Рішення адміністративного суду від 2008-06-05 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження дій, бездіяльність відповідача-Управління охорони здоров”я Кіровоградської обласної державної адміністрації та стягнення моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що управління охорони здоров'я Кіровоградської обласної державної адміністрації /надалі відповідач/ є структурним підрозділом органу виконавчої влади, на яке покладено функції державного контролю в галузі охорони здоров'я в медичних закладах області у тому числі і у Світловодській ЦРЛ. Відповідач не виконував покладених на нього функцій, посадові особи відвідували Світловодську ЦРЛ, але належним чином контролю не здійснювали, що підтверджується матеріали перевірки Світловодської ЦРЛ, дисциплінарним поданням прокуратури Кіровоградської області. При зверненні із заявою про неналежне лікування сина [PERSON], відповідачем була утворена комісія, якою проведено перевірку відповідно до заяви і викладено результати перевірки. При зверненні позивача відповідно до вимог «Закону України «Про інформацію» про надання копії висновку результату перевірки, відповідач у своїй відповіді зазначив, що заяву від 19.04.2006р про надання копії результатів перевірки розглянуто, а згідно Закону України “Про звернення громадян” не передбачено надання копій матеріалів. Просить суд зобов”язати відповідача відповідно до вимог ЗУ “Про інформацію” надати копію результатів перевірки від 12.02.2004р. та стягнути заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2500 грн. У лютому 2006р. позивач звернувся до відповідача із заявою про небезпечні методи лікування хірургом Світловодської ЦРЛ [PERSON], у якій навів конкретний приклад щодо лікування хворого [PERSON] Відповідач листом від 29.03.2006р. відмовив надати позивачу результати перевірки. У квітні 2006р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання результатів перевірки і до заяви надав оригінал довіреності сина померлого [PERSON] Відповідач листом від 23.05.2006р відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на недійсність довіреності. Вважає, що відмова у наданні результатів перевірки щодо небезпечних методів лікування була необгрунтованою і неправомірною. Просить зобов”язати відповідача надати інформацію щодо проведеної перевірки фактів викладених у поданої ним у лютому 2006р заяви про небезпечні методи лікування хірургом Світловодської ЦРЛ [PERSON] та стягнути заподіяну відповідачем моральну шкоду в розмірі 2500 грн. Крім того, просить суд зобов”язати відповідача відкликати лист від 3.06.2006р № К-136/6, яким повідомлено обласну прокуратуру Кіровоградської області у відсутності недоліків у професійній діяльності хірурга [PERSON] В судовому засіданні позивач та збільшив позовні вимоги. Просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду скарги направленої позивачем у березні 2007р.; визнати недоліки у висновку перевірки комісією відповідача мають істотні та суттєві відмінності з недоліками, вказаними у висновках судово-медичної експертизи від 10.02.2004р. №17-в , зобов”язати відповідача розглянути подану скаргу відповідно до вимог Закону України “Про звернення громадян” та стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 50500 грн. моральної шкоди та 684 грн. судових витрат. Представник відповідача в судові засідання не з”явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, рекомендованими листами, поважні причини неявки суду невідомо. Надав суду письмове заперечення. За таких підстав суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Статтею 27 Конституції України зазначено, що кожна людина має невід'ємне право на життя. Обов'язок держави - захищати життя людей. Кожен має право захищати своє життя і здоров'я, життя і здоров»я інших людей від протиправних посягань. Статтею 49 Конституції України визначено, що кожен має право на охорону здоров”я та медичну допомогу. Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Стаття 6 Закону України ”Основи законодавства України про охорону здоров”я дає уточнення права на охорону здоров”я і зазначає про кваліфіковану медико-санітарну допомогу. Встановлено, що відповідач є структурним підрозділом органу виконавчої влади, на яке покладено функції державного контролю в галузі охорони здоров'я в медичних закладах Кіровоградської області, у тому числі і у Світловодській ЦРЛ. Відповідач не виконував покладених на нього функцій, посадові особи відвідували Світловодську ЦРЛ, але належним чином контролю не здійснювали, що підтверджують матеріали перевірки Світловодської ЦРЛ, дисциплінарним поданням прокуратури Кіровоградської області. Відповідно до результатів перевірки Світловодського об»єднаного контрольно-ревізійного відділу /надалі КРУ/ №19-16\769 від 07.09.06р. /а.с. 12-14/, було виявлено незаконне призначення та неналежну організацію досліджень операційних матеріалів хірургічних операцій Світловодської ЦРЛ, які відправлялися лікарні №1 м.Олександрія Кіровоградської області. Однак, лікарня не мала жодного відношення до проведення аналізів і не мала ніяких зобов'язань. КРУ виявило у Світловодській ЦРЛ незаконно призначених лікарів та лікарів, що не пройшли переатестацію і не мали права на здійснення лікарських функцій. Про те, що відповідачем не здійснювався контроль, підтверджується поданням прокуратури Кіровоградської області про усунення порушень вимог Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров»я» /а.с.125,126/ Відповідачем утворено комісію, якою проведено перевірку Світловодської ЦРЛ. Відповідно до Закону України “Про інформацію”, позивач звернувся із заявою до відповідача про надання копії результату перевірки комісії від 12.02.2004р. Відповідач повідомив листом, що згідно Закону України “Про звернення громадян” не передбачено надання копій матеріалів. Крім того, як зазначено у листі від 12.05.2006р №к-388/6 відповідач пропонує ознайомитися з матеріалами перевірки за його місцем знаходження. З таким твердженням відповідача суд не може погодитися, оскільки позивач не просив відповідача надати копії усього масиву матеріалів перевірки, а лише копію результату перевірки. Згідно ст.18 Закону України “Про звернення громадян” відповідач зобов'язаний надати результати перевірки. Статтею 31 Закону України «Про інформацію» передбачено, що громадяни мають право на інформацію, державні органи зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується. В статті ст.45 даного Закону зазначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації. Суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив у наданні позивачу інформації, чим порушив права позивача. Окрім того, ст.47 вищевказаного закону, вважаються протиправними діями- необгрунтована відмова у наданні відповідної інформації. У лютому 2006р. позивач звернувся до відповідача із заявою про небезпечні методи лікування хірургом Світловодської ЦРЛ [PERSON] у якій навів, як зазначає позивач, конкретний приклад щодо лікування хворого [PERSON] Листом від 29.03.2006р./а.с.9/ відповідач відмовив позивачу надати результати перевірки по заяві [PERSON], посилаючись на лікарську таємницю і що позивач не надав довіреності родичів хворого, який на той час помер. У квітні 2006р позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про надання результатів перевірки, до заяви надав оригінал довіреності [PERSON], який є сином померлого [PERSON] Відповідач листом від 23.05.2006р. /а.с.8/ повторно відмовив позивачу в отриманні результатів перевірки посилаючись на те, що довіреність не має юридичної сили. Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач в своєму письмовому запереченні не довів суду, що відмова у наданні результатів перевірки щодо небезпечних методів лікування була обгрунтованою і правомірною. А тому, можливо вважати, що відмова була протиправною, здійснена з метою приховування інформації про виявлені недоліки. У березні 2007р. на ім»я голови управління охорони здоров"я Кіровоградської обласної державної адміністрації відповідачем направлено скаргу, в якій позивач виклав про суттєві розбіжності недоліків у наданні медичної допомоги сину У Світловодський ЦРЛ викладених у результатах перевірки та експертних висновках. Листом від 5.04.2007р./а.с.115-116/ на скаргу відповідачем надана відповідь, не встановивши підтвердилися чи не підтвердилися викладені у скарзі факти. Згідно до ст.15 ЗУ “Про звернення громадян” органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об”єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов”язані об”єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). При цьому суд зазначає, що відповідачем порушено ст.18 Закону України "Про звернення громадян" щодо отримання своєчасної письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги та термін розгляду скарги, передбачений ст.20 Закону України «Про звернення громадян», згідно якої, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення, Закон України «Про інформацію», а також діючого на той час Указу Президента України від 13.08.2002 року “Про додаткові заходи щодо забезпечення реалізації громадянам конституційного права на звернення”. В іншій частині позовних вимог суд вважає слід відмовити, оскільки не знайшло свого підтвердження в порушені прав позивача. В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає розмір моральної шкоди 50500 грн. завищеним, а тому задовольняє позов частково, в розмірі 2000 грн. з тих підстав, що в результаті неправомірних дій відповідача викликаних відмовою у наданні відповідачем інформації, позивач, який є інвалідом 2 групи, вимушений морально переживати, що призвело до фізичних страждань, безсоння, підвищення тиску, головного болю. Не підлягають задоволення вимоги щодо стягнення вартості наданих послуг з правової допомоги, оскільки довідки надані позивачем про надання та оплату правової допомоги не є належним доказом понесених витрат на правову допомогу. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial