Рішення адміністративного суду від 2008-07-04 00:00:00+03

Звернувшись до суду, позивач посилається, що вона є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, (зона посиленого радіоекологічного контролю) проводиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 цієї статті. Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1-ї категорії повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров”ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Зазначає, що розмір виплачених їй вищезгаданих доплат не відповідає розміру встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач на звернення позивача про донарахування та доплату вказаних сум відмовився, посилаючись на те, що доплата та додаткова пенсія виплачувалась в порядку та розмірах, визначених постановами КМ України “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 836 від 26.07.1996 року та № 1 від 03.01.2002 року. Просить стягнути з відповідача на її користь 11090 грн. недоотриманих сум пенсії, в тому числі: 5097 грн. 60 коп. щомісячної доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю за 2007 рік, 5992 грн. 40 коп. щомісячної додаткової пернсії за шкоду, заподіяну здоров”ю, як особі віднесеній до категорії 1 за 2005-2007 роки станом на 31.12.2007 року. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву в якій позов підтримала, просить його задовольнити та справу заслухати у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання з”явився, позов не визнав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Рокитнянському районі Київської області з 08.11.1998 року як непрацюючий пенсіонер, що сторонами на оспорюється, і отримує пенсію по П групі інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та є зареєстрованою і постійно проживає в с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області, яке згідно постанови КМ України від 23.07.1991 за №106 (додаток №1) віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідач відмовив у задоволенні її вимог мотивуючи тим, що розмір виплаченої позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров”ю особам, віднесеним до категорії 1 призначеної відповідно до ст..50 і пенсій передбачених частиною 4 статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС” проводиться виходячи з розрахункової величини 19 грн. 91 коп., яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року. Викладене підтверджується наявними у справі та оглянутими у судовому засіданні письмовими доказами, якими є: § Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 на ім»я позивача; § Копією вкладки [NUMBER] від 13.10.2006 року; § Копією пенсійного посвідчення; § Копія листа відповідача від 11.01.2008 року. § Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, (зона посиленого радіоекологічного контролю) проводиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 цієї статті. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», має право на шомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров”ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Частиною 1 статті 28 Закону України “Про загальнообов'язкове пенсійне страхування” визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте частиною3 цієї статті встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а тому щодо пенсіонерів, яким пенсія призначена за іншими спеціальними законами, у тому числі і на підставі Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначений у частині 1 статті 28 Закону України “Про загальнообов'язкове пенсійне страхування” розмір мінімальної пенсії за віком не застосовується. Позивач перебуває на обліку у відповідача з 08.11.1998 року і отримує пенсію по 2 групі інвалідності на підставі Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір пенсій, встановлений частиною 4 статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був визначений, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який для цієї категорії пенсіонерів законодавчо встановлений не був. Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку стверджувати про звуження змісту та обсягу прав осіб, яким пенсія призначена з урахуванням положень ч.4 ст.54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів та відповідно про порушення положень статті 22 Конституції України підстав не вбачається, а тому відмовляючи у виплаті позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров”ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та відповідач діяв в межах наданої компетенції у відповідності до вимог законодавства та доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати не порушив права та законні інтереси позивача.

Результат розгляду: denied