Рішення адміністративного суду від 2008-05-05 00:00:00+03

Позивачі звернулися до суду з позовом до Калинівської районної державної адміністрації про зобов'язання розглянути заяву. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі 08 січня 2008 року відповідно до Закону України "Про звернення громадян" письмово звернулися до Калинівської районної державної адміністрації із заявою про визначення збитків, заподіяних в зв'язку з недоотриманими доходами внаслідок обмеження прав. Однак, станом на 08 лютого 2008 року відповідач так і не розглянув заяви позивачів та не надав відповіді в строк, встановлений Законом України “Про звернення громадян”. За таких обставин позивачі просять суд зобов'язати Калинівську районну державну адміністрацію розглянути заяву та надати відповідь. В судовому засіданні [PERSON] як позивач та як представник інших позивачів підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просив суд задовольнити позов повністю. Представник відповідача позов не визнав та надав суду письмове заперечення, в якому зазначив, що 08.01.2008 року на адресу комісії по визначенню збитків власникам землі Калинівської райдержадміністрації від представника за довіреностями [PERSON]надійшла заява. 18.01.2008 року заявнику було направлено лист, яким повідомлялося, що в зв'язку з відсутністю голови та заступника комісії, заява буде розглянута пізніше, про що він буде додатково повідомлений. Крім того, згодом між вказаними суб'єктами також відбувалася переписка. Таким чином, заявнику було вчасно надано відповідь стосовно поданої заяви. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 08.01.2008 року представник за довіреностями [PERSON] письмово звернувся до Калинівської районної державної адміністрації із зверненням про визначення розміру збитків, завданих власникам земельних ділянок (2,36 умовних кадастрових гектарів) в зв'язку з обмеженням їх прав щодо використання земельних ділянок з 1998 по 2007 роки включно з урахуванням сівозміни сільськогосподарських культур. В судовому засіданні підтвердився факт отримання відповідачем 08.01.2008 року письмового звернення представника за довіреностями [PERSON], про що свідчить вх. №01-22-1 на заяві. Крім того, даний факт не заперечується відповідачем. Конституцією України (зокрема ст.40) передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян”органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Ч.3 даної статті передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Отже, Закон встановлює загальний термін, в період якого необхідно дати відповідь на звернення громадянина (не більше одного місяця). В деяких випадках Законом передбачено інші терміни для надання відповіді. Судом встановлено, що [PERSON] як представник за довіреностями не отримав відповіді на звернення протягом одного місяця, як це передбачено ч. 1 ст. 20 Закону України “Про звернення громадян”. Посилання представника відповідача на те, що 18.01.2008 року відповідь на звернення [PERSON] було відправлено, судом не беруться до уваги, оскільки суду не надано підтвердження направлення відповіді до вузла поштового зв'язку, а також не надано письмових доказів отримання особисто позивачем відповіді. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки представник відповідача не надав достатніх доказів, які б підтверджували направлення відповіді [PERSON] до вузла поштового зв'язку, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а, отже, підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON]при подачі позовної заяви до суду було сплачено державне мито в сумі 3 гривні 40 копійок (підтверджується квитанцією №000644 від 05.03.2008 року), суд ввжає за доцільне стягнути з Калинівської районної державної адміністрації на користь [PERSON]державне мито в розмірі 3,40 гривні.

Результат розгляду: granted