Рішення адміністративного суду від 2008-10-02 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом і просить визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва зарахувати стаж роботи [PERSON] на посаді директора науково-виробничого малого підприємства «Транссис» з 21 грудня 1990 року по 28 серпня 1995 року до стажу наукової роботи протиправною, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва зарахувати стаж роботи [PERSON] на посаді директора науково-виробничого малого підприємства «Транссис» з 21 грудня 1990 року по 28 серпня 1995 року до стажу наукової роботи. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звернувшись до відповідача позивач отримав відмову в призначенні наукової пенсії, з посиланням на те, що позивач не має 20 років наукового стажу. Відмова на погляд представника позивача є протиправною оскільки документи, які були подані позивачем до відповідача достатньо повно свідчать про те, що позивач займав посаду директора малого підприємства, основною діяльністю якого було виконання науково-технічних завдань. Представник відповідача Старчик Н.О. позовні вимоги позивача не визнала, посилаючись на те, що діючим законодавством не передбачено можливості зарахування до стажу роботи науковим працівником періодів роботи в підприємствах, що не мають статусу державних. В даному випадку, представник звертала увагу суду на тому, що позивач працював на посаді директора в малому науково-виробничому підприємстві . Суд вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на снові законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Під час судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Листом від 21.04.2008р Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва відмовило [PERSON] в призначенні пенсії з посиланням на те, що згідно наданих ним документів трудовий стаж в малому науково-виробничому підприємстві «Транссис» не може бути зарахований як науковий, а без цього періоду позивач не має 20 років наукового стажу. Також відповідач рекомендував підтвердити позивачу науковий стаж за період роботи в малому підприємстві «Транссис» з 21.11.1990р. по 28.08.1995р. Відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» науково-технічна діяльність - інтелектуальна творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх галузях техніки і технологій. Її основними формами (видами) є науково-дослідні, дослідно-конструкторські, проектно-конструкторські, технологічні, пошукові та проектно-пошукові роботи, виготовлення дослідних зразків або партій науково-технічної продукції, а також інші роботи, пов'язані з доведенням наукових і науково-технічних знань до стадії практичного їх використання; науково-дослідна (науково-технічна) установа (далі - наукова установа) - юридична особа незалежно від форми власності, що створена в установленому законодавством порядку, для якої наукова або науково-технічна діяльність є основною і становить понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт; Згідно запису в трудовій книжці [NUMBER] №10 від 21.12.1990року [PERSON] був прийнятий на посаду директора науково-виробничого малого підприємства «Транссис» та звільнений з займаної посади 28.08.1995року. Згідно відповіді Головного міжрегіонального управління статистики у м. Києві від 31.08.2007р. Науково-виробниче мале підприємство «Транссис» при асоціації «Народам севера» було занесено 01 січня 1992 року до Загальносоюзного класифікатора підприємств та організацій та йому було присвоєно такі коди діяльності як , конструкторські та проектні самостійні організації, крім віднесених до наукових, дослідні заводи та інші впроваджувальні організації, інші види діяльності по обслуговуванню наукових установ. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, суд прийшов до переконання про необґрунтованість вимог позивача. Так, відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» передбачена держава реєстрація для наукових та науково-технічних установ, а також проведення атестації для наукових працівників в період їх роботи , але не рідше одного разу в п'ять років. Основними завданнями Науково-виробничого малого підприємства «ТРАНССИС», відповідно до затвердженого Статуту ,було всебічне сприяння державним підприємствам, організаціям та установам, кооперативним та іншим юридичним особам, а також окремим фізичним особам в повному та найбільш раціональному задоволенні своїх потреб в послугах та матеріальних цінностей. Підприємство вирішувало задачі по здійсненню власної господарської та інших видів діяльності, направлених на досягнення поставленої мети . Вказане товариство було створено для здійснення самостійної господарської діяльності , спрямованої на підтримку та розвиток прогресивного руху в плані міжнаціональної та міжнародної кооперації. Виходячи з кодів діяльності, які були присвоєні НВМП «ТРАНССИС» , вказане підприємство займалось видом діяльності, не віднесеним до наукових. Наданих представником позивача документів , які засвідчують господарську діяльність НВМП «ТРАНССИС» не достатньо для визначення основної діяльності підприємства як наукової або науково-технічної, як і неможливо визначити обсяг виконаних ними робіт. Посилання під час адміністративного позову на норми ст. 256 ЦПК України, яка визначає порядок розгляду в окремому провадженні справ про встановлення факті що мають юридичне значення, є безпідставним, оскільки під час розгляду справ в порядку адміністративного судочинства зазначені факти не встановлюються. Аналізуючи вказані обставини суд вважає, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» була обґрунтованою, оскільки були відсутні відповідні документи, які б з достовірністю підтверджували стаж роботи позивача як науковий , а саме можливість зарахування стажу роботи в НВМП «ТРАНССИС» до наукового. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied