Рішення адміністративного суду від 2008-08-06 00:00:00+03

В червні 2008 року представник МПП „Славутич” Вернигора В.В. звернулася до суду з позовом до Степанівської сільської ради про визнання рішення протиправним, вказавши, що 22 травня 2007 року нею було подано до сільської ради клопотання про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення на якій розміщений торговий об'єкт даного підприємства. До клопотання додано копію договору оренди земельної ділянки, копію плану земельної ділянки, копії рішення про надання земельної ділянки в оренду, копію свідоцтва про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності. Торговий об'єкт МПП «Славутич» є малою архітектурною формою. Даний об'єкт включає у себе наземний підмурок, залиту бетоном підлогу, металеву основу та дерев'яну покрівлю покриту шифером і він є нерухомою спорудою. Право власності виникло із моменту введення торгового об'єкту - малої архітектурної форми в експлуатацію, тобто із 18 квітня 2007 року. 31 березня 2003 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради видано безстроковий дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі на даній ділянці. На даний час підприємство МПП «Славутич» діюче, всі необхідні документи для прийняття рішення надані і підстав для відмови немає. Рішенням Степанівської сільської ради № 174 від 6 липня 2007 року яким МПП «Славутич» відмовлено у продажі земельної ділянки орендованої позивачем, вважає безпідставним та незаконним, прийнятим в порушення Конституції України, ЗК України, Закону України „Про розвиток малого підприємництва”, Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Закону України „Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності”. В судовому засіданні представник позивача Вернигора В.В позов підтримала, пояснила, що МПП «Славутич» подало до Степанівської сільської ради клопотання відповідно до ст. 128 п.2 Земельного кодексу із копіями договору оренди земельної ділянки, копії плану земельної ділянки, копії рішення про надання ділянки в оренду, копію свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності. Підставами для відмови у продажі земельної ділянки може бути: неподання необхідних документів, виявлення недостовірностей у документах, якщо до суб'єкта підприємницької діяльності порушено справу про банкрутство або припинення його діяльн6ості. Наведений перелік є вичерпним для рішення про відмову у продажі земельної ділянки. На даний час МПП «Славутич» є діючим, всі документи для прийняття рішення подані, тобто підстав для відмови не було. Вважає дії органів місцевого самоврядування такими, що порушують Закон України «Про місцеве самоврядування», Закон України «Про розвиток малого підприємництва», Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», також згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - Степанівської сільської ради - Ющенко Н.М. позов не визнала, суду пояснила, що оскаржуване рішення про відмову в продажі земельної ділянки МПП „Славутич” було прийнято на підставі попередніх рішень 11 сесії 24 скликання від 26.12.2003 року „Про надання земельної ділянки в оренду МПП „Славутич” і рішення 6 сесії 5 скликання від 20 квітня 2007 року яким відмовлено в продовженні терміну дії договору. Підставою для відмови в викупі земельної ділянки була також думка церковної громади с. Степанівка, що даний об'єкт торгівлі повинен бути перенесений метрів на 10 від місця, де він на даний час знаходиться, тобто подалі від входу на територію церкви. Свідок [PERSON] - настоятель Преображенського храму с. Степанівка суду пояснив, що церковна громада проти розміщення малої архітектурної споруди належної МПП „Славутич” в даному місці, оскільки даний об'єкт знаходиться неподалік від території церкви, що будується, бажано щоб його перемістити на 10 метрів від входу на територію церкви. На засіданні 7 сесії 5 скликання Степанівської сільської ради він не був присутнім, а тому йому невідомо за яких обставин приймалось рішення № 174 від 6 липня 2007 року. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення. Перевіряючи відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України чи прийняте оскаржуване позивачем рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення з огляду на таке: Мале приватне підприємство „Славутич” діє на підставі статуту зареєстрованого в Теплицькій райдержадміністрації за № 261 від 10 листопада 2000 року та відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи АОО № 2751093 від 10 листопада 2000 року. Відповідно заяви МПП „Славутич” від 28.10. 2003 року рішенням 11 сесії 24 скликання Степанівської сільської ради від 26.12. 2003 року надано в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення МПП „Славутич” площею 27 метрів квадратних в с. Степанівка по вул. Леніна терміном на 3 роки. 19 лютого 2007 року відповідно до ст. 30 Закону України „Про оренду землі” від МПП „Славутич” на адресу Степанівської сільської ради було подано заяву про зміну умов договору оренди землі, зареєстрованого в державному реєстрі 29.07. 2004 року за № 27/22. Рішенням 6 сесії 5 скликання Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області № 127 від 20.04. 2007 року відмовлено в зміні терміну дії договору оренди, в зв”язку з прийняттям попереднім рішенням 11 сесії 24 скликання Степанівської сільської ради від 26.12. 2003 року „Про надання земельної ділянки в оренду МПП „Славутич” площею 27 метрів квадратних в с. Степанівка по вул. Леніна терміном на 3 роки. Відповідно до акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 19 липня 2004 року Степанівською сільською радою було передано МПП „Славутич” земельну ділянку площею 0.0027 га для комерційного використання строком на три роки. Договір оренди землі від 29.06. 2004 року, яким передано земельну ділянку МПП „Славутич” площею 0.0027 га зареєстровано в секторі ДЗК Теплицького району 29 липня 2004 року за № 27/22, таким чином на час звернення до Степанівської сільської ради з поданням про викуп земельної ділянки (22.05.07.) позивач правомірно користувався нею на підставі вищевказаного договору оренди землі який діяв до 29 липня 2007 року. Торговий об'єкт МПП „Славутич” являється стаціонарною малою архітектурною формою, тобто одноповерховою нерухомою спорудою, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей площею 27 кв.м., що підтверджується паспортом прив'язки малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності в с. Степанівка, що підтверджується довідкою інспекції державного контролю райдержадміністрації від 07.02. 2007 року № 10. Згідно акту технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 18 квітня 2007 року стаціонарна мала архітектурна форма торгівельний кіоск в с. Степанівка по вул. Леніна МПП „Славутич” загальною площею 23.91 кв. м прийнято в експлуатацію. Відповідно до ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Права на отримання в користування чи у власність земельної ділянки є за своєю природою цивільними правами, та мають реалізовуватись особами, в тому числі позивачем, у встановленому порядку. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 2 ст. 127 ЗК України, продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок. Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. Згідно з порядком продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам, що визначений ЗК України, зокрема ст. 128, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної, крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, та комунальної власності для потреб, визначених Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до п. 6 ст. 128 ЗК України, рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради, державного органу приватизації про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки. Згідно з п.п. 7,8 ст. 128 ЗК України, документ про оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та її державної реєстрації. Вартість земельної ділянки визначається на підставі її грошової та експертної оцінки, яка проводиться за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. На вимогу суду відповідачем було надано виписку з протоколу засідання постійної комісії з питань бюджету, соціально-економічного розвитку, соціального захисту, соціально-культурного розвитку, раціонального використання земель Степанівської сільської ради від 25 червня 2007 року, яким вирішено заяву МПП „Славутич” від 22.05.07. про продаж земельної ділянки площею 27 квадратних метрів в с. Степанівка по вул. Леніна на якій розміщений торговий об'єкт МПП „Славутич” винести на розгляд чергової сесії сільської ради з рекомендацією відмовити в продажі земельної ділянки. Згідно з ч.3 ст.128 Земельного Кодексу України місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу такої земельної ділянки із зазначенням причин відмови. Підставою для відмови в продажу земельної ділянки зокрема є неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки, виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності. Наведений перелік є вичерпним для рішення про відмову в продажу земельної ділянки. В рішенні 7 сесії 5 скликання Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області № 174 від 06.07.2007 року відсутні висновки, що до невідповідності поданих документів вимогам законодавства, які надійшли до Степанівської сільської ради з клопотанням МПП „Славутич” про продаж земельної ділянки площею 27 метрів квадратних в с. Степанівка по вул. Леніна на якій розміщений торговий об'єкт МПП „Славутич”. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідні докази в обґрунтування прийнятого рішення відповідачем не подано. Окрім того, в порушення ч.3 ст. 128 Земельного Кодексу України сільська рада не розглянула подання у місячний термін та не прийняла рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу такої земельної ділянки. За таких обставин, суд вважає, що позивачем були в повному обсязі виконані приписи Земельного кодексу щодо порядку та обсягу поданих документів, які необхідні для викупу земельної ділянки. Оскільки на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомості позивача, останній має право на її викуп згідно із ч. 2 ст. 127 Земельного кодексу України. Особам, які подали заяви (клопотання) про придбання (купівлю) земельної ділянки і не мають документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, продаж цієї ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Частиною 10 ст.128 Земельного кодексу України визначено, що рішення про відмову продажу земельної ділянки може бути оскаржене в суді. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, в тому числі, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними матеріалами справи, відповідачем не спростовані, відповідно оскаржуване рішення - необґрунтованим, прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, таким, що підлягає скасуванню, а порушене право - захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Згідно ч.2 п.п.1,2 вищевказаної статті у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень; зобов'язати відповідача вчинити певні дії. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України. Враховуючи викладене та

Результат розгляду: granted