Рішення адміністративного суду від 2008-07-07 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. В судовому засіданні позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, та зокрема просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не перерахування йому пенсії по документах, які знаходилися в пенсійній справі; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з 01.04.2006 року з урахуванням 100 відсоткової надбавки та 50 відсоткової надбавки за умови служби без обмеження в часі щодо їх застосування та постійно при наступних перерахунках; зобов'язати відповідача виплатити різницю перерахованої пенсії починаючи з 01.04.2006 року по день проведення перерахунку з урахуванням вказаних надбавок; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з 01.05.2007 року з урахуванням 70 відсоткової надбавки за безперервний стаж служби без обмеження в часі щодо її застосування та постійно при наступних перерахунках; зобов'язати відповідача виплатити різницю перерахованої пенсії починаючи з 01.07.2006 року по день проведення перерахунку з урахуванням вказаної надбавки. В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в позовній заяві, письмових поясненнях. Відповідач подав письмові заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в запереченнях. Наполягав на застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, покликаючись на пропущення позивачем строків звернення до суду. Крім того вказав, що перерахунок та виплата позивачу пенсії проводиться відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні надав пояснення, які співпадають з позицією, що викладена в запереченнях на позовну заяву, наполягав на застосуванні наслідків, передбачених ст. 100 КАС України. Просив відмовити у задоволенні позову. Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи та докази, надані сторонами безпосередньо в судовому засіданні, в тому числі і їх оригінали. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача, його представника, та третьої особи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Суд виходив з наступного. 06.03.2001 року позивача було звільнено з органів податкової міліції на пенсію за вислугою років. Вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становила 21 рік. Державною податковою адміністрацією України [PERSON]з 06 березня 2001 року призначена пенсія за вислугу років в розмірі 53% грошового забезпечення. З матеріалів справи вбачається, що на день звільнення позивача його грошове забезпечення складалося з посадового окладу, окладу за військове або спеціальне звання, надбавки за вислугу років, та додаткових видів грошового забезпечення (які включали: надбавку за особливі умови служби - 50 % окладу грошового утримання, що виплачувалась позивачу згідно пп.2 п.4 Постанови КМУ № 1592 від 31 грудня 1996 року; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень - 10 %). На дату звільнення позивача та виходу його на пенсію, його пенсія обраховувалася відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262). При цьому для обчислення пенсій враховувалися відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 “Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги...”, затвердженого Постановою КМ України № 393 від 17.07.1992 року, пенсії обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується цим військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ на день звільнення зі служби. З грошового зебезпечення, яке мав позивач на день звільнення його зі служби, йому було призначено пенсію (а.с.8). Законом України від 15 червня 2004 року № 1769 було внесено зміни до ст. 43 Закону № 2262, відповідно до якої пенсії обраховувалися з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством. Пунктом 2 Розділу ІІ Закону № 1769 передбачено перерахунок призначених раніше пенсій. У разі, якщо внаслідок перерахунку за нормами цього Закону розмір пенсії або виплачуваної в період з 1 січня 2005 року до 1 січня 2006 року її частини зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. На день звільнення позивач не був забезпечений такими додатковими видами грошового забезпечення: 70 відсотковою надбавкою за безперервну службу та 100 відсотковою надбавкою за особливі умови служби, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань. Зазначені надбавки було запроваджено: 70 % - Указом Президента України від 12.07.2003 року № 595 “Про поширення чинності Указу Президента України від 24 квітня 2003 року N 370 на осіб начальницького складу податкової міліції” (який набув чинності з 01.08.2003 року та втратив чинність 18.12.2007 року згідно з Указом Президента України № 1234/2007); 100% - Указом Президента України “Про посилення соціального захисту осіб начальницького складу податкової міліції органів державної податкової служби” від 22.03.2002 року № 288/2002 (який набув чинності з 01.01.2003 року та втратив чинність згідно з Указом Президента України від 30 березня 2006 року № 272/2006). Таким чином, обумовлені надбавки були запроваджені вже після звільнення позивача зі служби. Надбавка за особливі умови служби, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань була врахована позивачу під час перерахунків його пенсії у період з 01.01.2003 року по 30.03.2006 року. У зв'язку із втратою чинності Указу Президента України, яким запроваджено таку надбавку, вказана надбавка була виключена з переліку видів грошового забезпечення позивача, з яких обраховується пенсія, тобто, з 01.04.2006 року). Вказані обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються матеріалами справи. Згідно із ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій. А відтак, позивачу правомірно виключено з розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, 100% надбавка за особливі умови служби, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань у зв'язку з втратою чинності Указу Президента України, яким запроваджено таку надбавку. З протоколів про перерахунок пенсії (а.