Рішення адміністративного суду від 2008-04-02 00:00:00+03

[PERSON] звернувшись з позовом до суду просить визнати дії Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» неправомірними, щодо реєстрації права власності за [PERSON]/6 частки м'ясо-овочевого павільйону, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 6 лютого 1996 року між колективним сільськогосподарським підприємством «Маяк» та [PERSON], [PERSON], Прокопенко [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]було укладено договір купівлі-продажу згаданого м'ясо-овочевого павільйону та згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів від 29 грудня 1995 року за № № 1227, 1228, 1229 оплату за м'ясо-овочевий павільйон здійснили позивач, [PERSON]та [PERSON] Позивач вказує, що 23 травня 2003 року укладено договір дарування, згідно якого [PERSON]та [PERSON]подарували йому, а він прийняв у дар належні їм частки у приватній спільній сумісній власності м'ясо-овочевого павільйону. З грудня 2002 року з його дозволу, як зазначає позивач, приміщенням м'ясо-овочевого павільйону до грудня 2004 року як платно так і безоплатно, користувався [PERSON], який не виконав умов договору найму та без дозволу розпочав будівництво на земельній ділянці м'ясо-овочевого павільйону. За таких обставин, 25 травня 2007 року позивач звернувся з позовною заявою до Костопільського районного суду з метою зобов'язати [PERSON]усунути перешкоди в користуванні м'ясо-овочевим павільйоном. Під час судового розгляду справи йому стало відомо, що КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», зареєструвало право приватної спільної часткової власності [PERSON]на 2/6 частки м'ясо-овочевого павільйону. Позивач вважає дії КП РОБТІ по реєстрації права приватної спільної часткової власності [PERSON]на 2/6 частки м'ясо-овочевого павільйону неправомірними та такими, що порушують його права та інтереси. Зокрема зазначає, що він, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]та [PERSON]набули право приватної спільної сумісної власності на м'ясо-овочевий павільйон. Ні у кого із співвласників м'ясо-овочевого павільйону не було наміру виділити у натурі частки та ніяких дій для цього не вчиняли. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» безпідставно не дотримано вимог абзацу 4 частини 2 статті 8 Закону № 1952, а саме не встановило відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законів та інших нормативно-правових актів, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на об'єкт нерухомого майна. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» порушено вимоги ч. 3 ст. 17 Закону № 1952, зареєстровано заявлені речові права на нерухоме майно без наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо м'ясо-овочевого павільйону. Представник відповідача Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації пред'явлений позов не визнала та пояснила, що посилання позивача безпідставне на недотримання ними вимог абзацу 4 ч.2 ст.8 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" і порушення вимог ч.3 ст.17 цього Закону. Посилаючись на п.1.4., п.2.1 Тимчасового Положення, п.2 ст.19 згаданого Закону, вважає, що реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна, що є предметом спору, проведена РОБТІ правомірно. Просить в позові відмовити. Аналогічну позиції в суді підтримав і представник третьої особи на стороні відповідача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення… На думку суду позивачем не доведено ті обставини на яких ґрунтується його вимоги, а відповідачем доказана правомірність своїх дій - що ним будь-яких порушень закону не допущено, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Згідно п.5 Прикінцевих положень ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до створення єдиної системи органів реєстрації прав на нерухоме майно, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, які в своїй діяльності мають керуватись названим Законом та Тимчасовим Положенням "Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженим наказом Мінюсту України 07.02.2002 року реєстраційний № 7/5, в частині, що не суперечить даному Закону. Відповідно до п.2 ст.19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є: - нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна. Згідно п.1 додатку №1 до п.2.1 Тимчасового Положення, правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, зокрема є: - договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, угоди про розподіл спадкового майна, про розподіл спільного майна подружжя, посвідчені державними та приватними нотаріусами. Відповідно до п.1.4.Тимчасового Положення, реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, коштом особи, що звернулася до БТІ. Згідно ч.5 ст. 3 цього Закону, реєстрація речових прав на нерухомість здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власників нерухомого майна. В даному випадку, реєстрація Рівненським ОБТІ права власності на нерухоме майно за [PERSON]на 2/6 частки м'ясо-овочевого павільйону в [ADDRESS]була проведена на підставі поданої ним заяви № 1196 від 30.07.2003 року та на підставі вчиненого правочину - договору дарування дарителями [PERSON] та [PERSON].( двома із шести співвласників) обдарованому [PERSON] 2/6 часток м'ясо-овочевого павільйону в [ADDRESS]реєстраційний №1467 від 10.05.2003 року посвідченим приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу - [PERSON] Як вбачається з роз'яснення даного в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( 2006-07 ); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону "Про власність"); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" ( 2482-12 ). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і участники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності… При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Отже, відповідачем було дотримано вимог абзацу 4 ч.2 ст.8 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а саме встановлено відповідність заявлених прав ( на 2/6 часток м'ясо-овочевого павільйону) і поданих документів (договору дарування №1467 від 10.05.2003 року) вимогам законів та інших нормативно-правових актів, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на об'єкт нерухомого майна… і вимог ч.3 ст.17 цього Закону, де вказано, що державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону…

Результат розгляду: denied