Рішення адміністративного суду від 2008-10-21 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області, в якому просить зобов'язати відповідача зробити йому нарахування щомісячної державної соціальної допомоги за 2006-2007роки, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити виплату цих коштів, посилаючись на те, що він має статус дитини війни, що дає йому право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, відповідно до вищевказаного Закону. Проте, нарахування та сплата вказаної соціальної виплати не здійснювалась відповідачем. Водночас, просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду. Ухвалою суду від 18 вересня 2008р. у зазначеній справі замінено неналежного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області належним відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області Позивач в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням минування річного строку позовної давності для звернення з адміністративним позовом та за відсутності правових підстав. Відповідно до ст.128 КАСУ, суд вважає можливим вирішення справи за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON]. має статус дитини війни, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] від 07.04.2000 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір соціальної допомоги відповідно до статті 6 «Про соціальний захист дітей війни» становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гри­вень. Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік", дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено. Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі «Про соціальні гарантії громадян», визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону,, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Згідно п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України « Про жертви нацистських переслідувань» ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах : з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 гривні та з 1 жовтня - 49,8 гривні. З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами під час вирішення цього спору суд вважає за необхідне застосувати саме норми Закону України „ Про соціальний захист дітей війни", а не Постанови КМУ № 530 від 28. 05. 2008 року. Доводи відповідача, які надані в запереченні, про відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” відповідно до Рішень Конституційного Суду України не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Отже, оскільки обмеження прав і свобод громадян може мати місце лише у випадках, передбачених Конституцією України, положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік" визнано неконституційним, спірні правовідносини виникли внаслідок його дії, а тому Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області на підставі ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" зобов'язано здійснити позивачу перерахунок пенсії у зв'язку з її підвищенням, як дитині війни, за період часу з 01.08.2007р. по 31.12.2007р. На момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії норма ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була чинною, тому відмова відповідача в задоволенні заяви позивача про підвищення йому пенсії, як дитині війни, за вказаний період часу є незаконною. В іншій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки у суда не має підстав для визнання дій відповідача неправомірними щодо не нарахування та несплати вказаної соціальної допомоги за період з 01.01.2006 року по 01.08.2007 року, тобто, до прийняття рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007р. у справі «Про соціальні гарантії громадян», оскільки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Результат розгляду: partial