Рішення адміністративного суду від 2008-05-29 00:00:00+03

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2008року позов про визнання неправомірними дії управління пенсійного фонду України у Приморському районі м. Маріуполя , яке відмовило нарахувати пенсію за вислугою років з урахуванням спеціального стажу, який повинен зараховуватись у подвійному розмірі, задоволений. Суд першої інстанції встановив , що позивачка, яка працювала в закладах охорони здоров,я медсестрою інфекційного відділення і мала право на зарахування такого спеціального стажу у подвійному розмірі і їй була призначена пенсія виходячи з вказаного розміру стажу в серпні 2006року. А той факт , що з вересня 1985року по лютий 1987року позивачка не працювала безпосередньо на вказаних посадах , не позбавляв позивачку права на зарахування вказаного періоду в подвійному розмірі і тому вона мала право на пенсію за вислугою років і припинення виплати пенсії було протиправним. Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. Скарга мотивована тим, що у подвійному розмірі зараховується робота в леп розорних і протичумних закладах охорони здоров,я , у закладах лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД , в інших інфекційних закладах. Оскільки позивачка не працювала певний період і знаходилась у відпустці по нагляду за дитиною, вона фактично не виконувала роботи у вказаних закладах і тому вказаний стаж зараховується в одинарному розмірі. У судове засідання апеляційного суду прибули сторони, відповідач підтримав доводи апеляції, представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу. Судова колегія, вислухавши позивача та його представника ,представника відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга управління пенсійного фонду підлягає задоволенню. Аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення , як на час оформлення пенсії позивачкою, так і на час звернення до суду , позивачка мала права на пенсію за вислугою років при наявності стажу роботи на роботі з особливими умовами за вислугою років на підставі статті 55 Закону України “ Про пенсійне забезпечення “ - не менш 25 років. Але позивачка з вересня 1985 року по лютий 1987р не працювала за спеціальним стажем і тому вказаний період не повинен зараховуватися в подвійному розмірі , а був зарахований в одинарному розмірі , що не давало необхідного періоду стажу. Згідно статті 60 Закону України “ Про пенсійне забезпечення” та статті 24 Закону України “ Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування” безпосередньо робота до 1 січня 2004 року у закладах охорони здоров,я з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини, або хворих на СНІД , в інших інфекційних закладах зараховується до спеціального стажу у подвійному розмірі. За змістом вказаних Законів час перебування жінок у відпустці з догляду за дитиною до трирічного віку до пільгового стажу за вислугою років у подвійному розмірі не зараховується. У відповідності до ст. 181 ч.2 Кодексу законів про працю України час оплачуваної відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і додаткової відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею шести років зараховується як загальний та і в стаж роботи за спеціальністю , але в одинарному розмірі. Таким чином, доводи управління пенсійного фонду є обґрунтованими і підлягають задоволенню а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню , як винесена з порушенням норм матеріального права. Судом помилково зроблений висновок про обов.язок зарахування періоду відпустці позивачці у спеціальний стаж за вислугою років у подвійному розмірі.

Результат розгляду: denied