pere/sami_parallel huggingface dataset:
Store bestander av cyanobakterier kan oppstå i europeiske vannmasser som brukes til drikkevann, fiskeoppdrett, friluftsliv og turisme (42).
Tulevaisuudessa tarvitaan suuria investointeja säilyttämään nykyinen
På sikt må det store investeringer til for å vedlikeholde eksisterende
Sekundäärinen (biologinen tai kemiallinen)
Regionale prosentsatser er blitt avveid i forhold til befolkningstall.
Tertiäärinen (biologis-kemiallinen)
) eller legemidler (
Huomautus: aineiden (
Nord: Norge, Sverige, Finland og Island.
Alueelliset prosentit on painotettu maan väkiluvulla.
Dette er ikke redegjort for i avløpsvann ved kommunale anlegg vil fortsette å spille en avgjørende rolle, må supplerende tilnærminger, som å takle forurensning ved kilde, utforskes i større omfang.
jätevesien käsittelyllä kunnallisissa laitoksissa tulee edelleen olemaan ratkaiseva rooli, on tutkittava laajemmin täydentäviä lähestymistapoja, joilla pyritään torjumaan päästöt jo niiden lähteellä.
Det europeiske miljøbyrå, EEA, De europeiske emnesentra
Yhdessä vesipolitiikan puitedirektiivin (
Ny lovgivning om kjemikalier, som “Registrering, vurdering, godkjenning og begrensning av kjemikalier”-forskriften (the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals – REACH) (47) og EUs direktiv om miljøkvalitetsnormer (the
KE: Alankomaat, Englanti & Wales, Irlanti, Itävalta, Luxemburg, Saksa, Skotlanti, Sveitsi ja Tanska. Tanskan tietoja ei ole raportoitu vuoden 1998 jälkeen. Euroopan komission mukaan Tanska kuitenkin käyttää vähintään biologista käsittelyä ja lisäksi tiukempia käsittelyvaatimuksia 88 %:n tasolla (suhteessa tuotettuun kuormaan) yhdyskuntajätevesidirektiivin mukaisesti. Tätä ei ole otettu huomioon kuvassa. ET: Espanja, Kreikka, Kypros, Malta, Portugali ja Ranska (Kreikasta ei tietoja 1998–2006). IT: Latvia, Liettua, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari, Viro. KA: Bulgaria, Romania ja Turkki. Lähde:
CSI 24, basert på OECD/EUROSTAT Felles rundspørring 2008).
EEA, Vesien teemakeskus (ETC Water), (CSI 24, OECD:n ja Eurostatin yhteinen kyselylomake 2008).
Nye kjemikalieforskrifter kan hjelpe, men kombinasjonseffekter av kjemikalier forblir et problem
Uusi kemikaaliasetus voi auttaa, mutta kemikaalien yhteisvaikutukset ovat edelleen ongelma
Kjemiske plantevernmidler (pesticider) forstyrrer grunnleggende biologiske prosesser, for eksempel ved å påvirke nerveoverføring eller ved å imitere hormoner.
Torjuntaaineet häiritsevät tärkeitä biologisia prosesseja, esimerkiksi vaikuttamalla hermoimpulssien siirtymiseen tai matkimalla hormoneja.
På grunn av deres iboende egenskaper, kan har følgelig økt ( pesticider også være skadelige for organismer i et vidtrekkende miljø, inkludert ferskvannsorganismer (52
) ( voivat olla haitallisia myös laajemmalti ympäristössä eri organismeille
Blandinger av kjemiske plantevernmidler er utbredt både i
kuten makean veden eliöille (
Selv om vurdering av blandingstoksisitet har vært en utfordring, innebærer en enkeltkjemikalietilnærming en sannsynlighet for å undervurdere den økologiske risikoen, inkludert virkningene av blandinger av kjemiske plantevernmidler på fisk (54
) että vesiympäristössä. Vaikka yhdistelmän myrkyllisyyden arviointi on ollut vaikeaa, yhtä kemikaalia kerrallaan tarkasteleva lähestymistapa todennäköisesti aliarvioi ympäristöriskejä, esimerkiksi torjunta-
Kjemikalier i forbruksvarer kan også være problematiske når produktene blir til avfall, ettersom mange kjemikalier lett forflytter seg ut i miljøet og kan finnes i dyrelivet, i lufta, i innendørs støv, avløpsvann og slam.
Kulutustavaroiden kemikaalit voivat myös olla huolenaihe kun tuotteista tulee jätettä, sillä monet kemikaalit kulkeutuvat helposti ympäristöön ja niitä löytyy luonnosta, ilmasta, sisäilman pölystä, jätevesistä ja lietteestä.
En relativt ny bekymring i denne sammenheng er elektriske og elektroniske produkter som avfall, fordi disse inneholder tungmetaller, flammehemmende midler eller andre helsefarlige kjemikalier.
Suhteellisen uusi huoli tässä mielessä on sähkö- ja elektroniikkaromu, joka sisältää raskasmetalleja, palonestoaineita tai muita vaarallisia kemikaaleja.
Bromerte flammehemmende midler, ftalater, difenol A, og perfluorinerte kjemikalier er de som oftest diskuteres, på grunn av deres antatte virkninger på helse og allestedsnærværende forekomst i miljøet og hos mennesker.
Bromatut palonestoaineet, ftalaatit, bisfenoli A ja perfluoratut yhdisteet ovat useimmin puheenaiheena, koska niillä epäillään olevan terveysvaikutuksia ja niitä on kaikkialla ympäristössä ja ihmisissä.
plantevernmidler (56) fastsetter målsettinger om å minimere de farer og risikoer for helse og miljø som stammer fra bruk av kjemiske plantevernmidler, og å forbedre kontrollen med bruken og fordelingen av kjemiske plantevernmidler.
Torjunta-aineiden kestävää käyttöä koskevassa teemakohtaisessa strategiassa (56) asetetaan tavoitteiksi minimoida torjunta-aineiden käytöstä aiheutuvat vaarat ja riskit terveydelle ja ympäristölle sekä parantaa torjunta-aineiden käytön ja jakelun valvontaa.
Full implementering av det tilknyttede EU-direktivet om kjemiske plantevernmidler vil kreves for å understøtte oppnåelsen av god kjemikaliestatus i henhold til EUs rammedirektiv for vann (49).
Torjunta-aineita koskevan direktiivin täysimääräistä täytäntöönpanoa tarvitaan tukemaan vesipolitiikan puitedirektiivin mukaisen hyvän kemiallisen tilan saavuttamista (49).
Informasjon om kjemiske plantevernmidler i overflate- og grunnvann i Europa er begrenset; de meldte nivåer, som omfatter kjemiske plantevernmidler klassifisert som prioriterte farlige stoffer, kan imidlertid overskride miljøkvalitetsnormer.
Erityistä huomiota saavat alhaisina pitoisuuksina ympäristössä ja kulutushyödykkeissä esiintyville kemikaaliyhdistelmille altistumisen vaikutukset varsinkin herkkiin pieniin lapsiin. Lisäksi jotkut aikuisten sairaudet on liitetty nuoruusaikaiseen tai jopa sikiöaikaiseen altistumiseen.
Noen virkninger av kjemiske plantevernmidler fanges ikke opp av rutinemessige overvåkningsprogrammer – for eksempel dødelig
Vaikka huoli kemikaaleista kasvaa, tiedot kemikaalien esiintymisestä sekä niiden kohtalosta ympäristössä samoin kuin altistumisesta ja siihen liittyvistä riskeistä ovat edelleen niukkoja.
Mulige kombinasjonseffekter av eksponering for en blanding av kjemikalier som finnes ved lave nivåer i miljøet eller i forbruksvarer, særlig hos små barn, er nå gjenstand for spesiell oppmerksomhet.
Tiedot torjunta-aineista Euroopan pinta- ja pohjavesissä ovat rajalliset, mutta raportoidut tasot, myös ensisijaisiksi aineiksi luokiteltujen torjunta-aineiden tasot, voivat ylittää ympäristönlaatunormit.
Videre knyttes diverse sykdommer hos voksne til eksponering tidlig i livet eller til og med før fødsel. Den vitenskapelige forståelse for blandingstoksikologi har i det siste gjort betydelige framskritt, ikke minst som resultat av EU-finansiert forskning (J).
Kaikkia torjunta-aineiden vaikutuksia ei pystytä havaitsemaan rutiininomaisilla seurantaohjelmilla.
, helse o helse og li g livsk v sk v al itet v al itet inkludere ikke bare toksisitet og økotoksisitet, men bør også ta opp bruken av startmateriale, vann og energi, transport, utslipp av CO og
, terveys ja e ja elämän l ä m ä n laatu laatu
2 andre klimagasser, så vel som avfallsgenerering gjennom forskjellige
Lisäksi yhä laajemmin on tunnustettu, että tarvitaan kumulatiivista riskinarviointia.
Klimaendringer og helse er en økende utfordring for Europa
Ilmastonmuutos ja terveys ovat kasvava haaste Euroopalle
Videre er det en økende erkjennelse av at kumulativ risikovurdering er nødvendig for å unngå undervurdering av risikoer som kan oppstå under den gjeldende praksis med å vurdere stoffer enkeltvis, eller på kjemikalie-per-kjemikalie basis (59).
59 tarkasteltaessa aineita nykyisen mallin mukaan yksi kemikaali kerrallaan (
EU-kommisjonen er blitt spurt om ta i betraktning “kjemiske cocktails” og å anvende føre-var-prinsippet ved vurdering av effektene av kjemiske kombinasjoner ved utkast til ny lovgivning (60).
60 periaatetta kemiallisten yhdistelmien vaikutuksia pohdittaessa (
Nesten alle miljørelaterte og sosiale utslag av klimaendringer (se Kapittel 2) kan til syvende og sist påvirke menneskelig helse, gjennom endring av værforhold, endringer i kvalitet og kvantitet på vann, luft og mat, så vel som gjennom endringer i økosystemer, landbruk, utkomme og infrastruktur (63).
Ihmisten terveyteen voivat viime kädessä vaikuttaa lähes kaikki ilmastonmuutoksen ympäristö- ja sosiaaliset vaikutukset (katso luku 2) kuten sääilmiöiden muuttuminen sekä veden, ilman ja elintarvikkeiden laadun ja määrän, ekosysteemien, maatalouden, toimeentulon ja infrastruktuurin muutokset (63).
Klimaendringer kan multiplisere risikoer og eksisterende helseproblemer: potensielle helsevirkninger avhenger i stor grad av befolkningers sårbarhet og tilpasningsevne.
Ilmastonmuutos voi moninkertaistaa uhat ja nykyiset terveysongelmat. Mahdolliset terveysvaikutukset riippuvat paljolti väestön herkkyydestä ja sen mukautumiskyvystä.
Hetebølgen i Europa sommeren 2003, med et antall dødsofre som oversteg 70 000, trakk fram behovet for tilpasning til et klima i
Euroopan helleaalto, joka kesällä 2003 aiheutti yli 70 000 kuolonuhria,
De eldre og folk med spesielle sykdommer er endring ( utsatt for større risiko, og dårlig stilte befolkningsgrupper er mer sårbare (7) (
) ( ja tiettyjä sairauksia sairastavilla henkilöillä on suurempi riski ja
I overbefolkete byområder med høy grad av jordforsegling og varmeabsorberende overflater, kan effektene av hetebølger forverres på grunn av utilstrekkelig nattlig avkjøling og
) ( vaikutukset voivat pahentua riittämättömän öisen jäähtymisen ja heikon ilman vaihtuvuuden johdosta ruuhkaisilla kaupunkialueilla, joissa on
I 2020-årene kan anslått økning i varmerelatert dødelighet som resultat av beregnete klimaendringer overstige 25 000 dødsfall per år, hovedsakelig i sentrale og sørlige
Ennustetusta ilmastonmuutoksesta johtuvan kuumuuteen liittyvän kuolleisuuden arvioitu kasvu 2020-luvulla voisi vuodessa ylittää 25 000
69 europeiske områder (
69 tapausta, joista pääosa olisi Keski- ja Etelä-Euroopassa (
Forskriften for registrering, vurdering, godkjenning og begrensning av kjemikalier (REACH) (47) tar sikte på å forbedre vern av menneskelig helse og av miljøet fra risikoene knyttet til kjemikalier.
Kemikaalien rekisteröintiä, arviointia, lupamenettelyjä ja rajoituksia koskevan kemikaaliasetuksen (REACH) (47) tavoitteena on parantaa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua kemikaalien uhilta.
Produsenter og importører forpliktes til å innhente informasjon om egenskapene ved kjemiske stoffer og å foreslå risikostyringstiltak for sikker produksjon, bruk og avfallshåndtering – og å registrere informasjonen i en sentral database.
Valmistajat ja maahantuojat ovat velvollisia keräämään tietoa kemikaalien ominaisuuksista ja ehdottamaan riskinhallintatoimenpiteitä, jotta tuotanto, käyttö ja hävittäminen olisivat turvallista, ja rekisteröimään tiedot keskustietokantaan.
REACH etterspør også gradvis og fremadskridende erstatning av de farligste kjemikalier så snart egnete alternativer er blitt identifisert.
REACH -asetus edellyttää vaarallisimpien kemikaalien asteittaista korvaamista kun sopivat vaihtoehdot on tunnistettu.
Forskriften tar imidlertid ikke opp eksponering for mange og/eller sammensatte kjemikalier til samme tid.
Asetuksessa ei kuitenkaan käsitellä samanaikaista altistumista monille kemikaaleille.
En forventet virkning av klimaendringer på utbredelsen av vann, mat- og vektorbårne (K) sykdommer i Europa understreker behovet for verktøy for å hanskes med slike trusler mot folkehelsa (70).
Esimerkkinä tästä voisi olla borrelioosia eli Lymen tautia ja aivotulehdusta levittävien punkkien esiintymisalueen muutos. Muihin esimerkkeihin kuuluu useita viruksia välittävän Aasian tiikerihyttysen laajentunut esiintymisalue Euroopassa.
Innsatsen for bedre å verne menneskelig helse og miljø gjennom tryggere kjemiske erstatninger må suppleres av en systemisk tilnærming til vurdering av kjemikalier. Slike vurderinger bør
Ilmastoon liittyvien ilmanlaadun ja siitepölyn leviämisen muutosten odotetaan vaikuttavan moniin hengitysteiden sairauksiin.
Prosent av grøntområder i viktige byer (
35 vaikutukset otetaan mukaan veden varmuussuunnitelmia tehtäessä (
60° utbredelse under klimaforhold i endring (71
Luontoympäristö tarjoaa useita terveyden ja hyvinvoinnin etuja erityisesti kaupunkialueilla
Klimaendringer kan også forverre eksisterende miljøproblemer, som svevestøvutslipp og høye ozonkonsentrasjoner, og by på ytterligere utfordringer når det gjelder å yte bærekraftige vann- og sanitærtjenester.
Kuudenteen ympäristön toimintaohjelmaan pohjautuva kaupunkiympäristöä koskeva teemakohtainen strategia (73) korostaa kaupunkien edessä olevien ympäristöhaasteiden, kaupunkien asukkaiden elämänlaadun ja kaupunkien toimintakyvyn seurauksia ihmisten terveydelle.
Klimarelaterte endringer i luftkvalitet og pollenutbredelse forventes å påvirke flere luftveissykdommer.
Sen tarkoituksena on parantaa kaupunkiympäristöä, jotta se olisi houkuttelevampi ja terveellisempi asua, työskennellä ja investoida.
Det trengs systematiske vurderinger av motstandsdyktigheten mot klimaendringer ved vannforsynings- og sanitærsystemer, og slike vurderinger må inkluderes i vannsikringsplaner (35).
Samalla yritetään vähentää haitallisia ympäristövaikutuksia muualle ympäristöön.
Prosent av grøntområder i viktige byer
75 osoitettu sekä kaupunki- että maaseutuympäristöissä (
Den tar sikte på å bedre bymiljøer, å gjøre det mer attraktivt og sunnere å leve, arbeide og investere i et bymiljø, mens den samtidig forsøker å redusere de ugunstige miljøvirkningene på det bredere miljø.
Tutkitun alueen ulkopuolella kokevat yleensä paremmaksi ne ihmiset, jotka asuvat luonnonläheisemmillä alueilla, missä lähellä asuinpaikkaa on maatalousmaata, metsiä, niittyjä tai
Et bredere perspektiv trengs for å ta opp sammenhenger mellom økosystemer og helse samt relaterte utfordringer og forebygging blir enda mer relevante enn tidligere.
Ekosysteemien ja terveyden yhteyksiä ja uusia haasteita käsiteltäessä tarvitaan laajempia näkökulmia
Gitt fordelene og ulempene ved handling versus ikke-handling, er det ønskelig med større erkjennelse av grensene for hva vi kan vite tidsnok til å forebygge skade, og av behovet for å handle ved tilstrekkelig, heller enn overveldende, bevismengde for mulige helseskader.
Kasvava tietoisuus, monimutkaisuudesta, epävarmuuksista ja syiden monitahoisuudesta tarkoittaa myös sitä, että EU:n perustamissopimuksen mukaiset varovaisuuden ja ennaltaehkäisyn periaatteet ovat aiempaa vielä tärkeämpiä. Tarvitaan tarkempaa käsitystä siitä, mitä pystymme tietämään niin että ehdimme ajoissa ehkäistä haittoja.
Mye framgang er blitt oppnådd gjennom engasjerte og konsekvente tilnærminger for å bedre kvaliteten på miljøet og å redusere spesielle belastninger på menneskelig helse – men mange farer gjenstår.
Ympäristön laadun parantamiseen ja ihmisten terveyden tiettyjen rasitteiden vähentämiseen räätälöidyt lähestymistavat ovat vieneet asioita pitkälle eteenpäin mutta monia uhkia on jäljellä.
Den rådende jakten etter materiell velferd har spilt en viktig rolle i de biologiske og økologiske forstyrrelser som vi er vitne til i dag.
Hallitsevalla pyrkimyksellä materiaaliseen hyvinvointiin on ollut merkittävä rooli niille biologisille ja ekologisille häiriöille, joita nykyään näemme.
Bevaring og utvidelse av fordelene miljøet besørger for menneskelig helse og velferd vil kreve kontinuerlig innsats for å bedre kvaliteten på miljøet.
Ympäristön ihmisten terveydelle ja hyvinvoinnille tarjoamien etujen säilyttäminen ja laajentaminen vaatii jatkuvaa ponnistelua ympäristön laadun parantamisessa.
Videre vil denne innsats måtte suppleres av andre tiltak, inkludert betydelige endringer i livsstil og menneskelig atferd, så vel som forbruksmønstre.
Sen lisäksi näitä ponnisteluja on täydennettävä muilla toimenpiteillä kuten merkittävillä muutoksilla elintapoihin ja ihmisten käyttäytymiseen sekä kulutustottumuksiin.
Skadevirkninger ved økosystemendringer på menneskelig helse ø
Ympäristömuutokset ja ekosysteemien häiriöt
Eksempler på helsekonsekvenser
Esimerkkejä terveysvaikutuksista
I mellomtida oppstår det nye utfordringer med et bredt spekter av potensielle, svært uvisse helsekonsekvenser for økologi og mennesker.
Samanaikaisesti esiin nousee uusia haasteita, joilla on laaja kirjo mahdollisia ja erittäin epävarmoja ekologisia ja terveysvaikutuksia.
I denne sammenheng kan teknologiske framskritt gi nye fordeler – imidlertid byr historien på mange eksempler på ugunstige helsevirkninger av ny teknologi (79).
Tässä yhteydessä teknologian kehitys saattaa tuottaa uusia etuja, mutta historia tarjoaa kuitenkin myös monia esimerkkejä uuden teknologian haitallisista terveysvaikutuksista (79).
Direkte konsekvenser for helse Flom, hetebølger, vannmangel, skred, økende eksponering for ultrafiolett stråling, eksponering for forurensende stoffer
Suorat terveysvaikutukset Tulvat, helleaallot, veden puute, maanvyörymät, lisääntynyt UV-säteilylle altistuminen, epäpuhtauksille altistuminen
Skogrydding og endringer i arealdekke
Metsien raivaus ja maanpeitteen muutos
Tap av og skade på våtmarksområder
Kosteikkojen väheneminen ja vahingot
Nanoteknologi, for eksempel, kan muliggjøre utviklingen av nye produkter og tjenester som er i stand til å forbedre menneskelig helse, bevare naturressurser eller verne miljøet.
Esimerkiksi nanoteknologia voi synnyttää uusia tuotteita ja palveluja, jotka voivat kohentaa ihmisten terveyttä, säästää luonnonvaroja tai suojella ympäristöä.
De unike trekk ved nanomaterialer er imidlertid også kilde til bekymring når det gjelder potensielle farer for miljø, helse og generell og yrkesrelatert sikkerhet.
Nanomateriaalien ainutlaatuiset ominaisuudet herättävät kuitenkin myös huolia mahdollisista riskeistä ympäristölle, terveydelle, työympäristölle ja yleiselle turvallisuudelle.
Innsikten i nanotoksisitet er i sin spede begynnelse, likeledes metodene for vurdering og forvaltning av de iboende risikoer ved bruk av enkelte materialer.
Nanotoksisuuden ymmärtäminen on lapsenkengissään samalla tavalla kuin joidenkin materiaalien käyttöön liittyvien riskien arvioinnin ja hallinnan menetelmätkin.
Tap av biologisk mangfold
Monimuotoisuuden väheneminen
Økosystem-formidlede konsekvenser for helse Endret risiko for smittsomme sykdommer, redusert matproduksjon (feilernæring, veksthemming), utarming av naturmedisinske ressurser, mental helse (personlig, kollektiv), virkninger av estetisk og kulturell utarming
"Ekosysteemivälitteiset" terveysvaikutukset Muuttunut tartuntatautien riski, vähentynyt ravinnon tuotto (aliravitsemus, kasvun hidastuminen), luonnonlääkkeiden katoaminen, mielenterveys (yksilö, yhteisö), esteettisen tai kulttuurisen köyhtymisen vaikutukset globaalilleympäristölle
Utarming og forurensning av ferskvann
Makean veden liikaotto ja saastuminen
Urbanisering og dens virkninger
Kasvavaihmisenaiheuttamapaine
Opp trappe n de menneskelig press på det globale m ilj
Kaupungistuminen ja sen vaikutukset
Gitt slike kunnskapshull og usikkerheter, kunne tilnærmingen til ansvarlig utvikling av ny teknologi, som nanoteknologi, oppnås gjennom “inkluderende ledelse” basert på et bredt engasjement fra de aktuelle interessegrupper og tidlig offentlig intervensjon i forskning og utvikling (80).
Epäsuorat, viivästyneet ja toisaalle siirtyneet terveysvaikutukset Erilaiset toimeentulon menetyksen terveysvaikutukset, ihmisten väistämättömät asuinpaikat muutot (mukaan lukien slummiasuminen), konfliktit, epätarkoituksenmukainen sopeutuminen ja hillintä
Ikke alle økosystemendringer er inkludert.
Kaikki ekosysteemin muutokset eivät ole mukana.
Noen endringer kan ha positive virkninger (matproduksjon, for eksempel).
Joillakin muutoksilla voi olla myönteisiä vaikutuksia (esimerkiksi elintarviketuotanto).
FNs Tusenårsvurdering av økosystemene (Millennium Ecosystem Assessment) (l).
Millennium Ecosystem Assessment (
Sammenhenger mellom miljøutfordringer
Ympäristöhaasteiden väliset yhteydet
Sammenhenger mellom miljøutfordringer peker mot økende kompleksitet
Ympäristöhaasteiden väliset yhteydet viittaavat kohti kasvavaa monimutkaisuutta
Fra analysene som presenteres i de foregående kapitlene, går det klart fram at den økende etterspørsel etter naturressurser gjennom de siste tiår belaster miljøet på mer og mer komplekse og vidtrekkende måter.
Edellisissä kappaleissa esitetyistä analyyseistä käy selväksi, että viime vuosikymmenien kasvava luonnonvarojen kysyntä asettaa paineita ympäristölle yhä monimutkaisemmin ja kauaskantoisemmin tavoin.
Generelt kan en si at spesifikke miljøproblemer, ofte med lokale virkninger, i fortida er blitt taklet gjennom målrettede politiske tiltak og enkeltsaksmidler, som tilnærmingene til avfallsdisponering og vern av arter.
Yleisesti ottaen tietyt ympäristökysymykset, joiden vaikutukset usein olivat paikallisia, on aikaisemmin hoidettu kohdennettujen toimintalinjojen ja yhteen asiaan tarkoitettujen välineiden avulla mistä esimerkkeinä ovat jätehuollon ja lajien suojelun lähestymistavat.
Siden 1990-tallet har imidlertid erkjennelsen av diffuse belastninger fra forskjellige kilder ført til et økt fokus på å integrere miljøproblematikk i sektororientert politikk, for eksempel hva angår transport eller jordbrukspolitikk.
1990-luvulta lähtien on kuitenkin eri lähteiden tuottamien hajapaineiden tunnistaminen johtanut siihen, että on keskitytty enemmän eri alakohtaisten politiikkojen, esimerkiksi liikennepolitiikan tai maatalouspolitiikan, ympäristönäkökohtien yhdentämiseen.
Dagens viktigste miljøutfordringer er systemiske av karakter og kan ikke takles isolert.
Nykyään tärkeimmät ympäristöhaasteet ovat luonteeltaan systeemisiä eikä niitä voida ratkaista erillään toisistaan.
Vurderingene av fire prioriterte miljøområder – klimaendringer, natur og biologisk mangfold, bruk av naturressurser og avfall, og miljø og helse – peker mot en serie av direkte og indirekte sammenhenger mellom miljøutfordringer.
Ilmastonmuutos, luonto ja luonnon monimuotoisuus, luonnonvarojen käyttö ja jätteet sekä ympäristö ja terveys ovat neljä ympäristöä koskevaa painopistealuetta, ja näiden arvioinnit viittaavat sarjaan suoria ja epäsuoria ympäristöhaasteiden välisiä linkkejä.
Klimaendringer påvirker eksempelvis alle andre miljøproblemer.
Esimerkiksi ilmastonmuutos vaikuttaa kaikkiin muihin ympäristökysymyksiin.
Endringer i temperatur og nedbørsmønstre påvirker landbruksproduksjon så vel som plante- og dyrefordeling og fenologi, og legger således ytterligere press på det biologiske mangfold (Kapittel 3).
Lämpötilan ja sadannan muutokset vaikuttavat maataloustuotantoon sekä kasvien ja eläinten levinneisyyteen ja fenologiaan aiheuttaen ylimääräisiä paineita luonnon monimuotoisuudelle (luku 3).
Dette kan føre til at arter dør ut, særlig i arktiske, alpine og kystnære områder (Kapittel 2).
Tämä voi johtaa erityisesti arktisilla sekä alppi- ja rannikkoalueilla lajien sukupuuttoon (luku 2).
På liknende måte beregnes endringer i klimaforhold over hele Europa å forandre eksisterende helsefarer ved å endre på forekomsten av hetebølger, kalde perioder og vektorbårne sykdommer (Kapitler 2 og 5).
Vastaavasti ilmasto-olosuhteiden muutosten eri puolilla Eurooppaa on arvioitu muuttavan nykyisiä terveysriskejä muuttamalla lämpöaaltojen, kylmyysjaksojen ja eliöiden välittämien tautien esiintymistä (luvut 2 ja 5).
Natur og biologisk mangfold er grunnlaget for så å si alle økosystemtjenester, inkludert mat- og fiberproviantering, næringsstoffsykluser og klimaregulering – skoger, for eksempel, forsyner oss med karbonopptak som kan bidra til å absorbere klimagassutslipp (Kapittel 3).
Luonto ja luonnon monimuotoisuus ovat perustana lähes kaikille ekosysteemipalveluille kuten ruuan ja kuitujen tuottaminen, ravinteiden kierto ja ilmaston säätely. Esimerkiksi metsät toimivat hiilinieluina, jotka poistavat ilmasta kasvihuonekaasupäästöjä (luku 3).
Slik virker tap av biologisk mangfold
Näin luonnon monimuotoisuuden väheneminen ja ekosysteemien huononeminen vaikuttavat suoraan ilmastonmuutokseen ja horjuttavat tapaa, jolla
Sammen am men h en henger mellom miljøut ger mellom miljøutfordrin for dr ing er g er
Ympäristöhaasteiden väliset yhteydet liset yhteydet
Refleksjoner over miljøutfordringer
Ympäristöhaasteiden tarkastelu
Samenhenger mellom miljøutfordringer
Ympäristöhaasteiden yhteyksiä
I søkelyset i
Ilmastonmuutos
Beskrivelse av typen utfordring
Valokeilassa vuonna
Politisk tilnærming, eksempel
Esimerkki lähestymistavasta
Hvordan det som er under påvirker det som er på tvers
Miten alla oleva vaikuttaa viereisiin.
1970- / 1980-tallet(og fortsatt)
Luonto ja luonnon monimuotoisuus
1980- / 1990-tallet(og fortsatt) a v hetebølger,
1980/1990 (ja edelleen tänä päivänä)
Akkumulerte årsaker mange kilder ofte regionale
Kumulatiiviset syyt useita lähteitä usein alueellisia
Endringer i vekstforhold for biomasse
Toimintalinjojen yhdentäminen ja yleisön tietoisuuden kasvattaminen
Endringer i fenologi, invaderende arter, endring i avløp
Fenologiset muutokset, tulokaslajit, valunnan muutokset
Integrerte politiske tiltak og holdningskampanjer rettet mot offentligheten endringer i sykdomsbildet, luftkvalitet
Muutos Heleaaltojen biomassan lisääntyminen, kasvuolosuhteissa muutos sairauksissa ilmanlaatu
1990- / 2000-tallet (og fortsatt)
Välilliset yhteydet:
Indirekte samenheng: systemiske årsakersammenkjedete kilder ofte globale
Toimintalinjojen yhtenäisyys ja muut systeemiset lähestymistavat
Konsekvente politiske tiltak og andre systemiske tilnærminger via endringer i landdekke, via flommer og tørkes via endringer i landdekke via flommer og tørke via endringer i landdekke, via flommer og tørke
Systeemiset syyt toisiinsa kytkeytyneet lähteet usein maailmanlaajuisia
I tillegg har tap av naturlig infrastruktur vist seg å ha diverse skadelige virkninger på menneskelig helse (Kapittel 5).
Lisäksi luonnon infrastruktuurin vähenemisellä on osoitettu olevan useita haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen (luku 5).
gir muligheter for fritidsaktiviteter, Regulering av luftkvalitet, Medisiner
Ekosysteemipalvelut, ruuan ja veden saannin varmuus
Via endringer i landdekke via endringer i landdekke, via flommer og tørke
Välilliset yhteydet: maanpeitteen muutosten kautta maanpeitteen muutosten kautta, tulvien ja kuivuuden kautta maanpeitteen muutosten kautta, tulvien ja kuivuuden kautta
Bruken av naturressurser og den resulterende forurensning av luft, vann og jord belaster naturen og det biologiske mangfold gjennom, for eksempel, eutrofiering og forsuring (Kapittel 3).
Luonnonvarojen käyttö ja siitä johtuva ilman, veden ja maaperän saastuminen tuottavat paineita luonnolle ja luonnon monimuotoisuudelle esimerkiksi rehevöitymisen ja happamoitumisen kautta (luku 3).
Til syvende og sist er bruken av ikkefornybare naturressurser, som fossile brensler, ved kjernen av debatten om klimaendringer. I tillegg er avfallshåndtering en nøkkelsektor hva angår klimagassutslipp (Kapittel 2).
Loppujen lopuksi uusiutumattomien luonnonvarojen kuten fossiilisten polttoaineiden käyttö on ilmastonmuutoksesta käytävien keskustelujen ytimessä.
Hvordan vi bruker naturressurser og disponerer avfall er også direkte knyttet til flere helseaspekter og bidrar til den miljørelaterte andel av det totale sykdomsbildet (Kapittel 5).
Sillä, miten käytämme luonnonvaroja ja poistamme jätteemme, on myös suoria linkkejä useisiin terveysnäkökohtiin ja se on osa ympäristön tautikuormaa (luku 5).
) v an n forurensning luftforurensning og luftkvalitet
Ongelmajätteet ja vaaraliset päästöt; ilman ja veden saastuminen
Indirekte samenheng: via forbruk via endringer i landdekke via endringer i landdekke, via flommer og tørke, via forbruk og konsum via endringer i landdekke, via flommer og tørke, via forbruk og konsum
Välilliset yhteydet: kulutuksen kautta maanpeitteen muutosten kautta maanpeitteen muutosten kautta, tulvien ja kuivuuden kautta, kulutuksen kautta maanpeitteen muutosten kautta, tulvien ja kuivuuden kautta kulutuksen kautta
Miljøbelastninger som er resultat av for eksempel klimaendringer, tap av biologisk mangfold eller bruken av naturressurser, er knyttet til folks velferd (Kapitler 2 – 5).
Esimerkiksi ilmastonmuutoksesta, luonnon monimuotoisuuden vähenemisestä tai luonnonvarojen käytöstä johtuvat ympäristöön kohdistuvat paineet ovat viime kädessä yhteydessä ihmisten hyvinvointiin (luvut 2–5).
Tilgang til rent vann og ren luft er ytterst viktig for helsa vår, men undergraves ofte av forurensning og avfall som er resultat av menneskelige aktiviteter (Kapitler 4 og 5).
Puhtaan veden ja ilman saatavuus on ensiarvoisen tärkeää terveydelle, mutta usein sitä heikentävät ihmisten aiheuttama ympäristön pilaantuminen ja jätteet (luvut 4 ja 5).
Klimaendringer legger ytterligere belastning på luft- og vannkvalitet (Kapittel 2), mens tap av biologisk mangfold kan undergrave økosystemenes evne til å yte, for eksempel, vannrensing og andre helserelaterte tjenester (Kapittel 3).
Ilmastonmuutos tuo ylimääräistä painetta ilman ja veden laadulle (luku 2), samalla kun monimuotoisuuden väheneminen voi heikentää ekosysteemien kykyä hoitaa esimerkiksi veden puhdistusta ja muita terveyteen liittyviä palveluja (luku 3).
Sammen am men h en henger mellom miljøut ger mellom miljøutfordrin for dr ing er g er
Ympäristöhaasteiden vä
Mange av sammenhengene som er beskrevet ovenfor og i de foregående kapitlene er direkte, der endringer i tilstanden til ett miljøproblem kan oversettes direkte til belastning på et annet.
Ympäristöhaasteiden väliset yhteydet liset yhteydet puhtaan veden ja kalakantojen kaltaisten uusiutuvien sekä fossiilisten polttoaineiden ja raaka-aineiden kaltaisten uusiutumattomien luonnonvarojen ehtymiseen.
I tillegg forekommer det et antall indirekte sammenhenger der endringer i ett miljøproblem resulterer i tilbakekoplingseffekter på et annet og omvendt.
Tämä luontopääoman ehtyminen lopulta vaikuttaa ihmisten terveyteen ja hyvinvointiin sulkien yhden ympäristön takaisinkytkentäympyröistä.
De fleste av endringene i miljøets tilstand som her er beskrevet, er drevet av ikke-bærekraftige forbruks- og produksjonsmønstre.
Monet linkit edellä ja edellisissä luvuissa ovat suoria, jolloin muutokset yhden ympäristökysymyksen tilassa voidaan kääntää suoraan paineiksi toiselle.
Disse har resultert i hittil ukjente nivåer av klimagassutslipp og uttømming av fornybare miljøressurser, som rent vann og fiskebestander, så vel som ikkefornybare ressurser, som fossile brensler og råvarer.
Tämän lisäksi on useita välillisiä yhteyksiä, jolloin yhden ympäristökysymyksen muutoksen tuloksena on takaisinkytkentä toiseen ja päinvastoin.
Arealbruk og endringer i landdekke eksemplifiserer slike indirekte sammenhenger.
Maankäytön ja maanpeitteen muutokset havainnollistavat tällaisia välillisiä yhteyksiä.
Disse kan anses for å være både en pådriver og en virkning, ikke bare for og av klimaendringer, men også for og av tap av biologisk mangfold og bruken av naturressurser.
Niitä voidaan pitää sekä vaikuttavana voimana että vaikutuksena ei vain ilmastonmuutokseen mutta myös luonnon monimuotoisuuteen ja luonnonvarojen käyttöön.
Enhver endring i arealbruk og landdekke som er resultat av, for eksempel, urbanisering eller omlegging av skog til landbruk, påvirker klimaendringer ved å endre et områdes karbonbalanse, så vel dets biologiske mangfold ved å endre økosystemer.
Näin ollen esimerkiksi kaupungistumisesta tai metsien maatalouskäyttöön ottamisesta johtuva mikä tahansa maankäytön tai maanpeitteen muutos vaikuttaa ilmasto-olosuhteisiin muuttamalla alueen hiilitasetta sekä luonnon monimuotoisuuteen muuttamalla ekosysteemejä.
De diverse sammenhengene mellom miljøproblemer, sammen med globale utviklinger (se Kapittel 7), peker også mot forekomsten av miljømessige systemiske risikoer – altså det potensielle tap av eller skade på et helt system, heller enn ett enkelt element.
Eri ympäristökysymysten väliset linkin yhdistettyinä maailmanlaajuiseen kehitykseen (katso luku 7) viittaavat ympäristön systeemisen riskin olemassaoloon eli koko järjestelmän eikä vain sen yksittäisen osan mahdolliseen häviöön tai vaurioon.
Denne dimensjonen med systemiske risikoer som trer fram kan bli særlig tydelig når vi ser på hvordan vi velger å bruke den naturkapital som er innlemmet i land, jord, vann- og biologiske mangfoldsressurser, og hvordan vi styrer noen av vekselvirkningene eller byttehandlene som er innbefattet i de valg vi tar (se Kapitler 1 og 8).
Tämä kehkeytyvien systeemisten riskien ulottuvuus voi tulla erityisen ilmeiseksi, kun tarkastellaan miten päätämme käyttää maahan, maaperään, veteen ja luonnon monimuotoisuusresursseihin kätkeytyneet luonnonvarat ja miten hallitsemme kompromisseja, jotka ovat olennaisesti mukana tekemissämme valinnoissa (katso luvut 1 ja 8).
Arealbruksmønstre reflekterer vekselvirkninger i hvordan vi bruker naturkapital og økosystemtjenester
Luontopääoma on luonnonvarojen varasto, josta hyödykkeitä voidaan irrottaa ja ylläpitää ekosysteemipalvelujen virtoja.
Naturkapital er lager med naturressurser hvorfra varer kan utvinnes og økosystemtjenestenes flyt vedlikeholdes.
Maankäytön ja maaperän sekä tässä analysoitujen ensisijaisten ympäristöhaasteiden välillä on tärkeitä yhteyksiä.
Lagre og flyt avhenger av økosystemstrukturer og -funksjoner, som landskaper, jord og biologisk mangfold.
Kuten edellä luvussa 3 on esitetty, meidän elintarvikkeiden, metsän ja uusiutuvan energian tarpeemme kilpailevat kaikki maasta voimavarana.
Naturkapital yter forskjellige funksjoner og tjenester – naturkapital framskaffer kilder til energi, mat og materialer; lagring eller brønner for
Se tarjoaa energian, elintarvikkeiden ja materiaalien lähteitä, jätteiden ja saasteiden nieluja, ilmaston ja veden sääntelypalveluja ja pölytyspalveluja sekä tilaa asumiseen ja vapaaajan viettoon.
Miljøendringers innflytelse på landskaper er en betydelig faktor i fordelingen av og virkeevnen til økosystemer, og dermed for leveringen av økosystemtjenester. Det er viktige sammenhenger mellom arealbruk og landdekke og de prioriterte miljøutfordringer som her analyseres.
Uusin Corine -maanpeitekartoitus (Corine Land Cover 2006) (A) osoittaa rakennetun maanpeitteen laajenevan jatkuvasti maan, niittyjen ja kosteikkojen kustannuksella eri puolilla Eurooppaa esimerkiksi yhdyskuntarakenteen hajautumisen ja infrastruktuurin kehittämisen johdosta.
Som diskutert i Kapittel 3, konkurrerer vår etterspørsel etter mat, skogprodukter og fornybar energi om landjord som en ressurs.
Kosteikkojen väheneminen on hidastunut jonkin verran, mutta Eurooppa oli jo menettänyt yli puolet kosteikoistaan ennen vuotta 1990.
a vfall og forurensning; klima- og v annreguleringstjenester, pollinering eller bestøving; og plass til levesett og fritid.
Laajaperäisemmin viljeltyä maata otetaan tehomaatalouden käyttöön ja osin muutetaan metsäksi.
Å bruke naturkapital innebærer ofte vekselvirkning eller bytting mellom disse funksjoner og tjenester. For eksempel, om naturkapital brukes for intensivt til utslipp og avfall, kan den miste dens evne til å tilveiebringe flyt av v arer og tjenester: kystfarv ann som mottar forurensning og en overflod a v næringsstoffer vil ikke evne å gi levevilkår til tidligere mengder eller omfang a v fiskebestander.
Luontopääoman käyttämiseen liittyy usein kompromisseja näiden toimintojen ja palvelujen välillä., Jos luontopääomaa esimerkiksi käytetään liian intensiivisesti päästöjä ja jätteitä tuottaen se voi menettää kykynsä tarjota tavaroita ja palveluja: jos rannikkovesiin tulee saasteita ja liikaa ravinteita, ne eivät pysty pitämään yllä aiemman suuruisia kalakantoja.
Det siste Corine-inventaret for landdekke for 2006 (A) viser en fortsatt ekspansjon av kunstige overflater, som byspredning og infrastrukturutvikling, på bekostning av landbruksjord, gressområder og våtmarksområder over hele Europa.
Luonnonvarojen ja ekosysteemien tuotantopalvelujen kysyntämme tyydyttäminen on jo nyt vaikea "alueellinen palapeli".
Tapet av våtmarksområder har sakket ned noe, men Europa hadde allerede mistet mer enn halvparten av dets våtmarksområder før 1990. Omfattende områder med landsbruksjord legges om til mer intensivt landbruk og delvis til skog.
Todellinen haaste on tasapainottaa ne yhtä tärkeiden mutta vähemmän ilmeisten ekosysteemien tarjoamien ylläpitävien, sääntelevien ja kulttuuristen
Europeisk landdeke i 2006, viktigste landdeke-kategorier i Europa
Euroopan maanpeite 2006, Euroopan päämaanpeiteluokat
Endringer i arealbruk i respons på forbrukeretterspørsel og politiske valg har implikasjoner for, for eksempel, karbonlagring i jorda og klimagassutslipp.
Kuluttajien vaatimuksiin ja poliittisiin valintoihin vastauksina olevat maankäytön muutokset vaikuttavat esimerkiksi maaperän hiilivarastoon ja kasvihuonekaasupäästöihin.
De påvirker også bevaring av biologisk mangfold og vannforvaltning – inkludert virkningene av tørke og flommer så vel som vannkvalitet.
Ne vaikuttavat myös luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseen ja vesien hoitoon mukaan lukien kuivuuden ja tulvien sekä veden laadun vaikutukset.
), mens forskjellige bioenergi-baner – drivstoff, oppvarming eller elektrisitet – viser en stor bredde av effektivitetsgrader per volum
) samalla kun polttoaineiden, lämmityksen tai sähkön ja muiden bioenergiatyyppien tehokkuussuhteet käytettyä biomassan tilavuusyksikköä kohti
(vurdert for en periode på 50 år eller mer) (
Osittain luonnonvarainen kasvillisuus
Beitemark og variert landjord
Avoimet kankaat ja kalliomaat
Basert på CORINE Land cover 2006; datadekning inkluderer alle 32 medlemsland i Det europeiske miljøbyrået EEA – med unntak av Hellas og Storbritannia – og EEAs 6 samarbeidsland.
Perustuu CORINE maanpeitekartoitukseen 2006; tiedot kattavat kaikki 32 EEA -maata (paitsi Kreikka ja Yhdistynyt kuningaskunta) sekä 6 EEA -yhteistyömaata.
Det europeiske miljøbyrå, EEA, De europeiske emnesentra, ETC, Arealbruk og arealinformasjon.
EEA, Maankäytön ja paikkatiedon teemakeskus (ETC Land Use and Spatial Information).
Jordforringelse er et stort miljøproblem med mange dimensjoner, inkludert:
Maaperän laadun huononeminen on merkittävä ja moniulotteinen ympäristöongelma: tukee maataloustuotantoa.
•Jorderosjon betyr at landoverflaten slites vekk av vann og vind.
•Maaperän eroosio on veden ja tuulen aiheuttamaa maan pinnan kulumista.
De viktigste årsaker til jorderosjon er uskikket forvaltning av landjorda, a vskoging, overbeite, skogbranner og bygg- og anleggsaktiviteter.
Suurimpia syitä maaperän eroosioon ovat sopimaton maankäyttö, metsien hävittäminen, liiallinen laiduntaminen, metsäpalot ja rakentaminen.
Erosjonshastighet er veldig følsom for både klima og arealbruk, så vel som for den detaljerte bevaringspraksis på åkernivå.
Eroosion nopeus on hyvin herkkä ja siihen vaikuttavat ilmasto ja maankäyttö sekä suojelukäytäntöjen yksityiskohdat maastossa.
Gitt den svært langsomme prosessen jordsmonnutvikling er, kan ethvert tap av jord på mer enn 1 tonn per hektar per år regnes som irreversibelt over et tidsrom på 50-100 år.
Koska maaperän muodostuminen on hyvin hidasta, maaperän häviämistä yli tonnilla vuodessa hehtaaria kohden voidaan pitää peruuttamattomana kun aikajänne on 50–100 vuotta.
Vannerosjon berører 105 millioner hektar jord eller 16 %
Vesieroosio vaikuttaa 105 miljoonaan hehtaariin maaperästä eli 16 prosenttiin Euroopan pinta-alasta, ja tuulieroosion vaikutus kattaa 42 miljoonaa hehtaaria.
For eksempel spiller jordressurser en viktig rolle som terrestrisk opptaker av og lagring for karbon og kan bidra til skadebegrensning av klimaendringer, samt tilpasning til dem.
Maaperän resursseilla on tärkeä rooli esimerkiksi maaperän hiilinieluna ja ne voivat antaa panoksensa ilmastonmuutoksen hillitsemisessä ja siihen sopeutumisessa.
Rundt 45 % av mineraljorda i Europa har imidlertid lavt eller svært lavt innhold av organiske stoffer (0 til 2 % organisk karbon) og 45 % har et middels innhold (2 til 6 % organisk karbon) og organisk stoffer i jord i Europa er nå i ferd med å minske.
Kuitenkin Euroopassa noin 45 %:lla kivennäismaista on alhainen tai hyvin alhainen orgaanisen aineksen pitoisuus (0–2 % orgaanista hiiltä) ja 45 %:lla on keskitasoinen pitoisuus (2–6 % orgaanista hiiltä) ja maaperän orgaaninen aines on tällä hetkellä vähenemässä Euroopassa.
Flere faktorer er årsak til nedgang i organiske stoffer i jorda, og mange av dem er forbundet med menneskelig aktivitet.
Useat tekijät ovat vastuussa maaperän orgaanisen aineksen vähenemisestä ja monet niistä liittyvät ihmisen toimintaan.
Disse faktorene inkluderer omlegging av gressområder, skog og naturlig vegetasjon til dyrkbar jord; dyp pløying i dyrket jord; drenering, kalking, bruk av nitrogengjødsel; oppdyrking av myrjord; vekselbruk med redusert andel gressplanter.
Näitä tekijöitä ovat niittyjen, metsien ja luonnonniittyjen ottaminen viljelykäyttöön, peltomaan syväkyntö, salaojitus, kalkitus, typpilannoitteiden käyttö, turvemaiden muokkaus sekä viljelykierto, jossa nurmien osuus on vähentynyt.
a v Europas totale landområde, og vinderosjon berører 42 millioner hektar.
•Maaperän sulkemista tapahtuu, kun rakennetaan maatalousmaalle tai muulle maaseutualueelle ja kaikki maaperän toiminnot katoavat.
Middelhavsområdet er hardest rammet.
1990–2000 suljettu alue EU-15 -maissa kasvoi kuudella prosentilla ja uuden rakennusmaan kysyntä nousee edelleen yhdyskuntarakenteen hajautumisen ja liikenteen infrastruktuurin kasvutarpeen takia.
Bærekraftig vannforvaltning forutsetter å finne en balanse mellom forskjellige typer bruk
Kestävä vesihuolto edellyttää eri käyttötarkoitusten tasapainottamista
•Jordforsegling oppstår når det bygges på landbruksjord eller annen landjord i bygdeområder og alle jordfunksjoner går tapt.
•Maaperän suolaantuminen on tulosta ihmisen toimista kuten sopimattomista kastelukäytännöistä, runsassuolaisen kasteluveden käytöstä ja ojitusten huonosta kunnosta.
I snitt opptar byggefelt rundt 4 % av det totale området til medlemslandene, men ikke alt dette er faktisk forseglet.
Suolaantuminen vaikuttaa Euroopassa noin 3,8 miljoonaan hehtaariin.
I løpet av tiåret 1990-2000 vokste det forseglede område i EU-15 landene med 6 %, og etterspørselen etter ny byggegrunn for byspredning og for transportrelatert infrastruktur fortsetter å vokse.
Eniten kärsiviä alueita ovat Campania Italiassa ja Ebron laakso Espanjassa, mutta vaikutuksia on myös eri alueilla Kreikassa, Portugalissa, Ranskassa ja Slovakiassa.
Vann er en økologisk og økonomisk ressurs, fornybar men ikke ubegrenset.
Vesi on ekologinen ja taloudellinen resurssi, uusiutuva, mutta rajallinen.
Det er livsviktig å støtte sunne økosystemer (Kapittel 3), siden tilgang til rent vann er uunnværlig for menneskelig helse (Kapittel 5).
On tärkeää tukea terveitä ekosysteemejä (luku 3), kun taas puhtaan veden saanti on välttämätöntä ihmisen terveydelle (luku 5).
Videre er vann en sentral naturressurs som er knyttet til landsbruks-, skogs- og industriproduksjon, husholdningsforbruk og energiproduksjon (Kapittel 4).
Lisäksi vesi on keskeinen luonnonvara maatalous, metsätalous- ja teollisuustuotannossa, kotitalouksien kulutuksessa ja energian tuotannossa (luku 4).
•Ørkendannelse betyr forringelse av landjord i uttørkete, semi-uttørkete og tørre subhumide områder som er resultat av flere faktorer, inkludert klima v ariasjoner og menneskelige aktiviteter.
•Aavikoitumisella tarkoitetaan eri tekijöistä kuten ilmaston vaihtelusta ja ihmisten toiminnasta johtuvaa maaperän huononemista arideilla, semiarideilla ja subhumideilla alueilla.
Tørke forbindes også med, eller fører til, økt risiko for jorderosjon. Ørkendannelse er et problem i deler av Middelhavsområdet og det sentrale og østlige Europa.
Kuivuus on myös yhteydessä maaperän eroosioriskiin tai johtaa siihen.
Antall steder der potensielt forurensende aktiviteter har funnet sted er nå cirka 3 millioner (a).
Alueita, joilla on ollut mahdollisesti pilaavaa toimintaa, tiedetään nykyään noin kolme miljoonaa (a).
Kilde: Basert på SOER 2010 (denne tilstands- og utsiktsrapporten), Tematisk vurdering av jord.
SOER 2010 maaperän teemakohtainen arviointi.
Store områder i Europa er berørt av vannmangel og tørke, mens andre områder blir mer og mer utsatt for alvorlige flommer.
Euroopassa suuret alueet kärsivät vesipulasta ja kuivuudesta, kun taas muut alueet ovat yhä alttiimpia vakaville tulville.
I løpet av de siste 10 årene, har Europa erfart mer enn 165 betydelige flommer,
Viimeksi kuluneiden kymmenen vuoden aikana Eurooppa on kokenut yli 165 suurta tulvaa, jotka aiheuttavat kuolemantapauksia, väestön pakkomuuttoja kotiseudultaan ja suuria taloudellisia tappioita.
Forekomster av flomer i Europa, 198–2009
Tulvat Euroopassa 198–2009
Viktigste forekomster av tørke i Europa, 2000–2009
Tärkeimmät kuivuustilanteet Euroopassa 2000–2009
Flommer i Europa, 1998–2009Antall forekomster
Tulvat Euroopassa 1998–2009Tulvien lukumäärä
Sammen am men h en henger mellom miljøut ger mellom miljøutfordrin for dr ing er g er interesser.
Ympäristöhaasteiden väliset yhteydet liset yhteydet usein liittyy kompromisseja erilaisten intressien välillä.
Forvaltningen av flomrisikoer, særlig relokalisering av diker og gjenopprettelse av flomsletter, krever integrert by- og arealbruksplanlegging.
Tulvariskien hallinta, erityisesti tulvapengerten uudelleensijoittelu ja tulvatasainteiden palauttaminen, edellyttää yhdennettyä yhdyskuntasuunnittelua ja maankäytön suunnittelua.
Videre illustrerer sammenhengen mellom vann og energi at samordnet vannforvaltning er nødvendig i energiproduksjonssammenheng – for å ta i bruk vannkraft, avkjøling og bioenergiavlinger uten å forringe vann-økosystemer.
Lisäksi veden ja energian välinen linkki osoittaa, että energiantuotannon yhteydessä tarvitaan koordinoitua vesihuoltoa niin, että vesivoimaa, jäähdytystä ja bioenergiaa hyödynnetään vahingoittamatta vesiekosysteemejä.
Bærekraften ved energibruk for avsalting og rensing av avløpsvann må også vurderes.
On myös arvioitava onko energian käyttö suolan poistoon ja jätevesien käsittelyyn kestävää.
EUs rammedirektiv for vann (WFD) (11) er den sentrale politiske tilnærming rettet mot å takle disse utfordringene.
Vesipolitiikan puitedirektiivi (VPD) (11) on keskeinen toimenpidelinja, jolla nämä haasteet pyritään ratkaisemaan.
Det setter økologiske grenser for menneskers bruk og forvaltning av vann.
Se asettaa ihmisten vedenkäytön ja vesienhoidon ekologiset rajat.
Videre forplikter direktivet medlemslandene i EU og regionale myndigheter til å foreta samordnete tiltak vedrørende, for eksempel, landbruk, energi, transport og boliger, innen rammene av arealplanlegging for by og bygd, mens problemer relatert til bevaring av det biologiske mangfold tas med i betraktningen.
Lisäksi se velvoittaa EU:n jäsenvaltioita ja alueellisia viranomaisia toteuttamaan koordinoituja toimenpiteitä, jotka koskevat esimerkiksi maataloutta, energiaa sekä liikennettä ja asumista maaseudun ja kaupunkien yhdyskuntasuunnittelun puitteissa samalla kun huomioon otetaan luonnon monimuotoisuuden säilyttämisen näkökohdat.
Som allerede notert (Kapitler 3 og 4), viser et første blikk på forvaltningsplaner for nedbørsfelt at sterk innsats behøves i de kommende årene for å oppnå god økologisk tilstand innen 2015.
Kuten jo on todettu (luvut 3 ja 4), ensimmäinen katsaus vesistöalueiden hoitosuunnitelmiin osoittaa, että tarvitaan paljon työtä tulevina vuosina, jotta saavutetaan hyvä ekologinen tila vuoteen 2015 mennessä.
For at rammedirektivet for vann skal lykkes, er integrert forvaltning av nedbørsfelt avgjørende, og å involvere relevante interessenter i å identifisere og implementere areal-differensierte tiltak som ofte innebærer vekselvirkninger eller byttehandel mellom forskjellige
Jotta vesipuitedirektiivi onnistuisi, integroitu vesistöalueiden hoito on ratkaisevan tärkeää. Kaikkien asianosaisten sidosryhmien tulee olla tunnistamassa ja toteuttamassa alueellisesti erillisiä toimenpiteitä, joihin
Felles for de fleste eksemplene som er gitt hittil, er det faktum at miljøproblemer i Europa ikke kan undersøkes eller løses isolert: europeiske og globale naturressurser er sammenvevde.
Yhteistä useimmissa aiemmista esimerkeistä on se, ettei Euroopan ympäristöongelmia voi tarkastella tai ratkaista eristyksissä: Euroopan ja maailman luonnonvarojen käyttö ovat kytköksissä toisiinsa.
Det sentrale spørsmålet er i hvilken grad europeere vil kunne støtte seg til, eller gjøre seg avhengige av, naturressurser fra utenfor Europa i lys av den voksende etterspørsel på verdensbasis.
Keskeinen kysymys on, missä määrin eurooppalaiset voivat laskea Euroopan ulkopuolisten luonnonvarojen varaan kun otetaan huomioon kasvava maailmanlaajuinen kysyntä.
Europas forbruk overstiger imidlertid allerede dets egne fornybare naturressursproduksjon med en faktor på cirka to (12).
Euroopan kulutus kuitenkin ylittää jo oman uusiutuvien luonnonvarojen tuotantonsa noin kertoimella kaksi (12).