Рішення адміністративного суду від 2008-06-17 00:00:00+03

заявлено позов Державної податкової інспекції у м. Вінниці до суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] про стягнення заборгованості по єдиному податку в сумі 276,64 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на 03.04.2008 року рахується борг в сумі 900 гривень за не сплату єдиного податку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач заперечень на позовну заяву, витребувані судом докази та повноважного представника у судове засідання не направив. Про час і місце розгляду справи відповідач був двічі повідомлений належним чином повістками суду на 05.06.2008р. та на 17.06.2008р. Відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, повістка вручається під розписку. Оскільки повістки суду вручені відповідачу під розписку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення №1377301 та №1579141, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача. Заслухавши представника позивача, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом у справі встановлено, що згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця від 27.01.2004 р., [PERSON] зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с.5). 01.01.2005р. відповідачу видано свідоцтво платника єдиного податку [NUMBER] (а.с.4). Станом на 21.03.2008 року за [PERSON] рахується податковий борг за несплату єдиного податку в сумі 900 грн., що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у м. Вінниці (а.с.3). Відповідно до п. 2 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, суб'єкти малого підприємництва -фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. У п. 5 зазначеного Указу вказано, що суб'єкти підприємницької діяльності несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством. Підпунктом 3 п. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”встановлено, що платники податків і зборів зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Відповідно до ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за додержанням законодавства про податки, правильністю їх обчислення і своєчасного надходження. У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню. Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Крім того, відповідно до п.3 Розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.

Результат розгляду: granted