Рішення адміністративного суду від 2008-11-04 00:00:00+02

[PERSON]. оскаржує в порядку адміністративного судочинства бездіяльність відповідачів стосовно незабезпечення житлом його та членів його сім'ї відповідно до ст.1 п. 8 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей», як особі, що звільнилась з військової служби і потребує поліпшення житлових умов протягом трьох років після звільнення, посилаючись на те, що проходив службу на факультеті наземного забезпечення бойових дій авіації Харківського інституту Військово-Повітряних Сил, правонаступником якого є Харківський університет Повітряних Сил, звідки звільнений [INFO]р. у запас та відповідно до протоколу засідання житлової комісії Харківського університету Повітряних Сил за № 5 від 13.03.2007 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2006 року у справі № 2-а-581 поновлений на квартирному обліку в загальній черзі з 24.12.2002 року, у позачерговій черзі з [INFO] року, як звільнений з лав Збройних Сил України, у зв'язку з реформуванням ЗСУ, та ставить питання щодо зобов'язання їх забезпечити його житловим приміщенням у порядку та строки передбачені чинним законодавством України, що підтримав в повному обсязі в судовому засіданні позивач. Представник Харківського університету Повітряних Сил, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не прибув, не надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на адміністративний позов. Представник відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не прибув, не надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та надавши заперечення на адміністративний позов. Відповідно до ст.128 КАСУ, суд вважає можливим вирішення справи за відсутності представників відповідачів на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, дослідивши докази, суд приходить висновку про задоволення позову частково зі слідуючих підстав. Встановлено, що [PERSON]. проходив військову службу в Збройних Силах України з [INFO]р. Останнє місце служби - факультет наземного забезпечення бойових дій авіації Харківського інституту Військово-Повітряних Сил, правонаступником якого є Харківський університет Повітряних Сил. Згідно наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №1 22 від 3.06.2004 року позивач звільнений з військової служби у запас після закінчення строку контракту та у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України та згідно наказу начальника факультету наземного забезпечення бойових дій авіації Харківського інституту Військово-Повітряних Сил від 17.06.2004 року. за № 112 виключений із списків особового складу інституту з 01.07.2004 року Відповідно до протоколу засідання житлової комісії Харківського університету Повітряних Сил за № 5 від 13.03.2007 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2006 року у справі № 2-а-581 [PERSON]. поновлений на квартирному обліку в загальній черзі з 24.12.2002 року, у позачерговій черзі з [INFO] року, як звільнений з лав Збройних Сил України, у зв'язку з реформуванням ЗСУ. На теперішній час квартирна справа позивача знаходиться у Квартирно-експлуатаційному відділі м. Харкова, де він перебуває в черзі на поліпшення житлових умов в загальній черзі № [NUMBER] та в позачерговій черзі [NUMBER]. Згідно до п.8 ст.1 Закону України ”Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей” №1763-1V від 15.06.2004р. позивач має право на отримання житла протягом трьох років після звільнення зі служби . Відповідно до вимог вказаного Закону, ст. 9 Житлового кодексу України та ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач у встановленому порядку не був забезпечений відповідним житлом, а тому дії відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, до компетенції якого відноситься забезпечення військовослужбовців житловою площею, відповідно до наказу Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006р. „Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних сил України та членам їх сімей житлових приміщень (зі змінами відповідно до наказу МОУ № 518 від 11.09.2007р.) є неправомірними. Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. А тому при таких обставинах, вказані дії другого відповідача не можуть вважатися законними та обгрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України, в зв'язку з чим у другого відповідача виникає обов'язок щодо позивача, який знаходиться на квартирному обліку на поліпшення житлових умов разом із сім'єю, стосовно забезпечення житлом, яке підлягає виділенню в порядку черговості, за нормами та при наявності житла у фонді Міністерства оборони України, відповідно до вимог чинного житлового законодавства України. Щодо позовних вимог [PERSON]. до відповідача - Харківського університету Повітряних Сил, то вони безпідставні, оскільки останній щодо забезпечення військовослужбовців житлом не має відношення, а тому задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: partial