Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

заявлено позов про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] заборгованості по єдиному податку в сумі 227,32 грн. за рахунок активів боржника. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на 26.03.2008 року рахується борг в сумі 227,32 грн. за не сплату єдиного податку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач заперечень на позовну заяву та повноважного представника у судове засідання не направив. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся повісткою суду. Відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, повістка вручається під розписку. Оскільки повістка суду вручена відповідачу під розписку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача. Заслухавши представника позивача, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом у справі встановлено, що відповідача зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності та відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області від 19.02.2002 року за №37 взято на облік платника податків (а.с.5), крім того 19.02.2002р. відповідачу видано свідоцтво платника єдиного податку [NUMBER] (а.с.6). Станом на 26.03.2008 року за [PERSON]рахується податковий борг за несплату єдиного податку в сумі 227,32 гривень, що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області (а.с.3). Відповідно до п. 2 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, суб'єкти малого підприємництва -фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. У п. 5 зазначеного Указу вказано, що суб'єкти підприємницької діяльності несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством. Відповідно до ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за додержанням законодавства про податки, правильністю їх обчислення і своєчасного надходження. У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове стягнення податкової заборгованості -передбачена законодавством України процедура погашення податкової заборгованості платника податків шляхом звернення стягнення на активи відповідного платника податків. Як зазначено у пункті 1.7 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активами платника податків є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання. Відповідно до пункту 5 стаття 48 Закону України „Про власність” положення щодо захисту прав власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання. Статтею 3 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов'язань виключно за рішенням суду. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню. Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Крім того, відповідно до п.3 Розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн.

Результат розгляду: granted