Рішення адміністративного суду від 2008-07-31 00:00:00+03

У липні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача невиплаченої разової щорічної грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи за 2007 рік у сумі 2920,48 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що він згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, проте відповідачем зазначена допомога в 2007 році йому була виплачена в розмірі 360,00 грн., з посиланням на Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2007 року заявлений позов залишений без задоволення. Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав. Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції встановлено, що позивачу як інваліду війни ІІ групи в 2007 році була виплачена допомога в розмірі 360,00 грн., що свідчить про виплату одноразової щорічної грошової допомоги в повному обсязі, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Однак з таким висновком суду не можна погодитися. Колегією суддів встановлено, що [PERSON] є інвалідом війни ІІ групи відповідно до посвідчення [NUMBER] від 20.05.2002 року. Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Частиною 3 ст. 2 цього Закону встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Однак, Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зазначеним категоріям осіб та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету. Обговорюючи питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», колегія суддів виходить з наступного. Конституційний Суд України у рішенні від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулював правову позицію, згідно з якою законом про Державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Бюджетному кодексі України, Конституційний Суд України підкреслив, що цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. З урахуванням зазначеного, пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України. З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції при розрахунку суми разової щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік мав керуватися положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які з 9 липня 2007 року втратили чинність. За таких обставин, з врахуванням законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком у сумі 410,60 грн. та отриманих позивачем 360,00 грн., судова колегія вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь недоплаченої грошової допомоги до 5-го травня за 2007 рік у сумі 2920,48 грн.

Результат розгляду: granted