Рішення адміністративного суду від 2008-02-06 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду і просить зобов'язати відповідача прийняти домоволодіння №4 та №5 по[ADDRESS] на баланс для отримання компенсації вартості втрачених домоволодінь, мотивуючи тим, що вона отримала у спадщину будинки, що знаходяться у зоні радіаційного забруднення, сама проживає в чистій зоні, а тому має право на вказану компенсацію. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, але просить справу розглядати без їх участі, позов визнає. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач отримала у спадщину будинки в[ADDRESS] 26 грудня 2007 року, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, а сама з 14.12.2007 року проживає в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянки України серії [NUMBER] Відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.93, с.Снитище відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Статтею 4 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(надалі Закону) визначено, що кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення. Пунктом 6 ч.1 ст.35 Закону визначено, що компенсацію, передбачену ст.4 цього ж Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно(жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій. Суд не приймає до уваги п.28 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік”, яким виключено п.6 ч.1 ст.35 Закону, з наступних міркувань. Відповідно до п.2 Положення „Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій”, затвердженого постановою КМ України від 15.07.97 № 755, моментом припинення права власності є дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення. Довідками виконавчого комітету Стародорогинської сільської ради №30 та №31 від 24.12.2007 року підтверджується той факт, що позивачу було відмовлено в прийнятті будинків на баланс в грудні 2007 року, тобто правовідносини виникли до набрання чинності Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік”. Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у прийнятті домоволодіння на баланс є безпідставною і вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Результат розгляду: granted