Рішення адміністративного суду від 2008-06-24 00:00:00+03

Як свідчать фактичні обставини справи, СГД - фізична особа [PERSON] з січня 2006р. до кінця 2006p. працював за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, вид діяльності пасажирські перевезення. Згідно додатку до рішення - сесії Солом'янської районної у м. Києві ради від 27.12.2001 р. № 10 для виду діяльності: пасажирські перевезення встановлено ставку єдиного податку в розмірі 200,00 грн. в місяць. Відповідно до ст.2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" №746/99 від 28.06.1999р. зі змінами та доповненнями - суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Відповідно до ст.4 вищевказаного Указу - форма та податок видачі свідоцтва про сплату єдиного податку встановлюється Державною податковою адміністрацією України і є єдиним на всій території України. На підставі ст.2 порядку про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999р. №599 - підставою для видачі свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою письмової заяви згідно додатком 1 до цього Порядку та платіжного документа про сплату (перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць. Заява має бути подана не пізніше ніж за 15 днів до початку кварталу, з якого він обирає спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за умови сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів, термін сплати який настав на дату подання заяви. Відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності і повернення до раніше встановленої системи оподаткування суб'єкти малого підприємництва можуть здійснювати з початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) у разі подання відповідної заяви до органів державної податкової служби не пізніше ніж за 15 днів до закінчення попереднього звітного (податкового) періоду (кварталу). Якщо протягом календарного року фізична особа - платник єдиного податку прийняла рішення про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, вона повинна не пізніше ніж за 15 днів до закінчення попереднього звітного(податкового) періоду (кварталу) подати заяву про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування. Однак, судом встановлено, що заяву про відмову від єдиного податку та перехід на загальну систему оподаткування, відповідач не подавав. З 10.01.2006р. по 01.12.2006р. СГД фізичній особі [PERSON] нараховано єдиного податку в сумі 2175,64 грн., Станом на грудень 2007р. заборгованість перед бюджетом складає 2175,64 грн. Позивач направив Відповідачу податкові вимоги від 01.11.2006р. №1/1006, від 18.01.2007р №2/23, та винесено рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок його податкового боргу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»- органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень. Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. З Закону України від 21.12.2000р. № 2181-Ш активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. У відповідності до п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»- державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують функції, зокрема подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією позивача, і вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення. Позивач не довів суду належними та допустимими доказами обґрунтованість своїх вимог викладених в позовній заяві. Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted