Рішення адміністративного суду від 2008-07-10 00:00:00+03

22 квітня 2008 року ухвалою Заводського районного суду матеріали адміністративного позову [PERSON]до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську про зобов'язання виключити особисту інформацію з Державного реєстру та поставити у паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера були передані до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 19 травня 2008 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було відкрите провадження за адміністративним позовом [PERSON]до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську про застосування до [PERSON]. раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів і анулювати інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та зобов'язання Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську зробити у паспорті позивача відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру», також завірення цієї відмітки підписом відповідальної особи Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську. [PERSON]підтримав позовні вимоги та просить задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, а саме зобов'язати вчинити певні дії з боку Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську. Представник Відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити [PERSON]. в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] 06.11.2008 року звернувся до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську щодо відмови від присвоєного ідентифікаційного номеру та виключення про нього даних з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. В результаті цього звернення Позивачу була надана відповідь, в якій Відповідач надав роз'яснення щодо порядку здійснення процедури у разі відмови від ідентифікаційного номеру. Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податку та інших обов'язкових платежів» № 320/94 від 22.12.1994 року (з наступними змінами і доповненнями) передбачено право платників податку та інших обов'язкових платежів через свої релігійні переконання відмовитися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомивши про це відповідні державні органи та сплачувати державні платежі за раніше встановленою формою, про що отримати відповідну відмітку в Паспорті. Для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні податкові органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. Згідно Наказу Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів» (далі - Наказ № 602) особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви яка наведена в додатку 2 Наказу № 602 (форма В2) та додає до неї свідоцтво про народження, паспорт громадянина України та інше. Згідно з п. З Наказу № 602 посадова особа органу ДПІ отримавши заяву з додатком, перевіряє інформацію про дану особу, та у термін 30 календарних днів з дня прийняття заяви надає заявнику довідку, форма якої наведена в додатку 3 до Наказу № 602 (форма ВЗ). Відповідно до п. 4 Наказу № 602 особа подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою В3 та паспорт громадянина України. Згідно з п. 5 Наказу № 602 посадова особа Органу внутрішніх справ розглядає довідку за ф. ВЗ щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності пред'явленому і паспорту, після цього вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку, зміст якої наведено в додатку 4 Наказу. Згідно з п. 6 Наказу № 602 після надходження відривного корінця до формі № ВЗ від органу внутрішніх справ щодо внесення відмітки до паспорта, посадова особа Державної податкової інспекції протягом 2-х тижнів учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, після цього, згідно з ст. 5 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» до державного реєстру не вноситься інформація про осіб, яки через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та відповідні державні органи. Відповідно до пункту 1 ст. 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755 від 15 травня 2003 року (далі - Закон № 755) для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має ідентифікаційний номер, або уповноважена нею особа повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Також, відповідно до ст. 17 Закону № 755 у разі, якщо фізична особа є засновником, її ідентифікаційний номер є складовою частиною Єдиного державного реєстру. Тобто, якщо фізична особа залишається засновником підприємства її ідентифікаційний номер не може бути вилучено з Державного реєстру фізичних осіб. Що стосується Наказу Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226 «Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів», таким що повністю не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, необхідно зазначити, що відповідно до статті 147 Конституції України, лише Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Згідно із частиною 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied