Рішення адміністративного суду від 2008-04-11 00:00:00+03

01 лютого 2008 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську включити до акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за жовтень 2007 року допомогу, виплачену дружині померлого [PERSON]на поховання [PERSON], який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та помер [INFO]. і суму витрат управління на виплату та доставку вищезазначеної допомоги в розмірі 7,80 грн., на загальну суму 407, 80 грн., та зобов'язати відповідача в подальшому включати до акту щомісячної звірки витрат спірні витрати. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, та просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську на користь Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області допомогу виплачену [PERSON]. на поховання [PERSON]., який отримував пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та помер [INFO]., та суму витрат управління на виплату та доставку вищезазначеної допомоги, а всього 407, 80 грн. Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що обов'язок відповідача по відшкодуванню спірних сум передбачений ст.21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Посилаючись п.2 ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 р. N 826, судову практику просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні з тих підстав, що смерть застрахованої особи настала не внаслідок професійного захворювання, що виключає обов'язок відповідача відшкодовувати Управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської суму допомоги, виплачену [PERSON]. на поховання [PERSON]., та витрати управління на доставку вищезазначеної допомоги. Сторони у судовому засіданні не заперечували проти правильності розрахунку розміру допомоги на поховання та розмірі витрат на її доставку. Спір виник з приводу того, що позивач вважає правомірним стягнення з відповідача зазначених сум, незалежно від причинного зв'язку між причинами смерті потерпілого та отриманими травмами від нещасного випадку на виробництві, і відповідач наполягає на його обов'язку відшкодовувати суми допомоги на поховання тільки при наявності причинного зв'язку смерті потерпілого з одержаним каліцтвом, або професійним захворюванням. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.08.1996 року [PERSON] було заподіяно трудове каліцтво під час виконання ними трудових обов'язків на пічній ділянці мартенівського цеху Відкритого акціонерного товариства «Нижньодніпровський трубопрокатний завод», у зв'язку з чим потерпілому призначена пенсія по інвалідності, яка настала від трудового каліцтва або профзахворювання, відповідно до заяви про призначення/ перерахунку пенсії від 23.12.96 р. З п.15.2. вказаного акту виходить, що за листком непрацездатності визначений діагноз - травматична ампутація 2-3-4-5- пальців лівої кисті, 3 пальця правої кисті. Витягом із акту огляду у МСЕК №178 від 16.12.96 р. до довідки МСЕ №054590, [PERSON]. встановлена 3 група інвалідності з підстави трудового каліцтва. діагноз МСЕК - «ампутац. культі 2, 3,4 п. на уровне проксим. третий 4 п. урівень оснований средней ф-ги левой кисти, культя 3 п. пр. кисти на уровне ср.ф-ги левой кисти нарушена в значит. степени». На підстав заяви про призначення пенсії від 23.12.96 р. [PERSON]. була призначена пенсія по інвалідності. [INFO]гр[PERSON]. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO]. серія [NUMBER] З довідки про причину смерті, виданої [INFO]. комунальним закладом Підгороднянською міською лікарнею, виходить що причиною смерті є ракова інтоксикація, ракова кахексія, метастази внутрішніх органів, рак слизової оболонки язика. 09.10.07 р. на ім'я начальника відділу пенсійного забезпечення від [PERSON]. надійшла заява про виплату допомоги на поховання. Допомога на поховання була виплачена у розмірі 569,38 грн, про що свідчить напис на оборотному боці довідки про смерть. Листом від 05.11.07 р. №03/28-1306 Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області надало начальнику відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську на користь Акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в жовтень місяць 2007 року. Згідно вказаного акту, сума допомоги на поховання, виплаченої родині померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в частині, що підлягає відшкодуванню відповідно до п.4 порядку складає 400,00 грн. Згідно наданого до акту списку станом на 1 лиспопада 2007 року, за номером особового рахунку [NUMBER]([PERSON]), відшкодуванню підлягає 407, 80 грн. з них 400 грн. допомога на поховання, 7, 80 грн. - витрати на виплату та доставку пенсії. «Основи законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 14.01.1998 р. N16/98-ВР (далі - Основи), відповідно до Конституції України визначають принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в Україні. Законодавство України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування складається з цих Основ та прийнятих відповідно до них законів, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування. Статтею 4 Основ встановлені наступні види загальнообов'язкового державного соціального страхування залежно від страхового випадку: 1) пенсійне страхування; 2) страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; 3) медичне страхування; 4) страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; 5) страхування на випадок безробіття; 6) інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ. Відповідно до статті 25 Основ, за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням надаються, зокрема такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: 1) за пенсійним страхуванням: - допомога на поховання пенсіонерів; 3) за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням: - допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4) за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання: - допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; 5) за страхуванням від безробіття: - допомога на поховання безробітного. Таким чином, за кожним видом соціального страхування, крім медичного, передбачено надання допомоги на поховання, за певних умов, які виходять із виду страхування, тобто прямо пов'язані із страховим випадком, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та (або) соціальних послуг. У судовому засіданні представники сторін не заперечували проти того, що за потерпілого сплачувались страхові внески як на пенсійне страхування так і на страхуваннявід нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Згідно преамбули, Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. N 1788-XII, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Відповідно до підпункту а) частини 1 статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. N 1788-XII, за цим Законом призначаються такі види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років. Статтею 23 вказаного Закону передбачено, що пенсії по інвалідності призначаються, зокрема, в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров'я, внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Згідно із статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. N 1788-XII, у разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії. У судовому засіданні представник позивача пояснила що виплата здійснена на підставі статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З матеріалів справи виходить, що на оборотному боці довідки про смерть, мається резолюція про виплату допомоги на поховання в розмірі 2-х місячного розміру пенсії 569,38 грн. За поясненнями представника позивача саме ця сума сплачена, до відшкодування відповідачем визначено 400 грн., тобто подвійний розмір пенсії без доплат, який визначений згідно розпорядження про призначення пенсій від 21.01.05 р. Відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. N 1105-XIV, усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду. Згідно із статтею 24 вищевказаного Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Соціальні послуги та виплати, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, визначені у статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. N 1105-XIV, відповідно до якої у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: 1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: …б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; 2) організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Страховим випадком у даному випадку є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 вказаного Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, у Фонді соціального страхування від нещасних випадків чи ні. Відповідно до частини 8 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. N 1105-XIV, у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. У разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Згідно із частина 2 статті 43 вказаного Закону, у разі смерті потерпілого члени його сім'ї мають право на одержання від Фонду соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат (одноразової допомоги, пенсії у зв'язку із втратою годувальника) та послуг, пов'язаних з похованням померлого. З системного аналізу вищевикладених норм виходить, що за таким видом страхування як страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання виплачується допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та Фондом соціального страхування проводяться страхові виплати (одноразової допомоги, пенсії у зв'язку із втратою годувальника) та надаються послуги, пов'язані з похованням померлого, які отримує сім'я потерпілого. Відповідно до частини восьмої статті 34 вказаного Закону, Кабінет Міністрів України 11.07.2001 р. постановою N 826 затвердив «Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», у пункті 2 якого зазначено, що витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання у разі смерті застрахованої особи від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» N 13 від 06.03.2006 р. встановлено, що витрати на поховання проводяться робочими органами виконавчої дирекції Фонду страхувальнику або сім'ї застрахованого чи іншій особі, яка здійснювала поховання у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. При цьому зазначено, що якщо сім'я потерпілого отримує допомогу на поховання відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" , то сума витрат на поховання у разі смерті застрахованої особи від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підлягає відшкодуванню Фондом, зменшується на суму цієї допомоги на підставі довідки органу Пенсійного фонду України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, одним з видів соціальних послуг та матеріального забезпечення за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання - є допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Саме з цього й виходить необхідність наявності причинного зв'язку із смертю потерпілого та його трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, для виникнення у відповідача обов'язку по відшкодуванню спірних сум. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied