Рішення адміністративного суду від 2008-09-12 00:00:00+03

У липня 2008 року [PERSON]. звернулася з вказаним позовом до суду посилаючись на те, що в період з вересня 1998 року і по даний час вона працює в Овруцькому багатогалузевому виробничо-орендному управлінні житлово-комунального господарства і проживає в м. Овруч, яке відповідно до переліку населених пунктів, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 р. віднесено до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС і має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що посвідчується посввідченням. Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення (стст 37,39)позивачка визначила в розмірі 34956,87 грн. Посилається на те, що отримувала відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 р., тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди. Позивачка надіслала заяву про розгляд справи без її учкасті. Представники відповідача у судове засідання не з'явились, надіслали заперечення на позовну заяву, яке також містить клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивачкапрацювала в Овруцькому багатогалузевому виробничо-орендному управлінні житлово-комунального господарства з вересня 1998 року та проживала в м. Овручі, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно зі ст. 37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадяни, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення. Згідно ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати щомісяця. Проте, вказана доплата та допомога виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати. Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу третього частини першої статті 37 та абзацу третього частини першої статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV( 3235-15 ) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N 489-V ( 489-16 ) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007. Заборгованість по допомозі, передбаченій ст.37 Закону, підлягає задоволенню лише за період з липня по грудень 2007 року включно. З врахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме : Розмір мінімальної заробітної плати становив: з 1 січня 2006 року - 350 грн., з 1 грудня 2006 року -400 грн., з 1 квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня 2007 року -440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн.. Заборгованість буде становить: 1) по допомозі, передбаченій ст. 37 Закону: за липень-вересень 2007 року - 515,40 грн.(440грн.х40%х3=528 грн. -12.60 грн.(4.20 грн. х 3)); за жовтень-грудень 2007року -539,40грн. (460 грн.х40%х3= 552грн. -12.60 грн.); а всього 1054,80грн. (515,40 грн. + 539,40 грн.). 2) по доплаті, передбаченій ст.39 Закону; за вересень-грудень 1998 р. - 440 грн. (55 грн. х4х2) за січень-грудень 1999 р. - 1776 грн. (74 грн.х12х2) за січень-грудень 2000 р. - 2400 грн. (74 грн.х3х2+90грн.х3х2+118 грн.х6х2) за січень-грудень 2001 р. - 2832 грн. (118 грн.х12х2) за січень-березень 2002 р. - 840 (140 грн.х3х2) за січень-грудень 2003 р. - 4480 грн. (185 грн.х 11х2+ 205 грн.х2) за січень-грудень 2004 р. - 5176 грн. (205 грнх8х2 + 237 грн.х4х2) за січень-грудень 2005 р. - 7208 грн. (262грн.х3х2+290 грн.х3х2+ 310 грн.х2х2+ 332 грн.х4х2) за липнь - грудень 2007р. - 10320 грн. (400 грн.х3х2+ 420 грн.х3х2 +440 грн.х3х2+ 460 грн.х3х2). Всього: 35472 грн. Згідно наданих довідок виплатили 931,85 грн. Таким чином позивачці повинні були виплатити за ст. 37 - 1054,80 грн., а за ст. 39 - 34540,15 грн. (35472 грн. - 931,85 грн.), а всього 35594,95 грн. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України. Виплатою допомоги та доплат в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивачки. Заборгованість, згідно розрахунку, що є в справі, становить 35594,95 грн. Строк звернення до суду позивачка пропустила із зазначених вище причин, які суд вважає поважними, тому поновлює цей строк. Тобто під час розрахунку заборгованості позивачка допустила помилки. Враховуючи вищевикладене та

Результат розгляду: granted