Рішення адміністративного суду від 2008-06-26 00:00:00+03

30 квітня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради по відмові у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за період 2005-2007 р.р. неправомірними та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату різниці разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в сумі 4725,30 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є учасником бойових дій. Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” передбачена щорічна виплата до 5 травня разової грошової допомоги учасникам бойових дій, у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Відповідно до положень законів України «Про державний бюджет України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік», розмір виплати щорічної допомоги учасникам бойових дій встановлено у значно меншому розмірі ніж це передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме за 2005-2006 р. позивач отримав разову допомогу в розмірі по 250 гривень за кожен рік. У 2007 році разову грошову допомогу було виплачено позивачу у відповідності до ст.29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” у розмірі 280 гривень. Позивач вважає, що виплата належної суми даної допомоги у 2005 році має бути здійснена у розмірі 1410 грн., у 2006 році в розмірі 1545 грн., у 2007 році в розмірі 1770,30 грн., і просить стягнути на його користь разові грошові допомоги за 2005-2007 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум. Відповідно до ч.3 ст. 52 КАС України ухвалою суду до участі у справі в якості другого відповідача залучено Головне управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації та Чернігівський обласний центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю. Представник відповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що в частині вимог про стягнення грошової допомоги за 2005 і 2006 роки, відповідно до ст. 99 КАС України, позивач пропустив строк позовної давності та вважає що Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007р., яким визнано положення статті 29 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” неконституційним, може бути реалізовано тільки тоді, коли будуть внесені зміни до цього Закону. Просила в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснила, що грошові кошти для виплати допомоги надходять до Головного управління праці, яке є головним розпорядником цих коштів. Представник відповідача - Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Чернігівської обласної державної адміністрації в судовому засіданні позов не визнала повністю, просила в задоволенні позову відмовити. Додатково пояснила, що нарахування і виплату цієї допомоги здійснює виплатний центр. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON]є учасником бойових дії ( а.с.8), а тому відповідно до ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Згідно до ст. 99 КАС України для звернення осіб до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк. Позивач звернувся до суду 05 лютого 2008 року, таким чином він пропустив зазначений строк в частині вимог про стягнення грошової допомоги за 2005 і 2006 роки, поважних причин пропуску цього строку не зазначив. Суд приходить до висновку що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову в частині стягнення допомоги за 2005 і 2006 роки, оскільки на цьому наполягає одна із сторін. Статтею 29 Закону України „ Про державний бюджет на 2007 рік” було встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 280 гривень. З довідки Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 2863/08 від 19 березня 2008 року (а.с. 7) вбачається, що [PERSON] отримав щорічну разову допомогу до 5 травня у 2007 році в розмірі 280 грн. Частиною 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Однак, Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» зупинено дію положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету. Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Окрім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19). Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк). 09 липня 2007 року Рішенням Конституційного Суду України № 1-29/2007 ( №6-рп/2007), положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56,частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98,103,111 Закону України „ Про державний бюджет на 2007 рік”, визнанні неконституційними, і втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення. Відповідно до вимог ст.152 Конституції України закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій є такими, що не відповідають Конституції України. Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України, ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Отже, встановлення Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету ари формуванні показників Державного бюджету, обмежило обсяг орав даної категорії громадян, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Залишивши незмінним зміст права на отримання щорічної разової грошової допомоги, Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік» звузив обсяг цього права, встановивши інший (менший) розмір такої виплати, і водночас фактично скасував конституційну гарантію забезпечення належних умов існування інвалідів війни. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на отримання щорічної разової допомоги до 5 травня у 2007 році відповідно до ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту” у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Оскільки спірна грошова допомога виплачується в травні відповідного року, то застосуванню підлягає розмір мінімальної пенсії за віком, який встановлений на цей період, а саме з 01.04.2007 р. по 30.09.2007 р. в розмірі 410,06 грн. З врахуванням отриманої позивачем у 2007 році разової грошової допомоги в розмірі 280 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь несплачену грошову допомогу за 2007 рік в розмірі 1770 грн. 30 коп. ( 410,06 грн. х 5 - 280,00 грн. = 1770,30 грн.) Виходячи з того, що Головне управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації є лише головним розпорядником коштів призначених на виплату щорічної разової допомоги до 5 травня, а нарахування та виплату зазначеної допомоги здійснює Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд приходить до висновку, що кошти підлягають стягненню саме з цього відповідача. Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради по відмові у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки відмовляючи у перерахунку управління керувалась Законами України «Про державний бюджет» на відповідні роки, приписами Бюджетного кодексу України, а також враховуючи те, що виплату допомоги у 2004-2007 роки проводив центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial