Рішення адміністративного суду від 2008-03-24 00:00:00+02

У відповідності до положень статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (№1058-IV від 09.07.2003р.) заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. N 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Пунктом п'ятим зазначеного вище порядку встановлено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія за згодою особи призначається, відновлюється за наявними документами. У подальшому при надходженні додаткових документів пенсія перераховується зі строків, передбачених пунктом четвертим статті 45 Закону. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Пунктом 4 статі 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: · у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; · у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа. Як випливає з матеріалів справи позивач звернувся до відповідача з заявою від 18.07.2007 року про перерахунок наукової пенсії з врахуванням заробітної плати за сумісництвом за період з травня 2002 року по грудень 2003 року включно. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність"" (№190-V від 22.09.2006р.) викладено статтю 24 Закону України “Про наукову і науково-технічну діяльність” в новій редакції. Цей Закон набрав чинності з 1 січня 2007 року. Частиною 5 нової редакції статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв та за весь період наукового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Суд зауважує на тому, що попередня редакція статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" для обчислення пенсії будь-яких обмежень з врахування заробітної плати виключно за основним місцем роботи не передбачала. З аналізу змісту вищезазначеної частини 5 статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" випливає, що законом встановлено умову, у відповідності до якої для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи. При цьому суть полягає в тому, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд. Але, разом з тим, до 1 липня 2000 року враховується стаж незалежно від перерв, а починаючи з 1 липня 2000 року - за весь період наукового стажу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що з 1 січня 2007 року змінився порядок нарахувань обчислення пенсії нарахованих у відповідності до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", при якому для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців наукового стажу. При цьому норма закону в цій частині є вичерпною і врахування сум заробітної плати за сумісництвом не передбачає. З огляду на те, що позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з необхідністю включення йому розмірів заробітних плат за сумісництвом 18.07.2007 року - під час дії нової редакції статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", суд дійшов висновку про те, що право позивача, яке існувало до 1 січня 2007 року, на перерахунок пенсії у зв'язку з цим було відсутнє. У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд вважає, що відповідач прийняв рішення про відмову в перерахуванні пенсії позивача з урахуванням вищезазначених принципів. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied