Рішення адміністративного суду від 2008-02-07 00:00:00+02

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що народилась [INFO], тобто на час закінчення - 02 вересня 1945 року - Другої світової війни, їй було менше 18 років, тому відноситься до категорії Діти війни, має право на отримання щомісяця 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 р. Але з 01 січня 2006 р. до теперішнього часу відповідних виплат не отримала. На письмове звернення до відповідача від 18 жовтня 2007 р. з проханням виплатити суму підвищеної пенсії, виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, отримала в відповідь в формі листа від 19 жовтня 2007 р. № 11058/02-25 з відмовою в задоволенні заяви. Відповідач в обґрунтування своєї відмови у виплаті сум за ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" послався на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, передбачений саме в ст..28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", але застосування цієї статті неможливо для визначення розміру підвищення до пенсії за ст.. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з посиланням на ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". Також, відповідач у своєму листі з відмовою в задоволенні заяви зазначив на те, що визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується для підвищення пенсії особам, яким встановлено статус Дитина війни, має бути вирішено у законодавчому порядку, а фактичне підвищення пенсії відбудеться після прийняття відповідного законодавчого акту. Позивачка вважає відмову Управління пенсійного фонду України в м.Первомайську незаконною, просить визнать дії відповідача незаконними, поновити пропущений строк для звернення до суду з 01 січня 2006 р. по 18 жовтня 2006 р. , оскільки про порушення прав дізналась з часу винесення Конституційним Судом України рішення від 09 липня 2007 р., яким визнаний неконституційним пункт 12 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", тобто обмеження передбачене в цьому законі скасоване вперше лише на 2007 р. Позивачка також просить визнати дії управління Пенсійного Фонду України в м.Первомайську з приводу відмови у виплаті 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у вигляді доплати до пенсії незаконним; зобов'язати відповідача виплатити суми передбачені ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2006 р. по 01 жовтня 2007 р. в сумі 2 370 гр 70 к.; також зобов'язати відповідача щомісячно виплачувати доплату до пенсії в розмірі 30 відсотків розміру мінімальної пенсії за віком, яка в свою чергу повинна бути не меншою за прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Згідно наданих пояснень представник відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що позивачка з заявою від 28 вересня 2007 р. звернулась до управління ПФУ в м.Первомайську з вимогами про встановлення доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни. Управлінням ПФУ в м.Первомайську було дано роз'яснення з цього питання. А саме, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". І частиною 1 цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому частиною 3 цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій , призначених за цим Законом. Згідно ч.2 ст.5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а частиною 1 цієї статті передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому закону. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій , передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України ( ст.7 Закону). Статтею 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії , відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих на яких поширюється дія Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Розмір надбавки інвалідам дітям війни з 01 січня 2007 р. склав 19 гр ( з 01 січня 2007 р. розмір прожиткового мінімуму для осіб, яки втратили працездатність - 380 гр; учасникам війни пенсії підвищуються на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 380 гр х 10 % = 38 гр; розмір надбавки інвалідам дітям війни - 38 гр х 50 % = 19 гр). Не може підвищенням пенсії дитині війни бути вищою у чотири рази від підвищення пенсії учасникам війни. Так як позивачка не є інвалідом, то передбачену надбавку до пенсії в 2007 р. не одержує. Питання про визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус Дитина війни, має бути вирішено у законодавчому порядку. Підвищення пенсій зазначеним особам буде проведено після прийняття відповідного законодавчого акту. Дослідивши докази, суд визнає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. судовому засіданні встановлено, що позивачка відноситься до соціальної групи Діти війни відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що підтверджується довідкою № 6386 , яка видана 22 серпня 2005 р. Управлінням праці та соціального захисту населення в м.Первомайську (а.с.5 ). Згідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсія підвищується на 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком. Вказана норма діє з 01 січня 2006 р. Пунктом 12 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була зупинена. 09 липня 2007 р. рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 ( справа № 1-29/2007) були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пункту 12 ст.71 , яким зупинено на 2007 р. дію ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст.111 цього Закону. Приймаючи рішення Конституційний Суд України виходив з того, що Верховна Рада України не повноважна при прийнятті Закону "Про державний бюджет України" включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, та будь-яким чином змінювати визначене іншими законами правове регулювання суспільних відносин. Виходячи з цього відповідач , починаючи з 09 липня 2007 р. зобов'язаний був здійснити позивачці перерахунок доплат та виплачувати щомісячно доплату до пенсії. ст.28 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а згідно до вимог абзацу 5 ч. 1 ст.62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає : з 01 січня 2007 р. - 380 гривень; з 01 квітня 2007 р. - 406 гривень; з 01 жовтня 2007 р. - 411 гривень. Згідно до ч.3 ст.62 цього ж Закону для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 квітня та з 01 жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність, визначений абзацом 5 ч. 1 ст.62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік". Тобто, з урахуванням вищевикладеного, розмір пенсії за віком з 01 квітня 2007 р. складає 410 гр 06 к, а з 01 жовтня 2007 р. 415 гр 11 к. Отже, з 01 квітня 2007 р. Дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога складають 123 гр 01 к щомісячно , а з 01 жовтня 2007 р. - 124 гр 53 к щомісячно. Але відповідач в порушення ч.5 ст.124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, проігнорували зазначене рішення Конституційного Суду України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає їх достовірними, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме відносно строку звернення до суду при цьому суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Кодекс адміністративного судочинства України набув чинності з 01 вересня 2005 р. Позивачка звернулась до суду 22 жовтня 2007 р. , тобто більш ніж як через два роки після набрання чинності вказаним кодексом. Згідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Юридична необізнаність позивачки не може бути визнана поважною причиною для поновлення строку звернення до суду. Законі, інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всіма громадянами, можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання людини. Таким чином, суд вважає, що позивачкою пропущений строк звернення до суду з позовом починаючи с 01 січня 2006 р. Оскільки позивачка звернулась до суду 24 жовтня 2007 р., то позовні вимоги могли б бути задоволені починаючи з 24 жовтня 2007 р. Але згідно до вимог ст..77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дія ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була зупинена, що не надає суду права на застосування вимог ст.. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за 2006 р. Позовні вимоги підлягають задоволенню за час з 09 липня 2007 р., а саме з дня прийняття Конституційним Судом України рішення про те, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема пункту 12 ст.71 , яким зупинено на 2007 р. дію ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст.111 цього Закону.

Результат розгляду: partial