Рішення адміністративного суду від 2008-03-13 00:00:00+02

[PERSON] (надалі -Відповідач) у 2006 році отримала дохід внаслідок успадкування грошового вкладу від матері у розмірі 1874,65 грн., що підтверджується копією свідоцтва про спадщину за законом №2с-912 від 23.03.2006. 27.03.2007 Відповідач подав декларацію про доходи, одержані з 01.01.2006 до 31.12.2006 до Державної податкової інспекції в Печерському районі м. Києва (надалі -Позивач), у відповідності до якої задекларував доходи, одержані у 2006 році, в результаті отримання у спадщину нерухомого майна (квартири) у сумі 15551,94 грн. та грошових вкладів у сумі 1874,65 грн. На підставі, поданої Відповідачем декларації Позивачем було визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, внаслідок чого були винесені податкові повідомлення форми «ф»№0000441720/0 від 21.04.2007, форми «ф1»№1/34 від 08.06.2007, форми «ф2»№2/66 від 19.07.2007на суму 93,73 грн. основного платежу. Згідно із п.п. 4.2.14. п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№889-ІV від 22.05.2003 до складу загального річного оподатковуваного доходу включається дохід у вигляді вартості успадкованого майна, у межах, що підлягає оподаткуванню цим податком згідно з нормами статті 13 цього Закону. Згідно п. 13.1. ст. 13 Закону №889-ІV оподаткуванню підлягають, зокрема, кошти, а саме готівкові кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банках та небанківських фінансових установах, у тому числі депозитні (ощадні), іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю. Однак, як передбачено п.п. 4.3.18. п. 4.3. ст. 4 Закону №889-ІV до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу не включається сума доходу, отриманого платником податку внаслідок відчуження акцій (інших корпоративних прав), одержаних ним у власність в процесі приватизації в обмін на приватизаційні компенсаційні сертифікати, безпосередньо отримані ним як компенсація суми його внеску до установ Ощадного банку СРСР або до установ державного страхування СРСР, або в обмін на приватизаційні сертифікати, отримані ним відповідно до закону, а також сума доходу, отриманого таким платником податку внаслідок відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв), майнових паїв, безпосередньо отриманих ним у власність у процесі приватизації згідно з нормами земельного законодавства. Також, п.п. 4.3.23. п. 4.3. ст. 4 Закону №889-ІV встановлено, що до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу не включається основна сума депозиту (вкладу), внесеного платником податку до банку чи небанківської фінансової установи, яка повертається такому платнику податку, основна сума кредиту, що отримується платником податку, а також сума виплат громадянам України (їх спадкоємцям) грошових заощаджень і грошових внесків, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР чи в установи державного страхування СРСР або у папери цільової державної позики, емітованої на території колишнього СРСР, погашення яких не відбулося. Згідно довідки ВАТ «Державний ощадний банк України»№3596-15/10-413 від 12.03.2008 Відповідачу відкрито компенсаційний рахунок, з рахунку, який було відкрито в установі Ощадного банку СРСР, проіндексовано станом на 01.02.1992 у співвідношенні 1 крб. до 1,05 грн. та належав його померлій матері. Крім того, судом відзначається, що у відповідності до вимог п.п. 13.2.1. п.13.2. ст. 13 Закону №889-ІV при отриманні спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковуються за нульовою ставкою податку до будь-якого об'єкта спадщини. Відповідно до приписів ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, Відповідач є спадкоємцем першого ступеня споріднення у відповідності до законодавства України, оскільки як встановлено судом спадщина ним отримана від матері. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 93,73 грн. нарахованого ДПІ у Печерському районі міста Києва з доходу від грошових коштів, вкладених до 2 січня 1992 року до установ Ощадного банку СРСР та отримані у спадщину Відповідачем За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню як безпідставні та необґрунтовані.

Результат розгляду: denied