Рішення адміністративного суду від 2008-07-25 00:00:00+03

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з даною позовною заявою в якій вказав, що відповідно до Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111, начальника Цивільної оборони СРСР від 06.06.1975 року № 90, а також інших державних республіканських та відомчих документів в кожному міністерстві, відомості або іншому централізованому органі виконавчої влади, підприємствах, установах і організаціях, в рамках адміністративно-територіальних одиниць (районів, міст тощо) створювались служби формування Цивільної оборони. Тимчасові формування утворювались з числа працюючого населення, які займались евакуацією населення у складі формувань Цивільної оборони внаслідок аварії четвертого енергоблоку ЧАЕС. Даний факт підтверджується архівними документами Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської ОДА, а саме витяг з протоколу № 1 засідання комісії з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони від 28.11 2007 року. Згідно п.9 ч.2 ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” до інвалідів війни відносяться особи, які були залучені до формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. [PERSON]. звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Яготинської районної державної адміністрації (надалі - Управління) щодо надання йому статусу інваліда війни відповідно до вказаного закону. Відповідачем по справі їх звернення залишені без задоволення, з одночасним посиланням на лист Департаменту Міністерства праці та соціальної політики України № 751/0114/91 від 05.11.2007 року, який не являється нормативним актом, що врегульовує порядок визначення статусу інваліда війни. Позивач вважає, що вказані особи є такими, що належать до інвалідів війни та мають право на отримання документу, що підтверджує статус - інваліда війни, а тому просить позов задовольнити. Представник відповідача по справі надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що з 1 січня 2005 року набрав чинності п.9 ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” згідно з яким до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи. Незважаючи на те, що вищевказаний пункт Закону України діє більше 3-х років, чіткого механізму його реалізації на даний час не існує. Відповідно до роз'яснень, які надійшли до Управління з Міністерства праці та соціальної політики України (лист № 05-285/26-14 від 11.05.2005 р; № 751/014/91-07 від 05.11.2007 р; № 204/0115-07/014 від 24.12.2007р.) органи праці та соціального захисту населення мають право встановлювати статус інваліда війни на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження щодо залучення особи до формувань Цивільної оборони, займану посаду та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Разом з тим, вищевказані листи попереджають про недопущення випадків встановлення статусу інваліда війни тільки на підставі довідки, яка видається Комісією з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у правління з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації. Документи надані позивачем не містять відомостей про залучення осіб в інтересах яких заявлено позов до складу формувань Цивільної оборони для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Також позивачем не надано документального підтвердження про наявність розпорядження, наказу відповідної організації в якій працювали особи та залучення їх до формувань Цивільної оборони. Таким чином, для встановлення зазначеним громадянам статусу інваліда війни, необхідно документальне підтвердження, про залучення особи до складу формувань Цивільної оборони. Відповідно до вищевказаного органи праці та соціального захисту населення мають право встановити статус інваліда війни на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження щодо залучення особи до формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювань, пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову. Представник відповідача позов не визнав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. працюючи в службі захисту тварин та рослин Іванівського районного агропромислового об”єднання, в період з 27.04 по 7.05. 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування ЦО Чорнобильського району. 27.07. 1993 року, йому встановлено 2-гу групу інвалідності довічно. Причиною інвалідності є захворювання, яке пов'язане із роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС; Відповідно до розпорядження начальника Цивільної оборони УРСР - Голови Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1986 року та 30 квітня 1986 року і наказу начальника Цивільної оборони Київської області - Голови обласної ради від 02.05.1986 року за № 09 та № 16 від 03.05.1986 року, а також усного наказу начальника Цивільної оборони Київської області, його було залучено до складу формувань Цивільної оборони з виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до довідки за № 01-08/1121 від 28.11. 2007 року виданої [PERSON]. управлінням з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації, останній приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони Чорнобильського району в період з 27 квітня по 7 травня 1986 року. Після звернення до Управління праці та соціального захисту населення Яготинської РДА щодо надання йому статусу інваліда війни, відповідач відмовив у задоволенні їх заяв. Таку відмову суд вважає неправомірною. Дійшовши такого висновку суд врахував наступне. Згідно п.9 ч.2 ст.7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Відповідно до діючого на той час Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів № 1111 від 18 березня 1976 року в організації де працював позивач було створено невоєнізоване формування Цивільної оборони. Згідно розпорядження начальника Цивільної оборони УРСР - Голови Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1986 року та 30 квітня 1986 року і наказу начальника Цивільної оборони Київської області - Голови обласної ради від 02.05.1986 року за № 09 та № 16 від 03.05.1986 року, а також усного наказу начальника Цивільної оборони Київської області позивач у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони служби захисту тварин та рослин Іванівського району від Іванківського районного агропромислового об”єднання в період з 27 квітня по 7 травня 1986 року, залучався до участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Факт залучення позивача до зазначених робіт підтверджується архівними матеріалами, а саме: Наказом за № 99 від 2.05. 1986 року про направлення [PERSON]/ заступника голови РАПО по тваринництву / у відрядження в м. Прип”ять м. Чорнобиль господарства Чорнобильського району, для евакуації населення, вивезення худоби обладнання та техніки з27.04. 1986 року / а.с. 7 /, Наказом / а.с. 8 / в тій частині що позивачу за роботу в населених пунктах зони відчуження у зазначений період виплачена заробітна плата. маршрутний лист виданий Управлінням сільського господарства Іванківської РДА в якому зазначено, що позивач виконував роботи в 30- ти км зоні АЕС з 27.0 по 7.05. 1986 року / а.с. 10 / Позивачу встановлена друга група інвалідності (довічно), захворювання пов'язані з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та громадянина, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи (а.с. 11 /. Посилання відповідача на те, що п.9 ст. 7 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” діє більше 3-х років та чіткого механізму його реалізації на даний час не існує не є підставою для відмови від задоволенні позову, оскільки вини позивача який звернувся за цим статусом до органів праці та соціального захисту, немає. Суд не бере до уваги роз'яснення, які відповідач надав суду від управління з Міністерства праці та соціальної політики України (лист № 05-285/26-14 від 11.05.2005 р; № 751/014/91-07 від 05.11.2007 р; № 204/0115-07/014 від 24.12.2007 р.), оскільки вони не являються нормативними актами та суперечать п.9 ст.7 Закону України “про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та іншим матеріалам справи. Крім того із відповіді Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської ОДА від 26.11 2007 року № 01-08/1112 вбачається, що відповідно вимог Положення про ЦО СРСР та Положення про невоєнізовані формування ЦО СРСР начальника ЦО Чорнобильського району мав право і повинен був задіяти до робіт по ліквідації аварії та її наслідків, яка сталася на території району і вийшла за межі підприємства, на якому вона трапилась, особовий склад формувань ЦО підприємств, установ та організацій району. Зазначене передбачалося планами ЦО області, району та окремих об'єктів народного господарства. Начальник ЦО Київської області - голова Київського облвиконкому, починаючи з 26.04.1986 і впродовж всього 1986 року видавав свої розпорядження щодо організації робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС та її наслідків. В зазначених розпорядженнях конкретні завдання по організації виконання заходів ЦО, із зазначенням посад і прізвищ виконавців, ставились тільки керівникам служб ЦО, в ряді випадків - керівникам окремих структурних підрозділів облвиконкому, підприємств, установ та організацій області. Таким же чином оформлені і розпорядження начальника Цивільної оборони Української РСР. З огляду на вищенаведене суд вважає, твердження відповідача, що документи надані позивачем не містять відомостей про його залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не є вірним. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Результат розгляду: granted