Рішення адміністративного суду від 2008-04-08 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просить скасувати постанову начальника територіального управління Головтрансінспекції в Житомирській області від 01.11.2006 року про застосування до нього фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Вимоги мотивує тим, що порушень вимог Закону „Про автомобільний транспорт” він не вчиняв, оскільки перевезенням пасажирів не займається. 23.10.2006 року не мало місце перевезення пасажирів так як не було перевірки та виявлення цього факту інспекторами відповідача. Він не має 13 пасажирським місць в машині, так як документально підтверджено наявність тільки 8-ми пасажирських місць. Про застосування до нього фінансової санкції він дізнався лише в січні 2008 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує. Свої заперечення обґрунтовує тим, що 23.10.2006 року зі сторони позивача, суб”єкта підприємницької діяльності [PERSON] мало місце порушення вимог Закону України „Про автомобільний транспорт”, а саме надання послуг з перевезення пасажирів без документів передбачених ст. 39 Закону. Фінансові санкції застосовані до позивача, як суб”єкта підприємницької діяльності правомірно, постанова є законною. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача встановив: позивач є суб”єктом підприємницької діяльності. Постановою начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області від 01.11.2006 року до [PERSON] за надання 23.10.2006 року о 7-20 годині по [ADDRESS]послуг з перевезення пасажирів, відповідно до ст. 60 Закону України „Про автомобільний транспорт” були застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог, посилається на відсутність надання з його сторони послуг з нерегулярних перевезень пасажирів 23.10.2006 року. Зазначає, що в цей день не мало місце перевезення пасажирів, не мало місце встановлення такого факту зі сторони відповідача та не було зазначеної відповідачем перевірки. Судом встановлено, що 23.10.2006 року позивач [PERSON] надавав послуги з перевезення пасажирів без документів передбачених ст. 39. Закону України „Про автомобільний транспорт” (далі Закон). Зазначена обставина відображена в складеному працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області протоколі про виявлене 23.10.2006 року. під час перевірки автотранспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт. Факт перевезення 23.10.2006 року позивачем [PERSON] 13-ти пасажирів без наявних для надання таких послуг документів: посвідчення водія, дорожнього листа, ліцензійної картки, договору з замовником транспортних послуг та документу, що засвідчує оплату транспортних послуг підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які проводили перевірку. Суд приймає пояснення зазначених свідків в цій частині, оскільки їх пояснення підтверджується поясненням свідка [PERSON], інспектора ДАЇ, який також підтвердив, що позивач перевозив в своєму автомобілі саме 23.10.2006 року 13 пасажирів без наявних для надання таких послуг документів. Ним був складений на водія [PERSON] протокол про самовільне переобладнання салону автомобіля. Сам позивач не заперечує факту зупинення його працівником міліції 23.10.2006 року та проведення перевірки. З наданих відповідачем протоколу про виявлене під час перевірки автотранспортного засобу порушення законодавство про автомобільний транспорт від 26.06.2006 року видно, що позивач також перевозив пасажирів в цьому ж транспорті. В поясненні [PERSON] зазначив, що перевозив 12 пасажирів. Сам позивач зазначив про наявність у нього 13 посадочних місць і в поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2007 року. Зазначені обставини спростовують пояснення позивача в судовому засіданні про наявність у нього фактично лише 8 посадочних місць. В судовому засіданні позивач не оспорює факту перевезення пасажирів в своєму транспорті, але зазначає, що останні є знайомими його та його дитини. Відповідно до Закону України „Про автомобільний транспорт” автомобільний перевізник - фізична чи юридична особа, яка здійснює перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на комерційній основі чи за власний кошт. (ст. 1). Статтею 39 Закону визначений перелік необхідних документів на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зазначені документи, зокрема посвідчення водія, дорожній лист, ліцензійна картка, договор з замовником транспортних послуг та документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, [PERSON] перевіряючим інспекторам надані не були. З урахуванням всіх зазначених обставин по справі суд дійшов висновку щодо порушення зі сторони [PERSON] вимог Закону. Встановлено, що постанова про застосування фінансових санкцій винесена в межах ст. 60 Закону та наданих повноважень начальнику територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області. Таким чином в задоволенні позовних вимог позивачу суд відмовляє.

Результат розгляду: denied