Рішення адміністративного суду від 2008-02-20 00:00:00+02

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2006р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28.03.2006 р., адміністративний позов задоволено частково. Постанову заступника начальника ДПІ у м. Хмельницькому Коновальчука Валерія Миколайовича від 23.12.2005 р., серія АА № 464112, про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у сумі 102 грн. визнано нечинною в частині положення про накладення штрафу. Змінено захід стягнення в межах, передбачених ч. 1 ст. 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на попередження. Стягнуто з Державного бюджету України на користь [PERSON] понесені ним судові витрати в сумі 1,70 грн. ДПІ у м. Хмельницькому подала касаційну скаргу, якою просить скасувати вказані судові рішення. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», ст.ст. 2, 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Зазначає, що право розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з ухиленням від подання декларації про доходи (ст. 1641), передбачено ст. 2342 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що виходячи із змісту ст. 23 вказаного Кодексу до позивача правомірно застосовано захід стягнення у вигляді штрафу. Представник податкової інспекції в судовому засіданні підтримав доводи касаційної скарги та просив задовольнити її вимоги. [PERSON] про дату, час та місце касаційного розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання повістки-повідомлення за адресою, вказаною у позовній заяві, касаційній скарзі та інших матеріалах справи, однак повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Суд касаційної інстанції не вбачає перешкод для касаційного розгляду справи без участі [PERSON] Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Судами попередніх інстанцій було встановлено, що [PERSON], який є приватним підприємцем і на даний час призупинив свою підприємницьку діяльність, у порушення порядку подання декларації про доходи, передбаченого п.4 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» від 26.12.1992 р. № 13-92 та п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, несвоєчасно подав до податкового органу декларацію про доходи, одержані за 9 місяців 2005 року. Постановою заступника начальника ДПІ у м. Хмельницькому від 23.12.2005р. № 464112 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст.1641 Кодексу про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у сумі 102 грн. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 1641 Кодексу про адміністративне правопорушення, оскільки остання винесена у відповідності до вимог закону. Але, виходячи з того, що при накладенні на [PERSON] стягнення посадовою особою податкової інспекції не в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обставини, що пом'якшують відповідальність, та те, що від даного порушення шкідливих наслідків не настало і будь-якої шкоди не заподіяно, дійшов висновку про необхідність зміни застосованого до позивача виду стягнення в межах, передбачених ч. 1 ст. 1641 Кодексу про адміністративні правопорушення, зі штрафу на попередження. Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до вказаної статті стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Заступник начальника ДПІ у м. Хмельницькому, вирішуючи питання про застосування до позивача виду адміністративного стягнення за несвоєчасне подання податкової декларації про доходи, не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, не врахував те, що позивач вперше притягується до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання податкової декларації, не врахував причини за яких було допущено адміністративне правопорушення, та інші обставини, які пом'якшують відповідальність, що призвело до неправильного визначення виду адміністративного стягнення, а саме: у вигляді штрафу, тоді коли за передбачене ч.1 ст. 1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення передбачено альтернативне штрафу адміністративне стягнення у вигляді попередження, яке б за викладених обставин доцільно було застосувати. Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про невідповідність застосованого до позивача виду адміністративного стягнення, а саме: штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення (несвоєчасне подання декларації про доходи), характеру вчиненого позивачем правопорушення. Разом з тим, суд касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, змінивши захід адміністративного стягнення у межах, передбачених ч. 1 ст. 1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та визначивши позивачеві адміністративне стягнення у вигляді попередження,

Результат розгляду: partial