Рішення адміністративного суду від 2008-09-04 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON]до управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської РДА (далі - УПСЗН) про стягнення недотриманої разової допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON]є ветераном війни - учасником війни та через свій похилий вік та матеріальний стан не може самостійно захистити свої права, тобто відноситься до категорії громадян соціально не захищеної, у зв'язку з чим позовна заява подається прокурором району. [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України, а саме: ч.4 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» яка передбачає, що щорічно, у строк до 5 травня учасника війни повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. На підставі положень Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” дію вказаної норми було зупинено, що позбавило його можливості отримати вказану допомогу у повному обсязі, йому було виплачено лише у 2005 та 2006 роках по 50 грн, у 2007 році - 55 грн., у 2008 році - 65 грн. На підставі положень Закону України „Про державний бюджет на 2004 рік та 2007 рік” дію вказаної норми було зупинено, що позбавило [PERSON]можливості отримати вказану допомогу у повному обсязі. Просить стягнути 4514 грн. недоплаченої у 2005-2008 роках грошової допомоги на користь [PERSON] Прокурор Харута В.В. у судовому засіданні вточнила заявлені позовні вимоги та пояснила, що [PERSON]є ветераном війни - учасником війни та має право на щорічну грошову допомогу, виплата якої проводиться у безпідставно зменшеному розмірі. Недоплата за 2006-2008 роки складає 3568 грн., яку просить стягнути на користь [PERSON]На підставі положень Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” дію вказаної норми було зупинено, що позбавило її можливості отримати вказану допомогу у повному обсязі, йому було виплачено лише у 2005 та 2006 роках по 50 грн, у 2007 році - 55 грн., у 2008 - 65 грн. На підставі положень Закону України „Про державний бюджет на 2004 рік та 2007 рік” дію вказаної норми було зупинено, що позбавило [PERSON] можливості отримати вказану допомогу у повному обсязі. Про те, що виплата допомоги проводиться у зменшеному розмірі [PERSON]стало відомо лише у 2008 році. Загальний строк звернення до суду 3 року, згідно ЦК України. Тому думає, що вони не пропустили строк звернення до суду. Просить стягнути 3568 грн. недоплаченої у 2006-2008 роках грошової допомоги на користь [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася з поважних причин, у зв'язку зі станом здоров'я. Надала до суду заяву, в котрій просить розглядати дану справу за її відсутністю, на позові наполягає. Про те, що виплата допомоги проводиться у зменшеному розмірі їй стало відомо лише у квітні 2008 року. Представник УПСЗ Шестакова Л.М. позов не визнала, пояснила, що виплата допомоги ветеранам війни проводиться у розмірі, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2004 та 2007,2008 рік”. Також зазначила, що статтею 99 КАС України передбачений строк звернення до суду адміністративним позовом в один рік, позивач же просить стягнути на свою користь недоплачену допомогу за три роки. Представник Головного управління Державного казначейства України в АР Крим, який у судове засідання не з'явився, надав пояснення у якому пояснив, що Головне управління державного казначейства України в АР Крим у відношеннях з позивачем, не знаходилося, ніяких порушень у відношенні до нього не припускало. Крім того органи Державного казначейства України, відповідно до наданих повноважень, встановлювати або змінювати бюджетні призначення не мають права. Вислухавши пояснення позивача, прокурора, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни (а.с. 4), їй як учаснику війни у 2005-2006 роках було проведено виплату разової грошової допомоги до 9 травня у розмірі по 50 грн., у 2007 році - 55 грн., у 2008 році - 65 грн. (а.с. 5). Статтею 14 ч. 4 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що щорічно до 05 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3 -х мінімальних пенсій за віком. Згідно із Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та наступними змінами до закону, внесеними Законами України „Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік” та „Про державний бюджет України” на 2006 та 2007 роки, мінімальна пенсія у 2006 році з 01 травня - 359 грн., у 2007 році з 1 травня - 406 грн., у 2008 році з 01 квітня - 481 грн. Рішенням Конституційного суду України за № 20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року ст. ст.44 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”, згідно якої розмір одноразової допомоги, передбаченої ЗУ „Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту” зменшена - визнана неконституційною. Згідно із ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Згідно із ч.3 ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових або внесення змін до чинних законів. Аналогічне рішення постановив конституційний суд у справі № 1-29/2007 від 09 липня 2007 року за конституційним поданням 46-х народних депутатів України щодо відповідності ряду статей Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, зокрема, визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги ветеранам війни здійснюється у розмірі 280 грн. Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність необхідних коштів на виплату допомоги у розмірах, встановлених Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту”, як такі, що не мають правового характеру. У відповідності до ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Позов прокуратура в інтересах [PERSON]пред'явлений 16 липня 2008 року, а заяву до прокуратури про захист своїх прав [PERSON]надала у травні 2008 року. Тому суд вважає, що строк звернення до адміністративного суду в межах річного строку позовної давності (тобто за 2007 рік) ним не пропущений. Але суд думає, що не можливо по даної справі керуватися нормами ЦК України, тому що це є не припустимим. Сторони підтвердили, що [PERSON] отримала допомогу у 2007 році - 55 грн., у 2008 році - 65 грн., що не відповідає положенням Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Тому суд, думає задовольнити позов частково, в межах позовної давності - один рік, передбачений КАС України, тобто тільки за 2007, 2008 роки. У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України судові витрати відносяться на рахунок держави.

Результат розгляду: partial