Рішення адміністративного суду від 2008-04-16 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобов'язанні відповідача зробити розрахунок пенсії у розмірі восьми пенсій за віком, зобов'язати відповідача провести щомісячний розрахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 2 групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії. Позивач вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії по інвалідності не повинен бути не нижче восьми мінімальних пенсій за віком. У відповідності до закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” встановлений мінімальний розмір пенсії за віком в сумі 406 гривень. Таким чином, позивач вважає, що його пенсія з січня 2007 року повинна бути не менше 3248 гривень (406 гривень х 8=3248 гривень). Крім того, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам 2 групи призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі від 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Додаткова пенсія виплачується в повному обсязі у незалежності від державної пенсії, заробітку або іншого доходу. На думку позивача додаткова пенсія повинна бути призначена в розмірі 304 гривні 50 копійок ( 406 гривень х 75: 100%=304 гривні 50 копійок). Зважаючи на вищевикладене, 30 січня 2007 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії, на що отримав відмову в зв'язку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України №1 від 3 січня 2002 року розрахунок пенсії проводиться із розміру 19 гривень 19 копійок, а не з мінімальної пенсії. З такою відповіддю відповідача позивач не згоден, оскільки пенсія особам, що постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, призначається відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Крім того, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено порядок перерахунку пенсії. Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при розрахунку пенсії необхідно застосовувати ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року. У судовому засіданні позивач [PERSON]. і його представник [PERSON]. підтримали позовні вимоги в повному обсязі, доповнили позовні вимоги та просили суд постановити рішення про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про не проведення перерахунку незаконними і такими, що порушують конституційні права та свободи, зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії, встановивши її в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, тобто 3040 гривень та додаткової 75 відсоткової мінімальної пенсії за віком у розмірі 285 гривень, а всього 3325 гривень з дня подачі заяви, зобов'язання відповідача здійснювати постійно перерахунок пенсії у випадку зростання розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Свої доповнені позовні вимоги позивач і його представник обґрунтовують наступним. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Так, 3 червня 1986 року [PERSON]. був призваний Ізюмським міськвійськоматом на спеціальні збори для ліквідації наслідків аварії у складі пожежного батальйону. Загальна кількість виїздів позивача у зону відчуження складає 24 рази, з них: з 8 червня 1986 року по 10 червня 1986 року - 3 зони небезпеки, з 12 червня 1986 року по 14 червня 1986 року 1 зона небезпеки, з 15 червня 1986 року по 2 липня 1986 року - 2 зони небезпеки. Кількість днів, відпрацьованих в червні 1986 року у зоні відчуження складає 22 дні, у липні 1986 року - 2 дні. 27 березня 1991 року позивач був визнаний інвалідом 3 групи, а з 29 липня 1991 року - інвалідом 2 групи. Враховуючи інвалідність йому була нарахована пенсія із заробітку 775 рублів. 11 грудня 1996 року було прийнято Постанову Кабінету Міністрів України №1492 „Про затвердження Порядку нарахування пенсії по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва або захворювання, пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але Пенсійним фондом в Ізюмському районі воно не було виконано та не був зроблений перерахунок пенсії позивача. 30 травня 1997 року Постановою Кабінету Міністрів України був прийнятий новий порядок розрахунку пенсії по інвалідності особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. В зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням здійснити перерахунок його пенсії у відповідністю з вищезазначеною Постановою №523. 22 березня 2001 року Пенсійним фондом на підставі листа №136 від 23 вересня 1986 року позивачу була нарахована пенсія із заробітку 552 рубля, по якій він отримував пенсію з 1 квітня 1991 року по 22 березня 2001 року. Однак, довідка №181 від 22 березня 2001 року, відповідно до якої нараховувалася пенсія позивачу, складена з порушенням, а саме: у графі „сохраненный средний заработок” за червень складає 22 дні, а зазначено 16 днів, тобто недораховані кошти у сумі 48 рублів 30 копійок. Таким чином, розмір основної пенсії, нарахованої позивачу, повинна була збільшена та складати 256 гривень 72 копійки, але відповідач відмовився від перерахунку розміру пенсії позивача. Станом на 1 квітня 2007 року розмір пенсії, яку отримує позивач, склав 1341 гривня 05 копійок, з них: основний розмір - 1007 гривень 39 копійок, підвищення особі, прирівняної до ІВВ 2 групи - 162 гривні 40 копійок, додаткова пенсія - 12 гривень 47 копійок, цільова грошова допомога - 50 гривень, підвищення розміру пенсії на коефіцієнт росту прожиткового мінімуму - 1 гривня 33 копійки. На звернення до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії отримав відмову. Позивач не погодився з нею з наступних підстав, а саме: вищезазначеною Постановою встановлені суми, як базові для нарахування спірних сум пенсій, але дані постанови суперечать як спеціальному Закону, так і Постанові Кабінету Міністрів України №523 від 30 травня 1997 року „Про застосування нового порядку Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3 січня 2002 року та №1293 від 27 грудня 2005 року не містять в собі вказівок про те, що вони скасовують положення Постанови Кабінету Міністрів України №523 від 30 травня 1997 року. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України №523 від 30 травня 1997 року затверджений новий порядок нарахування спірних пенсій, то після його прийняття положення Постанови Кабінету Міністрів України №831 від 26 липня 1996 року теж не повинні застосовуватися, тому що вони регулюють питання нарахування пенсій до прийняття нового порядку. На даний час змін ні до Закону, ні до Постанови Кабінету Міністрів України не внесено, а тому викладені в ньому норми повинні застосовуватися у такому вигляді, як вони викладені. Посилання відповідача на те, що мінімальний розмір пенсії, встановлений Законом України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” повинен змінюватися виключно для визначення розміру пенсії, призначених відповідно до цього закону, не відповідають дійсності, оскільки в ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказано, що розмір пенсії інвалідам 2 групи у всіх випадках її призначення, а не тільки у випадку призначення пенсії на підставі Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” , не може бути нижче 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” від 19 грудня 2006 року №489, прожитковий мінімум для особи, що втратила працездатність, із розрахунку на місяць складає: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. При цьому вищезазначена стаття доповнена абзацом, яким встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком у відповідності до ст..28 ч.1 абз.1 Законом України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” з 1 квітня і 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, збільшений на 1 відсоток, що складає 410 гривень 06 копійок і 415 гривень 11 копійок відповідно. Зазначені розмірі є розмірами мінімальної пенсії за віком на відповідні періоди, що також підтверджується ч.3 ст.46 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України „Про прожитковий мінімум” від 15 липня 1999 року №966, ч.1 ст.28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. На підставі Закону України „Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 5 жовтня 2006 року №231 було доповнено ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якого доповнення у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, втративши працездатність, визначеного законом зростає розмір пенсії, визначеної відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'я, особам, віднесеним до 1,2,3 категорії розмір щомісячної компенсації сім'ям у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня нового розміру прожиткового мінімуму. Таким чином, позивач вважає, що в зазначеній нормі є ссилка на розмір прожиткового мінімуму. Також, ст. 3 Конституції України, передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. У ст. 8 Конституції України зазначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. У зв'язку з колізією між Постановами Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1, від 27 грудня 2005 року №1293, від 26 липня 1996 року №831, від 30 травня 1997 року №523, ст..ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 1,2 Закону України „Про прожитковий мінімум”, ч.1 ст.28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” , ст..62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік”, ч.3 ст.46 Конституції України позивач вважає законним, обґрунтованим і необхідним застосувати ч.4 ст.9 КАС України, де передбачено, що у випадку невідповідності нормативно-правових актів Конституції України, Закону України, міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має найвищу юридичну силу, в даному випадку це ч.3 ст.46 Конституції України, ч.1 ст.28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, ст. ст. 50,54,67,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 1,2 Закону України „Про прожитковий мінімум”, ст.62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” та Постанову Кабінету Міністрів №523 від 30 травня 1997 року. Також [PERSON]. зазначив, що довідку він надав до Управління праці та соціального захисту населення Ізюмського району Харківської області заступнику начальника Шевченко, але відмітки вона не проставили, так як на той час такого порядку не було. До Пенсійного фонду в Ізюмському районі зазначену довідку не надавав, бо вважав, що її нададуть з Управління праці та соціального захисту населення Ізюмського району Харківської області. Представник відповідача УПФУ в Ізюмському районі Харківської області - Стерхов І.В.- заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, пояснивши суду, що [PERSON]. є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорія. Пенсію призначено відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до ст.49 цього Закону пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідно до ст.54 ч.1 Закону України" Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено призначення пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження, в розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В ст.54 ч.4 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими: по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. У ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах: - інвалідам 1 групи-100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам 2 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам 3 групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Згідно з ч. 5 ст.54 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Наведена норма Закону питання обчислення пенсії за цим Законом відноситься до компетенції Кабінета Міністрів України. У відповідності із п. 3 ст.116 Конституції України Кабінет Міністрів забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування. На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів була прийнята постанова № 1 від 3 січня 2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету". Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що виходячи з розміру 19 гривень 19 копійок провадиться розрахунок: пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". О скільки Уряд України не змінював розмір, з якого обраховується пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, то відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідно із ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності відповідного страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. При цьому за змістом ч.2 зазначеної норми, мінімальний розмір пенсії за віком , встановлений абзацем першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Згідно зі ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Враховуючи наведене, положення ст.28 Закону України "Про загальн[PERSON]бов'язкове державне пенсійне страхування" щодо мінімального розміру пенсії за віком, не застосовуються при призначенні (перерахунку) пенсії за Законом України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно зі ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими для виконання. Таким чином, постанова № 1 прийнята Кабінетом Міністрів України у відповідності з положеннями ст.54 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в межах своєї компетенції та не порушує прав позивача. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року „Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивачу збільшена пенсія з 1 січня 2006 року у 3,5 рази, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та складає 1007 гривень 39 копійок (256 гривень 58 копійок х 12% х 3,5) основний розмір, де 256 гривень 98 копійок - основний розмір пенсії позивача до 1 січня 2006 року. До пенсії по інвалідності, призначених у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ч.1 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлюється додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком 16 гривень 62 копійки. Це стосується тих розмірів пенсій, які призначені з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження і їх розміри перевищують мінімальний розмір пенсії, встановлений для відповідної групи інвалідності. Також представник відповідача зазначив, що особам, які були призвані на військові збори і виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і при встановлені яким групи інвалідності органами МСЕК встановлений причинний зв'язок захворювання чи каліцтва з виконання обов'язків військової служби прирівнюються до інвалідів війни, в зв'язку з чим їх розміри пенсій підвищуються - інвалідам 2 групи на 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При визначенні цього підвищення застосовується прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2007 року - 380 гривень, з 1 квітня 2007 року - 406 гривень. Для позивача він складає 406 гривень х 40%, яка складає162 гривні 40 копійок. З 1 листопада 2004 року набрав чинності Закон України „Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни”, згідно з яким інвалідам війни 2 та 3 групи передбачено щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 50 гривень незалежно від розміру отримуваної пенсії, яка і призначена позивачу. Таким чином, мінімальний розмір пенсії [PERSON]., як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС, станом на 1 квітня 2007 року, встановлений в сумі 1341 гривня 05 копійок ( основний розмір - 1007 гривень 39 копійок, підвищення особі, прирівняної до ІВВ 2 групи - 162 гривні 40 копійок, додаткова пенсія - 12 гривень 47 копійок, цільова грошова допомога - 50 гривень, підвищення розміру пенсії на коефіцієнт росту прожиткового мінімуму - 107 гривень 46 копійок, підвищення розміру додаткової пенсії на коефіцієнт росту прожиткового мінімуму - 1 гривня 33 копійки). Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи [PERSON]., установив такі обставини. [PERSON]. є інвалідом 2 групи, має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а також віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідно копіями посвідчень Серії [NUMBER]від 24 грудня 1992 року та Серії [NUMBER] від 8 серпня 2003 року. 30 січня 2007 року [PERSON]. звернувся до УПФУ в Ізюмському районі Харківської області з заявою про перерахунок розміру пенсії згідно діючого законодавства України та отримав відповідь від 28 лютого 2007 року за вих. № 1273-02/Т, в якій позивачу було відмовлено у перерахунку, та роз'яснено, що загальний розмір його пенсії становить 1113 гривень 93 копійки та нараховується згідно діючого законодавства України, а саме у відповідності з положеннями ст. ст. 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Постанови КМ України № 1 від 3 січня 2002 року. Згідно ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 17 листопада 2005 року № 3108-ІУ, обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, та застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Таким чином, вимоги про те, що базова мінімальна пенсія за віком при нарахуванні пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна визначатися згідно із Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суперечить законодавству, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Одночасно слід зазначити, що ч. 4 ст. 54 Закону № 796-ХІІ встановлено, що Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Постанови КМ України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 3 січня 2002 року встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провадиться із розрахунку 19 гривень 91 копійка. Це узгоджується із Порядком обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою КМ України від 30 травня 1997 року №523. Виходячи з викладеного, суд, вважає, що посилання позивача на необхідність визначення розміру його пенсії із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, входячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік" є необгрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Сторонами не оспорювалась правильність розрахунку пенсії позивача здійсненої відповідачем з урахуванням вимог законодавства, у зв'язку з чим, зазначене питання не було предметом судового розгляду. Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. до УПФУ в Ізюмському районі Харківської області необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що при нарахуванні йому пенсії були дотримані вимоги діючого законодавства. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied