Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

Даний спір підсудний адміністративному суду, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 КАС України Відповідно п.2 ч.2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства. Відповідно до положень глави 22 КПК України оскарженню в порядку КПК України підлягають лише постанови про порушення кримінальної справи і про відмову у порушенні кримінальної справи. Оскарження бездіяльності прокурора, слідчого щодо не прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України, цим кодексом непередбачено. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. В своїй позовній заяві Позивач вказує на те, що він неодноразово, починаючи з 22 травня 2006 року звертається до прокуратури Дніпровського району м. Києва із заявами про злочини. Відповідач в свою чергу на такі звернення не реагує, навіть не зважаючи на постанови Дніпровського районного суду м. Києва про направлення таких скарг за належністю та покладення зобов'язань на Відповідача щодо надання відповідей у встановленому законом порядку. Також Позивач зазначає, що станом на момент розгляду даного спору по суті, жодної відповіді з приводу проведення перевірок для встановлення складу злочину або його відсутності, Відповідачем надано не було, що є суттєвим порушенням строків, встановлених нормами чинного законодавства. Відповідно до частини 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 97 Кримінально-процесуального кодексу України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю. Одночасно вживається всіх можливих заходів, щоб запобігти злочинові або припинити його. За наявності відповідних підстав, що свідчать про реальну загрозу життю та здоров'ю особи, яка повідомила про злочин, слід вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки заявника, а також членів його сім'ї та близьких родичів, якщо шляхом погроз або інших протиправних дій щодо них робляться спроби вплинути на заявника. Коли необхідно перевірити заяву або повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється прокурором, слідчим або органом дізнання в строк не більше десяти днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів. Отже, зазначеною вище статтею встановлено вичерпний перелік рішень, які приймають прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя отримуючи заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. Крім того, повноважень прокурора оцінювати заяву з точки зору відповідності її критеріям заяви про злочин крім шляху прийняття рішення передбаченого ст. 97 КПК України, не передбачено. Крім того, згідно Інструкції «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв і повідомлень про злочини», затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України № 66/13-ок від 24.06.2004 року також не передбачено критеріїв та можливості оцінки прокурорами на стадії прийняття заяв і повідомлень про злочини чи вони дійсно є такими чи є звичайними зверненнями громадян. Як підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося у попередньому судовому засіданні представником Відповідача, до прокуратури Дніпровського району м. Києва неодноразово надходили звернення (заяви про злочин) Позивача. За результатами розгляду яких рішення, передбачені ст. 97 КПК України, Відповідачем не приймались. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до части 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що Відповідачем не доказано правомірність його бездіяльності під час розгляду звернень Позивача, направлених з Дніпровського районного суду м. Києва за належністю, за наслідками розгляду скарги, позову у тому числі листом суду від 14.05.07р., постановою суду від 24.05.07р., постановою суду від 30.05.06р., постановою суду від 22.09.06р., листом суду від 22.06.07р., постановою суду від 13.06.07р., поданих Позивачем особисто до прокуратури Дніпровського району м. Києва від 21.06.07р., 06.09.07р., 04.07.07р., 18.07.07р., яка полягає у неприйнятті за результатами розгляду даних звернень рішень в порядку, передбаченому ст. 97 КПК України.

Результат розгляду: granted