Рішення адміністративного суду від 2008-04-16 00:00:00+03

В квітні 2008 року [PERSON] звернувся до суду за адміністративним позовом до Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Чернівецькій області, про оскарження рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників війни та учасників бойових дій, посилаючись на те, що в березні 2008 року ним була подана заява з відповідними додатками до УМВС України в Чернівецькій області про визнання його учасником бойових дій на території Вірменської РСР за період з 17 грудня 1988 року по 4 березня 1989 року. Рішенням Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасників війни та учасників бойових дій УМВС України в Чернівецькій області від 31 березня 2008 року №3 йому відмовлено, оскільки Вірменська РСР не включена до переліку держав , де проходили бойові дії. Вважає, що дане рішення Комісії е неправильним, оскільки він як курсант Київської вищої школи МВС в період з 17 грудня 1988 по 4 березня 1989 року був відряджений в республіку Вірменії, для забезпечення громадського порядку в період конфлікту між вірменським та азербайджанським населенням. Перебуваючи в зоні конфлікту в складі спеціального загону приймав участь у заходах по забезпеченню громадського порядку, виконував завдання по охороні державних установ , проводив вилучення вогнепальної зброї та інші. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що позивачем не додано достатньо доказів, які б підтвердили його участь у бойових діях на території Вірменської РСР. Крім того , відповідно до постанови КМУ від 8 лютого 1994 року № 63 серед переліку держав, де проводились бойові дії , Вірменської РСР не має. Просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивач, як курсант Київської вищої школи МВС в період з 17 грудня 1988 по 4 березня 1989 року був відряджений в республіку Вірменію, для забезпечення громадського порядку в період конфлікту між вірменським та азербайджанським населенням. Перебуваючи в зоні конфлікту в складі спеціального загону приймав участь у заходах по забезпеченню громадського порядку, виконував завдання по охороні державних установ та прикордонні території, проводив вилучення вогнепальної зброї, піддавав ризику своє життя і здоров'я. Цей висновок суду підтверджується повністю матеріалами справи За таких обставин, суд вважає, що позивача можливо визнати учасником бойових дій на території Вірменської РСР в період з 17 грудня 1988 року по 4 березня 1989 року Висновок Комісії про те, що Вірменська РСР не включена до переліку держав, де проходили бойові дії, не може бути підставою, для відмови позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, оскільки відповідно до переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою КМУ від 8 лютого 1994 року за №63, в переліку держав де проводились бойові дії вказано також інші країни з грудня 1979 року. Однак інформацію про участь в них надає Генеральний Штаб Збройних Сил колишнього СРСР відносно військових фахівців. Щодо осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які приймали участь в бойових діях , то питання отримання офіційних документів законодавством не визначено. Виниклі правовідносини врегульовані ст..6 п.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту « згідно положень якого учасниками бойових дій визнаються особи , які працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, брали участь в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ. При вирішенні справи судом застосовано і ст..9 ч.7 КАС України, яка визначає, що у разі відсутності закону , що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини ( аналогія закону). Крім того ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача який заперечив проти позову не надав суду доказів про те, що позивач не брав участі у бойових діях на території Вірменської РСР. На підставі ст.6 п.2 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту «, Переліком держав і періодів бойових дій на їх території затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №63 від 8 лютого 1984 року» ст.9,70,86,87,94,122,167,186 КАС України, суд,

Результат розгляду: granted