Рішення адміністративного суду від 2008-03-21 00:00:00+02

Позивачі звернулися в суд із зазначеними позовами вказуючи, що є учасниками війни і згідно із ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2005-2007 роки виплачувалась їм не в повному обсязі. Так, в 2005 і 2006 роках їм було виплачено по 50 грн., а в 2007 р. - по 55 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то їм належало виплатити виходячи з 3-х мінімальних розмірів пенсій, у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн., у 2007 р. - 1230.18 грн., однак їм виплачено значно менше, недоплата становить за 3 роки кожному по 3148.18 грн., які вони просять стягнути з управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації, визнавши дії відповідача неправомірними. Ухвалою суду від 28.02.2008 року справи за позовами вказаних осіб були об”єднанні в одне провадження. У судове засідання позивачі не з”явилися, подавши заяви про підтримання позову та слухання справи без них. Представник управління праці і соціального захисту населення Волочиської РДА у судове засідання не з”явився, подавши заяви про відмову в задоволенні позовів та слухання справи у його відсутності, крім того вказує, що позивачі пропустили строки звернення до суду і наполягає на їх застосуванні. Представники інших відповідачів у судове засідання не з`явилися, повідомлені своєчасно про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили тому згідно ч. 4 ст. 128 КАС суд вважає за можливе розглянути справу по суті у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивачі є учасниками війни, що підтверджується ксерокопіями посвідчень. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, щорічно до 5 травня, учасникам війни повинна була виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком складала у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повинні були складати: у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн.., у 2007 р. - 1230.18 коп., а всього кожному з позивачів по 3303.18 грн.. Однак Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» грошова допомога не виплачувалась, а законами про державні бюджети на 2005 -2007 роки, розміри допомоги зменшувались, позивачами отримано в 2005 - 2006 роках - по 50 грн., в 2007 р. - по 55 грн., з чого вбачається, що їм недоплочено допомоги в сумі по 3148.18 грн. (3303.18 грн. - 155 грн.) кожному. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни здійснюється у розмірі 55 грн.. Таким чином, вимоги позивачів про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі по 1175.18 грн. (410.06 х 3 - 55 грн. отриманої допомоги) кожному з позивачів, які необхідно стягнути з управління праці та соціального захисту населення Волочиської РДА, яке здійснює дані виплати, і відповідно відмовити в задоволенні позову до інших відповідачів. А в задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними необхідно відмовити, оскільки управління проводило виплати відповідно до законів про Державні бюджети на кожен рік. Що стосується вимог позивачів по виплаті таких допомог за 2005 - 2006 роки, то враховуючи, що позивачі пропустили строки звернення до адміністративного суду, не наполягають на їх поновленні, один з відповідачів наполягає на їх застосуванні, тому в задоволенні вимог позивачів про виплату допомог за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted