Рішення адміністративного суду від 2008-04-23 00:00:00+03

заявлено позов Крижопільської міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області про стягнення з [PERSON] заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 245,44 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на час розгляду адміністративної справи рахується борг в сумі 245,44 гривень за не сплату податку з доходів фізичних осіб. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач заперечень на позовну заяву, витребувані судом докази та повноважного представника у судове засідання не направив. Про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений повісткою суду на 23.04.2008 рік. Відповідно до ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, повістка вручається під розписку. Оскільки повістка суду вручена відповідачу під розписку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №1349324, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду судової справи, отже суд здійснив всіх заходів для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача. Заслухавши представника позивача, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом у справі встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкувала майновий пай на суму 1888 гривень (а.с.9). Крім того, судом встановлено, що відповідно до декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2006 року або за інший період звітного року, громадянка [PERSON]отримала спадщину на суму 1888 гривень, а згідно з розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб (ПДФО), що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту, вбачається, що сума податку з доходів фізичних осіб в даному випадку становить 245,44 гривень. Таким чином, станом на час розгляду справи за [PERSON]рахується податковий борг в сумі 245,44 гривень. Сума заборгованості у відповідача підтверджується, зокрема, розрахунком з доходів фізичних осіб (ПДФО), що підлягає поверненню платнику податків або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту (а.с.10), довідкою Крижопільської МДПІ у Вінницькій області про суми заборгованості станом на 13.03.2008 р. (а.с.11), іншими матеріалами адміністративної справи. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач у справі не є членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, а тому, відповідно до п.п.13.2.2 п 13.2 ст. 13 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”№889 від 22.05.2003 року, в редакції яка діяла на час отримання відповідачем спадщини, при отриманні спадщини спадкоємцями, що не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою 13% до вартості об'єкта. На підставі поданої відповідачем декларації №119 від 19.03.2007 року Крижопільською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №0006621700/0 від 26.03.2007 року на загальну суму податкового зобов'язання 245,44 гривень, котре було направлено [PERSON], а тому відповідно до пп. 5.2.1. п. 5.2. Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” сума податкового зобов'язання вважається узгодженою. Відповідно до п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки визнається сумою податкового боргу платника податків. Згідно із ст.6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”Крижопільською МДПІ відповідачеві також направлялися податкові вимоги за №1/12 та №2/22. Вказані вимоги залишилися без виконання, заходи здійсненні позивачем не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості. Оскільки на час розгляду справи в суді сума заборгованості відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Підпунктом 3 п. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”встановлено, що платники податків і зборів зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни. Відповідно до ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за додержанням законодавства про податки, правильністю їх обчислення і своєчасного надходження. Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted