Рішення адміністративного суду від 2008-05-12 00:00:00+03

15.11.2007 р. Державною податков ою інспекцією у Святошинсько му районі міста Києва провед ено виїзну планову перевірку Підприємства з іноземними і нвестиціями Товариства з обм еженою відповідальністю «Ал ьтіс-Гласс» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за п еріод з 01.07.2004 р. по 30.06.2007 р. За результатами перевірки складено Акт № 228/23-209/31280745 від 15.11.2007 р оку про результати виїзної п ланової перевірки Підприємс тва з іноземними інвестиціям и Товариства з обмеженою від повідальністю «Альтіс-Гласс »щодо дотримання вимог подат кового, валютного та іншого з аконодавства за період з 01.07.2004 р . по 30.06.2007 р. Перевіркою встановлено по рушення позивачем п.п. 3.5. п. 3 Пол оження про ведення касових о перацій у національній валют і в Україні, затвердженого по становою Правління Націонал ьного банку України від 15 груд ня 2004 р. N 637, зареєстрованої в Мін істерстві юстиції України 13 с ічня 2005 р. за N 40/10320, а саме: при виве денні залишку готівки в касі , не приймаючи видаткові касо ві ордери, в яких видача з каси не підтверджена підписом од ержувача, встановлено переви щення ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 25\~069,24 гр н.\~ Відповідач прийшов виснов ку про порушення позивачем П оложення про ведення касових операцій у національній вал юті в Україні, затвердженого постановою Правління Націон ального банку України від 15 гр удня 2004 р. N 637, зареєстрованої в М іністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320, оскільки вид атковий касовий ордер від 11.08.20 05 р. та видатковий касовий орд ер від 15.05.2006 р. не відповідають в имогам вказаного Положення. На підставі вказаного акту Державною податковою інспек цією у Святошинському районі міста Києва винесено рішенн я про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 23.11.2007 р . № 0004002330/0, яким встановлено поруш ення п.п. 3.5. п. 3 Положення про вед ення касових операцій у наці ональній валюті в Україні, за твердженого постановою Прав ління Національного банку Ук раїни від 15 грудня 2004 р. N 637, зареє строваної в Міністерстві юст иції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320 , та визначено суму штрафних (ф інансових) санкцій у розмірі 50\~138,48 грн. Проаналізувавши матеріа ли справи та пояснення предс тавників сторін в судових за сіданнях в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адмін істративний позов підлягає з адоволенню з наступних підст ав. Стаття 238 Господарського ко дексу України від 16 січня 2003 ро ку N 436-IV встановлює, що за поруше ння встановлених законодавч ими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання мо жуть бути застосовані уповно важеними органами державної влади або органами місцевог о самоврядування адміністра тивно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-п равового або майнового харак теру, спрямовані на припинен ня правопорушення суб'єкта г осподарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-госп одарських санкцій, умови та п орядок їх застосування визна чаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адмін істративно-господарські сан кції можуть бути встановлені виключно законами. Положеннями статті 239 Госпо дарського кодексу України вс тановлено, що органи державн ої влади та органи місцевого самоврядування відповідно д о своїх повноважень та у поря дку, встановленому законом, м ожуть застосовувати до суб'є ктів господарювання такі адм іністративно-господарські с анкції, зокрема, адміністрат ивно-господарський штраф. Частиною другою статті 241 Го сподарського кодексу Україн и передбачено, що адміністра тивно-господарський штраф - ц е грошова сума, що сплачуєтьс я суб'єктом господарювання д о відповідного бюджету у раз і порушення ним встановлених правил здійснення господарс ької діяльності. \~Перелік пор ушень, за які з суб'єкта господ арювання стягується штраф, р озмір і порядок його стягнен ня визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено пр авопорушення. Стаття 250 Господарського ко дексу України встановлює, що адміністративно-господарсь кі санкції можуть бути засто совані до суб'єкта господарю вання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, ал е не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом в становлених законодавчими а ктами правил здійснення госп одарської діяльності, крім в ипадків, передбачених законо м. Положеннями Указу Президе нта України «Про застосуванн я штрафних санкцій за поруше ння норм з регулювання обігу готівки»від 12 червня 1995 року N 43 6/95 установлено, що у разі поруш ення юридичними особами всіх форм власності норм з регулю вання обігу готівки у націон альній валюті, що встановлюю ться Національним банком Укр аїни, до них застосовуються ф інансові санкції у вигляді ш трафу. Установлено, що штрафн і санкції, передбачені цим Ук азом, застосовуються до осіб , зазначених у статті 1 цього У казу, органами державної под аткової служби на підставі м атеріалів проведених ними пе ревірок і подань державної к онтрольно-ревізійної служби , фінансових органів та орган ів Міністерства внутрішніх с прав України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день заве ршення перевірок або на день одержання органами державно ї податкової служби зазначен их подань. З урахуванням вищевикладе них обставин справи та поясн ень представників сторін в с удовому засіданні, суд встан овив, що хоча відповідачем ос каржуване рішення було прийн ято в межах повноважень, прот е воно прийнято з порушенням принципу обґрунтованості, н еупередженості, так як остан нім порушено строк давності для застосування фінансових санкцій: видаткові касові ор дери від 11.08.2005 р., 15.05.2006 р., Акт переві рки № 228/23-209/31280745 від 15.11.2007, а рішення п ро застосування штрафних (фі нансових) санкцій № 0004002330/0 від 23.11. 2007 р., тобто 15.11.2007 є днем виявлення порушень, які вчинені 11.08.2005 р. та 15.05.2006 р., тобто після спливу річн ого терміну з дня порушення, щ о протирічить вимогам статті 250 Господарського кодексу Укр аїни. У відповідності до статті 19 Конституції України правови й порядок в Україні ґрунтуєт ься на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути приму шений робити те, що не передба чено законодавством. Частиною 1 ст. 9 Кодексу адмін істративного судочинства Ук раїни встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відпов ідно до якого органи державн ої влади, органи місцевого са моврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межа х повноважень та у спосіб, що п ередбачені Конституцією та з аконами України. Суд також бере до уваги, що з гідно з ч. 3 ст. Кодексу адмініс тративного судочинства Укра їни у справах щодо оскарженн я рішень, дій чи бездіяльност і суб'єктів владних повноваж ень адміністративні суди пер евіряють, чи прийняті (вчинен і) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повнов ажень та у спосіб, що передбач ені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваже ння з метою, з якою це повноваж ення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урах уванням усіх обставин, що маю ть значення для прийняття рі шення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджен о); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)\~з дотриманням принципу рі вності перед законом, запобі гаючи несправедливій дискри мінації; 8)\~пропорційно, зокрема з дот риманням необхідного баланс у між будь-якими несприятлив ими наслідками для прав, своб од та інтересів особи і цілям и, на досягнення яких спрямов ане це рішення (дія); 9)\~ з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятт я рішення; 10) \~своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодекс у адміністративного судочин ства України кожна сторона п овинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог и та заперечення, крім випадк ів, встановлених статтею 72 цьо го Кодексу. Всупереч наведеним вимога м відповідач як суб'єкт владн их повноважень не довів прав омірності прийнятого ним спі рного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодав ства. Зважаючи на всі наведені об ставини в їх сукупності, суд д ійшов висновку, що позовні ви моги позивача підлягають зад оволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 К одексу адміністративного су дочинства України, якщо судо ве рішення ухвалене на корис ть сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд при суджує всі здійснені нею док ументально підтверджені суд ові витрати з Державного бюд жету України (або відповідно го місцевого бюджету, якщо ін шою стороною був орган місце вого самоврядування, його по садова чи службова особа). Таким чином, судові витрати позивача підлягають відшкод уванню йому з Державного бюд жету України в розмірі 3,40 грн.

Результат розгляду: granted