Рішення адміністративного суду від 2008-07-22 00:00:00+03

Позивач - [PERSON], звернувшись з позовом до суду просить визнати наказ командира військової частини А0796 від 19.02.08 року № 65 «Про проведення службового розслідування та покарання винних» в частині покладення на нього матеріальної відповідальності за недбале виконання службових обов'язків - незаконним та стягнути з Військової частини А 1671 на його користь 583 грн. 81 коп. безпідставно стягнутої суми з грошового забезпечення у порядку відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що наказом командира військової частини А0796 від 19.02.08 року № 65 «Про проведення службового розслідування та покарання винних» з нього утримано 1446 грн., за недбале виконання службових обов'язків, а саме: за незадовільну організацію всебічного управління, що призвело до матеріальної шкоди. В наказі мається на увазі незадовільна організація перевезення аеродромних плит ПАГ-18 у кількості 60 шт. залізничним транспортом від станції Добросин (Львівська обл.) до станції Рівне та Любомирськ, під час завантаження виявилось, що не вистачає кріпильного матеріалу, що призвело до простою вагонів. Також зазначив, що під час підготовки та перевезення вказаних плит він проходив службу на посаді заступника командира в/ч А1671 з озброєння, у зв'язку з цим заступником командира корпусу з логістики йому було поставлене усно лише одне завдання під час підготовки до перевезення плит, а саме: отримати в'язальну проволоку з ремонтного батальйону міста Золочів, яку він вчасно і без зауважень виконав. Також зауважив, що завантаження плит та оплату коштів за перевезення проводила військова частина А 0998 м. Яворів. Тому своєї вини у простої вагонів не вбачає, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Представник відповідача - Військової частини А 0796 - позов не визнав, надав письмові заперечення в яких зазначив, що в даному випадку позивачу був відданий усний наказ щодо всебічного забезпечення та організації перевезення плит аеродромних ПАГ-18. Згідно з Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов'язаний доповісти командиру, який віддав наказ. Цього позивачем зроблено не було. За результатами призначеного і проведеного службового розслідування, на підставі відповідних письмових пояснень, було встановлено, що завантаження на залізничній станції Добросин тривало: - військового транспорту 50/33486 в кількості 1 платформа - початок завантаження 11.09.07 р. о 12.00, закінчення 13.09.07 р. о 18.30. під вантажною операцією рухомий склад знаходився 2,5 доби. Нарахування за користування рухомим складом та послуги за зберігання вантажу на рухомому складі склали 1441,16 грн. що є перевитратою коштів; - військового транспорту 50/33554 в кількості 5 платформ - початок завантаження 11.09.07 р. о 12.00, закінчення - 15.09.07 р. о 15.00 під вантажною операцією знаходився 4,3 доби. Нарахування за користування рухомим складом та послуги за зберігання вантажу на рухомому складі склали 5840 грн. що є перевитратою коштів. Також зауважив, що відповідно до вимог частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Заступник командира корпусу з логістики (яким було поставлено завдання позивачу) є начальником для всього особового складу військової частини А0796, всіх заступників командирів військових частин Рівненського гарнізону з озброєння та тилу. Згідно з вимогами статті 30 Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов'язаний перевіряти їх виконання. Тому вважає вину позивача очевидною. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача - Військової частини А 1671, в судове засідання не з'явився повторно, заяв по справі чи заперечень на позов не подав, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників процесу, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду, представником відповідача правомірність своїх дій не доказана. Даним наказом, за недбале виконання службових обов'язків, а саме за незадовільну організацію всебічного управління, що призвело до матеріальної шкоди, притягнуто до матеріальної відповідальності колишнього начальника автотранспортної служби відділу логістики в/ч А 0796 підполковника [PERSON] в розмірі 1448 гривень (а.с.6), 583 грн. 81 коп. з яких станом на 16 липня 2008 року вже стягнуто (а.с.42). Відповідно до п. 10 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року за № 243/95 - ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов'язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов'язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення. Статтями 74,75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, до службових обов'язків заступника командира полку з озброєння, яку на той час займав позивач, не відносяться повноваження зазначені в оспорюваному наказі. Представником відповідача наявність вини саме позивача у наднормативному простої вагонів та причинний зв'язок з його діями чи бездіяльністю та наступившими наслідками не доведено. Також слід зазначити, що позивач наполягає на тому, що йому не було дано наказу заступником командиру військової частини А 0706 з логістики полковником Пюрко І.М. по організації робіт, вивозу плит, заготовці та доставці кріпильного матеріалу (деревяного брусу). Цей факт частково підтверджується й показами свідка - [PERSON], який зазначив, що на момент погрузки плит позивач знаходився у м. Рівне, коли сама погрузка відбувалася в Львівській області (станція Добросин), тому [PERSON] навіть фізично не міг виконувати даний наказ. Як вбачається з копії оспорюваного наказу, відповідальними за навантаження плит були інші офіцери, а не позивач. Полковник Пюрко І.М для надання пояснень в судове засідання не з'явився повторно, хоч судом приймались міри до його виклику і він достовірно був повідомлений про час і місце розгляду справи і пояснень позивача не спростував. Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Результат розгляду: granted