Рішення адміністративного суду від 2008-01-31 00:00:00+02

Позивач [PERSON]звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив визнати рішення прокурора недійсним, зобов'язати прокуратуру допомогти скласти позовну заяву до СТГО „Південна залізниця” та здійснювати його представництво у суді. В обґрунтування позову вказано, що 12.11.2007 року позивач звернувся на особистому прийомі до прокурора [PERSON] з заявою стосовно представництва прокурором його інтересів в порядку, визначеному ст.ст. 35, 36-1 Закону України „Про прокуратуру” у якій просив допомогти скласти позовну заяву до СТГО „Південна залізниця” про стягнення моральної шкоди та брати участь у судових засіданнях у зв'язку з неможливістю самостійно захистити свої порушені права через інвалідність та скрутний стан. 22.11.2007 року позивач у приміщені прокуратури надав письмові пояснення на поставлені помічником прокурора запитання, після чого остання пояснила, що до компетенції прокуратури не належить захист прав громадян та запропонувала звернутися до адвоката. На прохання позивача про надання письмової відмови помічник прокурора та прокурор [PERSON] відмовили позивачу. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник Харківського міжрайонного транспортного прокурора заперечувала проти позову, вказала, що за заявою[PERSON] про представництво прокуратурою його інтересів помічником Харківського міжрайонного транспортного прокурора [PERSON] 22.11.2007 року [PERSON] запрошувався до прокуратури з метою встановлення обґрунтованості доводів викладених у його зверненні та встановлення суми завданої моральної шкоди, але обґрунтувати викладені у зверненні доводи відмовився, також відмовився від дачі пояснень та наданні будь яких доказів щодо завдання йому керівництвом Харківської дистанції колії СТГО «Південна залізниця» моральної шкоди, у зв'язку з чим, [PERSON] було повідомлено, що транспортна прокуратура на даний час не може пред'явити позовну заяву в інтересах[PERSON] до СТГО «Південна залізниця» про відшкодування моральної шкоди. Про прийняте рішення[PERSON] було повідомлено письмово у встановлений законом строк. Представник Харківської міжрайонної транспортної прокуратури у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 12.11.2007 року [PERSON] звернувся до Харківського міжрайонного транспортного прокурора [PERSON] з заявою в якій просив допомогти скласти позовну заяву до Ленінського районного суду м.Харкова щодо спору з СТГО „Південна залізниця” про стягнення моральної шкоди та брати у подальшому участь у розгляді справи судом через неспроможність позивача за станом здоров'я самостійно захищати свої права. Після бесіди 22.11.2007 року[PERSON] з помічником Харківського міжрайонного транспортного прокурора [PERSON] та витребування копії рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.01.07 року, яким [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову про поновлення на роботі в СТГО „Південна залізниця” та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, прокурором було прийнято рішення про неможливість пред'явлення позовної заяви в інтересах[PERSON] у зв'язку з ненаданням обґрунтування доводів викладених у зверненні. Про зазначене рішення заявник був повідомлений листом від 29.11.2007 року №260-07. За змістом ч.1 ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Згідно ч.5 ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру” прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення. Таким чином, представництво інтересів громадянина у суді є повноваженням прокурора, а не безумовним його обов'язком лише на підставі відповідної заяви громадянина. Питання представництва інтересів[PERSON] було предметом розгляду прокурора, який після перевірки підстав для цього відмовив позивачеві, про що письмово повідомив останнього. Суд не вбачає у рішенні прокурора порушення законодавства, а тому у задоволенні вимог[PERSON] слід відмовити. Посилання позивача на те, що він не отримував письмової відповіді прокуратури від 29.11.2007 року №260-07 не є підставою для визнання дій прокурора неправомірними, оскільки прокуратура не несе відповідальності за доставку поштових відправлень. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied