Рішення адміністративного суду від 2008-10-15 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що проходить військову службу в в /ч А 1232 м.Білої Церкви, під час проходження служби в 2007 році він перебував у відрядженнях і йому було нараховано 943,00 грн. Оскільки вказані кошти він до цього часу не отримав, то позивач просив суд визнати дії в/ч А 1232 незаконними і зобов»язати в/ч А 1232 вчинити дії, пов»язані з проведенням розрахунку за витрати на відрядження . В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги і просила суд визнати дій відповідача щодо відмови у проведенні розрахунку витрат на відрядження незаконними і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на відрядження в сумі 943,00 грн. Представник відповідача в суді позов визнав. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, позивач перебуває на військовій службі у в/ч А 1232 м.Білої Церкви на посаді інженера-помічника начальника автомобільної служби, що стверджується довідкою в/ч, копією послужного списку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 06.03.2007 року, 01.08.2007 року, з 08.08.2007 року по 21.09.2007 року, 30.10.2007 року, 22.11.2007 року, 27.11.2007 року, 04.12.2007 року, 17.12.2007 року, 24.12.2007 року перебував у службових відрядженнях, що слідує з витягів з наказів по в/ч А 1232. Згідно довідки в/ч А 1232 від 12.08.2008 року № 186 в матеріалах справи заборгованість по відрядженнях за 2007 рік [PERSON]складає 943 грн.00 коп. Відповідно до ст.14 ч.6 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при виконанні службових обов»язків, пов»язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому КМ України. Як передбачено п.п.1,2,4 постанови КМ України від 23.04.1999 року за № 663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» , п.1.1 Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України, затвердженої наказом МО України від 17.01.2000 року № 9, для покриття особистих витрат під час відрядження військовослужбовцям здійснюється виплата добових та відшкодування витрат за наймання житлового приміщення, а також на проїзд до місця відрядження та у зворотньому напрямку. Як вказано вище в постанові і підтверджується матеріалами справи, за період перебування у відрядженнях позивачу не виплачена грошова компенсація в розмірі 943,00 грн., яку суд вважає за можливе стягнути з відповідача-в/ч А 1232 на його користь. Вказаний спір є предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки згідно ч.1 п.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. А відповідно до п.15 ст.3 КАС України публічна служба- діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна /невійськова/ служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Як передбачено в п.3 Прикінцевих та перехідних положень до КАС України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита: розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не більше 1700 гривень. А тому враховуючи все наведене та

Результат розгляду: granted