Рішення адміністративного суду від 2008-01-31 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.08.2007 року № 0004432330 у зв'язку з порушенням встановленого законодавством порядку використання торгових патентів, застосовано штрафні санкції у розмірі 2100,00 грн.. В обґрунтування позову вказано, що на підставі направлень № 14480 від 03.08.2007 року головними державними податковими ревізорами-інспекторами проведено виїзну планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Розмай» з питань дотримання вимог Законів України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 23.03.1996 року «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» За результатами проведеної перевірки складено Акт №20405873/2310 перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності від 06.08.2007 р. (далі - Акт перевірки). Як зазначив позивач, рішенням Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.08.07 р. № 0004432330 у зв'язку з порушенням встановленого законодавством порядку використання торгових патентів, застосовано штрафні санкцій у розмірі 2100 грн. Позивач із зазначеним рішенням не погодився у зв'язку з наступним. В Акті перевірки, зазначено, що перевіркою встановлено порушення встановленого законодавством порядку використання торгових патентів в кількості шести штук під номерами 813796, 813797, 813798, 813799, 813800, 813801, а саме: зазначені патенти не розміщені у місці відкритому та доступному для огляду. Статтею 7 ч. 1 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» передбачається, що торговий патент повинен бути розміщений у приміщеннях для надання послуг у сфері грального бізнесу та надання побутових послуг. Торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду. Під час перевірки зазначені торгові патенти були розміщені у приміщенні залу ігрових автоматів біля касового апарату. Крім того, копії патентів були прикріплені до відповідних гральних автоматів. Як зазначив позивач, особи, які здійснювали перевірку ознайомились зі змістом патентів як з копій, так і з оригіналів. Згідно п. 10 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби (далі - Інструкція), затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001 р. за №110 факти порушень податкового та іншого законодавства посадова особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх пункти і статті. Такий акт підписується посадовими особами контролюючого органу та підприємства. В Акті перевірки не зазначено, в чому конкретно полягає порушення вищезазначеної норми закону, а посилання на те, що торгові патенти на момент перевірки знаходились не на видному місці, не ґрунтується на приписах ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», якими не визначено поняття «видне місце». Законодавством не передбачено, що до відкритості і доступності відноситься розміщення патентів певним чином (наприклад, поряд, вряд). Крім того, патенти заповнюються і на зворотній частині аркушу і виникає запитання, як необхідно тлумачити доступність зворотної частини аркушу патенту. Жоден підзаконний нормативний акт у сфері патентування не містить рекомендацій з приводу застосування даної статті Закону Конституційний суд України в пункті 4.2 Рішення від 4.03.2004 року по справі №1-4/2004 вважає, що при тлумаченні терміна "доступність" слід виходити із граматичного визначення слова "доступність" як "доступ для всіх отримати, користуватись, придбати щось", "відповідність силам, здібностям, можливостям кого-небудь". Таким чином, виходячи із змісту даного поняття, визначеному на підставі аналізу положень Конституції України, інших нормативно-правових актів Конституційним судом України, під доступністю для огляду слід розуміти, те що нікому не може бути відмовлено у праві на огляд вищеназваних документів і суб'єкт господарювання має створити можливості реалізувати це право. Таким чином, на думку позивача, була повністю реалізована можливість ознайомитись з усіма патентами. Також, як вказав позивач, в спірному рішенні Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.08.07 р. № 0004432330 всупереч вимогам Додатку 8 до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій (затверджено наказом Державної податкової адміністрації України 21.06.2001 N 253 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 27.05.2003 N 247 та Зареєстровано в Міністерстві юстиції України її червня 2003 р. за N 467/7788) вказано на порушення суб'єктом підприємницької діяльності ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» без посилання на відповідний пункт статті закону. В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав суду доповнення до позовної заяви, в якій посилався на те, що всупереч вимогам закону в направленнях на перевірку не зазначено підстав проведення перевірки та не надано копію наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та закінчення, тому посадові особи не вправі були приступати до проведення перевірки. Також позивач зазначив, що до планової перевірки вказану перевірку віднести не можна, оскільки, згідно до ч. 2 ст. 111 Закону України „Про державну податкову службу в Україні Позапланова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків. Планова перевірка не передбачає перевірку дотримання лише порядку розміщення патентів. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на наступне. 06.08.2007 р. на підставі направлень №№ 14479, 14480 виданих ДПА у Харківській області головному державному податковому ревізору-інспектору [PERSON]. та головному державному податковому ревізору-інспектору [PERSON] було проведено перевірку господарської одиниці - зал гральних автоматів, що належить ТОВ „Розмай", розташованого за адресою: м. Харків, на перехресті пр-ту 50 років ВЛКСМ та вул. Тракторобудівників, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. Як вказав відповідач, під час перевірки було встановлено порушення ч. 1 ст. 7 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 19.12.1995 р. № 98/96-ВР із змінами та доповненнями (далі - ЗУ „Про патентування"), а саме - порядок використання 6 торгових патентів. Відповідальність за вказане порушення передбачено абз. З ч. 1 ст. 8 ЗУ „Про патентування". Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ „Про патентування": „Торговий патент повинен бути розміщений у приміщеннях для надання послуг у сфері грального бізнесу та надання побутових послуг. Торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду." Позивач в позові зазначив, що копії патентів були прикріплені до відповідних гральних автоматів, але в ЗУ „Про патентування" про копії патентів нічого не вказано. Тому, відповідач зазначив, що до відповідних гральних автоматів повинні були прикріплені оригінали патентів. Крім того, акт перевірки адміністратором залу гральних автоматом [PERSON] було підписано без зауважень. Відповідач, щодо тлумачення терміна „доступність" Конституційним судом України в п. 4.2 Рішення від 04.03.2004 р. по справі № 1-4/2004. ДПІ у Московському районі м. Харкова зазначив, що посилання Позивача на вищевказане Рішення Конституційного суду України є безпідставним, так як воно стосується доступності і безоплатності дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах (справа про доступність і безоплатність освіти), а тому не можна ототожнювати термін „доступність освіти" та „доступність торгового патенту для огляду". Отже, відповідач вважає, що прийняте рішення щодо накладення вищезазначених штрафних санкцій є законними, відповідає дійсним обставинам справи і не суперечить діючому законодавству України. Судом встановлено, що на підставі направлень № 14480 від 03.08.2007 року головними державними податковими ревізорами-інспекторами проведено виїзну планову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Розмай» з питань дотримання вимог Законів України від 06 липня 1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 23.03.1996 року «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» За результатами проведеної перевірки складено Акт №20405873/2310 перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності від 06.08.2007 р. (далі - Акт перевірки) у відповідності до якого було виявлено порушення ч. 1 ст. 7 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 19.12.1995 р. № 98/96-ВР із змінами та доповненнями (далі - ЗУ „Про патентування"), а саме - порядок використання 6 торгових патентів. Згідно рішенням Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27.08.07 р. № 0004432330 у зв'язку з порушенням встановленого законодавством порядку використання торгових патентів, застосовано штрафні санкцій у розмірі 2100 грн. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ст. 11 ЗУ «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року N 509-XII зі змінами та доповненнями на органи державної податкової інспекції покладено обов'язок здійснювати контроль зо додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Згідно до ч.1 ст. 15 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 року № 1776-111 контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Згідно до ст. 16 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 року № 1776-111 Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню. Що стосується посилання позивача на неправомірність проведення перевірки посадовими особами державної податкової служби України та посилання позивача на порушення Указу Президента України від 23.07.1998 року № 817/98 «Про деякі заходи дерегулювання підприємницької діяльності», то вказані факти не знайшли свого підтвердження, оскільки поняття планових та позапланових перевірок, визначених вищевказаним Указом не поширюється на перевірки щодо порядку проведення розрахунків за товари та послуги. Аналізуючи положення п 2.2.1 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», 21 грудня 2000 року № 2181-III, п. «а» ст. 5 Указу Президента України від 23.07.1998 року № 817/98 «Про деякі заходи дерегулювання підприємницької діяльності» суд прийшов до висновку, що вимоги даного указу стосуються лише здійснення органами державної податкової служби перевірок щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів, неподаткових платежів. Відповідно до 1.3. «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», що затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. № 327 за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Проаналізувавши вищевказані норми, суд прийшов до висновку, що акт призначено для службового користування, та не може мати для платника податків наслідків, оскільки він не носить обов'язковий характер. Керівник має прийняти на його підставі відповідне рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності його рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Аналізуючи вищевказані норми, суд приходить до висновку, що твердження позивача щодо знаходження патентів на доступному та відкритому для огляду місці не знайшло свого підтвердження та спростовується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що патенти були у наявності, але знаходилися не у видному та доступному для огляду місті, а у папці у касира. На першу вимогу перевіряючих касир надав всі патенти. Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України від 1996.03.23 "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" Торговий патент - це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними у цьому Законі видами підприємницької діяльності. Торговий патент не засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності на інтелектуальну власність. Відповідно до п.1 ст. 7 Закону України від 1996.03.23 "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" торговий патент повинен бути розміщений у приміщеннях для надання послуг у сфері грального бізнесу та надання побутових послуг. Торговий патент має бути відкритим та доступним для огляду. Також суд зазначає, що посилання позивача на тлумачення Конституційним судом терміну «доступність» не може застосовуватись в даному випадку, оскільки воно стосується доступності освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied