Рішення адміністративного суду від 2008-06-11 00:00:00+03

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати нечинною постанову від 13.03.2008 р. про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53 КУпАП, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що його незаконно притягнуто до відповідальності за ст. 53 КУпАП, оскільки відповідач провів перевірку ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод ім. Б. Хмельницького» незаконно з тих підстав, що повідомлень про проведення планової перевірки не надходило, а проведення позапланової та оперативної перевірки, передбачених порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003 року N 312, не передбачено. ВАТ «Корсунь-Шевченківський верстатобудівний завод ім. Б.Хмельницького» не порушувало вимог щодо цільового використання землі. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених в позовній заяві та дав пояснення аналогічні фактам викладеним у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позапланова перевірка ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» ним проведена у відповідності з розділом 3 пунктом 3.2 Порядком планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Деркомземом України від 12 грудня 2003 року № 312, а саме як позапланова перевірка на виконання доручення Корсунь - Шевченківської міської ради від 6 лютого 2008 року № 67. 8 лютого 2008 року представнику ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» на прохідній підприємства було вручено повідомлення, в якому відділ земельних ресурсів у Корсунь - Шевченківському районі зобов'язував представників ВАТ представити у відділ 11 лютого 2008 року документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою, для перевірки. Документи були представлені у відділ лише 3 березня і передані для перевірки інспектору з контролю за використанням та охороною земель Кришун Н.М.. В результаті перевірки було виявлено, що частина будівель ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод», які розташовані на земельній ділянці площею 3,4698 га в межах міста за адресою[ADDRESS] наданій у постійне користуванні ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» на підставі державного акта на право постійного користування від 17 лютого 1997 року[NUMBER]для несільськогосподарського використання, використовується суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON] в комерційних цілях (магазин), про що свідчить договір оренди приміщення від 30 травня 2005 року. Відповідно до даних земельного кадастру за ВАТ «Верстатобудівний завод» обліковується земельна ділянка загальною площею 7,791 га в межах категорії «землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення», в межах якої земельним законодавством не передбачено такий вид цільового використання як роздрібна торгівля та комерційні послуги. Незважаючи на те, що приміщення магазину, яке належить ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» на праві власності, надане на підставі договору оренди приміщення від 30 травня 2005 року приватному підприємцю[PERSON]., право користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, належить заводу і до[PERSON]. не переходило. Тому обов'язок використання зазначеної земельної ділянки за цільовим призначенням, встановленому на підставі технічної документації по наданню земельної ділянки у користування, є обов'язком користувача земельної ділянки - ВАТ «Верстатобудівний завод». У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець. Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки. За своїм правовим режимом будівлі та споруди, які є об'єктами орендних правовідносин, кваліфікуються як об'єкти нерухомості, тобто нерухомі речі. Будівлі та інші капітальні споруди є об'єктами нерухомості, які нерозривно пов'язані із землею і переміщення яких є неможливим без знецінення та зміни їх призначення. Володіння та користування об'єктами з боку наймача логічно передбачає в нього певні права і стосовно земельної ділянки, на якій знаходиться предмет договору найму. Виходячи з цього, ЦК встановлює, що при укладанні договору найму будівлі (споруди, їх окремої частини) підприємцю[PERSON]. автоматично надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. Передача земельної ділянки у користування за вказаними правилами проводиться незалежно від того, чи існують у договорі умови щодо прав на земельну ділянку, на яких розташована будівля, що передається у найм. Крім того норми, які встановлюють згадані правила застосовуються поза волею наймодавця і наймача. Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документів, що посвідчують право на неї, та державної реєстрації забороняється, а документом, що посвідчує право користування у вищезазначеному випадку може бути лише договір оренди земельної ділянки, який наймачеві будівлі[PERSON]. можна укласти з Корсунь - Шевченківською міською радою. Таким чином вважає, що постанова від 13.03.2008 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 53 КУпАП, є чинною, так як ВАТ «Верстатобудівний завод» при використанні земельної ділянки по[ADDRESS] було порушено вимоги пункту статті 96, 211 Земельного кодексу України. Як встановлено ч.1, ст. 92 Земельного Кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно ч. 1, ст. 66 Земельного Кодексу України, до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Статтею 65 Земельного Кодексу України встановлено, що землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Згідно ст. 211 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: - укладення угод з порушенням земельного законодавства; Відповідно до статті 796 Цивільного кодексу України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки. Статтею 53 КУпАП передбачено відповідальність за використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в межах предмету судового дослідження, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У суді з достовірністю встановлено, що 30 травня 2005 року між ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» ім. Б. Хмельницького та ПП [PERSON] укладений договір оренди приміщення, предметом якого є передача орендодавцем орендарю в строкове платне користування приміщення магазину розташованого за адресою: м[ADDRESS] загальною площею 28,00 кв.м.. Строк даного договору діє з 01.06.2005 р. по 01.06.2010 р.. Дане приміщення магазину розташоване на земельній ділянці, яка надана ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» ім. Б. Хмельницького, у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею Серії - [NUMBER] від 17.02.1997 р., для несільськогосподарського призначення. З повідомлення Корсунь - Шевченківської міської ради від 23.05.2008 р. № 325, вбачається, що станом на 30.05.2005 року власником земельної ділянки, яка знаходиться в постійному користуванні у ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» ім. Б. Хмельницького, є Корсунь - Шевченківська міська рада. Роботи по розмежуванню земель, які знаходяться у користуванні даного заводу не проводилися в зв'язку з відсутністю коштів. Погодження при наданні в оренду приміщення магазину між ВАТ «Корсунь - Шевченківський верстатобудівний завод» ім. Б. Хмельницького та Корсунь - Шевченківською міською радою, як власником земельної ділянки не було, і договір оренди земельної ділянки між міською радою і ПП [PERSON], який фактично став використовувати належну міській раді землю без згоди власника в комерційних цілях не укладався. За таких обставин суд вважає, що постанова від 13.03.2008 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення є чинною, і підстав для її скасування немає. Оскільки позов не задовольняється, то суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та ст. ст. 65, 66, 92, 96, 211 Земельного кодексу України, ст. 796 ЦК України, ст.ст. 8, 9, 11, 71, 86, 158-167 КАС України, суд -

Результат розгляду: denied