Рішення адміністративного суду від 2008-02-25 00:00:00+02

Позивач - [PERSON]- звернувшись до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі просить визнати наказ № 1-0 від 03.01.2008 р. незаконним; поновити його на посаді головного спеціаліста - юрисконсульта Управління Пенсійного Фонду України в Рокитнівському районі згідно штатного розпису. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, пояснив суду, що наказом № 1-0 від 03.01.2007 року був звільнений з посади головного спеціаліста - юрисконсульта Управління Пенсійного Фонду України в Рокитнівському районі на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Заперечує написання ним заяви добровільно саме в цей день, посилаючись на те, що 31.12.07 та 01.02.2008 були вихідними днями в Україні. Стверджує, що заява про звільнення була написана ним раніше під тиском начальника управління, про що свідчить нотаріально посвідчена заява про відклик від 21 грудня 2007 року. Представник відповідача в судовому позов не визнав. Надав суду пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною у письмовому запереченні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд врахував таке. Наказом № І-о від 03.01.2008 року відповідач звільнений з посади головного спеціаліста-юрисконсульта управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Трудовий договір був припинений після досягнення взаємної згоди між позивачем та відповідачем. Як доказом цього є написана власноручно і з ініціативи [PERSON] заява, яка додана останнім до матеріалів справи та датована 01.01.2008 року. Заява про звільнення надана позивачем саме 03.01.2008, про що свідчить запис в журналі реєстрації заяв від 3 січня 2008 року за № 1. Про взаємну згоду сторін свідчить і той факт, що позивачем в день звільнення отримана трудова книжка про що свідчить підпис в журналі обліку руху трудових книжок і копія наказу № І-о від 03.01.2008 року. В день звільнення, 03 січня 2008 року, у відповідача були відсутні взаємні претензії і зобов'язання, в тому числі і щодо наступного працевлаштування, щодо виплати грошової компенсації за невикористану щорічну компенсацію. Пленум Верховного Суду України п. 8 постанови № 9 від 06.11.1992 року „Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснив, що анулювання домовленості може мати місце лише при взаємній згоді власника або уповноваженого ним органу і працівника. Відкликання заяви про звільнення в однобічному порядку - безумовне право працівника, але тільки якщо трудовий договір з ним припиняється на підставі ст. 38 КЗпП, тобто у разі звільнення за власним бажанням. При припиненні трудових відносин на підставі угоди сторін заяву працівника про звільнення не може бути відкликано. Заява про відкликання заяви про звільнення не приймається судом до уваги, оскільки датована 21.12.2007 року (ще до написання заяви про звільнення за угодою сторін). Незрозумілий факт нотаріального посвідчення заяви від 21.12.2007 року заяви про звільнення з датою написання 01.01.2008 року. Заяву про відкликання відповідач отримав 04.01.2008 року, що підтверджується повідомленням оператора поштового зв'язку. Доказів того, що заява про звільнення була написана під тиском начальника Управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі позивачем надано не було. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied