Рішення адміністративного суду від 2008-09-26 00:00:00+03

Позивач позовом [PERSON] звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного виконавця примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Семендяєва Олександра Сергійовича, в якому просить суд після уточнення позовних вимог скасувати постанову №151/10 Державного виконавця примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Семендяєва Олександра Сергійовича про відмову у відкритті виконавчого провадження від 06.08.2008 року та зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2а-219/2008, виданим 13.06.2008 Харківським окружним адміністративним судом. Свій позов обґрунтувала тим, що ним, інвалідом 2-ї групи ЧАЄС отримано по пошті 14.08.08р. постанову за № 151/10 за підписом державного виконавця О.С Семецдїєва. У відповідності вимог ст.57 Конституції України йому як громадянину України гарантовано знати порядок прийняття виконавчого документа до виконання. Виходячи із вище викладених його конституційних прав знати, які викладені у ст.92 Конституції України. Відповідно до чинного законодавства України позивач надав заяву до виконавчої служби Г.У. юстиції у Харківській області у визначений законом України строк. До заяви він додав оригінал виконавчого листа де чітко все розписано. У відповідності вимог ст.. 24 закону України «Про виконавче провадження» відповідач зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. У триденний строк постановити постанову і попередити прокурора району про добровільне виконання певних дій визначених у виконавчому листі. Він, як заявник і громадянин виконав усі дії які визначені законодавством України, по відношенню до нього як заявника виконавчого провадження. Державши виконавець, порушив вимоги Конституції України фактично не виконав Конституційну норму обов'язковості виконання судового рішення у разі неспроможності державного виконавця зрозуміти текст виконавчого листа, він зобов'язаний у відповідності вимог КАС України звернутися за роз'ясненням до суду. Державний виконавець свідомо порушив вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, не виконав вимоги п.9ч.Зст.129 Конституції України і його дії підпадають під дію ст.5 закону України «Про боротьбу з корупцією». Незаконно відмовив і надання позивачу недостовірної і не повної Інформації, фактично судовий виконавець не виконав судову постанову. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали суд позов задовольнити поклавшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений судом належним чином та завчасно, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 1.1 ”Інструкції про проведення виконавчих дій” затвердженої наказом Мінюсту України від 15.12.1999 року № 74/5 Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених Законом України „Про виконавче провадження”. Відповідно до Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій щодо трудових спорів, що видаються на підставі відповідних рішень цих комісій; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування культовими будівлями та майном; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу; рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського Суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини". А відповідно до п.1.4 Інструкції у виконавчому документі повинні бути зазначені: назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали виконавчий документ; дата й номер рішення, за яким видано виконавчий документ; найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання чинності рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів. Судом встановлено, що виконавчий лист по адміністративній справі №2а-219/2008 р. Харківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2008 р. має всі реквізити встановлені Законом України „Про виконавче провадження”. Відповідач в своїй постанові зазначив, що не вказано прізвище, ім'я та по батькові боржника, що не відповідає вимогам п. З статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», а також у резолютивній частині не визначено яке саме звернення (дата, та вхідний номер) [PERSON] повинно бути розглянуто прокурором Орджонікідзевського району м. Харкова, що виключає можливість здійснення виконавчих дій. Суд на це зазначає наступне. Відповідно до ст. 257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. Посилання державного виконавця на те що судом не зазначено прізвище, ім'я та по батькові боржника не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», так як боржником в даному випадку не фізична особа, а посадова особа - суб'єкт владних повноважень. Щодо відсутності у резолютивній частині постанови яке саме звернення (дата, та вхідний номер) [PERSON] повинно бути розглянуто прокурором Орджонікідзевського району м. Харкова, то в даному випадку відповідач вийшов за межі своїх повноважень і надав свою суб'єктивну оцінку постанови суду, замість того щоб у відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» має право у разі якщо резолютивна частина рішення, яка викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа, то саме таким чином мав діяти відповідач, а не відмовляти в прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2]9/08 від 13.06.2008. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: granted