Рішення адміністративного суду від 2008-03-31 00:00:00+03

Позивачі звернулися в суд із зазначеними позовами вказуючи, що є учасниками війни і згідно із ст. 14 п. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2004-2007 роки виплачувалась не в повному обсязі. Так, в 2004 році взагалі не було виплачено допомогу, в 2005 і 2006 роках було виплачено по 50 грн., а в 2007 р. - 55 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2004 р. складав 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то належало виплатити кожному виходячи з 3-х мінімальних розмірів пенсій, у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн., у 2007 р. - 1230.18 грн., однак виплачено значно менше, недоплата становить у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 946 грн., у 2006 р. - 1027 грн., у 2007 р. - 1175.18 грн. кожному, тобто за 4 роки недоплачено 3425.53 грн. кожному, які просять стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 15.03. 2008 року справи були об”єднанні в одне провадження. У судове засідання позивачі не з”явилися, вказавши в позовних заявах про слухання справи без них. Представник управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації у судове засідання не з”явився, подавши заяву про слухання справи без його участі та відмові в задоволенні позовів, крім того вказує, що позивачі пропустили строки звернення до суду і наполягає на їх застосуванні. З дотриманням вимог ст.122 ч.3 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивачі є учасникам війни, що підтверджується ксерокопіями посвідчень. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, щорічно до 5 травня, учасникам війни повинна була виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 р. складала 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повинні були складати: у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн.., у 2007 р. - 1230.18 коп., а всього по 3580.53 грн. кожному з позивачів. Однак Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» грошова допомога не виплачувалась, а законами про державні бюджети на 2005 -2007 роки, розміри допомоги зменшувались, позивачами отримано в 2005- 2006 роках - по 50 грн., в 2007 р. - по 55 грн., з чого вбачається, що недоплочено допомоги в сумі по 3425.53 грн. (3580.53 грн. - 155 грн.) кожному з позивачів. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни здійснюється у розмірі 55 грн.. Таким чином, вимоги позивачів про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі по 1175.18 грн. (410.06 х 3 - 55 грн. отриманої допомоги) кожному з позивачів. Що стосується вимог позивачів по виплаті таких допомог за 2004 - 2006 роки, то враховуючи, що позивачі пропустили строки звернення до адміністративного суду, не наполягають на їх поновленні, відповідач наполягає на їх застосуванні, тому у задоволенні їх вимог про стягнення недоплачених виплат за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted