Рішення адміністративного суду від 2008-02-04 00:00:00+02

29 листопада 2007 року правління житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий» /далі за текстом ЖБК/ звернулось до суду з позовом, в якому просив визнати дії /бездіяльність/ Балаклійского міського голови [PERSON]. по ненаданню позивачу повної і достовірної інформації на запити від 24 жовтня 2007 року та від 31 жовтня 2007 року протиправними та зобов»язати відповідача виконати дані запити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі і в обґрунтування позову пояснив наступне. 17 жовтня 2007 року мешканці житлового будинку звернулись до відповідача зі скаргою на правління ЖБК. Оскільки скарга мала безпосереднє відношення до ЖБК, голова правління звернулась до Балаклійського міського голови із запитом, щодо надання копії зазначеної скарги для ознайомлення. 25 жовтня 2007 року відповідач надав копію даної скарги, проте в копії не були зазначені самі заявники. Це дало підстави вважати звернення анонімним, а дії [PERSON]. по розгляду скарги протиправними. З метою отримання від відповідача повної і достовірної інформації, 31 жовтня 2007 року ЖБК було направлено повторний запит. 8 жовтня 2007 року відповідач безпідставно відмовив в задоволенні останнього запиту, чим порушив право на інформацію та порядок її надання, визначений ст.ст.9,10,29,32,35,43,44 Закону України «Про інформацію». Представник відповідача позов не визнав, вважав, що дії відповідача, щодо надання позивачу відповіді на запити повністю відповідають вимогам законодавства, що регулює інформаційні відносини і цими діями будь які права та законні інтереси ЖБК порушені не були. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач вважає, що дії відповідача, по ненаданню повної і достовірної інформації на запити, а саме, по ненаданню інформації про осіб, що підписали спірну колективну заяву порушують право ЖБК на інформацію і саме ці дії позивач просить визнати протиправними. За змістом ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи в межах позовних вимог. Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року до виконавчого комітету Балаклійської міської ради на ім.»я [PERSON]. надійшла заява від мешканців будинку[ADDRESS], в якій повідомлялось про порушення процедури затвердження кошторису витрат кооперативу. При надходженні заяви в усній формі було висловлене прохання не розголошувати прізвища та місце проживання осіб, які підписали заяву. 24 жовтня 2007 року до виконавчого комітету Балаклійської міської ради на ім.»я [PERSON]. надійшов запит від голови правління ЖБК з проханням забезпечити їм ознайомлення з інформаційним матеріалом /зазначеною вище заявою/, шляхом надання копії заяви. На виконання запиту 24 жовтня 2007 року Балаклійським міським головою на адресу голови правління ЖБК була направлена копія тексту спірної колективної заяви, проте вона не містила будь-яких даних про осіб, які її підписали. Вважаючи, що відповідачем запит виконаний з порушенням законодавства, що регулює інформаційні відносини, 31 жовтня 2007 року ЖБК повторно звернулось до відповідача з вимогою про надання повного тексту колективної заяви, а саме з прізвищами заявників. 8 листопада 2007 року Балаклійській міський голова надав відповідь на повторне звернення ЖБК, в якій зазначив, що на виконання першого запиту була направлена копія тексту спірної колективної заяви у відповідності до вимог ст..10 Закону України «Про звернення громадян» і тому не має правових підстав для повторного розгляду питання, яке вже було вирішено по суті. Такі дії Балаклійського міського голови відповідають положенням ч.2, 3 ст.8 зазначеного Закону - « не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті..», «рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення». Згідно ст.10 Закону України «Про звернення громадян» не допускається розголошення одержаних із звернень відомостей про особисте життя громадян без їх згоди чи відомостей, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законом, та іншої інформації, якщо це ущемляє права і законні інтереси громадян. Не допускається з»ясування даних про особу громадянина, які не стосуються звернення. На прохання громадянина , висловлене в усній або зазначене в тексті звернення, не підлягає розголошенню його прізвище, місце проживання та роботи. Ця заборона не поширюється на випадки повідомлення інформації, що міститься у зверненні, особам, які мають відношення до вирішення справи. Таким чином, зазначена норма Закону гарантує авторам звернень не розголошення їх прізвищ та місця проживання у випадку, якщо таке прохання висловлено навіть в усній формі, за виключенням осіб, які мають відношення до вирішення справи. Той факт, що мало місце волевиявлення підписантів спірної заяви про нерозголошення їх прізвищ та місця проживання в судовому засіданні підтвердили свідки[PERSON]., [PERSON]. та [PERSON]. і цей факт фактично не оспорювався позивачем. Оскільки позивач не відноситься до кола осіб, на яких не поширюється вказана вище заборона, дії відповідача щодо надання на запит ЖБК тексту колективної заяви без зазначення даних про її авторів є правомірними і такими, що відповідають положенням ст..10 зазначеного вище Закону. Ствердження представника позивача про те, що згідно Закону України «Про інформацію» відповідач був зобов»язаний надати повний текст заяви, а саме з прізвищами її авторів, оскільки ця заява мала безпосереднє відношення до ЖБК, є помилковим і не ґрунтується на законі. Посилання представника позивача на ст.ст.9,10,29,32,35,43,44 Закону України «Про інформацію» в обґрунтування своїх вимог, на думку суду є безпідставними. Так, згідно ст.5 зазначеного Закону, одними із основних принципів інформаційних відносин є як гарантованість права на інформацію, так і законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації. За змістом кожної із перелічених позивачем статей Закону, мають місце певні обмеження для отримання інформації у встановлених Законом випадках і саме таке обмеження міститься у ст.10 Закону. Представник позивача не довів суду, що діями відповідача, щодо надання копії тексту колективної заяви без зазначення осіб, які її підписали, були порушенні будь-які права та законні інтереси ЖБК. За таких обставин суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо надання ЖБК тексту заяви без зазначення в ній даних про авторів.

Результат розгляду: denied