Рішення адміністративного суду від 2008-03-03 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є учасником бойових дій і згідно з ст. 12 п. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому щорічно до 5 травня, повинна виплачуватися щорічна разова грошова допомога в розмірі 5-и мінімальних пенсій за віком, проте в порушення зазначеного закону: в 2004 році виплачено 120 грн.; в 2005 р. - 250 грн.; в 2006 р. - 250 грн.; в 2007 р. - 280 грн., за відповідними розрахунками необхідно було б виплатити: в 2004 р. - 462.30 грн.; в 2005 р. - 1660.00 грн.; в 2006 р. - 1795.00 грн.; в 2007 р. - 2050.30 грн., з врахуванням сум виплаченої допомоги недоплата за чотири роки складає 5067.55 грн.. З дотриманням вимог ст. 122 ч. 3 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Із листа відповідача управління праці та соціального захисту населення від 09.01.2008 р. за № 30 вбачається. що право позивача на допомогу учасникам бойових дій в повному об”ємі не заперечується, проте відповідач посилається на відсутність належного фінансування зазначених видатків при затверджені Державних бюджетів на відповідні роки, аналогічні підстави наведені в листі МФ України від 27.02.2008 р.. Судом встановлені обставини, викладені в описовій частині постанови, які підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р., за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій з дійснюється у розмірі 280 грн.. А тому, вимоги позивача в частині стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими, сума недоплати становить 1770 грн. 30 коп. (410.06 х 5 - 280 грн. отриманої допомоги). Ухвалою суду від 03.03.2008 р. позивачу поновлено строк звернення до суду. Щодо вимог позивача про стягнення допомоги за 2004 рік, суд вважає, що ним пропущений 3-х річний загальний строк позовної давності (ст. 257 ЦК України), оскільки Бюджетним кодексом україни зазначені бюджетні відносини неурегульовані, відповідно не можуть суперечити бюджетному законодавству, зазначена норма підлягає застосуванню (ст.ст. 1, 8 ЦК україни), що є підставою для відмови в задоволенні вимог за 2004 р.. Закони України про Державні бюджети на 2005 і 2006 роки в частині виплат зазначеної допомоги неконституційними не визнавалися, тому вони не втратили законну силу, а тому вимоги в частині виплати недоплаченої допомоги за 2005, 2006 роки задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” суб`єктами виплати разової щорічної допомоги, передбаченої цим Законом, є управління праці та соціального захисту населення, а тому саме з них необхідно проводити стягнення недоплачених сум. Суд вважає за необхідне, на підставі ст. 257 ч.1 КАС України, визначити порядок виконання постанови.

Результат розгляду: granted