Рішення адміністративного суду від 2008-07-07 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить суд визнати протиправними дії прокуратури Рівненської області щодо розрахунку розміру передбаченої ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» грошової допомоги з суми місячного заробітку з якого первинно обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором і слідчим прокуратури на час первинного призначення пенсії та утримання з нарахованої частини грошової допомоги податку з доходів фізичних осіб, визнати за ним право на отримання такої грошової допомоги без сплати податку, розрахованої з місячного заробітку на час звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років за кожен повний рік роботи прокурором і слідчим прокуратури на час такого звільнення, стягнути з прокуратури Рівненської області суму грошової допомоги без утримання податку в розмірі 105435 (сто п'ять тисяч чотириста тридцять п'ять) грн. 77 коп., як різницю між загальною сумою грошової допомоги та фактично виплаченої частини грошової допомоги після утримання податку, а з рахунку місцевого бюджету - 2745 (дві тисячі сімсот сорок п'ять) грн. 15 коп., неправомірно утриманих як податок з нарахованої частини грошової допомоги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що працював на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України з 10 жовтня 1983 року по 10 квітня 2007 року. На день виходу на пенсію мав повних 23 роки стажу роботи прокурором і слідчим прокуратури та місячний заробіток 5379, 86 грн. Для розрахунку передбаченої ЗУ«Про прокуратуру» грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію прокуратурою Рівненської області невірно взяті дані про місячний заробіток і про кількість повних років роботи станом на 10 квітня 2007 року, тобто на момент первинного оформлення пенсії за вислугою років з продовженням трудової діяльності. Внаслідок цього йому невірно розраховано грошову допомогу в розмірі 18301,01 грн. Також з невірно розрахованої грошової допомоги прокуратурою Рівненської області протиправно утримано 2745,15 грн. податку з доходів фізичних осіб. Вважає, що вищезазначеними діями прокуратури Рівненської області порушено гарантоване Конституцією України та ЗУ «Про прокуратуру» його право на своєчасне і повне отримання встановленого законом розміру грошової допомоги без сплати податку у зв'язку з виходом на пенсію 10 квітня 2007 року. Позов підтримав і просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача прокуратури Рівненської області позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити. В обґрунтування позиції зазначив, що згідно ЗУ «Про прокуратуру» з 06.09.2002 року відповідачу на підставі його ж рапорту оформлено пенсію за вислугою років, з продовженням трудової діяльності, з місячного заробітку 1076,53 грн. Факт оформлення відповідачу пенсії та реєстрація його в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне свідчить про набуття ним статусу пенсіонера, а відтак і про вихід його на пенсію саме з 06.09.2002 року. Тому при звільненні 10.04.2007 року відповідачу вірно розраховано розмір грошової допомоги у зв'язку з виходом на пенсію у розмірі місячного заробітку 1076,53 грн. за кожен з 17 повних років роботи прокурором і слідчим прокуратури, а всього 18301,01 грн. З вказаної суми податок з доходів фізичних осіб утримано відповідно до ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб». Представник відповідача Головного управління Державного казначейства у Рівненській області, позовні вимоги не визнав та просив у позові відмовити. В обґрунтування позиції зазначив, що Головне управління Державного казначейства України в м. Рівне та його посадові особи права і охоронювані законом інтереси позивача не порушували. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Державної податкової інспекції у м. Рівне позовні вимоги не визнав. В обґрунтування позиції зазначив, що згідно п.22.2 ст. 22 ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб», у разі, якщо норми інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізичних осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього Закону. Тому ч. 15 ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» щодо виплати грошової допомоги без сплати податку є такою, що втратила силу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Відповідно до ст.. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду частково доказана відповідачами правомірність своїх дій, а позивачем свої вимоги. Як вбачається з матеріалів справи як позивач так і відповідачі свої вимоги і заперечення обґрунтовують тими ж самими нормативними актами, які тлумачать кожен на свою користь. Вирішуючи цей спір суд виходить з наступного. Позивач, працював на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України з 10 жовтня 1983 року. По досягненню 20-річного стажу роботи йому з 6 вересня 2002 року на підставі ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру» оформлено пенсію за вислугу років з продовженням трудової діяльності, виходячи з місячного заробітку 1076,53 грн.. Наказом прокурора Рівненської області від 22 березня 2007 року №130 позивача звільнено з 10.04.2007 року з посади начальника відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Рівненської області, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України і ст. 501 Закону України «Про прокуратуру». На день виходу на пенсію позивач мав 28 років стажу служби в органах прокуратури, у тому числі 23 повних роки роботи прокурором і слідчим прокуратури, що підтверджується записами у трудовій книжці. В зв'язку з впорядкуванням постановами Кабінету Міністрів України умов оплати праці працівників органів прокуратури, призначена пенсія перераховувалась і на час звільнення позивача з роботи розмір його пенсії обчислено (перераховано) з місячного заробітку 5379,86 грн., що підтверджується довідкою прокуратури Рівненської області від 13.04.2007 року №18-184 про розмір місячного заробітку, з якого обчислена пенсія. Відповідно до ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури. Обставиною, з якою ЗУ «Про прокуратуру» пов'язує виникнення права на отримання грошової допомоги прокурорам і слідчим, є вихід на пенсію за вислугою років. Тобто, до моменту виходу на пенсію грошова допомога, передбачена ч.15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», не нараховується і не виплачується. Згідно змісту ст. 38 Кодексу законів про працю України, вихід на пенсію є зумовленою обставиною розірвання трудового договору і чітко визначається як причина неможливості продовжувати роботу і припинення трудової діяльності. Тобто вихід на пенсію завжди означає звільнення з роботи (посади). Позивачу 06.09.2002 року призначалася пенсія за вислугу років з продовженням трудової діяльності. Можливість отримувати пенсію за вислугу років з одночасним продовженням трудової діяльності на прокурорсько-слідчих посадах передбачена ч. 14 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру». Отже, факт призначення позивачу пенсії без звільнення його з роботи не може визнаватися як вихід на пенсію в контексті положень ст. 501 Закону України «Про прокуратуру». Тобто, днем виходу позивача на пенсію є день його звільнення з роботи 10 квітня 2007 року. Також, ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру», яка регулює порядок призначення пенсії за вислугу років і грошової допомоги у разі виходу на пенсію, не передбачає будь-яких особливостей праці прокурорів, яким призначено пенсію за вислугою років. Зокрема, відповідно до ч. 14 ст. 501 ЗУ«Про прокуратуру», прокурори і слідчі прокуратури, яким призначено пенсію за вислугу років і які працюють на прокурорсько-слідчих посадах, мають право одержувати заробітну плату відповідно до законодавства. Стаж трудової діяльності після призначення пенсії за вислугою років зараховується до загального стажу роботи, в тому числі і до стажу роботи на прокурорсько-слідчих посадах. Заробіток, отримуваний в цей період, враховується при обчисленні пенсії та грошової допомоги в загальному порядку. Таким чином, системний аналіз змісту ч. 15 ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру», якою передбачено порядок розрахунку грошової допомоги прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років у розмірі місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи, об'єктивно підтверджує відсутність у цій правовій нормі положень щодо здійснення такого розрахунку з суми місячного заробітку, з якого первинно обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи прокурором і слідчим прокуратури на час первинного її призначення. За таких обставин, належна позивачу до виплати у зв'язку з виходом на пенсію грошова допомога, згідно ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», має розраховуватись з місячного заробітку 5379,86 грн. за кожен з 23 повних років роботи прокурором та слідчим прокуратури станом на 10 квітня 2007 року і становити 123736,78 грн. Однак на підставі наказу прокурора Рівненської області від 11.04.2007 року №169 для розрахунку розміру грошової допомоги позивачу взято місячний заробіток 1076,53 грн. станом на 04.09.2002 року, з якого йому первинно обчислена пенсія, і лише за 17 років роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури. Внаслідок цього, позивачу невірно розраховано грошову допомогу в розмірі 18301,01 грн. Суд вважає, що така позиція прокуратури Рівненської області суперечить ч.2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Що стосується вимог позивача про повернення з бюджету стягнутого відповідачем податку в сумі 2745 (дві тисячі сімсот сорок п'ять) грн. 15 коп., з нарахованої позивачу грошової допомоги в розмірі 18301,01 грн. у зв'язку з виходом на пенсію, то суд вважає цей податок утримано правомірно на підставі ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року. Згідно п. 22.2 ст. 22 зазначеного Закону, у разі, якщо норми інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізичних осіб, суперечать його нормам, пріоритет мають норми цього Закону, а ч. 15 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», в якій зазначено, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років виплачується грошова допомога без сплати податку - суперечить цьому спеціальному закону з оподаткування, а тому вимога позивача про повернення з бюджету цієї суми безпідставна. З цієї підстави також безпідставною є вимога позивача про стягнення без сплати податків грошової допомоги в розмірі 105435 (сто п'ять тисяч чотириста тридцять п'ять) грн. 77 коп., як різниці між загальною сумою грошової допомоги (123736,78 грн.) та вже отриманої в розмірі 18301,01 грн . Таким чином, суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: granted