Рішення адміністративного суду від 2008-07-24 00:00:00+03

Постановою господарського суду Вінницької області від 21.03.2007 р. позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 30.07.2004 р. № 85237/0 про зменшення в картці особового рахунку ТОВ «Інтерпостач» суми бюджетного відшкодування, задекларованої за лютий 2004 року, на 5244476,00 грн., стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Інтерпостач» бюджетну заборгованість з податку на додану вартість у сумі 5243240,57 грн.; в позові про стягнення бюджетної заборгованості в сумі 1235,43 грн. та про зобов'язання ДПІ у м. Вінниці надати висновок органу Державного казначейства України про виплату бюджетного відшкодування в сумі 5244476,00 грн. відмовлено. Висновок суду про часткове задоволення позову вмотивований посиланням на встановлені в судовому засіданні факти придбання ТОВ «Інтерпостач» відповідно до видаткової накладної від 24.02.2004 р. № 2402/6 та податкової накладної від 24.02.2004 р. № 2402/6, виписаних ТОВ «Імпульс Оіл», систем знезаражування води АПОВ-П в кількості 1423 штуки та АПОВ-С в кількості 760 штук загальною вартістю 31459443,60 грн., в тому числі ПДВ 5243240,60 грн., сплати позивачем постачальнику вартості придбаного товару, експорту цього товару за межі митної території України згідно вантажної митної декларації від 27.02.2004 р. № 11301/4/000017 та на підпункт 7.7.3 пункту 7.7 ст.7, пункт 8.2 ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2007 р. постанову суду першої інстанції змінено, зобов'язано ДПІ у м. Вінниці надати до Головного управління Державного казначейства у Вінницькій області висновок про відшкодування податку на додану вартість у сумі 5243240.57 грн. на користь ТОВ «Інтерпостач». В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін. Задовольняючи позов в частині вимог про зобов'язання ДПІ у м. Вінниці надати висновок про відшкодування позивачу податку на додану вартість в зазначеній сумі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порядок відшкодування платникам податку на додану вартість надмірно сплачених сум податку, встановлений підпунктом 7.7.6 пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», передбачає надання податковим органом за результатами перевірки достовірності нарахування бюджетного відшкодування органу державного казначейства висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування. Таким зобов'язаним податковим органом щодо позивача є ДПІ у м. Вінниці, на податковому обліку в якій перебуває позивач. В касаційних скаргах ДПІ у Печерському районі м. Києва просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду з огляду на те, що апеляційна скарга ДПІ у Печерському районі м. Києва на постанову господарського суду Вінницької області від 21.03.2007 р. не була розглянута, що є порушенням судом апеляційної інстанції ст.ст. 190, 197 КАС України, а ДПІ у м. Вінниці просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій підпункту 7.7.3 пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції Закону України від 04.03.1998 р. № 169/98 -ВР, ст.99 та частини 2 ст.100 КАС України. Заперечуючи проти касаційних скарг, ТОВ «Інтерпостач» просить залишити скарги без задоволення, вважаючи їх необґрунтованими. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що фактичною підставою для зменшення в картці особового рахунку ТОВ «Інтерпостач» суми бюджетного відшкодування, задекларованої за лютий 2004 року, на 5244476,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 30.07.2004 р. № 85237/0 слугував висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки від 30.07.2004 р. № 87/23-7/24341003, про порушення позивачем підпункту 6.2.1 пункту 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість» внаслідок безпідставного застосування ставки 0 % при оподаткуванні операції з продажу через комісіонера ТОВ «Віста-Трейд» на підставі договору комісії від 24.02.2004 р. № 10/15-11 систем знезаражування води АПОВ-П в кількості 1423 штуки та АПОВ-С в кількості 760 штук загальною вартістю 26266543,59 грн. при придбанні цього ж товару у ТОВ «Імпульс-Оіл» в цей же день, 24.02.2004 р., за ціною 31459443,60 грн., в тому числі ПДВ в сумі 5243240,60 грн., яку позивач включив до податкового кредиту в декларації за лютий 2004 року, та донарахування позивачу у зв'язку з цим податкових зобов'язань з ПДВ за лютий 2004 року у сумі 5252995,00 грн. Задовольняючи позов та скасовуючи вказане податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач здійснив через комісіонера ТОВ «Віста-Трейд» експорт зазначеного товару вартістю 26266543,59 грн. на підставі зовнішньоекономічного контракту № 20/21-02 від 26.02.2004 р., укладеного комісіонером з фірмою «LEONSET LLC», та вантажної митної декларації від 27.02.2004 р. № 11301/4/000017. В обґрунтування