Рішення адміністративного суду від 2008-10-24 00:00:00+03

Представник позивачів [PERSON]. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]., в якому просить: - визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 16.07.2002 року на ім*я [PERSON]. - скасувати рішення Х сесії ХХІV Чугуївської міської ради від 29.10.2002 року в частині зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,0480 га. для ведення особистого селянського господарства, що розташована по[ADDRESS] і належить на праві власності [PERSON]. на присадибну та приєднання її до земельної ділянки по [ADDRESS], площею 0,0417 га. - визнати недійсним державний акт від 19.11.2003 року Чугуївським відділом земельних ресурсів та зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 176. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, мотивуючи свою позицію наступним: У листопаді 2007 року Голованьовим стало відомо, що земельна ділянка, яка відведена під обслуговування будинку, що розташований по[ADDRESS]стала предметом купівлі - продажу між [PERSON]. та [PERSON]. та перейшла у власність останній. Однак, дана земельна ділянка не була предметом відчудження та належить їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2001 року згідно якого [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. успадкували приватизовану земельну ділянку розміром 0,148 га, розташовану на території Чугуївської міської ради, за адресою:[ADDRESS]. Однак, документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, передбачений ст. 23 Земельного кодексу України в редакції 1991 року (державний акт)не отримали, а тому не могли розпорядитися земельною ділянкою та на даний час вважають, що земля належить їм. За таких обставин представник позивачів вважає недійсними та такими, що підлягають скасуванню рішення місцевих органів самоврядування, щодо зміни цільового призначення частини вищевказаної успадкованої позивачами земельної ділянки та державні акти, що видавалися [PERSON]. на вищевказану земельну ділянку. Мотивуючи, тим, що видача даних документів порушує права позивачів, як власників, щодо володіння користування та розпорядження належною їм земельною ділянкою. Документом, що посвідчував право власності [PERSON]. на земельну ділянку площею 0,0897 га, яку вона продала [PERSON]. був державний акт про право власності на землю, виданий на підставі рішення Х сесії ХХІV скликання Чугуївської міської ради Харківської області від 19.11.2008 року. Раніше за рішенням Чугуївської міської ради від 29.10.2002 року [PERSON]. стала користуватися 0.0480 га, що належать [PERSON] не по цільовому призначенню - для ведення особистого підсобного господарство, а як присадибною ділянкою. Вказану земельну ділянку [PERSON]. подарувала [PERSON]. за договором від 06.08.2002 року, а [PERSON]. при продажі їй будинку [ADDRESS] отримала у власність лише будинок, а землю у безоплатне користування. Документом, що підтвердив право власності [PERSON]. на вищевказану земельну ділянку став державний акт про право приватної власності на землю від 16.07.2002 року. [PERSON]. вважала, що придбала разом з будинком, що розташований:[ADDRESS] і земельну ділянку, розміром 0,148 га, яка надавалася для ведення особистого підсобного господарства - 0,0480 га. та для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,1000 га, на що відповідачем Чугуївським міським відділом земельних ресурсів було видано державний акт, який порушує право позивачів. Однак, під час укладання договору купівлі - продажу між позивачами та третьою особою [PERSON]. у позивачів на руках не було держаних актів та вони не мали намір продавати землю. Представник відповідача Чугуївської міської ради Харківської області Паращук А. А проти заявлених позовних вимог заперечувала, вказуючи, що [PERSON] продали свій будинок разом з землею так як цього вимагає чинне законодавство у ст. 120 ЗК України та ч.1 ст. 377 ЦК України, тому подальші дії щодо зміни цільового призначення землі та передачі у власність [PERSON] спірної земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону. Окрім того, після розпорядження позивачами своїм будинком та земельною ділянкою (06.04.2001 р.) сплинуло більше одного року, тому має місце порушення строку звернення до адміністративного суду та у задоволенні позову слід відмовити. Представник відповідача Чугуївського міського відділу земельних ресурсів Третяк К.С., також заперечувала проти задоволення позову та вважала, що відповідно до вимог чинного земельного законодавства при відчудженні будинку [ADDRESS] позивачами, вони мали розуміти, те, що до покупця [PERSON]. переходить і право власності на земельну ділянку, межі якої визначені та виділені в натурі. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом були виготовлені державні акти на право приватної власності на землю від 29.10.2001 року на ім*я [PERSON]. та інших позивачів, однак фактично документ, що посвідчує право сумісної власності на землю на руки отримала лише [PERSON]. Розпорядження землею відбулося у формі, що не суперечіть вимогам ст. 30 ЗК України редакції 1991 року, а саме при переході права власності на будівлю разом з цим обє*ктом переходить право власності на земельну ділянку в межах передбачених у державному акті на право власності на землю. Окрім того, чинне на той час законодавство передбачало набуття права власності на майно з моменту його фактичної передачі, а не з моменту державної реєстрації договору на підставі, якого відбулося набуття права власності. За таких обставин, набуття [PERSON]. права власності на земельну ділянку є законним та не містить в собі підстав для визнання угоди недійсною, а тому подальші дії власника земельної ділянки [PERSON]. та [PERSON]. направлені на реалізацію свого права власності не порушують права колишніх власників [PERSON]. Представник третьої особи [PERSON]. адвокат [PERSON]., заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, вказуючи, що на теперішній час володільцем частини спірної земельної ділянки є [PERSON]., яка придбала за договором купівлі - продажу у [PERSON]. земельну ділянку розміром 0,0897 га, що примикає до земельної ділянки відведеної для обслуговування будівлі 4 по вул. Ватутіна у м. Чугуєві, згідно договору купівлі - продажу від 23 травня 2007 року. Угода по віжчудженню вищевказаної частки земельної ділянки відбулася у відповідності з вимогами чинного законодавства. До цієї угоди вищевказана земельна ділянка перебувала у власності декількох осіб, а саме: [PERSON]. була приватизована земельна ділянка розміром 0,148 га, яка розташована на території Чугуївської міської ради за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті дану земельну ділянку успадкували його матір [PERSON]. (померла [INFO]), дружина та діти - позивачі по справі. Позивачі по справі після отримання у спадщину даної земельної ділянки вирішили ії продати разом з будинком [PERSON]. Однак документ, що посвідчує право власності на вищевказану земельну ділянку [PERSON].отримує після оформлення договору купівлі - продажу, а сини спадкодавця в загалі не отримують. Незважаючи на відсутність документу, що посвідчує право власності на землю, продану [PERSON]., угода по її відчудженню відповідає вимогам чинного на той час законодавства, а саме ст. 224 ЦК України в редакції 1963 року - по договору купівлі - продажу продавець передав майно у власність покупця, а покупець прийняв майно та сплатив за нього встановлену грошову суму. Вказана угода купівлі - продажу відповідала і імперативним вимогам ст. 30 ЗК України в редакції 1991 року, щодо переходу земельної ділянки у власність разом з будівлею, яка відчуджується. Купівля - продаж між [PERSON]та [PERSON]. відбулася 01.03.2001 року, а за захистом своїх начеб - то порушених прав [PERSON]звернулися 23.11.2007 року без належного обґрунтування пропуску строків позовної давності. Небажання [PERSON]., [PERSON]. отримувати державні акти про право власності свідчить про втрату інтересу до вказаною земельної ділянки. Інтерес до земельної ділянки відновився після продажу [PERSON]. частки земельної ділянки [PERSON]. Однак, позивачі після відчудження [PERSON]. земельної ділянки за адресою:[ADDRESS] не є учасниками подальших угод та їх права не порушуються подальшим розпорядженням вказаною земельною ділянкою. Треті особи по справі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. у судове засідання не з*явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: Позивачі [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., а також [PERSON].(яка померла [INFO] , згідно запису акту про смерть № 420 від 06.11.2001 року) мали на праві спільної приватної власності приватизовану земельну ділянку розміром 0,148 га, розташовану на території Чугуївської міської ради Харківської області за адресою: [ADDRESS], та житловий будинок з надвірними будівлями за цією ж адресою, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.03.2001 року. (а.с.7). 26.04.2001 року [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. продали [PERSON]. житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,148 га за адресою:[ADDRESS]. Земельна ділянка на якій розташований проданий житловий будинок з надвірними будівлями була виділена у натурі та визначені її межі, однак державні акти на право власності на земельну ділянку продавці [PERSON]- не отримали. То теперішнього часу дійсність договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями не оспорювалася. Також до теперішнього часу позивачі [PERSON]. та [PERSON]. не отримали свої документи, що підтверджують право власності на землю, окрім того позивачі не заявляли про свої права на вищевказану земельну ділянку з моменту продажу будинку по [ADDRESS] [PERSON]. Між [PERSON]. та [PERSON]не виникало спору про право власності на вищевказану земельну ділянку. В ході розгляду справи суду не представлені аргументи, щоб підтверджували поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду за захистом свого права власності. Одночасно представник відповідача [PERSON]. наполягала на відмові у позові в зв*язку з пропуском учасниками публічних правовідносин строку звернення до адміністративного суду, а представник позивачів [PERSON]. не навів підстав відновлення строку звернення до суду, які б не залежали від позивачів. Судом встановлено, що захищаючи своє право власності на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, що позивачі 26.04.2001 року продали [PERSON]., вони навіть не отримали відповідні документи, що підтверджують їх право власності на вищевказану земельну ділянку, що залежить тільки від них. У відповідності зі ст. 100 КАСУ пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Таким чином, суд з*ясувавши, що пропуск строку звернення до адміністративного суду відбувся без поважних причин та з часу розпорядження [PERSON]. придбаним будинком та земельною ділянкою, яка перейшла у її власність на підставі ст. 30 ЗК України в редакції 1991 року минуло більше одного року, вважає за можливим відмовити позивачам у задоволенні позову, так як на цьому наполягає представник відповідача Чугуївської міської ради Харківської області. Ухвалою суду від 26.11.2007 р. судом були вжитів заходи по забезпеченню позову, а саме заборонялася реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,0897 га., що розташована по [ADDRESS] , які підлягають скасуванню по набранню постановою законної сили. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied