Рішення адміністративного суду від 2008-05-27 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 11.01.2008 року №0000021702/0, яким визначено податок з доходів фізичних осіб /прибутковий податок/ в сумі 13759,54 грн.. як необгрунтоване та незаконно винесене з тих підстав, що при визначенні граничного обсягу виручки по 3-му кварталу 2007 року, то крім коштів, які надходили від підприємницької діяльності в звітному періоді надходили і кошти /дебіторська заборгованість/ від діяльності в інших звітних періодах і які вже враховувались раніше в податковій звітності. Вважає зазначену помилку основною яка і привела до неправильного висновку щодо гранічного розміру обсягу виручки позивача. Крім того, в акті зазначено ст.13 розділу 1У Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №13-92 „Про прибутковий податок з громадян” який регулює підприємницьку діяльність фізичних осіб, що перебувають на загальному порядку оподаткування, Він же перебував на спрощеній системі оподаткування. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Представники відповідача щодо задоволення позову заперечили, надав їх суду письмово. Суд вислухавши доводи сторін, дослдідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Коростенською ОДПІ з 10 по 21 грудня 2007 року проведено планову виїздну документальну перевірку ПП [PERSON]. по питанню дотримання податкового законодавства. За наслідками перевірки було складено акт №339/17-02/3151324075 від 26.12.2007 року та встановлено порушення ст.13, розділу 1У Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №13-92 „Про прибутковий податок з громадян”, а саме: заниження суми оподаткованого доходу, отриманого суб”єктом господарської діяльності-фізичною особою [PERSON]. за Ш-й квартал 2007 року в сумі 704 818 грн.00 коп.. внаслідок чого відбулось заниження податкових зобов”язань по податку з доходів фізичних осіб в сумі 13759 грн.54 коп.. Відповідно до складеного акту було прийнято податкове повідомлення-рішення №00000217/0 від 11.01.2008 року, яким ПП [PERSON]. визначено податкове зобов”язання з податку з доходів фізичних осіб - СПД в сумі 13759 грн.54 коп.. Визначення зазначеної суми було обумовлено недотриманням позивачем вимог ст.1 Указу Президента „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” №727/98 від 03.07.1998 року, а саме допущенням перевищення обсягу виручки в 500 тис. Грн. та порушенням в подальшому ст.5 цього Указу, а саме, позивачем не здійснено перехід на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, при перевищенні лімиту обсягу виручки, починаючи з наступного звітного періоду /кварталу/. Так, відповідно до абзацу 1 ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” №727/98 від 03.07.1998 року встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції /товарів, робіт, послуг/ за рік не перевищує 500 тис. грн.. Абзацом 4 ст.1 вказаного Указу передбачено, що виручкою від реалізації продукції /товарів, робіт, послуг/ вважається сума, фактично отримана суб”єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або /та/ в касу за здійснення операцій з продажу продукції /товарів,робіт,послуг/. Відповідно до ст.5 даного Указу, у разі порушення вимог, встановлених ст.1 цього Указу /перевищення ліміту обсягу виручки/, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду/кварталу/. Як встановлено з засіданні позивач, у 2006 році, у відповідності до встановлених Законом вимог зареєструвався у органі державної реєстрації приватним підприємцем та отримав відповідне свідоцтво. Після державної реєстрації позивач подав заяву до податкового органу про взяття його на податковий облік, а також у відповідності до Указу Президента „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р. №727/98, ним була подана заява про застосування, при здійсненні підприємницької діяльності, спрощеної системи оподаткування. Коростенською ОДПІ позивачеві було видано свідоцтво про право застосування спрощеної системи оподаткування на підставі якого позивачем здійснювалась підприємницька діяльність. В першому кварталі 2007 року ним здійснювалась підприємницька діяльність на загальній системі оподаткування в зв”язку із неподанням у встановлені строки відповідної заяви. Така заява була подана ним на 2-й квартал 2007 року і з цього періоду він знову працював по спрощеній системі оподаткування. Висновок, щодо отримання позивачем завищеного граничного розміру виручки в 3-му кварталі 2007 року відповідачем зроблено предчасно без врахування того, що крім коштів які надходили від здійснення позивачем діяльності у 3-му кварталі 2007 року, також надходили кошти /дебіторська заборгованість/ від здійснення ним діяльності в інших звітних періодах і які вже були ним включені до податкової звітності в тих періодах. Крім того в акті перевірки, в податковому повідомленні-рішенні зазначено, що позивачем допущено порушення ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №13-92 „Про прибутковий податок з громадян” який регулює підприємницьку діяльність фізичних осіб, що перебувають саме на загальному порядку оподаткування, а не на спрощеній системі оподаткування, як в даному випадку перебував позивач. Вказані дві системи оподаткування регулюються різними нормами права та відповідно одна норма не може регулювати інший вид оподаткування. До того ж ні зазначеним Указом ні іншими нормативними актами не встановлено, що у разі перевищення граничного обсягу виручки від реалізації товарів, робіт /послуг/, такі суми підлягають оподаткуванню за правилами встановленими статтею 13 розділу 1У вказаного Декрету. При прийнятті спірного рішення відповідачем не було враховано, що позивач в 4-му кварталі, відповідно до ст.5 Указу перейшов на загальну систему оподаткування, що підтверджено ним в судовому засіданні копією декларації за 4-й квартал. Даної обставини не спростовано відповідачем. Таким чином вимога ст. 5 Указу позивачем виконана. Крім того, відповідно до положення п.п.4.4.1, п.4.1, ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року №2181-111, відповідно до якого, - „у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне /множинне/ трактування прав та обов”язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків”. За таких обставин посилання відповідача на порушення позивачем ст.13 розділу 1У Декрету є безпідставним, а з урахуванням зазначених підстав спірне податкове повідомлення-рішення з визначенням податку з доходів фізичних осіб /прибутковий податок/ в сумі 13759,54 грн. є необгрунтованим та незаконним.

Результат розгляду: granted