Рішення адміністративного суду від 2008-09-05 00:00:00+03

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, встановленої рішенням суду і просила стягнути з відповідача на її користь 3232,59 грн за рішенням суду і 100 грн.40 коп. витрат, витрачених на апеляційне оскарження рішення суду. Свій позов мотивує тим, що 12 березня 2003 року позивачка на слизькій дорозі зламала ногу. 29 листопада 2004 року з Ізюмського ЖРЕП, як винуватця одержання позивачкою травми, рішенням суду було стягнуто матеріальні та моральні збитки на загальну суму 3232 грн.59 коп. Рішення суду набрало чинності 29 грудня 2004 року. Після того, як позивачка пред»явила виконавчий лист до виконання їй повідомили, що відповідач є банкрутом і строк пред»явлення претензій закінчився 10 листопада 2004 року. В місцевій пресі об»яви про банкрутство відповідача не було і позивач не знав про це. Під час судового розгляду справи відповідач не говорив нічого про його банкрутство, позивачка ще до постановлення рішення вже не могла отримати стягнену суму з відповідача. Оскільки Ізюмська міська рада несе відповідальність за забезпечення населення безпекою та належним обслуговуванням території громади вважає, що збитки повинна відшкодувати Ізюмська міська рада, а тому і подала до неї позов. Представник відповідача Ізюмської міської ради позов не визнав і пояснив, що постановою Господарськогого суду Харківської області від 17.01.2005 року Ізюмський ЖРЕП визнано банкрутом, а тому міська рада не може відповідати за зобов»язаннями ЖРЕП і не може компенсувати матеріальну та моральну шкоду позивачу. Вислухавши заявника [PERSON], її представника [PERSON] представника відповідача Горбань Р.М. |очевидців|, дослідивши матеріали справи|речі|, суд вважає|лічить|, що позовна заява задоволенню не підлягає. Згідно довідки арбітражного керуючого Мацокіна В.В. від 11.02.2005 року, постановою Господарського суду Харківської області від 17.01.2005 року по справі № Б-48/89-04 Ізюмський ЖРЕП визнано банкрутом. Рішенням суду від 29 листопада 2004 року з ЖРЕП було стягнено матеріальну і моральну шкоду на користь [PERSON]. Після того, як позивачка пред»явила виконавчий лист до виконання, їй стало відомо, що Ізюмський ЖРЕП є банкрутом і строки заяви претензій закінчилися 10 листопада 2004 року Згідно з п.1 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов»язані подати до Господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Об»яву про банкрутство Ізюмського ЖРЕП було опубліковано в газеті «Голос України» № 211 (3461) від 10.11.2004 року. Грошові вимоги [PERSON] до ЖРЕП не подавалися. Згідно п.1 ст.176 Цивільного кодексу України, Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов»язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Згідно п.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Виходячи з наведеного, Ізюмська міська рада не може нести відповідальність за те, що [PERSON] вчасно не звернулася до Господарського суду Харківської області для пред»явлення вимог до Ізюмського ЖРЕП, а тому не повинна компенсовувати моральну шкоду [PERSON].

Результат розгляду: denied