Рішення адміністративного суду від 2008-01-24 00:00:00+02

У жовтні 2007 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідачів недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу у розмірі 5095,30грн., мотивуючи тим, що їй як члену сім”ї загиблого інваліда війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Однак, за 2005-2007 роки вона виплачувалась у неповному розмірі чим були порушені її права. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю. Представники відповідачів в судове засідання не з”явились, хоча про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендований лист, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку, що позов необхідно задоволити частково із слідуючих підстав : Спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Позивач є членом сім”ї загиблого інваліда війни,що підтверджується довідкою, посвідченням. Згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2004 році 65 грн., у 2005 році 130 грн.,у 2006 році по 130 грн., у 2007році 150 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік», «Про державний бюджет України на 2007 рік». Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Разом з тим , суд, вважає, що стягненню підлягає допомога 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 150грн., суд вважає необхідним стягнути на її користь недовиплачену разову грошову допомогу в розмірі 1900,3грн.(410,06грн.х5=2050,3грн.-150 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає. Оскільки головним розпорядником коштів в області є саме Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної адміністрації, суд стягує дані виплати саме з зазначеного відповідача. На підставі викладеного ,відповідно до ст. 22 Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року,

Результат розгляду: partial