Рішення адміністративного суду від 2008-02-04 00:00:00+02

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо виплати йому, як учаснику війни, щорічної разової матеріальної допомоги в меншому розмірі, ніж передбачено Законом; зобов'язати головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА провести перерахунок такої допомоги та стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат різницю недоплаченої допомоги за 2005-2007 роки у розмірі 3148 грн. 18 коп. Вимоги мотивує тим, що йому, як учаснику війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак за 2005-2007 роки вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі. Позивач в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі у зв'язку з похилим віком та труднощами пересування. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися також. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив: спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Встановлено, що позивач [PERSON]. є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії В-ІV [NUMBER]від 29.12.1998 року. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 26127/21 від 13.11.2007 року, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005 році в розмірі 50 грн., у 2006 році - 50 грн., у 2007 році - 55 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет на 2005 рік», «Про державний бюджет на 2006 рік», «Про державний бюджет на 2007 рік». Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Беручи до уваги річний строк позовної давності в адміністративному судочинстві та вимоги ч.4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що такі виплати проводяться до 30 вересня відповідного року, суд стягує заборгованість лише за 2007 рік. З урахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 55 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1175 грн. 18 коп.(1230 грн.18 коп.-55 грн.). В решті позову відмовляє. Також суд вважає, що недовиплачена разова грошова допомога підлягає стягненню з головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, оскільки саме дана установа є головним розпорядником коштів та відповідно до ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Щодо вимог, заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних вимог до нього відмовляє. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial