Рішення адміністративного суду від 2008-05-15 00:00:00+03

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2007 рік . Зазначає, що має право на таку надбавку відповідно до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, а відповідач безпідставно відмовляє в її нарахуванні та виплаті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з”явився з причин суду не відомих. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечення суду не надав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив: - позивачка [PERSON] є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням. Статтею 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте Законом України “Про державний бюджет України на 2007 рік дію ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” було обмежено. Пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувались в меншому ніж визначено Законом розмірі, і лише інвалідам. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №1-29\2007 були визнані неконституційними положення п.12.ст.71 та ст.111 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, а, отже, з цього часу відновлено дію ст.6 Закону в повному обсязі. Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного суду, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв”язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними. Фінансування забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Судом встановлено, що позивач до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області по питанню проведення їй підвищення до пенсії на 30%, як дитині війни, письмово не зверталася. Оскільки питання про порушене право позивачем перед відповідачем не ставилось, відповідно Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не вчиняло жодних дій та не приймало будь-яких рішень щодо [PERSON] З урахуванням всіх обставин по справі, суд знаходить, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Результат розгляду: denied