Рішення адміністративного суду від 2008-02-26 00:00:00+02

[PERSON]. звернувся з адміністративною позовною заявою до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції (ОДПІ) у Полтавській області про визнання дій неправомірними, мотивуючи тим, що він після смерті матері[PERSON] успадкував від неї спадщину у вигляді земельної частки ( паю ) , розташованої на території Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Згідно податкового повідомлення від 18.05.2007 року його зобов'язано сплатити борг за узгодженим податковим зобов'язанням в сумі 4316, 50 грн. Другим податковим повідомленням від 12.07.2007 року він зобов'язаний сплатити борг за узгодженим податковим зобов'язанням в сумі 1079,13 грн. У січні 2008 року він отримав першу податкову вимогу, за якою його зобов'язано сплатити податок на прибуток у розмірі 13 % , що становить 1079 грн. 13 коп. за отриману ним спадщину у вигляді земельної частки (паю) у 2006 році при цьому відповідач вважає сертифікат на земельну частку об'єктом комерційної власності, а саме - корпоративним правом. Позивач вважає дії Лубенської ОДПІ щодо зобов'язання його сплати податку на прибуток в розмірі 13 % за отриману спадщину - земельну частку ( пай) неправомірними, оскільки вони суперечать ст.13 ЗУ ' Про податок з доходів фізичних осіб” , в зв'язку з чим прохає суд визнати незаконним рішення Лубенської ОДПІ про стягнення з нього даного податку та прохає визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу № 1/2 від 18 січня 2008 року Лубенської ОДПІ. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, прохає їх задовольнити. Представник відповідача Лубенської ОДПІ позовні вимоги не визнав , мотивуючи тим, що згідно ст. 13 ЗУ ' Про податок з доходів фізичних осіб ' спадщина у вигляді земельної частки ( паю ) оподатковується за правилами оподаткування об'єктів комерційної власності, являється корпоративним правом і з цих підстав позивач зобов'язаний сплачувати податок з прибутку . Дослідивши обставини справи, заслухавши учасників судового засідання суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . В судовому засіданні встановлено, що згідно п.п.13.1, 13.2 ст. 13 ЗУ ' Про податок з доходів фізичних осіб ' доходи у вигляді успадкованих об'єктів нерухомого та рухомого майна оподатковується за ставкою 0%, якщо вони були отримані від родичів членами сім'ї першого та другого ступеня споріднення. Згідно ст.1 п.1.20.4 абз.2 цього закону передбачено , що членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки та батьки її чоловіка або дружини, її чоловік, або дружина , діти як такої фізичної особи, так її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти. Судом доведено , що [PERSON]. являючись рідним сином спадкодавця [PERSON], отримав спадщину у вигляді права на земельну ділянку , площею-3.01га,розташовану на території Михнівської сільської ради Лубенського району Полтавської області , являється по відношенню до неї родичем першого ступеня споріднення (сином), що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про право на спадщину за законом. Ставлячи податкове зобов'язання на позивача [PERSON] Лубенська ОДПІ цих вимог Закону не врахувала і тому з цих підстав дії відповідача стосовно зобов'язання позивача сплатити податок на його прибуток від отриманої спадщини суд визнає неправомірними. Згідно підпункту 'в' п.13.1 ст. 13 цього Закону визначено , що об'єктом спадщини платника податку є об'єкт комерційної власності , а саме - цінний папір ( крім депозитного ( ощадного), іпотечного сертифіката ), корпоративне право , власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс, інтелектуальна власність ( промислова ) власність або право на отримання доходу за нею. У ст. 3 ЗУ ' Про цінні папери та фондову біржу ' подано вичерпний перелік видів цінних паперів , серед яких сертифікатна право на земельну частку ( пай) не значиться. Представник відповідача вважає, що сертифікат на право на земельну частку відноситься до об'єктів комерційної власності, а саме являється корпоративним правом з чим суд не погоджується, виходячи з наступного. Згідно ст. 167 Господарського кодексу України , корпоративні права - це права особи, частка якої визначається в статутному фонді ( майні ) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку ( дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до Закону, а також інші правомочності, передбачені Законом та статутними документами. Сертифікат на земельну частку ( пай ) не надає можливості його власнику брати участь в управлінні господарською організацією, отримувати певну частку прибутку ( дивідендів ) даної організації та актив у разі її ліквідації. Відповідно до Національного стандарту № 1 ' Загальні засади оцінки майна і майнових прав ' , затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року за № 1140 , цілісний майновий комплекс - це об'єкт, сукупність активів якого дає змогу провадити певну господарську діяльність. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їхні структурні підрозділи ( цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні об'єкти з подальшим складанням відповідного балансу та можуть бути зареєстровані як самостійні суб'єкти господарської діяльності тощо. Таким чином суд вважає , що право на земельну частку (пай) , посвідчене сертифікатом, не належить до жодного із різновидів об'єктів комерційної власності і не є об'єктом , що підлягає оподаткуванню. Відповідно вимог ст. 13 цього Закону , навіть при умові , що сертифікат на земельну частку( пай) засвідчує , майнове право ( сертифікат на земельну частку ( пай) породжує лише майнові права та обов'язки, що теж є майном) , то у Лубенській ОДПІ не було жодних підстав зобов'язувати позивача сплачувати податок як доходу з фізичної особи , оскільки доходи фізичних осіб у вигляді об'єктів рухомого майна , які успадковуються членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковуються за нульовою ставкою. Згідно ст.ст. 1, 6 ЗУ ' Про систему оподаткування ' передбачено, що ставки податків і об'єкти оподаткування повинні встановлюватися виключно законами України про оподаткування. Законодавчою базою України не передбачено оподаткування сертифікатів на земельну частку ( пай ) отриманих у спадщину родичами першого ступеня споріднення У зв'язку з цим встановлення об'єктів оподаткування в будь - який інший спосіб органами державної податкової служби суперечить Закону. Таким чином суд прийшов до висновку, що доходи у вигляді успадкування земельної ділянки (паю) членами сім'ї першого ступеня споріднення ( в даному випадку сином від матері) не оподатковуються податком з доходів фізичних осіб. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що наведеними доказами доводи відповідача спростовуються і тому вимоги позивача про визнання дій відповідача щодо зобов'язання сплати ним податку на прибуток за отриману спадщину у вигляді земельної паю неправомірними підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted