Рішення адміністративного суду від 2008-04-17 00:00:00+03

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON] до Державної податкової інспекції у Шаргородському районі, третя особа на стороні відповідача: Литвин Григорій Іванович - начальник податкової інспекції у Шаргородському районі Вінницької області про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та його скасування, стягнення моральної шкоди. В ході судового розгляду позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, позивач просить скасувати також накази, які були видані після відкриття провадження у справі а саме "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", "Про застосування заходів дисциплінарного впливу", та "Про звільнення [PERSON]." Позовні вимоги та збільшені позовні вимоги мотивовані наступним. [PERSON] працював на посаді завідуючого сектору погашення податкових зобовязань Державної податкової інспекції у Шаргородському районі. Наказом № 22-0 його було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов'язків згідно ч. 3 ст.40 Кодексу законів про працю України. Виданню наказу про звільнення передували накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким була винесена догана за неналежне виконання своєї роботи, про застосування заходів дисциплінарного впливу, яким оголошено догану за допущенні численні порушення норм чинного законодавства при наданні розстрочення податкових зобов'язань. Позивач не погоджується з винесеними наказами та вважає їх незаконними, необгрунтованими, та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що при виявленні порушень з боку позивача та за недостатню організацію роботи по скороченню підприємств боржників його було попереджено наказом № 92 від 16.05.2007 року, та 10.07.2007 року було видано наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вказані порушення. В ході судового розгляду як свідків було допитано [PERSON] - заступника начальника ДПІ у Шаргородському районі начальника відділу аудиту юридичних осіб,[PERSON]-головного державного податкового інспектора з питань організаційно-розпорядчої та кадрової роботи Державної податкової інспекції у Шаргородському районі, [PERSON] - начальника відділу обліку і звітності в ДПІ у Шаргородському районі та [PERSON] -державного податкового інспектора сектора погашення прострочених податкових зобов'язань. 16 квітня 2007 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, позивач відмовився від стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 5 тисяч гривень та від стягнення витрат за надання правової допомоги в сумі 500 гривень. Оскільки уточнення вимог, як вважає позивач, а саме їх зменшення не буде впливати на права та інтереси третьої особи на стороні відповідача -Литвина Григорія Івановича - начальника податкової інспекції у Шаргородському районі, позивач просить виключити третю особу на стороні відповідача та надалі розглядати уточненні позовні вимоги щодо визнання незаконними та скасуванні наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні судом була прийнята заява про уточнення позовних вимог, та було вирішено розглядати вимоги, що стосуються лише Державної податкової інспекції у Шаргородському районі, однак в даному ж засіданні представником Литвина Григорія Івановича подано клопотання про вступ в справу в якості третьої особи на стороні відповідача, так як скасування оскаржуваних наказів може вплинути надалі на права, інтереси та обов'язки Литвина Г.І., який видавав та підписував дані накази. Тому ухвалою суду від 16 квітня 2007 року на підставі ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -Литвина Григорія Івановича. В судовому засіданні 17 квітня 2007 року позивач та представник позивача уточненні (зменшені) позовні вимоги підтримали, та зазначили, що позивач безпідставно був звільнений з посади. Представник відповідача проти позову заперечує, про що надано суду письмові заперечення, та просить суд у позові відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив і просив в позові відмовити повністю. В судове засідання 17.04.2008 року третя особа та його представник не з'явились, не повідомили суд про причини неявки. Про дату, час і місце судового засідання 17.04.2008 року представник третьої особи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки від 16.04.2008 року. Відповідно до ч.10 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України вручення повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається також врученням повістки і цій особі. Враховуючи, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання 17.04.2008 року, третя особа та його представник не повідомили про причини неприбуття у судове засідання, судом вирішено розгляд справи не відкладати і вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Як встановлено судом, [PERSON] працював на посаді завідуючого сектором погашення прострочених податкових зобов'язань Державної податкової інспекції у Шаргородському районі з 13 жовтня 2006 року та 21 грудня 2007 року був звільнений за систематичне невиконання службових обов'язків без поважних причин. Наказу про звільнення № 22- 0 від 21.12.2008 року передували накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким була винесена догана за неналежне виконання своєї роботи, про застосування заходів дисциплінарного впливу, яким оголошено догану за допущенні численні порушення норм чинного законодавства при наданні розстрочення податкових зобов'язань. Однак в судовому засіданні представником відповідача не доведено правомірність виданих наказів. Підставою для подання адміністративного позову для позивача став наказ № 121 від 10.07.2007 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності за недостатню організацію роботи по скороченню підприємств боржників з незначними сумами податкового боргу до 1 тис. грн., - яким було оголошено догану. Представником відповідача на вимогу суду надано копії лікарняних листів [PERSON]., які фактично підтверджують, що з 23 травня по 16 червня а також з 26 червня по 6 липня відсутність на роботі, тому прийняття рішень про розстрочення податкового боргу на підприємствах в картках особових рахунків проводились працівниками сектору без вказівок позивача. Стаття 149 Кодексу законів про працю України передбачає порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема в статті зазначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, а також при обранні виду стягнення повинна враховуватись ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника. Від [PERSON]. не вимагалось пояснення, працівниками податкової було складено акт про відмову від дачі пояснень та не проводилось дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Свідки, що були допитані в судовому засіданні стверджують, що [PERSON] відмовився від дачі пояснень, але пояснення свідків є упередженими, оскільки вони на даний час працюють у Державній податковій інспекції м.Шаргород та прямо підпорядковані керівнику Державної податкової інспекції у м.Шаргороді. В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, через видачу наступних наказів від 21 грудня 2007 року, а саме наказу № 203 про притягнення до дисциплінарної відповідальності яким оголошено догану за неналежне виконання роботи та за порушення Регламенту ДПІ у Шаргородському районі. Підставою для видачі даного наказу стала відсутність позивача на роботі 22 серпня 2008 року. На вимогу відповідача позивач пояснив що 22.08.2008 року він знаходився у м.Вінниці та надавав пояснення в Управлінні прострочених податкових зобов'язань ДПА у Вінницькій області, щодо акту перевірки від 20.07.2007року У наказі зазначено що в Управлінні прострочених податкових зобов'язань ДПА у Вінницькій області підтвердили дані пояснення завідуючим сектором погашення прострочених податкових зобов'язань ДПІ у Шаргородському районі [PERSON] 22.08.2008 року, відповідачем даний факт не заперечується, однак позивача наказом було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 2.5 Регламенту роботи ДПІ у Шаргородському районі, тобто відповідачем проігноровано факт, що підтверджений вище стоячим органом, а саме ДПА у Вінницькій області. Фактично [PERSON] 22.08.2008 року виконував покладені на нього обов'язки. Також цього ж дня було видано наступний наказ № 204 про застосування заходів дисциплінарного впливу яким оголошено догану за допущенні численні порушення норм чинного законодавства при наданні платникам розстрочення податкових зобов'язань. Представниками відповідача було надано інформацію про надання розстрочок які здійснювались 15.01.2007р., 30.01.2007 р.,19.02.2007р., 02.03.2007р., 30.03.2007р., 16.04.2007р., 26.04.2007р.,03.05.2007р., 30.05.2007р., 27.07.2007р. Як вбачається з пояснень начальника відділу інформатизації процесів оподаткування, реєстрації та обліку ДПІ у Шаргородському районі Завальнюка А.А. - надавались доступи до системи АІС "ТАХ" до пунктів меню, які дозволяють проводити операції по розстрочкам у 2007 році лише обмеженому колу осіб, а саме працівникам сектору погашення прострочених податкових зобов'язань [PERSON] та [PERSON]. Також, було надано інформацію щодо використання АРМу АІС "ТАХ" згідно якої видно що робота під користувачем [PERSON]. здійснювалась виключно 16.04.2007 р., 19.04.2007р., 23.04.2007р., 24.04.2007р.,25.04.2007р.,27.04.2007р., 28.04.2007р. А Робота під користувачем [PERSON] проводилась постійно, а також з 16.01.2007р. по 15.02.2007 року, хоча в справі знаходиться наказ № 2-в від 15.01.2007 року про надання відпустки [PERSON]. тривалістю 30 календарних днів з 15.01.2007 року по 13.02.2007 року. Також в справі знаходяться пояснення працівників ДПІ у Шаргородському районі, які свідчать що 30 січня 2007 року [PERSON] знаходився у відпустці, а [PERSON] був присутній на роботі. В судовому засіданні 4 квітня 2008 року було допитано як свідка [PERSON] - державного податкового інспектора сектора погашення прострочених податкових зобов'язань, який пояснив суду, що і у нього і у [PERSON]. є особистий пароль, який складається з 12 цифр, і кожний працює лише за своїм паролем, однак [PERSON] зазначає що на період відпустки він повідомив пароль [PERSON]- як безпосередньому керівнику. Що є недопустимим, оскільки пароль - є конфіденційною інформацією, видається під підпис безпосередньо працівнику, який веде операції з розстроченням податкових зобов'язань суб'єктам господарювання, в даному випадку особистий пароль було видано як [PERSON]. так і [PERSON], тобто у кожного був свій пароль, тому входити в систему під чужим паролем є порушенням, відповідачем не доведено що розстрочки було здійснено саме [PERSON], оскільки у нього є свій власний пароль з якого він здійснював усі операції. Наказом № 22-0 від 21 грудня 2007 року було звільнено [PERSON]. за систематичне невиконання працівником без поважних причин покладених на нього обов'язків згідно зі ст. 40 ч. 3 Кодексу законів про працю України. Підставою для видачі наказу про звільнення став наказ ДПА у Вінницькій області від 02.11.2007 року № 293 “Про результати комплексної перевірки стану організації контрольно-перевірочної роботи ДПІ у Шаргордському районі”. Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що відповідач, діяв необґрунтовано, не у спосіб, що передбачений законами України. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій та рішень щодо звільнення позивача з займаної посади. Твердження представника відповідача та представника третьої особи у судовому засіданні спростовуються матеріалами справи, а тому позовні вимоги в частині поновлення на роботі, визнання незаконними та скасування наказів а також стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, підлягають задоволенню. Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України постанову суду в частині присудження виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць та в частині поновлення на роботі слід допустити до негайного виконання.

Результат розгляду: granted