Рішення адміністративного суду від 2008-06-02 00:00:00+03

заявлено позов Жмеринського міжрайонного прокурора Вінницької області в інтересах Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] про стягнення податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 26280 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що підприємець [PERSON] має податкову заборгованість перед бюджетом по податку на додану вартість в сумі 26280 грн., яка виникла внаслідок несплати у строк узгоджених податкових зобов'язань. Прокурор та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач у справі про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надіслав на адресу суду клопотання, згідно із яким просить відкласти розгляд справи до вирішення в Господарському суді Вінницької області справи №14/33-08 за позовом [PERSON] до ПП “Подільський хліб”про стягнення заборгованості. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне продовжити розгляд справи відповідно до положень ст. 128 КАС України, оскільки вказана відповідачем причина не є поважною для відкладення розгляду адміністративної справи, крім того розгляд справи у Господарському суді Вінницької області ніяким чином не впливає на розгляд цієї справи. Статтею 122 КАС України адміністративна встановлено, що адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Оскільки встановлений Законом строк розгляду збіг, суд вирішив справу розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, як передбачено ст. 128 КАС України. Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом у справі встановлено, що [PERSON] 19.01.2001 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Жмеринським міськвиконкомом у Вінницькій області (а.с.4) та перебуває на обліку платників податків у Жмеринській Об'єднаній ДПІ, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 17.03.2008 року (а.с.5). Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, за [PERSON]. станом на час розгляду справи рахується заборгованість перед бюджетом по податку на додану вартість в сумі 26280 грн. Вказана заборгованість підтверджується Актом проведення виїзної планової перевірки суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON]з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 14.09.2007 року №22/17/2381609537(а.с.6-12), зворотнім боком облікової картки, а також іншими матеріалами адміністративної справи. П. 9.8 ст. 9 Закону України “Про податок на додану вартість”від 03.04.1997 року передбачено, що платник податку в обліку якого на день анулювання реєстрації знаходяться товарні залишки або основні фонди, стосовно яких був нарахований податковий кредит, у минулих або поточному податкових періодах, зобов'язаний визнати умовний продаж таких товарів за звичайними цінами та відповідно збільшити суму своїх податковий зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого відбувається таке анулювання. Відповідно до п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”від 21.12.2000 року відповідачу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкових зобов'язань по податку на додану вартість нараховані штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення від 1.10.2007 року №0006331701/0, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Крім того, у відповідності до 5.3.1. ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Законом для подання податкової декларації. Згідно із п.5.4.1 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”- узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею (протягом 10 календарних днів після подання податкової декларації чи з дня отримання податкового повідомлення-рішення), визнається сумою податкового боргу. Статтею 11 Закону України “Про систему оподаткування”встановлено, що відповідальність за несвоєчасність сплати податків і зборів і додержання Законів про оподаткування несуть платники податків і зборів відповідно до Законів України. Як встановлено під час судового засідання відповідачем нарахування по податку на додану вартість до податкових органів не проводилися, борг на момент розгляду справи не був погашений. Тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за додержанням законодавства про податки, правильністю їх обчислення і своєчасного надходження. Згідно із ст. 20 Закону України “Про систему оподаткування”контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими органами в межах повноважень, визначених законом У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, суд приходить до висновку позов задовольнити. Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Крім того, відповідно до п.3 Розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1% від майнових вимог.

Результат розгляду: granted