Рішення адміністративного суду від 2008-03-24 00:00:00+02

27 листопада 2007 року в газеті “Вінниччина”опубліковано оголошення про проведення конкурсу на внутрішньообласні маршрути перевезення пасажирів, відповідно до якого ФОП [PERSON] подав заяву на участь у конкурсі на об'єкт конкурсу № 20 та наступні документи: - копія ліцензії, завірена нотаріально; - копія ліцензійної картки; - копія квитанції про сплату за участь у конкурсі; - конкурсні пропозиції; - інвестиційний проект. 11 грудня 2007 року відбулось засідання конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на внутрішньообласних міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, на якому при розпечатанні конверта СПД [PERSON] виявлено, що претендент подав на конкурс один транспортний засіб та ліцензійну карточку на нього. В зв'язку з чим, комісія вирішила не реєструвати документи [PERSON]. в журналі обліку, з підстав неподання документів у повному обсязі та повернути їх останьому. Проведення даного засідання та дослідження конкурсною комісією поданих претендентами документів, спростовує твердження позивача про те, що його не було допущено до участі у конкурсі. Відповідно до ст. 46 Закону України “Про автомобільний транспорт”(далі - Закон) для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: - заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; - нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів та копії ліцензійних карток на автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті; - відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; - документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі. Статтею 45 Закону встановлено, що у конкурсі на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування можуть брати участь автомобільні перевізники, які мають ліцензію на той вид послуг, що виносять на конкурс, на законних підставах використовують у достатній кількості сертифіковані автобуси відповідного класу, відповідають вимогам, викладеним у статті 34 цього Закону. Водночас, згідно пункту 12 Порядку проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі -Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 139 від 29.01.2003 року для участі у конкурсі претендент подає конкурсному комітетові такі документи: - заяву на участь у конкурсі за зразком згідно з додатком; - конкурсні пропозиції щодо визначення транспортних засобів для роботи на автобусному маршруті загального користування, вартості транспортних послуг, здешевлення поїздки для окремих категорій громадян тощо; - нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування; - документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі. Оскільки у вказаних нормах є певні розбіжності, то суд виходить з того, що Постанова Кабінету Міністрів України № 139 від 29.01.2006 р. є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому, у разі виникнення колізії між його нормами та нормами Закону, застосуванню підлягають положення останнього. Крім того, Прикінцевими положеннями вказаного Закону встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Отже, при вирішені даного спору, суд виходить із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами. Крім викладеного вище, слід зауважити таке. Відповідно до ст. 44 Закону організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов'язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів, зокрема, належить визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показникам. У разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов'язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п'яти років. Як вбачається, наказом начальника управління транспорту обласної державної адміністрації Рибака Б.В. №22 від 7.11.2007 р. затверджено умови проведення конкурсу на перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування (далі - Умови), які зареєстровані в управлінні юстиції Вінницької області 9.11.2007 р. за № 62/732 та погоджені з Вінницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України і Держкомітетом з питань регуляторної політики. Вказаними Умовами, зокрема, передбачено, що у конкурсі можуть брати участь пасажирські перевізники, які мають резерв автобусів для заміни рухомого складу на автобусних маршрутах загального користування, у разі виходу їх з ладу (п.4.2.3). Відповідно до п. 10 Порядку визначені замовником умови проведення конкурсу є обов'язковими для конкурсного комітету та його учасників. Відповідно до п. 19 Порядку документи, подані не в повному обсязі, не реєструються і повертаються претенденту із зазначенням причин. Аналізуючи норму статті 44 Закону, суд дійшов висновку про те, що інвестиційний проект - зобов'язання додається до заяви про участь у конкурсі за умови поданих доказів, що містять характеристику наявних автомобілів, що не відповідають умовам конкурсу, однак, які претендент пропонує використовувати на дданому маршруті. Підсумовуючи викладене, суд вбачає, що позивачем до заяви на участь у конкурсі не додано доказів наявності у останнього резерву автобусів для заміни рухомого складу на автобусних маршрутах загального користування, у разі виходу їх з ладу, що є невиконанням вимог Умов, а тому відсутні підстави вважати, що дії відповідача щодо повернення документів позивачу були протиправними. Отже, відсутні підстави для задоволення вимог про скасування рішення конкурсного комітету Вінницької ОДА, викладеного в протоколі №9 від 11.12.2007 р., в частині відмови в реєстрації пакету документів поданих для участі у конкурсі по об'єкту № 20. Наслідком відмови зазначених позовних вимог є відмова в задоволені решти вимог про визнати недійсними та скасування дозволів на перевезення, які були видані ФОП [PERSON] на підставі оскаржуваного результату конкурсу на об'єкті № 20; зобов'язання оголосити та провести новий конкурс на перевезення пасажирів по оборотним рейсам, які були об'єктом конкурсу № 20. Відповідно до статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. В зв'язку з чим, в частині вимог про стягнення 2200 грн. витрат на правову допомогу у вигляді оплати послуг адвоката в позові слід відмовити.

Результат розгляду: denied