Рішення адміністративного суду від 2008-10-16 00:00:00+03

29 січня 2008 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради про визнання незаконним рішення Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради щодо відмови в перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та з вимогою зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради зробити перерахунок та виплатити їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі передбаченому ст. 15 Закону України « Про державну допомогу сім”ям з дітьми » з 09 липня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що вона є незастрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та користується всіма видами матеріального забезпечення та соціальних послуг, передбачених діючим законодавством, а тому відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім”ям з дітьми», їй передбачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Проте, відповідачем, всупереч вимогам Конституції України та Закону України „Про державну допомогу сім”ям з дітьми”, було відмовлено у виплаті соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 14 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, дія ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім”ям з дітьми” була призупинена та правовідносини врегульовані ч. 2 ст. 56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”. Враховуючи, що Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року положення п. 14 ст. 71, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими, що не відповідають Конституції України та з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення втратили чинність, вона 20 листопада 2007 року звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради з метою перерахування та отримання виплати соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі передбаченому чинним законодавством України та Листом від 3 грудня 2007 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради було надано відповідь на її звернення, з зазначенням про те, що ст. 56 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України „Про державну допомогу сім”ям з дітьми” здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім”ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та виплачується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з тим, що Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів, позивач просила задовольнити позов. Під час розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Міністерство праці та соціальної політики України. В судове засідання позивач [PERSON] не з”явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглянути справу за її відсутності. Представники відповідача Бойко Н.В., Котенко Г.В. у судовому засіданні позов не визнали, вважали позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Позивач з 21 червня 2006 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як особа незастрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Статтею 56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що зазначена допомога відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім”ям з дітьми» здійснюється у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім”ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та виплачується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку отримав позивач складає 130 грн. 00 коп. Представники відповідача просили відмовити в задоволенні вимог позивача, у зв”язку з відсутністю законного права для проведення перерахунку. В суд першої інстанції представник третьої особи Міністерства праці та соціальної політики України не з'явився, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи відповідно до ст. 35 КАС України. Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено у справі, позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради з 21 червня 2006 року та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як особа незастрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Даний факт підтверджується поясненнями самих сторін. В рахунок виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON] отримала в жовтні 2006 року - 26 грн. 60 коп., в листопаді 2006 року - 94 грн. 23 коп., в грудні 2006 року -96 грн. 99 коп., з січня 2007 року по лютий 2007 року - 98 грн. 37 коп., з березня 2007 року по червень 2007 року - 99 грн. 72 коп., з липень 2007 року - 101 грн. 16 коп., в серпні 2007 року - 103 грн. 41 коп., з вересня 2007 року - по жовтень 2007 року - 104 грн. 85 коп., в листопаді 2007 року - 107 горн. 73 коп., в грудні 2007 року - 110 грн. 88 коп., з січня 2008 року - по серпень 2008 року в розмірі 130 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради. Відповідно до ст. 15 Закону України « Про державну допомогу сім”ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Відповідно до п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 15 Закону України „Про державну допомогу сім”ям з дітьми” була призупинена та правовідносини врегульовані ч. 2 ст. 56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року положення п. 14 ст. 71, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими, що не відповідають Конституції України та з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення втратили чинність. 20 листопада 2007 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради з заявою щодо здійснення перерахунку та виплати передбаченої законом допомоги та Листом від 3 грудня 2007 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради позивачу надано відповідь на її звернення, з зазначенням про те, що ст. 56 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України „Про державну допомогу сім”ям з дітьми” здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім”ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та виплачується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с. а.с. 4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України, Конституція України мас: найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до ч.2,3 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Таким чином, норми Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з 9 липня 2007 року. На підставі ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом змагальності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Доводи представників відповідача стосовно відсутності законних підстав для проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеними обставинами та зібраними доказами по справі. Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та здійснити її виплату відповідно до вимог ст. 15 Закону України « Про державну допомогу сім”ям з дітьми». Як вбачається з матеріалів справи, Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради будь-яких дій, пов'язаних з проведенням перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в частині її підвищення відповідно до положень ст. 15 Закону України « Про державну допомогу сім”ям з дітьми» не здійснювало та виплату її не проводило. Підстав для звільнення суб'єкта владних повноважень в особі Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради не діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України, не має. Судом роз”яснювались сторонам положення ст.ст. 11, 69, 70, 71 КАСУ та наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод і інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім обставин, яких не потрібно доказувати. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Приймаючи до уваги положення вищенаведених норм та співвідношуючи їх з встановленими фактами, враховуючи ч. 3 ст. 150 Конституції України, відповідно до якої рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: denied