Рішення адміністративного суду від 2008-03-27 00:00:00+02

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 7 травня 2007 року позов задоволено частково, а саме, визнано незаконним та скасовано податкове повідомлення від 7 червня 2006 року на ім'я [PERSON]на суму 298,81 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 7 травня 2007 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON]та прийняти в цій же частині нову постанову, якою відмовити позовних вимог. Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, пояснення представника відповідача, який підтримав вимоги апеляційної скарги та, перевіривши доводи апеляції наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у червні 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.06.2005р., спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з грошового вкладу в розмірі 5976,10 грн. Відповідно до п.4.1. ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р. №889-ІV (надалі - Закон України №889-ІV), загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів звітного року, а також іноземних доходів, одержаних протягом такого звітного року. Згідно п.п.4.2.14 п.4.2 ст.4 Закону України №889-ІV, до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається дохід у вигляді вартості успадкованого майна, у межах, що підлягає оподаткуванню цим податком згідно з нормами статті 13 цього Закону. Відповідно до п.п.«д» п.13.1 ст.13 Закону України №889-ІV об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на кошти, а саме готівкові кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банках та небанківських фінансових установах, у тому числі депозитні (ощадні), іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю. Згідно п.13.4 ст.13 Закону України №889-ІV особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Відповідно до п.п.13.2.2 п.13.2 ст.13 Закону України №889-ІV об'єкти спадщини оподатковуються при отриманні спадщини спадкоємцями, що не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, - за ставкою податку, визначеною пунктом 7.2 статті 7 цього Закону, до будь-якого об'єкта спадщини. Ставка податку відповідно до п.7.2 ст.7 вищезазначеного Закону становить 5%, що складає 298,81 грн. Таким чином, податковою інспекцією у Оболонському районі міста Києва правомірно прийняте податкове повідомлення від 07.06.2006р. Відповідно до ст.1 Закону України «Про систему оподаткування» №1251-ХІІ, встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування. Верховна Рада Автономної Республіки Крим і сільські, селищні, міські ради можуть встановлювати додаткові пільги щодо оподаткування у межах сум, що надходять до їх бюджетів. Пільги, що звільняють позивачку від сплати податку відсутні. Окрім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» №537-96-ВР на підставі цього Закону встановлюються зобов'язання держави перед громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, а також у державні цінні папери, придбані в установах Ощадного банку СРСР, що діяли на території України: облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, облігації Державної внутрішньої виграшної позики 1982 року, державні казначейські зобов'язання СРСР, сертифікати Ощадного банку СРСР. Таким чином, вказаний вище Закон не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки він регулює відносини щодо відновлення заощаджень громадян України втрачених внаслідок знецінення і не регулює відносини щодо оподаткування спадщини. Згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Оскільки наведені вище порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, постанову Оболонського районного суду міста Києва від 7 травня 2007 року належить скасувати в частині задоволення позовних вимог [PERSON]. і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні цих же позовних вимог. На підставі викладеного та,

Результат розгляду: denied