Рішення адміністративного суду від 2008-09-26 00:00:00+03

Позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати протиправними та скасувати пункт 1.2 рішення 12-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №35 від 15 березня 2007р. «Про дозвіл на складання проекту землеустрою по відведенню земельних ділянок у власність» в частині надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 0,008га, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража [ADDRESS]; пункт 1.9 рішення 19-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №23 від 05 вересня 2007р., яким [PERSON] було подовжено строк дії рішення 12-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №35 від 15 березня 2007р.; рішення 28-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №67 від 26 червня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою по відведенню та передачі [PERSON] у власність земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва та обслуговування індивідуального гаража"; пункт 1.50 рішення 22-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №22 від 14 грудня 2007р. «Про дозвіл на складання проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок у власність» в частині надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0100 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража [ADDRESS]. Вимоги мотивовані тим, що з 29 грудня 2007 року він є власником земельної ділянки площею 0,1035га, розташованої [ADDRESS], з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) згідно договору купівлі-продажу та державного акту на право власності на землю. Право на складання проекту землеустрою по відведенню даної земельної ділянки у власність виникло у колишнього власника [PERSON] ще 08 грудня 2004р. на підставі п. 1.11 рішення 28-ої сесії 4-го скликання Гаспринської селищної ради №16. Проект землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність було затверджено рішенням 38-ої сесії 4-го скликання Гаспринської селищної ради №35 від 30 грудня 2005р., а 14 липня 2006 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. Ним було розроблено та узгоджено Управлінням головного архітектора м. Ялта генеральний план і благоустрій житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами, який є частиною комплексної проектної документації на будівництво житлового будинку, з якого слідує, що розміщенню його житлового будинку перешкоджає прийняття відповідачем рішень про надання земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] Прийняті відповідачем рішення винесені без належної перевірки документів, в порушення норм ДБН, СНіП, Державних санітарних правил планування і забудови населених пунктів, Постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26 травня 2004 року та інших нормативних документів, в зв'язку з чим, вони не відповідають вимогам закону та ущемляють його права. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належно. 3-ті особи проти позову заперечували. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 375 ЦК України, - власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1035 га, розташованої [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між [PERSON] і позивачем, посвідченого в нотаріальному порядку 29 грудня 2007 року, реєстр № 814, а також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №068796 від 19 лютого 2008 року, зареєстрованого за №010800700030. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Згідно технічної документації по землеустрою в зв'язку з переоформленням права власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), право на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність площею 0,1035га, розташованої[ADDRESS], виникло у колишнього власника [PERSON] 08 грудня 2004р. на підставі п. 1.11 рішення 28-ої сесії 4-го скликання Гаспринської селищної ради №16. Рішенням 38-ої сесії 4-го скликання Гаспринської селищної ради № 35 від 30 грудня 2005р. був затверджений проект землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність площею 0,1035 га та земельна ділянка була передана у власність [PERSON], а 14 липня 2006 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку. Судом також встановлено, що [PERSON] тільки 18 грудня 2006р. звернувся до відповідача з заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0, 008 га для будівництва і обслуговування індивідуального гаража, розташованої [ADDRESS]. Пунктом 1.2 рішення 12-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради № 35 від 15 березня 2007р. [PERSON] наданий дозвіл на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 0,008га, для будівництва та обслуговування індивідуального гаража [ADDRESS]. Пунктом 1.9 рішення 19-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №23 від 05 вересня 2007р. [PERSON] було продовжено строк дії рішення 12-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №35 від 15 березня 2007р. на один рік. Рішенням 28-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №67 від 26 червня 2008 року [PERSON] затверджено проект землеустрою по відведенню у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаража [ADDRESS]. Пункт 1.50 рішення 22-ої сесії 5-го скликання Гаспринської селищної ради №22 від 14 грудня 2007р. [PERSON] наданий дозвіл на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0, 0100 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаража [ADDRESS]. Як випливає з проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність [PERSON] та висновку про можливість цільового використання земельної ділянки, яка надається [PERSON] від 05 червня 2008р. для будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів, земельна ділянка [PERSON] та земельні ділянки, які надаються [PERSON] та [PERSON] суміжні. Це підтверджується також розробленим [PERSON] і узгодженим в установленому порядку Управлінням головного архітектора м. Ялта генеральним планом і благоустроєм житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами, який є частиною комплексної проектної документації на будівництво житлового будинку та поясненнями сторін в судовому засіданні. Земельна ділянка площею 0,1035 га, власником якої є позивач, згідно наданих доказів, використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будов та споруд. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті у порушення пункту 7.50 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та селищних поселень», з якого виходить, що відстань від наземних та комбінованих (наземно-підземних) гаражів та автостоянок легкових автомобілів до житлових та громадських споруд треба приймати не менш як 10 метрів, а також у порушення п. 3.25* цього ж ДБН, з якого виходить, що між будинками та окремими господарськими спорудами повинні бути протипожежні розриви. Відповідно до п.5.28 Державних санітарних правил планування і забудови населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996г. №173, індивідуальні гаражі для постійного зберігання особистих автомобілів слід розміщувати за межами житлових районів. Відстань від наземних гаражів з врахуванням проїздів до них до житлових будинків повинна бути не менше 10 метрів. Узгоджений Управлінням головного архітектора м. Ялта генеральний план і благоустрій житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами, який є частиною комплексної проектної документації на будівництво житлового будинку, підтверджує, що при будівництві гаражів на спірних земельних ділянках, позивач буде позбавлений можливості раціонального використання своєї земельної ділянки - будування житлового будинку, що буде суперечити вимогам ст. 183 Земельного Кодексу України. Згідно пункту 11 Порядку складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №677 від 26 травня 2004 року, тільки після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається, в тому числі і селищною радою, затверджується нею, у встановленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передачу у власність земельних ділянок. З висновку Державної експертизи землевпорядної документації за №2558/25 від 17 квітня 2008р. відносно надання земельної ділянки [PERSON] слідує, що проект землеустрою не в повній мірі відповідає діючому законодавству України, нормам і правилам, та повертається на доробку, оскільки необхідно надати узгодження границь ділянки із суміжним власником землі. [PERSON] не отримано технічний висновок ППВКХ ЮБК про можливість відведення земельної ділянки. Схема генерального плану земельної ділянки, складеного комунальним підприємством Ялтинської міської ради «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» не погоджена ППВКХ ЮБК та ВАТ «Крименерго», чим порушені норми ст. 198 Земельного Кодексу України, пункту 11 Порядку складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, відкликані висновки про можливість цільового використання земельних ділянок з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування індивідуальних гаражів [PERSON], [PERSON]: Головним архітектором м. Ялта - 13 серпня 2008 р., Головним державним санітарним лікарем м. Алупка - 22 серпня 2008р., Управлінням земельних ресурсів м. Ялта - 22 серпня 2008р., Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини - 28 серпня 2008р. та 12 вересня 2008р., Республіканським комітетом по земельних ресурсах - 28 серпня 2008р. відносно висновку державної земельної експертизи по проекту відведення земельної ділянки [PERSON] При таких обставинах, Гаспринська селищна рада не мала правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень. Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожному гарантується право захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, у спосіб не заборонений законом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, визнання права. Згідно з ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, окрім іншого шляхом визнання прав. Суд приходить до висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, прийняв рішення, які не відповідають нормам закону і тому повинні бути скасовані. У силу п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, - у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинними рішень чи окремих їх положень та зобов'язання відповідача вчинити певні дії. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted