Рішення адміністративного суду від 2008-01-30 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. За 2003,2004 та 2005 р.р. він отримував одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: 26,70 грн., 26,70 грн. та 120 грн. відповідно, а повинен був отримати 1025 грн., 1550 грн.,1875 грн. Недоотримано за 2003р.-998,30 грн., за 2004р.-1523,30 грн., за 2005 р.-1655 грн., а всього 4176,60 грн. Тому він звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і уточнила: просила виплатити їй недоотримані суми за 2005-2007 роки в сумі 5110 грн. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Левковська С.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що всі виплати управління праці та соціального захисту населення проводило згідно постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, позивач має право вимоги тільки за один останній рік, так як по КАС України строк позовної давності один рік. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримувала виплати на оздоровлення по 100 грн. щорічно за 2005-2007 р.р. 20.11.2005р.,24.03.2006 р. та 15.05.2007р.. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аваріїї на ЧАЕС 2 категорії передбачені щорічні виплати на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ «Про державний бюджет» на 2005,2006,2007 р.р.в сумах відповідно на час виплати 332 грн., 350 грн., 400 грн. Розрахунок недоплати позивачем проведено правильно. Посилання представника відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996р.№836 та постанову КМ України №562 від 12.07.2005р, яким встановлені розміри таких виплат , є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативнимй акт, який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанови КМ України залишають незмінним розмір даної виплати аж до прийняття нової постанови, тобто, на значний період часу. Стосовно строку звернення до суду суд приймає до уваги пояснення позивача щодо необізнаності його в діючому законодавстві , а також те, що КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року, адміністративний позов подано до суду 29.08.2007 р.За таких обставин суд вважає можливим застосувати загальний строк позовної давності в три роки і обмежитись виплатами за 2005-2007 р.р. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted