Рішення адміністративного суду від 2008-04-22 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути відповідача на користь [PERSON] суму недоплаченої щорічної разової допомоги як ветерану війни-учаснику бойових дій за період часу з 2005 по 2007 роки, в розмірі 4725 грн.30 коп.. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив суд позов задоволити, пояснивши, що [PERSON] є непрацездатною особою і як ветеран війни - учасник бойових дій відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком. Проте коли вона звернулась до відповідача, їй у виплаті вказаних сум було відмовлено. Беручи до уваги, що мінімальна пенсія за віком станом на 04.05.2005 року становила - 332 гривні, станом на 04.05.2006 року становила - 359 гривень та станом на 04.05.2007 року становила - 410,06 гривень відповідач повинен був виплатити їй без врахування виплачених сум за 2005 рік - 332 грн. х 5 - 250 грн. = 1410 грн.; за 2006 рік - 359 грн. х 5 - 250 грн. = 1545 грн..; за 2007 рік - 410,06 грн. х 5 - 280 грн. = 1770 грн. 30 коп., а всього за вищевказаний період відповідач повинен був виплатити їй 1410+1545+1770,3= 4725 гривень 30 копійки. Просив суд поновити пропущений строк звернення до суду за 2005 та 2006 роки, оскільки вважає, що [PERSON] пропустила цей строк з поважних причин, так як їй стало відомо про порушення прав лише в травні 2007 року із газети «Голос України». Представник відповідача, позовні вимоги позивача не визнала і просила суд в позові відмовити, оскільки виплати разової грошової допомоги позивачу проводилися на підставі Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки, якими були встановлені розміри грошової допомоги окремим категоріям громадян і які були відповідно виплачені відповідачу. Провести виплати в повному обсязі відповідно до Закону України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» управління не в змозі в зв'язку з відсутністю коштів. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно являється учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 13 червня 2000 року і відповідно до ч.8 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну до 5 травня виплату разової грошової допомоги у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком, але всупереч ст.2 зазначеного Закону та ст.22 Конституції України, грошова допомога призначена їй за період часу з 2005 по 2007 роки виплачувалася не в повному обсязі. А саме у 2005 році, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» їй було виплачено - 250 гривень, коли мінімальна пенсія за віком станом на 04.05.2005 року складала - 332 грн., а тому сума виплати за 2005 рік мала складати - 332 грн. х 5 - 250 грн. = 1410 грн..; у 2006 році, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» йому було виплачено - 250 гривень, коли мінімальна пенсія за віком станом на 04.05.2006 року складала - 359 грн., а тому сума виплати за 2006 рік мала складати - 359 грн. х 5 - 250 грн. = 1545 грн.; у 2007 році, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» йому було виплачено - 300 гривень, коли мінімальна пенсія за віком станом на 04.05.2007 року складала - 410,06 грн., а тому сума виплати за 2007 рік мала складати - 410,06 грн. х 5 - 280 грн. = 1770,30 грн., а всього 4725 гривень 30 копійок. А тому, на користь [PERSON] слід стягнути недоплачену частину разової щорічної грошової допомоги за період часу з 2005 по 2007 роки, оскільки рішенням Конституційного Суду України №20 РП/2004 від 01.12.2004 року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст.ст.44, 47, 78, 80 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» та конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України положень частини другої, третьої, четвертої ст.78 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни 3 групи в розмірі - 130 грн., чітко визначено, що звуження змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових законів, або внесення до чинних Законів за ст.22 Конституції України не допускається, про що також зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп/2007. Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що в даному спорі щодо розміру разової щорічної грошової допомоги, яка повинна виплачуватись [PERSON] до 5 травня як учаснику бойових дій, слід керуватися не Законами про Державний бюджет України на відповідний рік, а Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки він є спеціальним законом і гарантії соціального захисту, встановлені ним, звуженню не підлягають. Крім того відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-ІУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні, ухваленому 30 листопада 2004 року у справі «[PERSON] проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що для держави неприпустимо пояснювати невиплату боргу браком бюджетних коштів, тому посилання представника відповідача на відсутність коштів не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав за 2005 - 2006 роки, оскільки вважає, що [PERSON] пропустила цей процесуальний строк з поважних причин, так як їй стало відомо про порушення своїх прав тільки в травні 2007 року, що підтверджується вирізкою з газети «Голос України» за квітень 2007 року, яка містяться в матеріалах справи. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted