Рішення адміністративного суду від 2008-04-21 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з СПДФО [PERSON]заборгованість у розмірі 6120,00 грн. Відповідно до ст. 36 - 1 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. В обґрунтування позову вказано, що відповідно до п.1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. СПДФО [PERSON]перебуває на обліку у Нововодолазькій МДПІ. як платник податків та має заборгованість по платежам у бюджет станом на 29.01.2008р. у розмірі 6120,00 грн. Відповідач внаслідок здійснення господарської діяльності станом на 29.01.2008р згідно облікових даних має заборгованість з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів - 6120,00 грн., пеня - 0,00 грн. Як вказав позивач, дана заборгованість виникла внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання за актом № 17-029/76 від 15.03.2006 р перевірки термінів подання декларації по податку на додану вартість. Актом встановлено, що СПДФО [PERSON]. за період з січня 2003 року по січень 2006 року не подавав встановлені законом декларації за 36 податкових періодів, в результаті чого було донараховано 6120,00 грн. Боржник являється платником податків та зборів відповідно до ЗУ «Про систему оподаткування». Дане податкове зобов'язання несплачене в установлений Законом терміни, а тому являється податковим боргом відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закон № 2181. Відповідно до пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Перша податкова вимога - 1/253 від 29.05.2006р; друга податкова вимога - 2/245 від 10.08.2006р., в якій було повідомлено ще й про зобов'язання сплатити штраф та про застосування органами податкової служби, в разі несплати боргу, заходів про примусове стягнення, про що було зроблено запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що всі активи платника знаходяться в податковій заставі, про що свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 16774267 від 01.02.2008 р. Згідно з вимогами п.8.1 ст. 8 Закону № 2181 активи платника податків, що має податковий борг, передаються в податкову заставу. Відповідно до пп. 8.2.2. Закону № 2181 право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу. Тобто, на момент виникнення прав податкової застави боржник бюджету не може мати активів, вільних від заставних зобов'язань. Представник прокуратури у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями, які направлялись за офіційним місцем знаходження згідно довідки органу реєстрації В судове засідання представник ДПІ з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями, які направлялись за офіційним місцем знаходження згідно довідки органу реєстрації, та повернулися з відмітками, що за зазначеною адресою адресат не знаходиться. Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців СПДФО [PERSON](ідент. номер - [NUMBER]) зареєстрований 24.03.1999 року, номер справи [NUMBER], в Єдиний державний реєстр юридичних та фізичних осіб підприємців не включений. Державна реєстрація припинення фізичної особи - підприємця не проводилась. Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва [NUMBER]від 27.04.1999 року СПДФО [PERSON]. перебуває на обліку у Нововодолазькій МДПІ, як платник податків. Відповідно до довідки про суми, за рахунок яких утворився податковий борг, та платежу 14010100 (податок на додану вартість по вітчизняних товарах, роботах, послугах) СПДФО [PERSON]. має заборгованість з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів у розмірі 6120,00 грн. Дана заборгованість виникла в наслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання відповідно до акту № 17-029/77 від 15.03.2006р перевірки термінів подання декларації по податку на додану вартість. Актом встановлено, що СПДФО [PERSON]. за період з січня 2003 року по січень 2006 року не подавав встановлені законом декларації за 36 податкових періодів, в результаті чого було донараховано 6120,00 грн. Відповідно до вимог Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» начальником Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 0002611702/0 від 29.03.2006 року на суму 6120,00 грн. Відповідно до листа відділу земельних ресурсів у Нововодолазькому районі Харківської області від 11.12.2007 року № 0614/1721 СПДФО [PERSON]. земель згідно правовстановлюючих документів не має. Відповідно до листа ВРЕР - 13 від 01.12.2007 року № 257 на [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], автотранспортні засоби зареєстрованими не значаться. Відповідно до листа малого комунального підприємства технічної інвентаризації Нововодолазького району Харківської області вих. від 25.12.2007 року № 106 за [PERSON] право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Відповідно до пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачу були надіслані перша податкова вимога - 1/253 від 29.05.2006р; друга податкова вимога - 2/245 від 10.08.2006р., в якій було повідомлено ще й про зобов'язання сплатити штраф та про застосування органами податкової служби, в разі несплати боргу, заходів про примусове стягнення, про що було зроблено запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що всі активи платника знаходяться в податковій заставі, про що свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 16774267 від 01.02.2008 р. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року N 509-XII до функцій органів державної податкової служби входить здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів обов'язкових платежів). Крім того, податкові органи контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та інших платежів, а також, перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів; забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також, стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; проводять перевірки фактів приховування і зниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та Іншими законами України. У відповідності до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» від 4 грудня 1990 року N 509-XII зі змінами та доповненнями, Органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Відповідно до п. 1.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-III платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції. У відповідності до п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ узгоджена сума податкового зобов'язання, несплачена платником податків у визначені строки, вважається сумою податкового боргу платника податків. У разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги у відповідності до п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 вказаного Закону. Відповідно до пп. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону № 2181 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами" від 21.12.2000 р. у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Перша податкова вимога - 1/253 від 29.05.2006р; друга податкова вимога - 2/245 від 10.08.2006р., в якій було повідомлено ще й про зобов'язання сплатити штраф та про застосування органами податкової служби, в разі несплати боргу, заходів про примусове стягнення, про що було зроблено запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що всі активи платника знаходяться в податковій заставі, про що свідчить витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 16774267 від 01.02.2008 р. Відповідно до п.8.1 ст. 8 Закону № 2181 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами" від 21.12.2000 р. активи платника податків, що має податковий борг, передаються в податкову заставу. Відповідно до пп. 8.2.2. Закону № 2181 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державним цільовими фондами" від 21.12.2000 р. право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу. На час розгляду справи заборгованість відповідачем не було сплачено. Суд, проаналізувавши положення ст. 71 КАС України прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача суду не надав. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по сплаті заборгованості, тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Результат розгляду: granted