Рішення адміністративного суду від 2008-09-19 00:00:00+03

Суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] звернувся до суду з позовом до заступника начальника ДПІ у м. Вінниці про визнання протиправними дій та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Позов мотивовано наступним. 30.01.2008 року у м. Тернопіль, Тернопільською ОДПІ проведено перевірку СПД [PERSON] за результатами якої складено акт від 30.01.2008 року перевірки залу гральних автоматів по вул. Сагайдачного, 6. Позивач вважає, що перевірку проведено з порушенням вимог чинного законодавства. Так, в направленнях на перевірку вказано, що проводиться планова перевірка з питань дотримання вимог Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Проте, ч. 1 ст. 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”вважаються позаплановими перевірками. Крім того, в порушення вимог ст. 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”направлення на проведення перевірки не було вручено позивачу під розписку. При проведенні перевірок встановлено, що реєстратори розрахункових операцій -гральні автомати не відповідають технічним вимогам до спеціалізованих РРО для гральних автоматів згідно Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 199 від 18.02.2002 року, постанови Кабінету Міністрів України № 121 від 07.02.2001 року “Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій”, Технічних вимог до спеціалізованих реєстраторів розрахункових операцій для казино та залів гральних автоматів, затверджених рішенням голови Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 22.06.2004 року № 5. Проте, відповідно до Порядку перевірки реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, на відповідність вимогам щодо реалізації фіскальних функцій, розробленого ДПА України, а саме п. 32, перевірка відповідності реєстраторів, що перебувають в експлуатації, конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника та виявлення виробничих дефектів у їх конструкції або програмному забезпеченні, що спричиняють спотворення інформації про обсяг розрахункових операцій, яка заноситься до їх фіскальної пам'яті, здійснюється органами державної податкової служби відповідно до вимог законодавства. п. 33 вказаного Порядку визначено підстави для проведення такої перевірки, жодна з яких не було у працівників ДПА у Черкаській області для проведення перевірки позивача. На підставі вищевказаного акту перевірки, ДПІ у м. Вінниці прийнято рішення №0001012340 від 18.02.2008 року про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1500 грн. На думку позивача при прийнятті вищевказаного рішення відповідачем неправомірно застосовано норми п.1 ст.17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, якими передбачено, що за порушення вимог даного Закону України до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки. При цьому, відповідачем не було взято до уваги те, що відповідно до ст.12 вищевказаного Закону України на території України у сферах, визначених Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника. Положення про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, а також Положення про порядок технічного обслуговування та ремонту реєстраторів розрахункових операцій затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики та Державної податкової адміністрації України. На момент проведення перевірки та прийняття рішення відповідачем застосовувались реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, згідно додатку до протокольного рішення Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 14.03.2005 року №19. За таких обставин позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення ДПІ у м. Вінниці про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001012340 від 18.02.2008 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задоволити позов в повному обсязі. Відповідач 1 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Представник відповідача 2 у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що оспорюване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства. Перевірку позивача здійснено у відповідності до ч.1 ст.15, ст. 16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, та п.2 ч.1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”. Нормами даних законодавчих актів передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону про РРО здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. За результатами перевірки встановлено порушення позивачем порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. Відповідно до п. 1 ст. 17 вказаного Закону до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції. За таких підстав, представник відповідача 2 просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 09.09.2008 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільську ОДПІ. Третя особа у судове засідання нез'явилась, причини неявки суду не відомі. Про день, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію, [PERSON] 25.06.2002 року зареєстрований як фізична особа -підприємець. 30.01.2008 року Тернопільською ОДПІ проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктом підприємницької діяльності -[PERSON]. Так, при проведенні перевірки господарської одиниці - залу гральних автоматів, розташованого по вул. Сагайдачного, 6 в м. Тернопіль, виявлено порушення позивачем п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, про що складено акт № 996/1918/23-03/2406403716 від 30.01.2008 р. На підставі вказаного акту перевірки заступником начальника ДПІ у м. Вінниці Заскіною І.