Рішення адміністративного суду від 2008-02-15 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України , Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації,Управління праці та соціального захисту населення Лубенського міськвиконкому, Державоногго Казначейства України про перерахунок та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення. У позові вказав, що в період з 8 травня по 16 травня1986 року року він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, внаслідок чого йому було надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст.48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян,які пострадали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат . Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати позивачу за його підрахунками повинно було б сплачено: за 2004 рік - 205 грн. х 5 = 1025 грн. за 2005 рік - 262 грн. х 5 = 1310 грн. за 2006 рік - 350 грн. х 5 = 1750 грн. за 2007 рік - 400 грн. х 5 = 2000 грн., тобто всього за зазначений період - 6085 грн. Фактично ж було виплачено: за 2004 рік - 26,7 грн. за 2005 рік - 26,7 грн. за 2006 рік - 100 грн. за 2007 рік - 100 грн., тобто всього за зазначений період - 253,4 грн. Отже недоплата за період 2004 - 2007р. складає 5831,60 грн. (6085 - 253, 4 =5831, 6). На думку позивача невірні розрахунок і виплата щорічної разової допомоги уповноваженими органами викликані тим, що при підрахунку зазачених сум вони користувалися законами України "Про державний бюджет" за відповідні роки. В той час, за рішенням Конституційного суду від 9 липня 2007 року та 1 грудня 2004 року відповідні статті ЗУ "Про державний бюджет" визнанні неконституційними , а отже втратили чинність. На підставі викладеного позивач прохає суд зобов'язати Міністерство фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціальної політики України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації для виплати йому несплаченої щорічної допомоги на оздровлення за 2004-2007 роки в сумі 5831,6 грн. Зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації виплатити йомунедосплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2004-2007 роки в сумі 5831,6 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягає строк звернення до суду не пропустив так як взнав про порушення свого права тільки у 2007р. Представник Лубенського міського управління праці та соціального захисту населення позов не визнав, мотивуючи тим, що нарахування щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проведено вірно відповідно до розмірів встановлених Постановами КМ України, виплачувати цю допомогу в розмірах передбачених ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які пострадали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Держава не спроможня за відсутністю державних коштів. Представники Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Держказначенйства України до суду не з”явивлись, про слухання справи повідомлені заявчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України суд, враховуючи думку з'явившихся учасників судового засідання вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які не повідомили про причини неприбуття, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позов підлягає задволенню. Встановлено, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і за період 2004 - 2007 роки включно і отримав 253,4 грн. щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених державою в порушення Конституції, діючих законів України. Згідно ст. 48 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод. З 2004 по 2007 роки приймались ЗУ "Про державний бюджет", які встановлювали розмір зазначеної грошової, менший ніж передбачено ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 01.12.2004р. та Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п. 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46, ст. 71, ст.ст. 98,101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 09.02.2007р. положення щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги визнані неконституційними і втратили чинність. У відповідності до вимог закону позивач повинен був отримувати : за 2004 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 205 грн. х 5 = 1025 грн. за 2005 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 262 грн. х 5 = 1310 грн. за 2006 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 350 грн. х 5 = 1750 грн. за 2007 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 400 грн. х 5 = 2000 грн.; а всього сума щорічної допомоги на оздоровлення, яку мав би отримати позивач становить 6085 грн., Враховуючи те, що частина суми щорічної допомого на оздоровлення виплачена - 253,4 грн. то сплати підлягає - 5831,6 грн. (6085 - 253, 4 =5831, 6). Розрахунок виплат позивачу суд проводить на підставі ЗУ "Про державний бюджет на 2004 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2005 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2006 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2007 рік". За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат, є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Доводи відповідачів про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат протирічить вимогам Конституції та Законів України. Строк звернення до суду з заявою позивач не пропустив так як встановлено, що про порушення свого права він дізнався тільки у 2007 році. Приймаючи до уваги, що головним розпорядником коштів по виплаті допомоги на оздоровлення є Міністерство праці і соціальної політики України, яке не має особистих коштів для задоволення вимог позивача і дані кошти слід запозичити з Державного бюджету України, суд вважає за необхідним покласти обов'язок по виділенню коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим перерахуванням їх розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити їх позивачу. З урахуванням вищевикладеного, перебуваючи в межах заявлених позивачем вимог, суд вважає, що його позов слід задовольнити, віднісши судові витрати за рахунок держави.

Результат розгляду: granted