Рішення адміністративного суду від 2008-05-23 00:00:00+03

18 квітня 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про поновлення її на роботі на посаді керуючого справами виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, та відшкодування моральної шкоди. 21 травня 2007 року, після усунення позивачкою недоліків позовної заяви, у справі відкрито провадження. Під час підготовчого провадження, на підставі заяви позивачки, ухвалою суду залишено без розгляду її позов в частині відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка посилалася на те, що відповідач незаконно її звільнив 16 березня 2007 року з посади керуючого справами на підставі рішень Світловодської міської ради №№136, 137 від 10 жовтня 2006 року «Про розпуск виконавчого комітету міської ради», та «Про звільнення з посад заступників міського голови та керуючого справами». Про вказані рішення до часу звільнення їй не було відомо, вони не є підставою для її звільнення. Крім цього, відповідач в порушення ст.49-2 КЗпП України, не попередив її про наступне звільнення, не запропонував їй іншу роботу, звільнив її з роботи без попередньої згоди профспілкового органу, та неправильно оформив запис в трудовій книжці. Допущені відповідачем порушення є підставою для поновлення її на роботі. Представник відповідача заперечував проти позову через його безпідставність. Посилався на те, що рішеннями міської ради були припинені повноваження міського голови та розпущено її виконавчий комітет, членом якого була позивачка. Повноваження [PERSON] здійснювала до затвердження Світловодською міською радою нового складу виконавчого комітету, та до затвердження на посаді керуючого справами виконкому іншої особи. Рішенням Світловодської міської ради №304 від 13 березня 2007 року «Про затвердження керуючого справами виконавчого комітету» на вказану посаду затверджено іншу особу, в зв»язку з чим, 16 березня 2007 року позивачку було звільнено з займаної посади. Звільнення [PERSON] не підлягало погодженню з профспілковим органом в силу ст.43-1 КЗпП України, і підстави для пропонування позивачці іншої роботи відсутні. Відповідач не зобов'язаний попереджувати позивача про наступне звільнення, оскільки звільнення позивача є припиненням строкового трудового договору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Правовідносини, які існують між сторонами, регулюється трудовим законодавством. Рішенням Світловодської міської ради від 24 травня 2006 року [PERSON] призначена на посаду керуючої справами виконавчого комітету, й прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. Вказане свідчить, що позивачка знаходилася на публічній службі. Рішенням Світловодської міської ради №137 від 10 жовтня 2006 року «Про звільнення з посад заступників міського голови та керуючого справами» [PERSON]. звільнено з посади керуючого справами виконавчого комітету. Проте [PERSON] не була звільнена з займаної посади та працювала на вказаній посаді до 16 березня 2007 року. Відповідач не надав до суду докази ознайомлення [PERSON] з вказаним рішенням. Розпорядженням секретаря Світловодської міської ради №69-к від 16 березня 2007 року, на підставі ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішень від 10 жовтня 2006 року №136 «Про розпуск виконавчого комітету міської ради», №137 «Про звільнення з посад заступників міського голови та керуючого справами», від 13 березня 2007 року «Про затвердження керуючого справами виконавчого комітету», у зв»язку з достроковим припиненням повноважень виконавчого комітету звільнено з займаної посади [PERSON]. Відповідач не надав до суду доказів про попередження [PERSON] про наступне вивільнення, про пропонування позивачці іншої роботи, та про погодження її звільнення з профспілковим органом, що є порушенням вимог статей 43, 49-2 КЗпП України. Доводи представника відповідача, якими обґрунтовані заперечення, суд вважає надуманими, такими які не ґрунтуються на законі, оскільки посада, яку обіймала позивачка не є виборною, а тому на неї розповсюджуються загальні вимоги трудового законодавства, в тому числі вимоги передбачені статтями 43, 49-2 КЗпП України, а трудовий договір між позивачкою та відповідачем не є строковим. Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. За вказаних обставин суд визнає, що вимоги [PERSON] пред'явлені до виконавчого комітету Світловодської міської ради про поновлення на роботі є обгрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Беручи до уваги вищевикладене суд, проаналізувавши та оцінивши пояснення сторін, та встановлені фактичні обставини по справі, враховуючи, що відповідачем порушено порядок звільнення з роботи позивачки, вважає за потрібне визнати таке звільнення незаконним, розпорядження відповідача, на підставі якого звільнена [PERSON] підлягає скасуванню, а позивачка підлягає поновленню на займаній нею до звільнення посаді. Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Як видно з довідки про доходи [PERSON] середня заробітна плата на час її звільнення становила 3062 грн. 50 коп. (а.с.24). Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, який становить 14 місяців 7 днів, компенсація в розмірі 43589 грн. 58 коп. З відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Результат розгляду: granted