П. (відповідач 1) прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001012340 від 02.02.2008 року, яким до СПД [PERSON] застосовано штрафні (фінансові) санкцій в розмірі 1500 грн. Основним нормативним документом який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій є Закон України від 06.07.95р. № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (далі -Закон № 265). Статтею 3 вищевказаного Закону України визначаються зобов'язання суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зокрема пунктами 1 та 2 даної статті передбачено, проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, та видача особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції. Позивач надає послуги в залі гральних автоматів, а отже в своїй діяльності повинен використовувати реєстратори розрахункових операцій встановленого зразка. При цьому, автомат з продажу товарів (послуг) -це реєстратор розрахункових операцій, який в автоматичному режимі здійснює видачу (надання) за готівкові кошти або із застосуванням платіжних карток, жетонів тощо товарів (послуг) і забезпечує відповідний облік їх кількості та вартості. Таким чином, гральні автомати, які використовуються суб'єктами підприємницької діяльності для надання послуг у сфері грального бізнесу належать до реєстраторів розрахункових операцій (автоматів з продажу товарів (послуг) (ст.1 Закону №265). Згідно ст. 12 Закону № 265, на території України у сферах, визначених цим Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника. Відповідно до Положення про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 р. № 1315 ( у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2006 р. № 1773 ) Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій (далі - Державний реєстр) - перелік моделей реєстраторів розрахункових операцій, їх модифікацій вітчизняного та іноземного виробництва, які відповідають вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, пройшли державну сертифікацію і дозволені для застосування під час здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Частиною 1 статті 13 Закону № 265 визначено, що вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постанова Кабінету Міністрів України № 199 від 18.02.2002 р. "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" передбачає оснащення реєстраторів розрахункових операцій фіскальними блоками, які забезпечують безумовне виконання ними фіскальних функцій, містить вимоги до фіскального блока, фіскальної пам'яті збереження інформації, тощо. Пункт 2 цієї Постанови дає визначення поняття "фіскалізація" як перехід від нефіскального до фіскального режиму роботи реєстратора. Також зазначено, що фіскалізація проводиться один раз за весь період експлуатації реєстратора (п. 3 Постанови). Виходячи з висновків акту перевірки від 30.01.2008 року, позивачу ставиться в провину використання гральних автоматів які не переведені у фіскальний режим роботи. Розкриваючи ширше поняття "фіскалізації" та досліджуючи процес переходу від нефіскального до фіскального режиму роботи реєстратора слід виходити з нижче приведених термінів, визначених Законом № 265: - фіскальні функції - це здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам'яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо); - фіскальна пам'ять - це запам'ятовуючий пристрій у складі реєстратора розрахункових операцій, призначений для одноразового занесення, зберігання і багаторазового зчитування підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, яку неможливо змінити або знищити без пошкодження самого пристрою; - фіскальний режим роботи - це режим роботи реєстратора розрахункових операцій, який забезпечує безумовне виконання ним фіскальних функцій. Згідно Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Міністерства фінансів України від 18.04.2006р. № 40/374, гральний автомат - механічне, електричне, електронне обладнання або пристрій, що використовується для проведення азартних ігор, результат яких визначається без участі працівника ліцензіата програмою роботи цього обладнання (пристрою) з використанням генератора випадкових чисел, який міститься всередині корпусу такого обладнання (пристрою), і сума виграшу нараховується обладнанням (пристроєм) автоматично. Дане визначення не містить вказівки на те, що гральний автомат виконує фіскальні функції, а іншого виду гральних автоматів законодавець не визначає. В судовому засіданні встановлено, що гральні автомати, які використовує у своїй діяльності позивач сертифіковані відповідно до чинного законодавства, а реалізація технічної можливості оснащення їх фіскальною пам'яттю можлива лише за умови наявності дозволених до застосування запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної пам'яті), внесених в установленому порядку до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій. Модель реєстратора розрахункових операцій згідно п. 12 Положення про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 р. № 1315 включається до Державного реєстру за поданням заявника, тобто виробника або постачальника відповідної моделі. Відповідно до Закону № 265 Кабінетом Міністрів України було розроблено Постанову від 07.02.01 за № 121 "Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій" (далі - Постанова №121). Пунктом 2 цієї Постанови № 121 Міністерство промислової політики було зобов'язане забезпечити до 1 лютого 2003 р. організацію розроблення автоматів з продажу товарів (послуг), які відповідатимуть зазначеним вимогам, а також запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної пам'яті) для оснащення автоматів, що вже діють. Однак, у зв'язку з тим, що були відсутні технічні рішення для фіскалізації гральних автоматів, терміни переведення на облік із застосуванням РРО, діяльності з використанням гральних автоматів неодноразово переносилися. Згідно з останніми змінами внесеними до Постанови №121, для переведення суб'єктів підприємницької діяльності які використовують гральні автомати на облік із застосуванням РРО, встановлено термін -31 грудня 2006 року. Станом на день проведення перевірки позивача щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) податковою інспекцією запам'ятовуючі пристрої (фіскальна пам'ять) для оснащення гральних автоматів не були включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, а правових підстав використовувати у своїй діяльності інші реєстратори розрахункових операцій ніж ті, що включені до Державного реєстру СПД [PERSON] не мав. Тобто, відсутність на загальнодержавному рівні технічних рішень з фіскалізації гральних автоматів не є провиною позивача, останній позбавлений можливостей впливу на розв'язок проблеми застосування реєстраторів розрахункових операцій у діяльності з використанням гральних автоматів, і забезпечення реалізації їх фіскальних функцій мала б здійснити держава в особі Міністерства промислової політики у визначений термін. А відтак, наведені обставини не можуть бути підставою для заборони використання в господарській діяльності товариства гральних автоматів не оснащених фіскальною функцією. Пункт 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки. Цей Закон не передбачає застосування до суб'єктів господарювання штрафних (фінансових) санкцій за використання грального автомата, не оснащеного фіскальною функцією. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що проведення планової перевірки відповідачем являється порушенням вимог ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", яка передбачає що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" являються позаплановими. Як видно з направлень № 316/23-03, № 315/23-03 від 29.01.2008 року, Тернопільською ОПДІ проводиться планова перевірка ПП [PERSON] з 29.01.2008 року по 31.01.2008 року. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Крім того, проведена перевірка являється правомірною, здійсненою у спосіб та в порядку визначено законодавством. Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-97, затвердженого наказом Держкомстандарту України від 30.12.1997р. № 822, організація азартних ігор та парі віднесена до сфери послуг, а тому розрахункові операції під час їх надання з гри на гральному автоматі, виходячи з вимог ст. 3 Закону № 265 та Постанови №121 проводились позивачем на час здійснення перевірки з використанням зареєстрованих, опломбованих у встановленому порядку та переведених у фіскальний режим роботи реєстраторів розрахункових операцій ER-350 F STU.07, з роздрукуванням та видачею відповідних розрахункових документів на суму проданих кредитів та права гри на гральному автоматі, про що зазначено в самому акті перевірки від 30.01.2008 року. Вказаний реєстратор розрахункових операцій включений до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, і його використання позивачем, на час проведення перевірки, являється правомірним з огляду на відсутність в Державному реєстрі запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної пам'яті) для оснащення гральних автоматів та неможливістю використання інших реєстраторів розрахункових операцій ніж тих, що включені до Державного реєстру. Враховуючи викладене суд вважає, що рішення № 0001012340 від 02.02.2008 року про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 1500 грн. являється протиправним, оскільки на момент проведення перевірки позивача в Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій не було включено жодного реєстратора, призначеного для фіскалізації гральних автоматів. А тому, використання СПД [PERSON] реєстраторів розрахункових операцій для залів гральних автоматів, які зареєстровані в Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій не являється порушенням п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”і, відповідно, не тягне за собою застосування до позивача штрафних санкцій передбачених ст. 17 даного Закону. У відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", права, передбачені пунктами 1-9, 14 і 15 частини першої цієї статті, надаються посадовим особам органів державної податкової служби, а права, передбачені пунктами 10-13, 16 і 17, - головам державних податкових адміністрацій і начальникам державних податкових інспекцій та їх заступникам. п. 11 ст. 11 вказаного Закону, надано право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Відповідно до п.п. 2.6. п. 2 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, зареєстрованого Міністерством юстиції України № 268/5459 від 23.03.2001 року, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій - це рішення керівника органу державної податкової служби (його заступника) щодо виявленого порушення (крім порушення правил оподаткування), яке приймається відповідно до законодавчих актів, якими надано право органам державної податкової служби застосовувати штрафні (фінансові) санкції. А отже, прийняття рішення заступником начальника ДПІ у м. Вінниці Заскіною І.П. відповідає вимогам закону. Наявність вказаних обставин вказує на неправомірне застосування до позивача штрафних санкцій, а рішення прийняте відповідачем 2 являється протиправним, необґрунтованим, тому підлягає скасуванню. Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються матеріалами справи та сукупністю доказів по справі, наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Оскільки квитанцією № 46 від 21.02.2008 року підтверджено розмір судового збору сплаченого позивачем, що складає 3,40 грн., дана сума має бути стягнута з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted