Рішення адміністративного суду від 2008-04-01 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Міністерства Оборони України, Міністерства фінансів України, Державного Казначейства України , в/ч А2975 про визнання дій цих органів неправомірними та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з інвалідністю . У позові вказав, що 14.01.2002 року він був виключений із списків особового складу військової частини А-3832, правонаступником якої стала в/ч А-2975. 23.03.2002 року по травмі, пов'язаній із виконанням обов'язків військової служби, [PERSON]. була встановлена 3-тя група інвалідності і виплачено із фондів державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців страхову суму -3200 грн. З урахуванням розміру грошового забезпечення на час звільнення та виплачених коштів страхової суми за інвалідність, позивачу було виплачено у 2002 році (3200 : 641) = 4,99 посадових оклади. З 23.03.2006 року [PERSON]. була присвоєна 2-га група інвалідності по травмі, пов'язаній з виконанням обов'язків військової служби і призначена пенсія по інвалідності. 12.05.2006 року до ст. 41 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" було внесено зміни, згідно яких передбачалась виплата одноразової грошової допомоги у разі каліцтва, заподіяного в-с під час виконання службових обов”язків, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби... залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п”ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах , визначених Кабінетом Міністрів України і призначається пенсія. Згідно зі ст. 16 ЗУ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який набрав чинності 01.01.2007р. передбачено , що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 21 лютого 2007 р. N 284 затверджено порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році. Відповідно до цієї постанови грошова допомога військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби виплачується у розмірі 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи. За підрахунками позивача, відповідно до зазначеної Постанови та Закону в/чА-2975 Лубенського гарнізону, яка являється правонаступником в/ч 3832 повинна була виплатити йому, як інваліду 2 групи, одноразову грошову допомогу у разі встановлення інвалідності у розмірі 54 - місячного грошового забезпечення на день звільнення з лав ЗС України, а з урахуванням раніше виплаченої суми грошової допомоги, йому повинні були виплатити допомогу в розмірі ( 641 грн. х 54 - 3200,0) - 31414,00 грн. З приводу виплати одноразової грошової допомоги позивач звертався до відповідачів на що отримав відмову. Позивач прохає суд визнати дії відповідачів Міноборони України, командування в/ч А2975 щодо відмови виплати одноразової допомоги неправомірними та зобов”язати відповідачів випалити не донараховану суму одноразової допомоги в розмірі - 31414грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги зменшив, прохаючи суд визнати дії відповідачів неправомірними та зобов”язати їх виплатитти йому, як іваліду 2 групи недонараховану суму одноразовї допомоги в розмірі - 30847грн. Представник в/ч А-2975 позов не визнав, мотивуючи тим, що Постанова КМ України №284 від 21.02.2007р та зміни до ст. 41 ЗУ „Про загальний військовий обов”язок і військову сліжбу” на вимоги позивача не поширються так як сам Закон зворотьної сили не має, Постанова КМУ №284 діяла в період з 12.05.2006р по 31.01.2006 року тобто після втсановлення позивачу 3 - ї групи інвалідності. Представники Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України до суду не з”явились, про слухання справи повідомлені, завчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями. Разом з тим Міністерство фінансів України звернулось до суду з запереченням на позов за яким позовні вимоги не визнає, прохає розглянути справу без свого представника. Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України суд, враховуючи думку з'явившихся учасників судового засідання вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які не повідомили про причини неприбуття, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення. Дослідивши обставини, докази справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позомних вимог слід відмовити. Встановлено, що [PERSON]. 14.01.2002 року був виключений із списків особового складув/ч А-3832, правонаступником якої являється в/ч А-2975. 23.03.2002 року в зв”язку з отриманням травми, пов'язаній із виконанням обов'язків військової служби, [PERSON]. була встановлена 3 -тя група інвалідності і виплачено із фондів державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців страхову суму - 3200 грн. , що підтверджується довідками МСЕК, довідкою НАСК „Оранта” 23.03.2006 року [PERSON]. МСЕК була присвоєна 2 -га група інвалідності по травмі, пов'язаній з виконанням обов'язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК, посвідченням інваліда ІІ групи. 17.10.2007р позивач звертався до командування в/ч А-2975 з письмовою заявою про перерахунок та виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду 2 групи на підставі Постанови КМ України №284 від 21.02.2007р. та ст.. 41 в новій редакції ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу" у чому було відмовлено. Згідно ЗУ „Про внесення змін до ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу" 12.05.2006р. внесені зміни до ст. 41 цього Закону де вказано ... У разі каліцтва, заподіянного в-с під час виконання службових обов”язків, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби... залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п”ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах , визначених Кабінетом Міністрів України і призначається пенсія. Постановою КМУ від 21.02.2007 р. N 284 затверджено порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році. Відповідно до цієї постанови грошова допомога військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби виплачується у розмірі 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи. Позивач вважає, що на підставі ст. 41 ЗУ Про військовий обов'язок і військову службу" та вищезгаданої Постанови має право на перерахунок та виплату недосплаченої суми одноразової грошової допомоги, як інвалід 2 групи. Однак, суд з таким ствердженням позивача не може погодитисяь так як [PERSON]. була присвоєна 2-га група інвалідності по травмі, пов'язаній з виконанням обов'язків військової служби 23.03.2006 року, а зміни до ст.. 41 ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу", згідно яких особи, що стали інвалідами в період проходження військової служби мають право на виплату одноразової грошової допомоги були внесено на підставі ЗУ„Про внесення змін до ЗУ "Про військовий обов'язок і військову службу" 12.05.2006 року. Постанова КМ України №284 від 21.02.2007р. 'Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі ... інвалідності” діяла тільки в період з 12.05.2006р по 31.12.2006р. так як з 01.01.2007р. набрала чинності в новій редакці ст. 16 ЗУ „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в яквій передбаченовиплата одноразвої грошової допомогивійськовослужбовцям при отиманні інвалідності під час проходження військвої служби, що не оспрюється сторонами. Виходячи з того що на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності ст. 41 ЗУ 'Про військовий обов'язок і військову службу" в новій редакції ще не діяла, Постанова КМ України №284 від 21.02.2007р. стала діяти з дня набрання чинності ст. 41 ЗУ Про військовий обов'язок і військову службу" з 12.05.2006р. до 31.12.2006р., що ЗУ 'Про військовий обов'язок і військову службу" та Постанова КМУ зворотньої дії не мають, суд вважає, що підстав для отримання одноразової грошової допомоги взв”язку з встановленням йому інвалідності 2 групи немає. На час оприсвоєння йому 2 групи інвалідності чинним Законодавством не було передбачено виплата одноразової грошової допомоги взв”язку з інвалідностю. Згідно ст. 58 Констититуції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотьної дії в часі, крім випадків, коли вони пом”якшують або скасовують відповідальність особи. Судом також встановлено, що позивачу у 2002р. виплачена страхова сума з державного обов”язкового особистого страхування в зв”язку з отриманням інвалідності розмірі 3200 грн. Підстав для визнання непраовмірних дій відповівдачів з урахуванням вищевказаного суд не знайшов, а тому в задволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.5 ст.94 КАС України компенсуються за рахунок Державного Бюджету України.

Результат розгляду: denied