Рішення адміністративного суду від 2008-04-04 00:00:00+03

[PERSON] [INFO]народження, звернувшись до суду вказує, що відповідно до ст. ст. 1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 - IV від 18.10.2004 року він відноситься до осіб, які є дітьми війни, а тому має право на державну соціальну підтримку у вигляді щомісячної доплати до пенсії (щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги), в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007року визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік», на підставі якого, він був позбавлений права на допомогу з боку Держави. Після звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, із письмовою заявою від 25.10. 2007 року в його проханні про поновлення доплати до пенсії, було відмовлено( відповідь від 01.11.07 р. № 9544/08) Просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, щодо відмови у підвищенні йому пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», неправомірними та зобов'язати відповідача, підвищити розмір моєї пенсії на 30 відсотків від мінімального розміру пенсії за віком, здійснити виплату доплати з моменту винесення рішення Конституційним судом України від 9 липня 2007року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч достовірно, завчасно і належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив, заяв по справі не подав, однак подав та заперечення в яких позов не визнає та просить в його задоволенні відмовити, тому згідно ч.4 ст.128 КАС України, суд не відкладає розгляд справи, а вирішує її нам підставі наявних у ній доказів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення… в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду позивачем доведено ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідачем не доказана правомірність своїх дій.. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідачем не заперечується, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується їх перепискою, яка долучена до справи, запереченнями на позов та пенсійним посвідченням, копії . яких долучено до справи. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно п. 12 ст. 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, зупинено на 2007 рік дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , як п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону. Відповідно до п. п. 3 п. 7 Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення - тобто з 09 липня 2007 року було скасовано зупинення дії ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» (щодо підвищення дітям війни пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком) та виплату підвищення до пенсії (відповідно до ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік») дітям війни, які є інвалідами, у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, тому з цього числа слід підвищити розмір пенсії [PERSON]на 30 % мінімальної пенсії за віком та виплатити доплату. Посилання відповідача в запереченнях на ст.4 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», що відсутній порядок реалізації ст.6 цього Закону, який розробляється та реалізовується Кабінетом Міністрів України і який схвалюється Верховною Радою України, а також на відсутність затвердженої величини мінімальної пенсії за віком - є безпідставними, оскільки захист порушеного права позивача не може залежати від невиконання державними органами покладеними на них обов'язків. В частині позовних вимог про стягнення судових витрат позивачу слід відмовити, оскільки ним не підтверджено понесення таких витрат.

Результат розгляду: denied