Рішення адміністративного суду від 2008-10-02 00:00:00+03

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати дії відповідачів щодо виплати позивачу, як учаснику війни щорічної разової матеріальної допомоги як учаснику війни за 2005-2007 роки неправомірними, стягнути з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Валківської РДА на користь позивача недоплачену різницю щорічної грошової допомоги як учаснику війни за 2005-2007 роки в розмірі 3148,18 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивач є учасником війни та має пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників війни. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, у 2005-2007 роках позивач отримав допомогу до 5 травня у значно менших розмірах. В судове засідання, позивач не прибув, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності (а.с. 3). Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Валківського району Харківської області, в судове засідання направив свого представника, який надав заяву про слухання справи без його участі (а.с. 69). До суду надав письмові заперечення, в обгрунтування яких зазначив, що відповідно до ст. 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, виплата щорічної грошової допомоги учасникам війни становить 55 грн., дана виплата була здійснена позивачеві у квітні 2007 року в межах бюджетного фінансування по коду бюджетної класифікації, відповідно до ст. 30 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, виплата щорічної грошової допомоги учасникам війни становить 50 грн., дана виплата була здійснена позивачеві у квітні 2006 року, відповідно до ст. 34 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, виплата щорічної грошової допомоги учасникам війни становить 50 грн., дана виплата була здійснена позивачеві у квітні 2005 року (а.с. 48-50). Відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, в судове засідання призначене на 02.10.2008 року свого представника не направило, про час, дату та місце судового засідання було повідомлене належним чином. До суду надало письмові заперечення проти позову [PERSON], в яких заперечувало з тих самих підстав, що і перший відповідач. Крім того, просило про застосування річної позовної давності щодо обсягу вимог позивача та просило слухати справу без його участі (а.с. 32-35). Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є учасником війни та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER], виданого 30.04.2002 (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.2007 щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня за 2005-2006 роки суд зазначає наступне. З аналізу норм Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік» вбачається, що норми ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинена не була та діяла. Однак всупереч діючого закону відповідачем було виплачено позивачу разову грошову допомогу в розмірі 50,00 грн., а не в розмірі три мінімальні пенсії за віком. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», разова грошова допомога виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність дій управління праці та соціального захисту населення Валківської районної державної адміністрації щодо неповної виплати позивачу разової грошової допомоги у 2005 році. Однак вимоги позивача щодо неналежних виплат у 2005 році не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Відповідачем - Головним управлінням праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог позивача (а.с. 35). Позивач до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів не подавав, поважних причин пропуску строку позовної давності суд з матеріалів справи не вбачає. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про розгляд позовних вимог в межах строку річної давності. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Відповідно до стаття 30 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» установлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 45, ст. 425; 2000 р., N 14 - 15 - 16, ст. 121; 2001 р., N 2 - 3, ст. 10; 2002 р., N 12 - 13, ст. 92; 2003 р., N 10 - 11, ст. 86; 2004 р., N 17 - 18, ст. 250; 2005 р., N 7 - 8, ст. 162, NN 17 - 19, ст. 267) здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни - 50 гривень. Судом встановлено, що положення Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» рішеннями Конституційного Суду України неконституційними не визнавались. В 2006 році разова грошова допомога позивачу була виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 в розмірі 50 грн., що підтверджується довідкою № 05-05/354 від 24.01.2008 (а.с. 6). Таким чином, у 2006 році на момент виплати зазначеної допомоги певні положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які визначають розмір таких виплат не діяли, оскільки були зупинені Законом України „Про державний бюджет на 2006 рік”. Враховуючи положення ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 КАС України дії управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації по справі, не можуть бути визнані неправомірними, оскільки вони не мали повноважень застосовувати зупинені норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги була зупинена. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року. Як встановлено судом, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER], виданого 30.04.2002 (а.с. 5). Судом встановлено, до позивачу разова грошова допомога до 5 травня у 2007 році була виплачена у квітні, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Валківського району Харківської області № 05-05/2887 від 26.08.2008 року (а.с. 68). Враховуючи положення ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 КАС України дії відповідача по виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня у 2007 році не можуть бути визнані неправомірними, оскільки він здійснював виплату на підставі діючого бюджетного закону та не мав повноважень застосовувати зупинені норми Закону України «Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied