Рішення адміністративного суду від 2008-10-28 00:00:00+02

10.10.2008р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради (далі - УПСЗН) недоотриманої суми на оздоровлення за 2007 та 2008 роки, посилаючись на те, що вона є інвалідом 3 групи, має статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, і має право на одержання кожного року суми на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Разом із тим, УПСЗН за 2007 р. та 2008р. сплатило їй по 90 грн. замість належних 1840 грн. - у 2007 році, та 2100 - у 2008 році, не доплативши, таким чином, загальну суму в 3760,0 грн., які вона і просила стягнути у судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі і пояснила, що 27.11.2007р. УПСЗН виплатило їй, як інваліду 3 групи, щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 90 грн., а 14.04.2008 року - в тому ж розмірі за 2008 рік, в той час, як Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена виплата у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Просила визнати їх дії неправомірними і стягнути недоотриману суму в загальному розмірі 3760 грн. Представник відповідача Савельєва В.О. проти задоволення позовних вимог заперечувала і зазначила, що суми на оздоровлення за 2007 та 2008 роки здійснювалися у межах бюджетного фінансування і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №562, якою визначена сума в розмірі 90 грн. інвалідам третьої групи. Просили в позові відмовити, оскільки управління діяло в межах своїх повноважень і відповідно до законодавства. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом третьої групи (категорія 1), у зв'язку із чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . 27.11.2007 року відповідачем їй виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік, а 14.04.2008 року - за 2008 рік, в розмірі по 90 грн. як інваліду третьої групи, відповідно до постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Разом з тим, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам третьої групи 1 категорії - чотири мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Постановою КМУ № 562 усупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. З моменту прийняття постанови встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався державний бюджет. Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не постанова КМУ № 562. Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. На момент виплати допомоги на оздоровлення розмір мінімальної заробітної плати складав: за 2007 рік - 460,0 грн., а за 2008р. - 525 грн., тому Фесенко мала отримати допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1840,0 грн. (460,0 грн. х 4), а за 2008 рік в розмірі 2100,0 грн. (525,0 грн. х 4). Таким чином, відмова УПСЗН виплатити недораховану суму в загальному розмірі 3760,0 грн. є неправомірною, і ця сума підлягає стягненню на користь позивача. На підставі викладеного і

Результат розгляду: granted