Рішення адміністративного суду від 2008-02-12 00:00:00+02

Позивач у період з січня 2006 року по лютий 2007 року проживав у США, де у грудні 2005 року спільно з [PERSON] придбав автомобіль Lexus GX 470, 2004 року виготовлення, кузов [NUMBER] (далі - автомобіль). 21.04.2006 [PERSON] ввіз на митну територію України автомобіль марки „Lexus GX 470", 2004 року випуску, кузов [NUMBER] для тимчасового користування. 15.03.2007, у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до України, [PERSON] звернувся до Київської регіональної митниці та подав декларацію про переоформлення транспортного засобу з тимчасового ввезення на постійне з наданням пільг, як при переселенні на постійне місце проживання в Україну, передбачених ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України". Київська регіональна митниця листами від 26.03.2007 №35/1.6-26/2947, від 16.04.2007 №35/1.4-26/8936, від 31.08.2007 №35/1.4-26/8936 та від 26.03.2007 №35/1.6-26/2947 відмовила позивачу у митному оформленні автомобіля з наданням пільг, передбачених ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України". Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 252 Митного кодексу України, товари, які ввозяться громадянами на митну територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України. Дія частини першої цієї статті не поширюється, зокрема, на предмети, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в . країну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України", дозволяється ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року. Як видно з матеріалів справи, ввезений позивачем автомобіль Lexus GX 470, 2004 року виготовлення, кузов [NUMBER], відповідно до реєстраційної картки (REGISTRATION CARD) та посвідчення на право володіння (CERTIFICATE OF TITLE) перебував у спільній власності [PERSON] та [PERSON]. 27.03.2007 [PERSON] відмовився від права власності на автомобіль Lexus GX 470, 2004 року виготовлення, кузов [NUMBER] на користь [PERSON] Відмова посвідчена нотаріусом округа Сакраменто, штату Каліфорнія, США. З аналізу вказаних доказів видно, що позивач став єдиним власником автомобілю з 27.03.2007 і на момент звернення до Київської регіональної митниці тривалість його права власності на транспортний засіб є меншою одного року, а тому позивач в контексті вимог ч.2 ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України" не має права на звільнення від оподаткування ввезеного автомобілю. За таких обставин суд приходить до висновку, що відмова Київської регіональної митниці у митному оформленні автомобіля з наданням пільг, передбачених ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України" є законною і обґрунтованою. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied