Рішення адміністративного суду від 2008-09-17 00:00:00+03

12 серпня 2008 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, прокурор Широківського району Дніпропетровської області проявив бездіяльність під час розслідування кримінальної справи відносно заступника директора «Інгулецьтранс» (філії ТОВ «Автотранссервіс») [PERSON], яка виразилася у непред'явленні в рамках кримінальної справи цивільного позову про стягнення заподіяних державі збитків до [PERSON], як винного у скоєнні злочину, на суму 130965 грн. 14 коп. Крім того, позивач вважає протиправним звернення в березні 2004 р. прокурора Широківського району до Господарського суду Дніпропетровської області, з позовом в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації, до ТОВ «Автотранссервіс», про стягнення збитків на суму 130965 грн. 14 коп., заподіяних державі [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що наявність у позивача права регресного позову до винної особи, діями якої заподіяні збитки державі, не гарантує ТОВ «Автотранссервіс» повернення суми 130965,14 грн., які підприємству необхідно виплатити на користь Управління праці та соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2007 р. Саме тому вважає, що прокурор ще під час розслідування кримінальної справи повинен був вжити заходів до винної особи - [PERSON], для стягнення з нього заподіяної шкоди, а не звертатися з позовом до господарського суду про стягнення цієї шкоди з підприємства. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції, посилається на ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», а також на норми кримінально-процесуального та цивільно-процесуального законодавства, які регламентують відшкодування шкоди, заподіяної злочином, та шкоди, завданої працівником підприємства під час виконання трудових обов'язків. Крім того, посилається на ст. 99 КАС України, та просить відмовити у задоволенні позову також з підстав пропуску строку для звернення до адміністративного суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та чинне законодавство, суд доходить висновку про безпідставність заявлених позовних вимог та про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Так, 29.06.2006 р. вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу заступника директора філії «Інгулецьтранс» ТОВ «Автотранссервіс» [PERSON] засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 Кримінального кодексу України. Вироком суду встановлено розмір шкоди, заподіяної [PERSON] державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації, - 130965 грн. 14 коп. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2007 р. у справі № 9/142 за позовом прокурора Широківського району Дніпропетровської області, стягнуто з ТОВ «Автотранссервіс» на користь Управління праці та соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації 130965 грн. 14 коп. При цьому, судом під час розгляду даної справи досліджено обставини заподіяння матеріальної шкоди, а також надано юридичну оцінку позиції представника ТОВ «Автотранссервіс» щодо необхідності стягнення шкоди безпосередньо з винної особи, тобто [PERSON], та неможливості її стягнення з ТОВ «Автотранссервіс», яке нібито не несе відповідальності за дії працівника філії «Інгулецьтранс» (а.с. 8-9). Вказане рішення Господарського суду Дніпропетровської області залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.08.2007 р., і з цієї дати набрало законної сили. 30.08.2007 р. Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про його примусове виконання. Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладене, а також враховуючи зміст ч. 5 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно якої, прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення, і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом, суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність у прокурора району повноважень для звернення до господарського суду з позовом про відшкодування шкоди з ТОВ «Автотранссервіс», і на порушення такими діями прокурора прав та майнового стану позивача. Також, суд не приймає доводи позивача щодо бездіяльності прокурора Широківського району під час розслідування кримінальної справи відносно заступника директора філії «Інгулецьтранс» ТОВ «Автотранссервіс» [PERSON], яка виразилася у непред'явленні в рамках кримінальної справи цивільного позову до [PERSON], як винного у скоєнні злочину, про стягнення заподіяних ним збитків державі на суму 130965,14 грн. Так, відповідно до ст. 114 Кримінально-процесуального кодексу України, під час провадження досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій слідчий приймає самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди від суду (судді) або прокурора, і несе повну відповідальність за їх своєчасне і повне проведення. Відповідно до ч.1 ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні по кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається разом з кримінальною справою. В даному випадку, матеріальної шкоди від злочину зазнала держава. Відповідно до ст. 121 Конституції України, представництво інтересів держави в суді у випадках, встановлених законом, здійснює прокуратура. Отже, прокурором Широківського району Дніпропетровської області на виконання повноважень, наданих йому Конституцією України та ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», через подання відповідного позову до господарського суду, реалізована функція представництва прокурором інтересів держави в суді. З урахуванням викладених обставин, суд доходить висновку про безпідставність заявлених до прокурора позовних вимог. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачем оскаржуються дії прокурора Широківського району Дніпропетровської області, які виразилися у поданні позову до господарського суду Дніпропетровської області в березні 2004 р. Згідно матеріалів, наявних у справі, 27 квітня 2004 р. ухвалою господарського суду у справі замінено неналежного відповідача - філію «Інгулецьтранс» ТОВ «Автотранссервіс» на належного відповідача - ТОВ «Автотранссервіс» - юридичну особу, з якою [PERSON] перебував у трудових відносинах (а.с. 10). Представник ТОВ «Автотранссервіс» брав участь у розгляді справи господарським судом, тому, саме з квітня 2004 р. обчислюється річний строк для звернення до суду з адміністративним позовом. Цей строк пропущений позивачем без поважних причин. Клопотання про поновлення строку звернення до суду, представник позивача в судовому засіданні не заявляв. Те ж стосується і заявленої позивачем вимоги про визнання протиправною бездіяльності прокурора під час розслідування кримінальної справи щодо [PERSON], оскільки обвинувальний вирок по даній справі винесено судом в червні 2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Враховуючи позицію представника відповідача, суд відмовляє у задоволенні позову також через пропущення позивачем строку звернення до суду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied