Рішення адміністративного суду від 2008-08-29 00:00:00+03

Позивачі - [PERSON] та [PERSON], звернувшись з позовом до суду, просять визнати неправомірним та скасувати висновок державної експертизи землевпорядної документації від 19.03.2008 року № 847 в частині, що стосується негативної оцінки та невідповідності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2000 м2 безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 204 м2 в оренду на десять років для ведення городництва в [ADDRESS], вимогам чинного законодавства України та визнати розроблений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що їм на праві спільної часткової власності належить домоволодіння по [ADDRESS], зокрема: [PERSON] належить 3/4 частини житлового будинку на підставі договору дарування [NUMBER] р.[NUMBER] від 23.04.2007 року, зареєстрованого в Рівненському МБТІ під [NUMBER] від 20.06.2007 року, [PERSON] належить 1/4 частини житлового будинку на підставі договору дарування [NUMBER] р.[NUMBER] від 15.08.2005 року, зареєстрованого в Рівненському МБТІ під [NUMBER] від 14.12.2005 року. Зазначене домоволодіння розташоване на присадибній земельній ділянці площею 2204 м2 . Рішеннями Рівненської міської ради №662 від 26 квітня 2007 року, №1159 від 15 листопада 2007 року було задоволено їх звернення та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2204 м2 на [ADDRESS], в тому числі: - площею 2000 м2 для передачі безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; - площею 204 м2 для надання в оренду на десять років для ведення городництва. На підставі вказаних рішень комунальним підприємством «Графос» розроблено у встановленому земельним законодавством порядку проект землеустрою. Однак згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації №847 від 19 березня 2008 року, проведеної Головним управлінням земельних ресурсів у Рівненській області, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2000 м2 безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 204 м2 в оренду на десять років для ведення городництва [PERSON], [PERSON] в м. Рівне, по [ADDRESS], отримав негативну оцінку. Дії відповідача вважають такими, що не відповідають чинному законодавству України. Просять позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Представник третої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Рівненська міська рада - в судове засідання не з'явився, заяв по справі не подав, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали суду письмові заперечення, які повністю співпадають з їх позицією в судовому засіданні. Вважають дії Головного управління земельних ресурсів у Рівненській області цілком законними. Просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників процесу, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду, представниками відповідача правомірність своїх дій доказана повністю. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» державна експертиза землевпорядної документації - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи. Статтею 4 цього ж Закону визначено, що основними завданнями державної експертизи є перевірка відповідності об'єктів державної експертизи вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам. Згідно частини 7 статті 35 зазначеного Закону об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених в ст. 121 Земельного кодексу України. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах не більше 0,10 га. (1000 кв.м.) На підставі договору дарування від 23 квітня 2007 року [PERSON] отримав безоплатно у власність 3/4 (три четвертих) частки жилого будинку з надвірними будівлями в м. Рівне по [ADDRESS] та на підставі договору дарування від 15 серпня 2005 року [PERSON] отримала безоплатно у власність 1/4(одна четверта) частини жилого будинку з надвірними будівлями в м. Рівне по [ADDRESS] (а.с.15-18). Згідно ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. В правовстановлюючих документах на нерухоме майно на [ADDRESS] в м. Рівне зазначено, що [PERSON] та [PERSON] мають у власності частки однієї житлової будівлі, тому надання земельної ділянки зазначеним громадянам у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку в розмірі 2000 м2, суперечить нормам чинного законодавства України. Що стосується виділення земельної ділянки в оренду на десять років площею 204 м2, то дане питання відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України вирішується виключно на аукціонах, а щодо осіб які звернулись з відповідною заявою до 01 січня 2008 року - після прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного Порядку. На даний час такого порядку не прийнято. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами та не підлягають до задоволення.

Результат розгляду: denied