Рішення адміністративного суду від 2008-09-02 00:00:00+03

Позивачка [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації (далі-відповідач) щодо відмови у донарахуванні та виплати їй недоотриманих сум щорічної допомоги за період 2004-2006 роки протиправними та стягнути з відповідача на її користь 5340 гривень недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки, посилаючись на те, що вона є постраждалою внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії і тому у відповідності ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” їй повинна виплачуватися щорічно одноразова грошова допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат і ця допомога виплачується за місцем проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати вказаної грошової допомоги. Вона отримувала щорічну грошову допомогу на оздоровлення в 2005-2007 роках в значно меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 48 вищевказаного Закону. В зв'язку з тим, що відповідач відмовив у донарахуванні та виплаті їй невиплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки, вважає ці дії протиправними і тому змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] посилаючись на вищевказані обставини, частково відмовилась від своїх позовних вимог, а саме відмовилась від вимоги про визнання дій відповідача щодо відмови у виплаті їй суми щорічної допомоги за 2004-2006 роки протиправними та відмовилась від стягнення з відповідача щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2006 роки. Остаточно позивачка просить стягнути з відповідача щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 2080 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не направив в судове засідання свого представника, натомість надіслав до суду письмове заперечення на позовну заяву від 01.08.2008 року в якому зазначає, що громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується щорічна допомога на оздоровлення із державного бюджету в порядку та розмірах, що встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №936 та від 26.07.1996 року №836. Також вказує не те, що у відповідності до вимог чинного законодавства не передбачено видатків на проведення перерахунку раніше виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. Відповідач вважає, що позивачкою пропущено річний строк звернення до адміністративного суду, а тому наполягає на відмові у задоволенні адміністративного позову у відповідності до ч.1 ст.100 КАС України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER], виданим Київською обласною державною адміністрацією 10.12.1998 року. Із довідки № 01-05-264 від 23.07.2008 року наданої відповідачем вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Рокитнянської РДА з 01.07.2002 року і те, що 22.08.2007 року вона отримала грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 120 гривень. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України. Частина перша статті 9 КАС України визначає, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в редакції закону, що діяв до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року, одноразова щорічна допомога на оздоровлення постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи , першої категорії, виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Законом України «Про державний бюджет України» на 2007 рік від 19.12.2006 року згідно, якого дія ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” яка передбачає право позивачки на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, зупинено на 2007 рік. Рішенням Конституційного Суду України за справою № 1-29 /2007 року від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини четвертої та частини сьомої ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Виходячи із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами та приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007 року, при виплаті допомоги на оздоровлення слід керуватися ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в редакції Закону, яка існувала до внесення змін Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року, а не постановами КМ України від 26.07.1996 року за № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та від 20.09.2005 року за № 936 “Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на які посилається відповідач, що суперечать іншим нормам законів. Такий висновок суду узгоджується з положеннями ч.4 ст.9 КАС України в тім, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов”язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Таким чином, суд приходить до висновку, що грошова щорічна допомога на оздоровлення [PERSON] виплачена відповідачем за 2007 рік є неправильною тому, що повинна була виплачуватися виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати щорічної компенсації на оздоровлення. Згідно ст. 76 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2007 року становить - 400 гривень на місяць, з 01.04.2007 року - 420 гривень, з 1.07.2007 року - 440 гривень, з 1.10.2007 року - 460 гривень. Враховуючи те, що позивачці грошову допомогу на оздоровлення виплатили 22.08.2007 року, тобто коли розмір мінімальної заробітної плати становив 440 грн. на місяць, тому відповідач повинен був вилатити [PERSON] грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік не 120 грн., а 2200 грн.( 440 грн. х 5). Таким, чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки грошову домогу на оздоровлення за 2007 рік у сумі 2080 грн. (2200 грн.-120грн.). Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відмову у задоволені позову [PERSON] з підстав пропущення річного строку звернення до адміністративного суду у відповідності до ст.100 КАС України. У позивачки виникло право на звернення до суду щодо стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік тільки після 22.08.2007 року, тобто після того, як вона не в повному розмірі отримала дану допомогу, що підтверджується довідкою № 01-05-264 від 23.07.2008 року. Позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом 25.07.2008 року таким чином, вона не пропустила річний строк звернення до суду за захистом свого права на отримання допомоги на оздоровлення за 2007 рік у повному розмірі. З урахуванням вищевикладеного та

Результат розгляду: granted