Рішення адміністративного суду від 2008-02-22 00:00:00+02

Позивачки [PERSON] та [PERSON]. звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом про визнання частково нечинним рішення та зобов'язання вчинити певні дії суб'єкта владних повноважень. Обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що їм незаконно було відмовлено у переоформлені державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.058 га за адресою: [ADDRESS], яка дісталась їм у спадщину. В подальшому, позивачі в порядку ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України, звернулися до суду із заявою, в якої змінили свої первісні вимоги, виключивши із складу відповідачів Виконавчий комітет Одеської міської ради та Управління капітального будівництва Одеської міської ради, залишивши одну вимогу про зобов'язання Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" видати та зареєструвати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.058 га за адресою: [ADDRESS], громадянкам [PERSON]. та [PERSON]. У судовому засіданні позивачки свої вимоги підтримали та пояснили, що вони є законними спадкоємцями померлої [PERSON]., що померла [INFO], яка приходилась їм рідною матір'ю, про що свідчить актовий запис №349 від [INFO]. Звернувшись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк 21 вересня 2005 р. позивачками було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі за № 13347. До складу майна, що перейшло до [PERSON] та [PERSON]. у порядку спадкування увійшла земельна ділянка площею 0.058 га, розташована на території Таїровської селищної ради [ADDRESS]. Вищезазначена земельна ділянка, належала на праві приватної власності на землю [PERSON], на підставі державного акта на право приватної власності на землю 1-ОД № 014224 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером ТІ 581-18 від 06.10.2000 р., за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, про що свідчать земельно облікові дані Державного земельного кадастру. Звернувшись до Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" з проханням переоформити та видати державний акт на земельну ділянку яка дісталась позивачкам у спадщину, вони отримали відмову. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день, час і місце слухання справи сповіщались належним чином, що згідно до ч.4, ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України є підставою для розгляду справи за їх відсутністю. Будь якого спростування відомостей викладених в позові відповідачі відповідно до ч.1, ст. 71 КАС України - не надали. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Кваліфікуючи виниклі правовідносини як адміністративні, суд виходить з положень ст. 3 КАС України, згідно з яким справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - передається на вирішення адміністративного суду стосовно публічно-правового спору, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Оскільки відповідачі здійснюють управлінські функції, на підставі відповідних нормативних актів, то відмова в переоформлені державного акту на право власності на земельну ділянку підлягає під юрисдикцію адміністративних судів (ч.2 ст.4 КАС Україна). Як встановлено в судовому засіданні, на виконання Постанови Верховної Ради України за № 3064-ІП від 7 лютого 2002 року були змінені межи м. Одеси і до них увійшло 1078 га земель Таїровської селищної ради. Земельна ділянка, яка належала на праві приватної власності на землю [PERSON], на підставі державного акта на право приватної власності на землю увійшла до складу земель, які були передані місту. На той час, в наслідок невідомих суду та позивачам причин відомості про виділення цієї земельної ділянки приватній особі в базі даних Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" були відсутні та під час змін межи міста Одеси інформація про землевласників не була передана у належному об'єму до Одеського міського управління Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" та ці відомості не були внесені до бази даних. 15.07.2005 року рішенням Виконавчого Комітет Одеської міської ради за № 4296-ІV було затверджено проект відведення та надання Управлінню Капітального Будівництва міського виконавчого комітету в оренду земельних ділянок для подальшого будівництва мікрорайону «Пвденний-Д». На підставі вищезазначеного, земельна ділянка площею 62640 кв.м. за адресою: м. Одеса, мкр. "Д" житлового району ІУ-5 "Південний" була передана Управлінню капітального будівництва. На теперішній час Управління капітального будівництва веде проектування забудови мікрорайону «Південний-Д», а в 3-му кварталі 2006 року було заплановано будівництво житлових будинків за №86, 87, 88 (будівельний № за генеральним планом проекту забудови, затвердженого Виконавчим Комітетом Одеської міської ради від 26.05.2005 р. за №213 за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, яка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю [PERSON], а потім [PERSON]. та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом увійшла у межі земельної ділянки переданої Управлінню капітального будівництва. За таких вищевикладених обставин суд вважає що через відмову в оформлені державного акту про речові права на землю в порядку спадкування - позивачки фактично позбавляються свого права приватної власності на земельну ділянку площею 0.058 га за адресою: [ADDRESS], право власності на яку вони отримали в порядку спадкування за законом на підставі ст. ст. 1216, 1225 та 1261 Цивільного Кодексу (ЦК) України, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим у реєстрі за № 13347, від 21 вересня 2005 року. Отримане позивачками право власності на земельну ділянку є непорушним та прямо захищено ст. 41 Конституції України, ст. 286 ЦК України, та спеціальними нормами матеріального права такими як ч.2, ст. 373 ЦК України, ч. 1, ст. 153 Земельного Кодексу (ЗК) України. Земельне та загально-цивільне законодавство України, визначає лише один засіб за яким власник може бути позбавлений свого права на належну йому земельну ділянку, а саме - через викуп такої земельної ділянки у власника з відшкодування йому вартості ділянки у випадках суспільної необхідності (ст. 350 ЦК та ст. 153, ч.2 ЗК України). При тому, як це встановлено ч.1, ст. 350 ЦК України власники зазначеної земельної ділянки (позивачі) згоди на такий викуп отриманої у спадщину землі - не давали, як не існує і необхідного у випадку їх не згоди рішення суду з цього приводу. Виходячи із норми ч.2, ст. 19 Конституції України, яка встановлює обов'язок органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - суд вважає за законну вимогу позову щодо зобов'язання Одеської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам" видати та зареєструвати державний акт щодо права їх власності на земельну ділянку площею 0.058 га за адресою: [ADDRESS]. Відмова в оформленні та видачі державного акту позивачкам на законно набуте йми право власності на зазначену земельну - не може розглядатися судом як законна, до того ж, що така відмова згідно до ч.1, ст. 71 КАС України, в суді обґрунтування не знайшла. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted