Рішення адміністративного суду від 2008-08-05 00:00:00+03

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 3952,00 грн. Вимоги мотивує тим, що їй як учаснику війни відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені її права. Позивач в судове засідання не з'явилася. В позові зазначила, що просить справу розглядати без неї. Представники відповідачів до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заперечень проти позовних вимог суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2004 році - --- грн., у 2005 році -50 грн., у 2006 році -50 грн., у 2007 році -55 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2004 рік”, “Про державний бюджет на 2005 рік”,”Про державний бюджет на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” Відповідно до ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідно стягнути на її користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1175,18 грн. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial