Рішення адміністративного суду від 2008-06-23 00:00:00+03

Заявлено позов про визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області неправомірною, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області об'єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення, винести окрему ухвалу за відмову належно розглянути звернення, вразі виявлення судом злочину винести окрему Ухвалу та направити її до органів прокуратури. Позов мотивовано наступним. 18 лютого 2008 року позивачем було направлено звернення до начальника відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, з вимогою про направлення ВДВС Тростянецького РУЮ листа на Головне управління юстиції з інформацією проте, що довідка №02-6342 від 11.11.2005 року, виготовлена відділом державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області за підписом Репенка О.С., є фіктивною. У відповіді, наданій на звернення, ВДВС Тростянецького РУЮ зазначає, що фіктивна довідка №02-6342 від 11.11.2005 року, станом на 25.02.2008 року є предметом судового розгляду в Київському апеляційному адміністративному суді. Позивач посилається на те, що у фіктивній довідці №02-6342 від 11.11.2005 року вказано те, що він умовно пройшов у 2004 році атестацію, хоча, у відповідності до його твердження, згідно атестаційнгого листа від 30.11.2004 року позивач пройшов атестацію на 1 рік за умови усунення недоліків в роботі. І як випливає з вище викладеного при видачі фіктивної довідки №02-6342 від 11.11.2005 року ВДВС Тростянецького РУЮ надуманно надало інформацію щодо атестації в 2004 році, так як вони взагалі не бачили атестаційного листа. Також позивач 18.02.2008 року звернувся до начальника Тростянецького РУЮ з запитом, чи дійсно зареєстрована фіктивна довідка №02-6342 від 11.11.2005 року по вихідній кореспонденції ВДВС Тростянецького РУЮ. У наданій начальником Тростянецького РУЮ відповіді 27.02.2008 року, зазначалось, що за вихідним №02-6342 від 11.11.2005 року зареєстроване подання на звільнення, а також у відповіді вказано те, що запис в атестаційному листі від 30.11.2004 року перевірити неможливо, так як атестаційний лист знаходиться в особовій справі, яка знаходиться в архіві Головного управління юстиції у Вінницькій області. 28 травня 2008 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, де зазначав, що відповідачем проігноровано надання відповіді на звернення позивача від 18.02.2008 року, чим порушено вимоги Закону України “Про звернення громадян”і просив визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області неправомірною, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області об'єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення та надати на нього відповідь, винести окрему ухвалу за відмову належно розглянути звернення, вразі виявлення судом злочину винести окрему Ухвалу та направити її до органів прокуратури. За таких підстав, позивач просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що 25.02.2008 року на адресу [PERSON] була відправлена відповідь на звернення, що підтверджується записом в журналі вихідної кореспонденції та надано відповідну копію. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. 18 лютого 2008 року позивачем було направлено звернення до начальника відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, щодо направлення ВДВС Тростянецького РУЮ листа на Головне управління юстиції з інформацією проте, що довідка №02-6342 від 11.11.2005 року, виготовлена відділом державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області за підписом Репенка О.С., є фіктивна. Позивач в позовних вимогах стверджує те, що у фіктивній довідці №02-6342 від 11.11.2005 року вказано те, що він умовно пройшов у 2004 році атестацію, хоча, у відповідності до його твердження, згідно атестаційнгого листа від 30.11.2004 року позивач пройшов атестацію на 1 рік за умови усунення недоліків в роботі. І як випливає з вище викладеного при видачі фіктивної довідки №02-6342 від 11.11.2005 року ВДВС Тростянецького РУЮ надуманно надало інформацію щодо атестації в 2004 році, так як вони взагалі не бачили атестаційного лист. Надана відповідь відділом державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області на ім'я [PERSON] від 25 лютого 2008 року за № Т-5/3-1755 містила інформацію проте, що довідка №02-6342 від 11.11.2005 року є предметом судового розгляду в Київському апеляційному адміністративному суді, а тому розгляд звернення по суті можливий лише після винесення судом рішення по вище згаданій справі. Тобто, як видно із матеріалів справи ВДВС Тростянецького РУЮ не надало відповіді позивачеві на питаннями, які ним були поставлені в його зверненні. Що стосується винесення окремої Ухвали, то ст. 166 КАС України передбачено право, а не обов'язок суду щодо винесення окремої Ухвали - суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Суд не вбачає підстав для постановлення окремої Ухвали. ст. 40 Конституцією України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно з п.1 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України “Про звернення громадян”органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Ч.3 даної статті передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача 200,94 гривень понесених судових витрат (розрахунок в клопотанні від 14.04.2008року, 23.06.08р., 28.05.2008 року, то суд, дослідивши надані матеріали, вважає, що позивачем обґрунтовано розмір понесених витрат, пов'язаних з подачею позову до Вінницького окружного адміністративного суду до м. Вінниці, в загальному розмірі 10,50 гривень, що підтверджується відповідними документами. По решті витрат понесених позивачем належним чином оформлених документів не було надано. Крім того, квитанцією №60 від 20.04.2007 року підтверджується сплата [PERSON] судового збору в розмірі 3,40 гривень. Ч.3 ст. 94 КАС України передбачено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат в розмірі 200,94 гривень, то суд вважає за доцільне задовольнити їх частково в сумі 10,50 гривень.

Результат розгляду: granted