Рішення адміністративного суду від 2008-09-16 00:00:00+03

У березні 2007 року Приватний підприємець[PERSON]звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою, у якій посилаючись на порушення відповідачем земельного законодавства, просила скасувати п.12 рішення №35-6 від 23.12.2005р. сесії Русько-Полянської сільської ради Черкаського району та зобов'язати вчинити дії. Постановою Господарського суду Черкаської області від 25 травня 2007 року позов задоволено частково: скасувати п.12 рішення №35-6 від 23.12.2005р. сесії Русько-Полянської сільської ради Черкаського району в частині надання дозволу приватному підприємцю[PERSON]. на збір документів попереднього погодження по вибору земельної ділянки 0,01 га під розміщення торгівельного павільйону. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В апеляційних скаргах відповідач і третя особа, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, поросять скасувати постанову Господарського суду Черкаської області від 25 травня 2007 року. Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання та, перевіривши доводи апеляцій наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. Однак, зазначені документи позивачем в суд не надані. Крім цього, згідно ч.ч.2, 3 ст.125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Спірний договір не зареєстрований, а тому право на оренду земельної ділянки не виникло. Третій особі було надано лише дозвіл для збору документів попереднього погодження по вибору земельної ділянки площею 0,01 га і не були визначені межі і місцезнаходження. Крім цього, згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення сільська рада прийняла 23 грудня 2005 року, а позовна заява була подана до суду у березні 2007 року, тобто після закінчення встановленого ч.2 ст.99 КАС України строку, клопотання про його поновлення відсутнє. Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Зважаючи на те, що зазначені порушення норм матеріального і процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, постанову Господарського суду Черкаської області від 25 травня 2007 року належить скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На підставі викладеного та,

Результат розгляду: denied