с.14, 15, 16) вбачається, що в період з моменту набрання Указом Президента чинності до 01.05.2007 року до грошового забезпечення позивача, з якого обраховувалася пенсія, була включена надбавка за безперервну службу в розмірі 70 %, яка передбачена Указом Президента України від 12 липня 2003 року № 595/2003. Вказані обставини не заперечуються сторонами. Однак, у період з 01.05.2007 року до 18.12.2007 року (дата втрати чинності Указом Президента, яким запроваджено 70 % надбавку) вказана надбавка до грошового забезпечення позивача, з якого обраховувалася пенсія, не була включена (а.с.17). Представник відповідача та третьої особи не навели жодних обґрунтованих підстав щодо не включення такої надбавки у зазначений період до грошового забезпечення позивача, з якого обраховувалася пенсія. Зважаючи на положення ст. 63 Закону № 2262, у вказаний період (з 01.05.2007 року до 18.12.2007 року) зазначена надбавка повинна бути врахована до грошового забезпечення позивача, з якого обраховується пенсія. Що ж до вимог позивача про врахування обумовлених надбавок (70 % та 100 %) в подальшому при перерахунках пенсії (після втрати чинності Указів Президента України, якими запроваджено ці надбавки), то такі позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки ст. 63 Закону № 2262 передбачає, що перерахунок пенсії провадиться у разі зміни розміру грошового забезпечення. Зміна розміру грошового забезпечення включає в себе не тільки запровадження нових розмірів надбавок, але і відміна раніше призначених. Крім того, ст. 43 Закону № 2262 (із змінами, внесеними Законом України від 15 червня 2004 року № 1769) передбачає, що пенсії обраховуються з розміру грошового забезпечення, яке включає в щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством. Оскільки законодавством скасовані 70 % та 100 % надбавки, то у відповідача відсутні підстави для подальшого їх врахування при перерахунку пенсії позивачу. Стосовно ж позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з 01.04.2006 року з урахуванням 50 відсоткової надбавки за умови служби без обмеження в часі щодо їх застосування та постійно при наступних перерахунках, то з матеріалів справи вбачається, що на момент звільнення позивача зі служби, останній був забезпечений надбавкою за особливі умови служби в розмірі 50 % окладу грошового утримання, що виплачувалась позивачу згідно пп.2 п.4 Постанови КМУ № 1592 від 31 грудня 1996 року. Обумовлена надбавка враховувалася до грошового забезпечення позивача, з якого обраховувалася пенсія, до 01.04.2006 року. В подальшому обумовлена надбавка була виключена з грошового забезпечення позивача у зв'язку з втратою чинності пп.2 п.4 Постанови КМУ № 1592 від 31 грудня 1996 року відповідно до Постанови КМ України № 268 від 09.03.2006 року, яка набула чинності з 22.03.2006 року. Зазначені обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються матеріалами справи. Суд вважає, що позивачу не обґрунтовано було виключено з розміру грошового забезпечення, з якого обраховувалася пенсія, надбавку за особливі умови служби в розмірі 50 % окладу грошового утримання. Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. При виході позивача на пенсію 06.03.2001 року, останній мав право на врахування у складі грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, надбавки за особливі умови служби в розмірі 50 % окладу грошового утримання. Вказані обставини підтверджуються копією грошового атестату, залученого до матеріалів справи, поясненнями сторін, ст. 43 Закону № 2262 (в редакції, що діяла на момент виходу позивача на пенсію), Постановою КМ України № 393 від 17.07.1992 року та ч.6 “Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги...”, затвердженого обумовленою постановою. Оскільки при прийнятті нових законів або внесенні змін до існуючих не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача, то суд вважає, що позивач має право на подальше врахування у складі грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, надбавки за особливі умови служби в розмірі 50 % окладу грошового утримання. Стосовно ж покликань відповідача та третьої особи на застосування наслідків пропуску строків звернення до суду, то таке покликання не заслуговує на увагу, оскільки ч. 2 ст. 99 КАС України передбачає, що річний строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. В судовому засіданні встановлено, що до 14.08.2006 року розмір пенсії позивача зростав, а в період з 14.08.2006 року розмір пенсії не змінювався, а відтак, позивач не міг дізнатися про порушення його прав, а зокрема, щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії якоїсь із надбавок. Відповідач та третя особа не надали доказів того, що позивачу з 2006 року було відомо про порушення його прав щодо неврахування обумовлених вище надбавок. Вимога позивача про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не перерахування пенсії позивача по документах, які знаходяться в пенсійній справі є необґрунтованою, оскільки з матеріалів пенсійної справи позивача, що була оглянута в судовому засіданні, вбачається, що по документах, які є в пенсійній справі, позивачу постійно проводилися перерахунки пенсії. З таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов слід задоволити частково. Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджується йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: denied