Рішення адміністративного суду від 2008-07-04 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області про скасування розпорядження Вінницької РДА від 28.01.2008 року № 8-рк про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. Позов мотивовано наступним. Розпорядженням відповідача від 28.01.2008 року № 8-рк позивача звільнено з посади начальника фінансового управління у зв'язку з прогулом ( в тому числі відсутності на робочому місці більше 3-х годин протягом робочого дня) без поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення згідно розпорядження відповідача є те, що позивач був відсутній на роботі 18,21,22 січня 2008 року більше 3-х годин. Позивач вважає, що дане розпорядження є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, звільнення з посади начальника фінансового управління проводиться за погодженням з головним фінансовим управлінням. Таке погодження останнім не надавалось. А тому, відповідач порушив порядок звільнення позивача з посади. Крім того, 18, 21, 22 січня 2008 року позивач був відсутній на робочому місці з поважних причин. Так, з 18 січня по 21 січня 2008 року знаходився на амбулаторному лікуванні у зв'язку з доглядом за дитиною, що підтверджується листком непрацездатності № 469288 від 18.01.2008 року. З 22 січня по 26 січня 2008 року з приводу загального захворювання знаходився на амбулаторному лікуванні та став до роботи 27 січня 2008 року (27.01.2008 року - неділя вихідний день, приступив до роботи 28.01.2008 року), відповідно отримав листок непрацездатності № 469675 від 22.01.2008 року. Обставина, що позивач звертався до лікаря, хворів, була відома роботодавцю, зокрема керівнику апарату Шмігелю В.Б., оскільки 24.01.2008 року він звернувся з офіційним запитом до заступника позивача про видачу йому копії лікарняного листка, копія якого в той же день була видана останньому. Знаючи такі обставини, проте ігноруючи норми законодавства про працю відповідач прийняв розпорядження про звільнення. Також позивач просив суд стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав повністю і просив його задовольнити. Відповідач проти позову заперечив і просив в позові відмовити, посилаючись на наступне. Посилання позивача на п.7 Положення про фінансове управління, затверджене розпорядженням від 23.12.2003 року №1195 щодо того, що звільнення з посади начальника фінансового управління здійснюється за погодженням головного фінансового управління та таке погодження відсутнє, є неправомірним, оскільки даний пункт не відповідає ч.2 ст.11 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”, згідно якої звільнення з даної посади здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня, та не відповідає ч.2 п.1 Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 року №1374, відповідно до якої звільнення відбувається за погодженням з відповідними обласними державними адміністраціями. Дана процедура була дотримана відповідачем, що підтверджується листами останнього від 23.01.2008 року за №№ 186, 187 та листом Вінницької обласної державної адміністрації від 28.01.2008 року № 01-1-36-458 “Про погодження звільнення [PERSON]”. Відсутність на робочому місці 18,21,22 січня 2008 року позивача у зв'язку з доглядом за хворою дитиною не відповідає дійсності і підтверджується трьома табелями використання робочого часу від 18, 21, 22 січня 2008 року, два з яких підписано самим позивачем (18, 21 січня) в момент перебування на роботі у фінансовому управлінні і наданні в районну державну адміністрацію з проставленням дати та часу надання, а також підтверджується час його відсутності на робочому місці в ці дні з подальшим складанням відповідних актів про відсутність на робочому місці. Про своє звільнення позивачу було відомо 29.01.2008 року, про що свідчить акт про відмову від підпису про ознайомлення з розпорядженням та відповідна відмітка на розпорядженні від 28.01.2008 року № 8-рк. Крім того, позивачем не надано доказів щодо стягнення витрат на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечення проти позову підтримав та просив в позові відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Розпорядженням відповідача від 28.01.2008 року № 8-рк “Про звільнення [PERSON]”позивача звільнено з посади начальника фінансового управління районної державної адміністрації 28.01.2008 року, у зв'язку з прогулом (в тому числі відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Підставою для звільнення слугував лист-погодження обласної державної адміністрації від 28.01.2008 року № 01-2-36-458, яким обласна державна адміністрація погоджує звільнення [PERSON] з посади начальника фінансового управління Вінницької районної державної адміністрації; табелі використання робочого часу працівників фінансового управління райдержадміністрації від 18, 21, 22 січня 2008 року, згідно яких [PERSON] знаходився на роботі 18.01.2008 року та 22.01.2008 року; акт про відсутність на робочому місці [PERSON] від 18.01.2008 року, відповідно до якого [PERSON] 18.01.2008 року був відсутній на робочому місці; лист Вінницького МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області від 19.01.2008 року № 9/769; акт про відсутність на робочому місці [PERSON] від 22.01.2008 року; лист Вінницького МРЕВ УДАІ УМВС України у Вінницькій області від 23.01.2008 року № 9/909, згідно якого повідомлено, що 22.01.2008 року начальник фінансового управління Вінницької районної державної адміністрації [PERSON] по питанню реєстрації автомобіля GEELY MR-7151A, номер кузова - [NUMBER], номер двигуна - [NUMBER], не звертався; акт про відмову [PERSON] надати письмові пояснення щодо відсутності на робочому місці 18,21,22 січня 2008 року, згідно якого [PERSON] відмовився надати письмові пояснення по питанню неявки на атестацію 18.01.2008 року, 21.01.2008 року та відсутності на робочому місці 18.01.2008 року, 21.01.2008 року, 22.01.2008 року. Згідно розпорядження № 10-рк від 31.01.2008 року голови Вінницької районної державної адміністрації, відповідно до ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", внесені зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 28.01.2008 року № 8 - рк "Про звільнення [PERSON]" і цифри "2007" в пункті другому підстави розпорядження замінено цифрами "2008". Підставою даного розпорядження є доповідна записка [PERSON] Поважність причин своєї відсутності на роботі позивач підтверджує листом непрацездатності [NUMBER] від 18.01.2008 року Вінницької центральної районної клінічної лікарні, згідно якого [PERSON] з 18.01.2008 року по 21.01.2008 року по догляду за дитиною, знаходився на амбулаторному лікуванні і стати до роботи має 22.01.2008 року, вказаний лист був наданий фінансовому управлінню Вінницької РДА 22.01.2008 року. За період з 18.01.2008 року по 21.01.2008 року [PERSON] нараховано необхідні виплати. Також, суду надано лист непрацездатності [NUMBER] від 22.01.2008 року, Вороновецької районної лікарні, відповідно до якого [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з 22.01.2008 року по 26.01.2008 року і стати до роботи має 27.01.2008 року. Вказаний лист був наданий фінансовому управлінню Вінницької РДА 15.02.2008 року і за період з 22.01.2008 року по 26.01.2008 року [PERSON] нараховано необхідні виплати. Вказані документи в оригіналах та належним чином завірених копіях досліджені у судовому засіданні. Відповідно до п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1374 від 29.07.1999 року, керівники управлінь, відділів, інших структурних підрозділів районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій призначаються на посади та звільняються з посад головами державних адміністрацій за погодженням з відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями (п. 1). Питання про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації порушується головою відповідної місцевої державної адміністрації за наявності вакансії або обґрунтованих підстав для звільнення з посади (п. 2). Висновки щодо призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації не пізніше десяти днів з дня порушення даного питання надсилаються голові відповідної місцевої державної адміністрації і додаються до особової справи державного службовця за місцем роботи. Голова місцевої державної адміністрації у триденний термін з дня отримання висновку відповідного міністерства, іншого центрального або місцевого органу виконавчої влади видає в установленому порядку розпорядження про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації (п. 6). Також порядок звільнення керівника фінансового управління Вінницької районної державної адміністрації визначено в Положення про фінансове управління Вінницької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Вінницької районної державної адміністрації № 1175 від 23.12.2003 року. Так, п. 7 передбачено, що управління очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з Головним фінансовим управлінням. Як видно з наведеного, п. 7 Положення про фінансове управління Вінницької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови районної державної адміністрації № 1175 від 23.12.2003 року суперечать нормам ч. 2 ст. 11 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”та Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1374 від 29.07.1999 року. Вказане вище Положення затверджене на виконання та у відповідності до норм Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та постанови Кабінету Міністрів України № 1204 від 19.08.2002 року "Про затвердження Типових положень про фінансове управління обласної, Київської міської та фінансове управління Севастопольської міської державної адміністрації, про фінансове управління районної, районної у м. Києві та фінансовий відділ районної у м. Севастополі державної адміністрацій", а тому має відповідати вимогам закону. Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, а саме ч. 2 ст. 11 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”та норми Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1374 від 29.07.1999 року. Судом встановлено, що відповідачем виконані вимоги та порядок визначені ч. 2 ст. 11 Закону України "Про місцеві державні адміністрації " та п. 1,2, 6 Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1374 від 29.07.1999 року щодо погодження з обласною державною адміністрацією звільнення [PERSON], про що свідчить лист від 18.01.2008 року № 01-1-36-458. За таких підстав, суд не приймає до уваги твердження позивача що таке погодження не відповідає вимогам п. 7 Положення про фінансове управління Вінницької РДА, а його звільнення непогоджене з Головним фінансовим управлінням. Також судом встановлені обставини, відповідно до яких присутність [PERSON] на роботі 18.01.2008 року, 22.01.2008 року підтверджено табелями обліку використання робочого часу за січень 2008 року, підписаними самим [PERSON] як начальником фінансового управління, в яких містяться відомості що 18.01.2008 року та 22.01.2008 року [PERSON] працював повний робочий день, про що свідчить показник відпрацьованих годин за вказані дні, що становить 8 годин в кожен із днів. Факт підписання даних табелів визнається самими [PERSON] Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги надані позивачем лікарняні листи, оскільки на виконання покладених на нього обов'язків [PERSON] своїм підписом засвідчив факт перебування його на роботі і підстави для нарахування та виплату йому заробітної плати. Крім того, сумнівність вказаних лікарняних листів підтверджено також листом Управління охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації № 03-7-341-КД-09-03-34-1361 від 30.05.2008 року, згідно якого управлінням була створена комісія, яка провела перевірку обґрунтованості видачі листків непрацездатності [PERSON] за період з березня 2007 року по січень 2008 року, виданих Вінницькою, Немирівською ЦРЛ, Вороновицькою РЛ та обласною клінічною лікарнею ім. Пирогова. За результатами перевірки комісія прийшла до висновку, що листи непрацездатності видані у Вороновицькій районній лікарні можна рахувати необґрунтованими. Крім того, за підсумками оперативної наради проведеної у Вінницькій РЦЛ 28.03.2008 року видано накази по Вінницькій ЦРЛ та Вороновицькій РЛ, якими лікарі, винні у порушенні Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Факт прогулу допущеного [PERSON] підтверджують: акт від 18.01.2008 року про відсутність на робочому місці складений о 15 год. 35 год., акт від 21.01.2008 року, про відсутність на роботі позивача з 09 год. 30 хв. по 12 год. 30 хв.; акт від 22.01.2008 року, про відсутність на роботі [PERSON] з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.; акт від 22.01.2008 року про відмову позивача надати письмові пояснення по питанню неявки на атестацію та відсутність на робочому місці. Таким чином, позивачем допущено прогул, тобто відсутність на роботі більше ніж 3 години, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є підставою для розірвання з ним трудових відносин. Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про неотримання копії розпорядження. Вказане спростовується поштовим повідомлення від 18.02.2008 року, а також обґрунтуванням наведеним в позовній заяві, де позивач зазначає про отримання копії розпорядження про його звільнення та додає її до позову. Позовна вимога про стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів на її підтвердження. При вирішенні даної справи суд керувався наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Вимоги позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем виконано обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення. Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. За таких підстав, з урахуванням обставин справи, позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Результат розгляду: denied