Рішення адміністративного суду від 2008-01-08 00:00:00+02

[PERSON]. звернулася в суд із зазначеним позовом вказуючи, що є учасником війни і згідно із ст. 14 п. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2004-2007 роки виплачувалась їй не в повному обсязі. Так, в 2004 році їй взагалі не було виплачено допомогу, в 2005 і 2006 роках їй було виплачено по 50 грн., а в 2007 р. - 55 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2004 р. складав 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то їй належало виплатити виходячи з 3-х мінімальних розмірів пенсій, у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн., у 2007 р. - 1230.18 грн., однак їй виплачено значно менше, недополата становить у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 946 грн., у 2006 р. - 1027 грн., у 2007 р. - 1175.18 грн., тобто за 4 роки їй недоплачено 3425.53 грн., які вона просить стягнути з відповідачів. Крім того, просить поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду, оскільки в зв”язку з похилим віком, станом здоров”я не могла слідкувати за змінами в законодавстві. Ухвалою суду від 08.01.2008 року позивачу відмовлено в поновленні строку звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю. Представник Державного казначейства України у судове засідання не з”явився, подавши заперечення на позов, оскільки Державне казначейство не є стороною по справі, крім того позивач порушила строки звернення до суду, тому в задоволенні позову необхідно відмовити, слухати справу без представника казначейства. Представники інших відповідачів у судове засідання не з`явились, повідомлені своєчасно про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, тому згідно ч. 4 ст. 128 КАС суд вважає за можливе розглянути справу по суті у їх відстуності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON]. є учасником війни, що підтверджується ксерокопією посвідчення (а.с. 8, 9). Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня, учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 р. складала 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повинні складати: у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн.., у 2007 р. - 1230.18 коп., а всього 3580.53 грн.. Однак Законом України «Про державний бюджет України на 2004 рік» грошова допомога не виплачувалсь, а законами про державні бюджети на 2005 -2007 роки, розміри допомоги зменшувались, позивачем отримано в 2005 р. - 50 грн., в 2006 р. - 50 грн., в 2007 р. - 55 грн. (а. с. 6, 7), з чого вбачається, що їй недоплочено допомоги в сумі 3425.53 грн. (3580.53 грн. - 155 грн.). Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни здійснюється у розмірі 55 грн.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі 1175.18 грн. (410.06 х 3 - 55 грн. отриманої допомоги), які необхідно стягнути з Міністерства праці та соціальної політики України, яке є головним розпорядником бюджетних коштів, в зв”язку з чим в задоволенні позовних вимог до Міністерств фінансів України і Державного казначейства України необхідно відмовити. Що стосується вимог позивача про виплату таких допомог за 2004-2006 роки, то враховуючи, що позивач пропустила строки звернення до адміністративного суду, тому у задоволенні її вимог про стягнення недоплачених виплат за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted