Рішення адміністративного суду від 2008-08-26 00:00:00+03

26 червня 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради неправомірними та стягнути з управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради заборгованість по невиплаченій разовій грошовій допомозі в сумі 1770 грн., поновивши йому строк звернення до суду. Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій. Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” передбачена щорічна виплата до 5 травня разової грошової допомоги учасникам бойових дій, у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. У 2007 році разову грошову допомогу було виплачено позивачу у відповідності до ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” у розмірі 280 гривень. Позивач вважає, що виплата належної суми даної допомоги у 2007 році має бути здійснена у розмірі 1770 грн., і просить стягнути на його користь разову грошову допомогу за 2007 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум. Ухвалою суду залучено як другого відповідача Головне управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації та Чернігівський обласний центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі в зв'язку з погіршенням стану здоров'я. Представник відповідачів - Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що виплата допомоги в розмірах відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» була здійснена до прийняття рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, яке не має зворотної сили. Просила в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснила, що в 2007 році виплати допомоги проводив Чернігівський обласний центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, з 2008 року ці функції передані до районного управління праці та соціального захисту населення. Представник відповідача - Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Чернігівської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, також надав письмові заперечення, в яких позов не визнав повністю. Вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є учасником бойових дії, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER]виданого 05 листопада 2003 року( а.с. 4), а тому відповідно до ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Статтею 29 Закону України „ Про державний бюджет на 2007 рік” було встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 280 гривень. Судом встановлено, що позивач в 2007 році отримав щорічну разову допомогу до 5 травня у 2007 році в розмірі 280 грн. Ці обставини не заперечуються відповідачами. Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Окрім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк). 09 липня 2007 року Рішенням Конституційного Суду України № 1-29/2007 ( №6-рп/2007), положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56,частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98,103,111 Закону України „ Про державний бюджет на 2007 рік”, визнанні неконституційними, і втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення. Відповідно до вимог ст.152 Конституції України закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій є такими, що не відповідають Конституції України. Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України, ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Отже, встановлення Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» обмеження розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни, звузило обсяг прав даної категорії громадян, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Залишивши незмінним зміст права на отримання щорічної разової грошової допомоги, Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік» звузив обсяг цього права, встановивши інший (менший) розмір такої виплати, і водночас фактично скасував конституційну гарантію забезпечення належних умов існування інвалідів війни. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]. має право на отримання щорічної разової допомоги до 5 травня у 2007 році відповідно до ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту” у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Оскільки спірна грошова допомога виплачується в травні відповідного року, то застосуванню підлягає розмір мінімальної пенсії за віком, який встановлений на цей період, а саме з 01.04.2007 р. по 30.09.2007 р. в розмірі 410,06 грн. З врахуванням отриманої позивачем у 2007 році разової грошової допомоги в розмірі 280 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь несплачену грошову допомогу за 2007 рік в розмірі 1770 гривень. ( 410,06 грн. х 5 - 280,00 грн. ) Відповідно до розпорядження Чернігівської облдержадміністрації від 12 січня 2008 року № 6 функції по обробці справ одержувачів допомог та компенсацій передані управлінню праці та соціального захисту населення Новозаводської у м.Чернігові ради. (а.с. 49). Тому суд приходить до висновку, що кошти підлягають стягненню саме з управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради по відмові у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки відмовляючи у перерахунку управління керувалась Законами України «Про державний бюджет» на відповідні роки, приписами Бюджетного кодексу України, а також враховуючи те, що виплату допомоги у 2004-2007 роки проводив центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат. Оскільки допомога нарахована та виплачена позивачу в розмірір меншому ніж встановлено Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” то суд вважає, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій по нарахуванню та виплаті [PERSON]грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі 280 гривень як учаснику бойових дій підлягають задовленю. Згідно до ст. 99 КАС України для звернення осіб до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк. Позивач звернувся до суду 26 червня 2008 року, а разова грошова допомога, до 5 травня, була виплачена позивачеві в травні 2007 року, однак, враховуючи, що норми Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» в частині обмеження розміру виплат учасникам бойових дій були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, суд визнає причини пропуску позивачем строку звернення до суду поважними і вважає за можливе поновити йому строк звернення до суду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted