Рішення адміністративного суду від 2009-10-01 00:00:00+03

ДПІ у Шевченківському районі м. Києва проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Фармасвіт`з питань дотримання вимог податкового законодавства, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджетів ПДВ за період з 01.08.08р. по 31.01.08р., за результатами якої складено акт від 05.11.08р. №2647/23-12/34821756. Як вбачається з акту перевірки, підставою для її проведення слугувала постанова слідчого СОГ ОВС СВ ПМ ДПА у Київській області від 29.10.08р. про призначення позапланової перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету ПДВ за серпень 2008 року. Як вбачається із вказаної постанови, долученої до матеріалів справи, необхідність у проведенні даної перевірки зумовлена тим, що під час судового слідства у кримінальній справі встановлено, що невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою між собою розробили злочинну схему конвертації грошових коштів та мінімізації податкових зобов`язань з використанням у зазначеній схемі створених або придбаних з метою прикриття незаконної діяльності фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності , серед яких ТОВ «Фармасвіт». За результатами документальної невиїзної перевірки та на підставі вказаного акту перевірки, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва прийняте податкове повідомлення -рішення №0007892312/0 від 18.11.08р., згідно з яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 8 174 206, 30 грн., з яких: 6 287 851,00 грн. основного платежу та 1 886 355, 30 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Як свідчать матеріали перевірки та обставини справи, підставою для визначення податкового зобов`язання слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п.п.7.4.1. пункту 7.4., п.п.7.4.5., п.п.7.7.1. п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок завищення податкового кредиту з ПДВ за серпень 2008 року на загальну суму 6 287 851,00 грн. Доводи податкового органу ґрунтуються на тому, що операції позивача з ТОВ «Інтертраст -Юніон`за липень -серпень 2007 року є фіктивними, з посиланням на те, що товари позивачем фактично не придбавались, фінансового-господарська діяльність позивачем не велась, про що свідчать пояснення директорів позивача, а також на рішенні Господарського суду м. Києва від 15.02.08р., згідно з яким ТОВ «Інтертраст -Юніон» визнано банкрутом. Крім того, зазначене Товариство не знаходиться за юридичною та фактичною адресою, кількість працюючих -1 особа; основні засоби відсутні, до податкових органів не звітує, свідоцтво платника ПДВ №10004110 анульовано з 15.02.08р., що на думку податкового органу, свідчить про відсутність у контрагента позивача адміністративно-господарських можливостей для виконання господарських зобов`язань. Відповідач вважає, що безтоварна господарська операція, в результаті якої строюється можливість відшкодування податку на додану вартість з бюджету, завідомо суперечить інтересам держави та суспільства та є такою, що порушує публічний порядок, а отже є нікчемною. В зв`язку з цим, зазначає відповідач, позивач не мав правових підстав для віднесення суми ПДВ до складу податкового кредиту відповідно до п.п. 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Суд погоджується з доводами податкового органу, вважає оспорюване податкове повідомлення-рішення правомірним, а позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до п.1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. N 509-XII, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати, зокрема, документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов`язкових платежів) незалежно від способу їх подачі). Відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 р. N 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за N 925/11205, невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов`язкових платежів), незалежно від способу їх подачі. В силу ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», органи державної податкової служби мають право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) такими платниками податків. Таким чином, запрошення платників податків або їх представників для проведення невиїзної документальної перевірки є правом, а не обов`язком податкового органу. Разом з тим, 11.11.08р. ДПІ у Шевченківському районі м. Києва складено акт №100 про те, що на запрошення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва №11034/10/23-1207 від 05.11.08р. керівник ТОВ «Фармасвіт`[PERSON], для ознайомлення зі змістом, підписання та отримання акту перевірки не з`явився. На підтвердження факту отримання позивачем запрошення відповідачем долучено до матеріалів справи повідомлення про вручення 08.11.08р. поштового відправлення рекомендованим листом за 46875976 від 06.11.08р., оригінал якого оглянутий в судовому засіданні. Крім того, матеріали справи містять акти тематичної перевірки місцезнаходження ТОВ «Фармасвіт`від 18.09.08р. № 2405/2304/34821756 та від 03.11.2008 р. № 2635/23-12/348217754, відповідно до яких встановлено, що за юридичною адресою Товариство не знаходиться. Згідно з актом від 03.11.2008 р. під час тематичної перевірки податковим органом встановлено, що у приміщенні за юридичною адресою ТОВ «Фармасвіт`знаходиться інше ТОВ «Альянс». За наведених обставин, у суду відсутні підстави для висновку про порушення податковим органом порядку проведення перевірки, як відсутні підстави вважати, що наслідком процедурних порушень з боку податкового органу, навіть якщо такі і мали місце, було прийняття неправомірного податкового повідомлення-рішення. Як вбачається з акту перевірки, при проведенні документальної невиїзної перевірки за період з 01.08.08р. по 31.08.08р. податковим органом використано податкову декларацію з ПДВ за серпень 2008 р. та додані до листа ОВС СВ Податкової міліції ДПА у Київській області № 214/26-09 від 30.10.08р. та постанови слідчого СОГ ОВС СВ ПМ ДПА у Київській області від 29.10.08р. наступні документи: установчі та реєстраційні документи, податкова декларація з ПДВ за серпень 2008 року, додаток 5 до вказаної декларації, пояснення [PERSON] від 21.07.08р., відібрані УПМ ДПА в м. Запоріжжя, акт перевірки місцезнаходження за №2405/2304/34821756 від 18.09.08р., який свідчить про відсутність ТОВ «Фармасвіт`за юридичною адресою. Під час розгляду додатку 5 до декларації з ПДВ за серпень 2008р., яким передбачено розшифрування податкового кредиту та податкових зобов`язань в розрізі контрагентів податковим органом встановлено, що одним з контрагентів ТОВ «Фармасвіт`є ТОВ «Інтертраст -Юніон», у якого ТОВ «Фармасвіт`придбано товари (роботи, послуги) на загальну суму 31 439 252, 59 грн., в тому числі ПДВ -6 287 850, 51 грн. Разом з тим, з наявних у матеріалах справи пояснень [PERSON] , який у липні -серпні 2007 року займав посаду директора ТОВ «Фармасвіт`вбачається, що ним спільно з іншими двома особами було зареєстровано вказане Товариство, однак фінансового-господарська діяльність на підприємстві не здійснювалась, договори не укладались, до податкових органів надавались звіти з нульовими показниками; печатка ТОВ знаходилась у нього; взаємовідносин з ТОВ «Інтертраст -Юніон» у 2007 році не було, договори з ним не укладались, про вказане підприємство [PERSON] вперше чув при відібранні пояснень працівниками податкової міліції. З пояснень [PERSON] , який займав посаду директора ТОВ «Фармасвіт» 30.01.07р. по 20.12.07р., наданих 21.07.08р. УПМ ДПА в Запорізькій області, вбачається, що останній не здійснював фінансово -господарської діяльності від імені Товариства та не доручав будь-кому здійснювати таку діяльність; жодних договорів, бухгалтерських документів, накладних, податкових накладних, касових, платіжних та інших документів не підписував. Відповідно до довідки Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 26.05.09р. № 07/35-3348, надісланої на запит суду, за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб -підприємців, вказані особи зареєстровані керівниками ТОВ «Фармасвіт», а саме: [PERSON] з 30.01.07р. по 20.12.07р; [PERSON] з 20.12.2007 р. по 15.09.2008 р.; з 15.09.08р. по даний час - [PERSON] . Як вбачається з акту перевірки (стор.4), згідно листа № 36515.10 від 22.09.08р., наданого до ДПІ у Шевченківському районі директором позивача [PERSON], ТОВ «Фармасвіт`було придбано 15.09.08р. для здійснення підприємницької діяльності у попереднього власника [PERSON] . За наведених документальних доказів, суд вважає доведеними доводи податкового органу про нікчемність угоди з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Інтертраст -Юніон». Надані представником позивача податкові накладні та рахунки -фактури не є достатніми доказами на підтвердження факту реальності господарських операцій. Докази оплати вартості товару, а отже сплати ПДВ в ціні товару у позивача відсутні, як і відсутні інші докази на підтвердження факту доставки товару (накладні, товарно-транспортні накладні, тощо). Відповідно до положень підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(у редакції Закону України від 30.11.2006 р. N 398-V) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 цього ж Закону). Таким чином, за змістом наведених норм Законів, до складу податкового кредиту можуть бути віднесені тільки ті суми податку на додану вартість, які сплачені у звґязку з реальним (фактичним) придбанням товарів, послуг чи основних фондів, призначених для використання в межах господарської діяльності платника податку. Враховуючи свідчення директорів ТОВ « Фармасвіт`[PERSON] та [PERSON] про те, що товар не придбавався у ТОВ «Інтертраст -Юніон», сама по собі наявність у позивача податкових накладних, виданих та підписаних невстановленою особою, не є безумовною підставою для віднесення зазначених у ній сум до податкового кредиту. Доводи позивача про те, що угода мала місце в 2007 році та не визнана недійсною в судовому порядку не заслуговують на увагу. Угоди (господарські операції), які мають ознаки фіктивних та в результаті яких створюється можливість відшкодування ПДВ з бюджету та заниження податкових зобов`язань, завідомо суперечать інтересам держави і суспільства ( ст.207 ГК України) та є такими, що порушують публічний порядок (ст.229 ЦК України). За змістом ч.1 ст.228 ЦК України, правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким , що порушує публічний порядок , а тому згідно ч.2 цієї статті є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тим, що повґязані з його недійсністю. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень, в зв`язку з чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Результат розгляду: denied