такого висновку суд послався на підтвердження факту вивезення товару за межі митної території України 28.02.2004 р. Криворізькою митницею та надходженням на банківський рахунок позивача в травні 2004 року валютної виручки в сумі 4928149,42 долари США. Висновок суду, однак зроблений з порушенням вимог частини 4 ст. 72, ст.86 КАС України. Відповідно до частини 4 ст. 72 цього Кодексу вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2004 р., який набрав законної сили, постановленим у кримінальній справі № 1-473 по обвинуваченню громадян [PERSON]. та [PERSON], встановлено факти створення ТОВ «Віста-Трейд» з метою здійснення на підставі договорів комісії операцій з реалізації на експорт товарів, що не відповідають заявленим у вантажних митних деклараціях по найменуванню та вартості, складання плану-схеми незаконного відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість з використанням фіктивних документів на підтвердження наявності, походження і належності експортованого товару, а саме систем знезараження води типу АПОВ-С та типу АПОВ-П. З цією метою шляхом обману було отримано завідомо неправдивий висновок Дніпропетровського відділення Торгово-промислової палати України про відповідність систем знезараження види типу АПОВ-С вартістю 20000,00 грн. та типу АПОВ-П вартістю 7956,00 грн. за одиницю виробника ТОВ «СААБ» м. Миколаїв. Вказаний висновок використовувався при оформленні на експорт з відправкою через Криворізький міжнародний аеропорт під виглядом задекларованих систем знезараження води інших малоцінних предметів - перетворювачів палива для автомобілів вартістю 49,26 грн. та фільтрів очистки оливи моторної вартістю 15,00 грн. за одиницю, маркованих як системи знезараження води типу АПОВ-С та типу АПОВ-П. Згідно вироку ці факти були встановлені на підставі досліджених, зокрема протоколів обшуку та огляду вилучених виготовлених за підписом директора ТОВ «СААБ» технічних паспортів на системи знезараження води, бланків запитів на адресу Криворізької митниці про підтвердження вивезення систем знезараження води за межі митної території України, комплектуючими перетворювачів палива для автомобілів та фільтрів очистки оливи моторної, вилученими з виробничих приміщень ТОВ «СААБ». Відхиляючи доводи податкової інспекції про безпідставне застосування позивачем ставки 0% при оподаткуванні операції з обсягом продажу 26266543,59 грн., в обґрунтування яких відповідач посилався на вказаний вирок, та оцінюючий цей вирок як неналежний доказ, суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що відповідно до частини 4 ст. 72 КАС України у кримінальній справі не є доказом у адміністративній справ. За приписом цієї норми встановлення вироком викладених вище фактів є підставою для звільнення від доказування зазначених обставин, які з огляду на те, що виробником переданих позивачем на комісію ТОВ «Віста-Трейд» систем знезараження води заявлене ТОВ «СААБ», склад якого згідно акту прийому-передачі товару на комісію вказаний як місце передачі, мають суттєве значення у даній справі. Згідно із підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР податок за нульовою ставкою обчислюється щодо операцій з продажу товарів, що були вивезені / експортовані / платником податку за межі митної території України. Товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою митною вантажною декларацією. Відповідно до Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України від 09.07.1997 р. № 307, зареєстрованого Міністерством юстиції України 24.09.1997 р. за № 443/2247, в графі 31 вантажної митної декларації «Вантажні місця та опис товару» зазначаються точні дані про товар / комерційна та фірмова назва товару, фірма / країна / виробника, характеристики товару, а саме: розміри, номери моделей, стандарти, типи, маркування, розфасування, комплектність тощо / необхідні для його ідентифікації та однозначної класифікації за задекларованим у графі 33 товарним кодом згідно з УКТЗЕД. З огляду на встановлений вироком Дніпродзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2004 р. факт злочинної діяльності по здійсненню псевдоекспорту систем знезараження води через ТОВ «Віста-Трейд» висновок контролюючого органу про відсутність законних підстав для застосування ставки 0% при оподаткуванні операцій з продажу цих систем на експорт є правомірним. Порушення судами попередніх інстанцій підпункту 6.2.1 пункту 6.2 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість», частини 4 ст. 72, ст.86 КАС України призвело до ухвалення судових рішень, які не відповідають вимогам ст. 159 КАС України, що відповідно до ст. 229 цього Кодексу є підставою для скасування цих судових рішень з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову з викладених вище мотивів.

Результат розгляду: denied