Рішення адміністративного суду від 2008-09-15 00:00:00+03

[PERSON] 26 травня 2008 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання бездіяльності неправомірною. В поданій до суду адміністративній позовній заяві посилався на те, що 06 лютого 2004 року звернувся в територіальний відділ Служби безпеки України з заявою про порушення кримінальної справи відносно суддів апеляційного суду Херсонської області, заява була зареєстрована, але рішення по ній до цього часу не прийняте. В поданій до суду позовній заяві просив суд визнати бездіяльність Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо неприйняття процесуального рішення по його заяві про скоєння злочину неправомірною та зобов'язати прийняти рішення. В судові засідання позивач не з'явився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду, подавав до суду заяви з проханням розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вважає, що звернення позивача було розглянуто у встановленому порядку, в межах повноважень. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося відповідачем, що позивач [PERSON], перебуваючи на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області, 06 лютого 2004 року звернувся до органів Служби безпеки України Херсонської області з заявою, в якій вказував на дії суддів Херсонського апеляційного суду, голови Генічеського районного суду, на тиск зі сторони керівництва апеляційного суду за його правову позицію. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці. До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України. Нормою ст. 97 КПК України передбачено, що по заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної справи, направити заяву або повідомлення за належністю. Як встановлено судом, заява [PERSON] від 06 лютого 2004 року органом Служби безпеки України не була оцінена як повідомлення про злочин в розумінні ст. 97 КПК України, тому надіслана за належністю до апеляційного суду Херсонської області, про що повідомлено позивача письмово листом, який він отримав особисто 09 лютого 2004 року. Встановивши дані обставини, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що бездіяльність відповідача за зверненням [PERSON] відсутня, відповідачем дії вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачем пред'явлені безпідставно та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи судом враховується, що для вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування. Як зазначене питання, як і питання організаційного забезпечення діяльності судів не може вирішуватися органами Служби безпеки України. Понесені позивачем судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України не підлягають відшкодуванню.

Результат розгляду: denied