Рішення адміністративного суду від 2008-01-17 00:00:00+02

У листопаді 2007 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 9760,60 грн. Вимоги мотивує тим, що їй як інваліду війни І -ої групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені її права. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Суд, розглянувши матеріали справи,заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є інвалідом війни І-ої групи, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни І-ої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у у 2004 році -130 грн.,у 2005 році- 400 грн., 2006 році - 400.00грн., у 2007 році - 450,грн. грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет на2004 рік»,«Про державний бюджет на 2004рік»,»Про державний бюджет на 2005 рік»,«Про державний бюджет України на 2006 рік»»,«Про державний бюджет України на 2007 рік». Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Відповідно до ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах,передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення . Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 3650,60грн. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial