Рішення адміністративного суду від 2008-01-17 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду і просить визнати неправомірною відмову виконкому Норинцівської сільської ради в прийнятті на баланс належного їй домоволодіння[ADDRESS] та зобов'язати відповідача прийняти зазначене домоволодіння на баланс для отримання компенсації вартості втраченого домоволодіння, мотивуючи тим, що вона отримала у спадщину будинок, що знаходиться у зоні радіаційного забруднення, сама проживає в чистій зоні, а тому має право на вказану компенсацію. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не прибув, але просить справу розглядати без їх участі. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач отримала у спадщину будинок в [ADDRESS] листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, а сама з 10.10.1990 року проживає в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянки України серії [NUMBER] . Згідно Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.93, с.Норинці відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому, суд вважає, що відмова відповідача у прийнятті домоволодіння на баланс є безпідставною і вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.4 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення. Пунктом 6 ч.1 ст.35 Закону визначено, що компенсацію, передбачену ст.4 цього ж Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно(жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій. Суд не приймає до уваги п.28 розділу ІІ Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік”, яким виключено п.6 ч.1 ст.35 Закону, з наступних міркувань. Відповідно до п.2 Положення „Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій”, затвердженого постановою КМ України від 15.07.97 № 755, моментом припинення права власності є дата подання переселенцем заяви про передачу ним майна органу місцевого самоврядування у місці відселення. Копією витягу із рішення виконавчого комітету Норинцівської сільської ради №56 від 11.12.2007 року підтверджується той факт, що позивачу було відмовлено в прийнятті будинку на баланс в грудні 2007 року, тобто правовідносини виникли до набрання чинності Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік”. Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача у прийнятті домоволодіння на баланс є безпідставною і вимоги позивача підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted