiaan korvaushoito on yhdistetty moniin myönteisiin tuloksiin, joista voidaan mainita pidättyminen hoidon aikana, laittomien opioidien käytön ja injektoinnin väheneminen, kuolleisuuden ja rikollisen käyttäytymisen lasku sekä terveyden ja sosiaalisten olojen vakiintuminen ja paraneminen kroonisilla heroiininkäyttäjillä.
Metadon (gitt peroralt) er fortsatt det medikamentet som oftest brukes i substitusjonsbehandling i Europa, men det blir stadig vanligere å bruke buprenorfin. En grunn til dette er at buprenorfin er forbundet med lavere dødelighet ved misbruk (Connock et al., 2007). Etter en gjennomgang av retningslinjene for substitusjonsbehandling oppfordrer nå Sundhetsstyrelsen, det danske helsetilsynet, allmennlegene til å forskrive buprenorfin i stedet for metadon.
Korvaushoito, johon yleensä yhdistetään psykososiaalinen hoito, tarjotaan tyypillisesti erikoistuneissa avohoitokeskuksissa ja yhdistetyn hoidon järjestelyissä, joissa käytetään vastaanotolla työskenteleviä yleislääkäreitä.
Beslutningstakerne i EU har erkjent behovet for å harmonisere praksis og kvaliteten på tjenestene som tilbys i fengslene og i samfunnet for øvrig.
Lääkehoitoon yhdistetyt psykososiaaliset ja psykoterapeuttiset toimenpiteet ovat niin ikään osoittautuneet tehokkaiksi hoidon tuloksia koskevissa tutkimuksissa, esimerkkeinä NTORS Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Gossop et al., 2002) ja DATOS Yhdysvalloissa (Hubbard et al., 2003).
En rapport utgitt av Europakommisjonen (2007a) satte imidlertid fingeren på mangelende tjenester for narkotikabrukere i fengsel, og rettet oppmerksomheten mot betydningen av å sette inn tiltak i dette miljøet.
Sen ohella, että nämä lähestymistavat lisäävät hoitomotivaatiota, ehkäisevät sortumista uudelleen ja vähentävät haittoja, niissä tarjotaan neuvoja ja käytännön tukea asiakkaille, joiden on järjestettävä asumis-, työ- ja perheongelmansa, samaan aikaan kun heidän opioidiriippuvuuttaan hoidetaan.
Eksempler på det begrensede tilbudet i fengsler omfatter: mangel på kapasitet og ekspertise (Latvia, Polen, Malta), fragmentert hjelp (Latvia), mangel på tiltak for bestemte grupper, f.eks. unge innsatte som bruker narkotika (Østerrike), så vel som fravær av en folkehelse-basert forebyggende strategi (Hellas).
Käytettävissä oleva näyttö ei kuitenkaan tue psykososiaalisten hoitojen käyttöä yksinään (Mayet et al., 2004).
Gjennomganger av randomiserte, kontrollerte forsøk og observasjonsstudier konkluderer med at både vedlikeholdsbehandling med metadon (MMT) og vedlikeholdsbehandling med buprenorfin (BMT) kan være effektive i behandling av opioidavhengighet.
Pelkkä opioidien ongelmakäyttäjien arvioidun määrän ja annettujen hoitojen ilmoitetun määrän välinen vertailu viittaa siihen, että useampi kuin yksi käyttäjä kolmesta saanee korvaushoitoa.
En fersk Cochrane-gjennomgang konkluderte imidlertid med at buprenorfin er mindre effektiv enn metadon gitt i tilstrekkelige store doser (Mattick et al., 2008).
On kuitenkin pidettävä mielessä, että kummankin tietosarjan tarkkuudessa on edelleen toivomisen varaa, minkä vuoksi tähän laskelmaan on suhtauduttava varauksellisesti.
En rekke studier har også funnet at vedlikeholdsbehandling med diamorfin kan være effektiv for slike som ikke responderer på MMT (Schulte et al., under trykking).
Lisäksi opioidien ongelmakäyttäjien arvioiden laajemmat luottamusvälit voivat vaikeuttaa maiden välistä vertailua.
Generelt har substitusjonsbehandling vært koplet til en rekke positive behandlingsresultater, inklusive behandlingsgjennomføring, reduksjon i illegal opioidbruk og sprøytebruk, nedgang i dødelighet og kriminell atferd samt stabilisering og forbedring av kroniske heroinbrukeres helse og sosiale situasjon.
Tästä huolimatta käytettävissä olevien tietojen perusteella voidaan sanoa, että korvaushoitoa saavien opioidien ongelmakäyttäjien osuus vaihtelee huomattavasti maasta toiseen arvioitujen määrien ollessa noin viisi prosenttia Slovakiassa, 20–30 prosenttia Suomessa, Kreikassa ja Norjassa, 35–45 prosenttia Tšekissä, Maltassa ja Italiassa sekä yli 50 prosenttia Yhdistyneessä kuningaskunnassa (Englannissa), Saksassa ja Kroatiassa (123).
Det er likevel positivt at narkotikaprogrammer i fengsler er blitt vanligere, og mange land rapporterer om nye initiativer.
Monissa maissa on viime aikoina ilmoitettu parannuksista hoitoa koskeviin ohjeisiin.
Nivået på behandlingstilbudet i fengslene er fortsatt lavt sammenlignet med nivået ute i samfunnet, selv om bruken av narkotika generelt er mer utbredt.
Vaikka oraalisesti annettava metadoni on tärkein Euroopassa korvaushoitona käytetty huumausaine, buprenorfiinin käyttö yleistyy koko ajan.
I mange land foretrekkes avrusning, og noen ganger er det det eneste tilgjengelige behandlingsalternativet.
Yksi syy tähän on se, että sen väärinkäytön aiheuttamat kuolleisuusluvut ovat pienemmät (Connock et al., 2007).
Substitusjonsbehandling tilbys i teorien i de fleste land, men data tilsier at i praksis er det få narkotikabrukere får det.
Tanskan kansallinen terveyslautakunta on tarkistanut korvaushoidon suuntaviivoja, ja se kehottaa yleislääkäreitä nykyään määräämään buprenorfiinia metadonin sijaan.
Unntakene er Spania, hvor 14 % av alle innsatte (19 600) fikk substitusjonsbehandling i 2006, og
Hoidon tehokkuus, laatu ja normit
Psykososiale og psykoterapeutiske tiltak kombinert med farmakoterapi har også vist seg å være effektive i studier av behandlingsresultater, f.eks. NTORS i Storbritannia (Gossop et al., 2002) og DATOS i USA (Hubbard et al., 2003).
EU:n poliittiset päättäjät ovat tunnustaneet laajasti tarpeen yhdenmukaistaa palvelujen käytäntöjä ja laatua yhteisön ja vankiloiden kesken.
Disse tiltakene øker ikke bare behandlingsmotivasjonen, hindrer tilbakefall og reduserer skade, men kan også gi klientene råd og praktisk støtte i forbindelse med problemer relatert til bolig, arbeid og familie samtidig som de er i behandling for opioidavhengighet.
Satunnaistettujen kontrolloitujen tutkimusten ja tarkkailututkimusten arvioinnin perusteella voidaan päätellä, että metadoniylläpitohoito ja buprenorfiiniylläpitohoito voivat kumpikin olla tehokkaita opioidiriippuvuuden hallinnassa.
Dokumentasjonen som foreligger, støtter imidlertid ikke bruk av psykososiale tiltak alene (Mayet et al., 2004).
Äskettäin julkaistussa Cochrane-arviossa todettiin kuitenkin päätelmänä, että buprenorfiini on riittävinä annoksina annettua metadonia
) Se figur HSR-1 i Statistiske opplysninger 2008.
Katso kaavio HSR-1 vuoden 2008 tilastotiedotteessa.
Storbritannia (England og Wales), hvor det er forventet at antallet som får metadon, vil øke fra 6 000 til 12 000 etter innføringen av de nye retningslinjene i april 2007.
saavat sitä käytännössä. Poikkeuksina ovat Espanja, jossa 14 prosenttia kaikista tuomituista vangeista (19 600) sai korvaushoitoa vuonna 2006, ja Yhdistynytkuningaskunta (Englanti ja Wales), jossa metadonia saavien määrän uskotaan kasvavan 6 000:sta 12 000:een, kun uusi ohje on tullut voimaan huhtikuussa 2007.
En praktisk veiledning om substitusjonsbehandling i fengselsmiljøer, godkjent av WHO og UNODC, er nylig publisert (Kastelic et al., 2008), og en del forskning viser at substitusjonsbehandling med opioider i fengsel virker positivt på risikoatferd og dødelighet (Dolan et al., 2003).
WHO:n ja UNODC:n tukema käytännön ohje korvaushoidon käytöstä vankilaympäristössä on julkaistu hiljattain (Kastelic et al., 2008), ja eräiden tutkimusten mukaan opioidien korvaushoito vankilassa vaikuttaa myönteisesti riskikäyttäytymiseen ja kuolleisuuteen (Dolan et al., 2003).
En ny gjennomgang av forskningsstudier om fengselsbaserte substitusjonsprogrammer konkluderte med at positive resultater var avhengig av at dosene var tilstrekkelig store og at behandlingen varte gjennom hele fengselsoppholdet (Stallwitz og Stöver, 2007).
Vankilalähtöisiä korvaushoito-ohjelmia koskevien tutkimusten äskettäisessä arvioinnissa esitettiin päätelmä, että myönteiset tulokset riippuvat riittävästä annostuksesta ja koko vankeusajan kestävästä hoidosta (Stallwitz ja Stöver, 2007).
Nøye planlegging av løslatelsen og kontakt med behandlingsapparatet i nærmiljøet er andre nødvendige komponenter for å sikre at helsemessige framskritt oppnådd i løpet av fengselsoppholdet, ikke går tapt etter løslatelsen (124).
Lisäksi huolellinen vapautumissuunnitelma ja yhdistäminen yhteisön hoitoon ovat alan palveluissa tarvittavia muita keskeisiä tekijöitä, joilla varmistetaan, että vankeusaikana terveydentilassa tapahtunut paraneminen ei mene myöhemmin hukkaan (124).
) Se ”Økt risiko for narkotikaindusert død ved løslatelse og ved avslutning av behandling”, s. 88.
Katso Kasvanut huumekuoleman riski vankilatuomion tai hoidon päätyttyä, s. 89.
Kapittel 7Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall
Luku 7 Huumeisiin liittyvät tartuntataudit ja huumekuolemat
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer blant sprøytebrukere gjennomsnittlig 5,0 nydiagnostiserte tilfeller av HIV pr. million innbyggere i de 25 av EUs medlemsstater som har lagt fram nasjonale tall, ned fra 5,6 i 2005 (127).
Huumeisiin liittyvät tartuntataudit
Det ble likevel observert en beskjeden økning i f.eks.
Viron, Latvian ja Liettuan epidemioista aiheutuneen
Infeksjonssykdommer som HIV så vel som hepatitt B og C er blant de alvorligste helsekonsekvensene av narkotikabruk.
Tartuntataudit, kuten HIV sekä B- ja C-hepatiitti, ovat huumeidenkäytön vakavimpia terveydellisiä seurauksia.
Selv i land som har lav forekomst av HIV blant sprøytebrukere, vil andre infeksjonssykdommer, som hepatitt A, B og C, seksuelt overførte sykdommer, tuberkulose, stivkrampe, botulisme og human T-lymfotropt virus kunne forekomme uforholdsmessig ofte hos narkotikabrukere.
Niissäkin maissa, joissa HIV:n levinneisyys on pieni injektiokäyttäjien keskuudessa, muita tartuntatauteja, kuten A-, B- ja C-hepatiittia, sukupuolitauteja, tuberkuloosia, jäykkäkouristusta, botulismia ja ihmisen T-lymfotrooppista virusta, voi esiintyä suhteettoman yleisesti huumeidenkäyttäjillä.
EONN kartlegger systematisk HIV samt hepatitt B og C hos sprøytebrukere (prevalens av antistoffer eller andre spesifikke markører når det gjelder hepatitt B).
EMCDDA seuraa järjestelmällisesti HIV:tä sekä B- ja C-hepatiittia injektiokäyttäjillä (vasta-aineiden levinneisyys tai muut erityiset merkkiaineet B-hepatiitin yhteydessä).
Metodologiske begrensninger i datasystemene gjør at tallene må tolkes med varsomhet (125).
Tietoja on tulkittava varoen, koska erilaisissa tietojärjestelmissä on useita menetelmällisiä rajoituksia (125).
Ser vi på utviklingen i absolutte tall, ser vi også hvilke land som yter de største bidragene til tallene for EU sett under ett.
Absoluuttiset luvut paljastavat, mitkä maat vaikuttavat eniten koko EU:n yhteismäärään.
Flest nydiagnostiserte tilfeller av HIV blant sprøytebrukere i 2006 ble rapportert av de landene som hadde de høyeste forekomstene av smitte (Portugal 703 nydiagnostiserte tilfeller, Estland 191, Latvia 108) (128), og av de mest folkerike statene (Storbritannia 187, Tyskland 168, Frankrike 167, Polen 112) (figur 10).
Suurimman määrän injektiokäyttäjien uusia diagnosoituja infektioita vuonna 2006 ilmoittivat maat, joissa infektioaste on korkein (Portugali: 703 uutta diagnoosia, Viro 191, Latvia 108) (128), ja maat, joiden väestö on suurin ( Yhdistynytkuningaskunta 187, Saksa 168, Ranska 167, Puola 112) (kaavio 10).
Mot dette bakteppet av nedadgående trender har likevel Storbritannia og Tyskland hatt den største økningen i absolutte tall siden 2001, med henholdsvis ca. 13 og ca.
Laskevan suuntauksen yleistä taustaa vasten suurimmat absoluuttiset lisäykset on havaittu vuodesta 2001 alkaen Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa uusia tapauksia on noin 13 vuodessa, ja Saksassa, jossa uusia tapauksia on noin kymmenen.
10 nye tilfeller årlig, selv om de ikke fordeler seg jevnt over perioden.
Nämä eivät kuitenkaan jakaudu tasaisesti eri vuosien kesken.
I Bulgaria har den lave veksten nylig tatt av, med 0, 2, 0, 7, 13 og 34 nye tilfeller årlig i perioden 2001–06, noe som kan tyde på at det her er potensial for et utbrudd.
Bulgariassa hidas kasvuvauhti on kiihtynyt viime aikoina: vuosina 2001–2006 uusia tapauksia oli 0, 2, 0, 7, 13 ja 34 vuodessa, mikä viittaa epidemian mahdollisuuteen.
Ved utgangen av 2006 synes insidensen av diagnostisert HIV-smitte blant sprøytebrukere i de fleste landene i Den europeiske union å ha vært lav, og situasjonen i EU sett under ett synes relativt positiv i globalt perspektiv.
Vuoden 2006 lopussa injektiokäyttäjien diagnosoidun HIV-infektion levinneisyys oli ilmeisen matala useimmissa Euroopan unionin maissa, ja koko EU:n tilanne vaikuttaa muuhun maailman verrattuna suhteellisen myönteiseltä.
Dette kan i det minste delvis ha sammenheng med lettere tilgang til prevensjonsmidler, behandling og skadereduserende tiltak, herunder substitusjonsbehandling og sprøytebytteprogrammer.
Tämä voi johtua ainakin osittain ennaltaehkäisyn paremmasta saatavuudesta, hoidosta ja haittoja vähentävistä toimenpiteistä, kuten korvaushoidoista sekä neulojen ja ruiskujen vaihto-ohjelmista.
Andre faktorer, som en reduksjon i sprøytebruken som enkelte land har rapportert, kan også spille en viktig rolle.
Muut tekijät, kuten eräissä maissa havaittu huumeiden injektiokäytön väheneminen, ovat voineet vaikuttaa merkittävästi asiaan.