Рішення адміністративного суду від 2008-02-20 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом вказуючи, що є інвалідом війни І групи і згідно із ст. 14 п.20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком як інваліду війни І групи. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2004-2007 роки виплачувалась йому не в повному обсязі. Так в 2004 році йому було виплачено 195 грн. допомоги, в 2005 - 2006 роках по 400 грн., а в 2007 р. - 450 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2004 р. складав 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то йому належало виплатити виходячи з 10-ми мінімальних розмірів пенсій, у 2004 р. - 924.50 грн., у 2005 р. - 3320 грн., у 2006 р. - 3590 грн., у 2007 р. - 4100.60 грн., однак йому виплачено значно менше, недополата становить у 2004 р. - 729.50 грн., у 2005 р. - 2920 грн., у 2006 р. - 3190 грн., у 2007 р. - 3650.60 грн., тобто за 4 роки йому недоплачено 10490.10 грн., які він просить стягнути з відповідачів. У судове засідання позивач не з»явився, подавши заяву про підтримання позову та слухання справи у його відсутності. Представники Міністерства фінансів україни і Державного казначейства України у судове засідання не з»явилися, подавши заяви про невизнання позову та слухання справи у їх відсутності, крім того представник Міністерства фінансів вказує, що позивач пропустив строк на звернення до суду, тому наполягає на його застосуванні. Представники інших відповідачів у судове засідання не з»явились, повідомлені своєчасно про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, тому згідно ч. 4 ст. 128 КАС суд вважає за можливе розглянути справу по суті у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом війни І групи що підтверджується ксерокопією посвідчення. Згідно ст.ст. 7, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв до 01.01.2008 року, щорічно до 5 травня, інвалідам війни І групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 р - 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повині складати: у 2004 р. - 729.50 грн. у 2005 р. - 2920 грн., у 2006 р. - 3190 грн.., у 2007 р. - 4100.60 грн., однак враховуючи, шо в 2004 р. він отримав 195 грн. допомоги, в 2005 - 2006 роках - по 400 грн., а в 2007 р. - 450 грн., тому недоплата становить у 2004 р. - 729.50 грн., у 2005 р. - 2920 грн., у 2006 р. - 3190 грн., у 2007 р. - 3650.60 грн., тобто за 4 роки йому недоплачено 10490.10 грн.. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам І групи здійснюється у розмірі 450 грн.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі 3650.60 грн. (410.60 х 10 - 450 грн. отриманої допомоги). Що стосується вимог позивача про виплату таких допомог за 2004-2006 роки, то враховуючи, що позивач пропустив строки звернення до адміністративного суду, не наполягає на їх поновленні, один з відповідачів наполягає на застосуванні строку звернення до суду, тому в частині виплат за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted