Рішення адміністративного суду від 2008-06-20 00:00:00+03

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що протягом 2002-2005 років йому не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.39 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення його прав.Заборгованість по доплаті до заробітної плати особам,які працюють на територіях радіоактивного забруднення (ст.39) становить 9735 грн. Посилався на те, що отримував відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди. Просить стягнути на його користь з Овруцького ЗАТ "Овручануа" вказану заборгованість, і зобов”язати управління праці перерахувати ці кошти на рахунок залізниці. Позивач в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні у передбаченому законом порядку. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Встановлено , що позивач працював та проживає в с.Левковичі, Овруцького району, Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення і є потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії . Відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, заробітна плата особам які працюють на території гарантованого добровільного відселення, повинна була підвищуватись на дві мінімальні зарплати. Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України. Виплатою доплат в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача. З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме :Розмір мінімальної заробітної плати становив: з 2 вересня 1996 року -15 грн., з 1 січня 1998 року -45 грн., з 1 липня 1998 року -55 грн., з 1 січня 1999 року -74 грн., з 1 квітня 2000 року -90 грн., з 1 липня 2000 р.- 118 грн., з 1 січня 2002 року -140 грн., з1 липня 2002 року -165 грн., з1 січня 2003 року -185 грн., з 1 грудня 2003 року- 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн., з 1 січня 2005 року 262 грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310 грн., з 1 вересня 2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року- 350 грн., з 1 липня 2006 р.- 375 грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня 2007 року- 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн. Заборгованість перед [PERSON] за період з липня 2004 року по 31.12.2005 року становить ( по ст..39 Закону):--за 2004 рік - 2716грн. (205 грн.х2х2=820грн., 237грн.х2х4=1896грн.), -- за 2005 рік 7208грн. (262грнх2х3=1572грн., 290грн.х2х3=1740грн., 310грн.х2х2=1240грн., 332грн.х2х4=2656грн.,). а всього 9735,96грн. ( 9924грн. - 188,04грн.(отриманих згідно ПКМ України). Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу є управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.В задоволенні позову до Овруцького ЗАТ "Овручанка" необхідно відмовити за безпідставністю.Сторони звільнені від сплати судового збору.

Результат розгляду: granted