Рішення адміністративного суду від 2008-04-10 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом та в обгрунтування позовних вимог пояснив , що він є інвалідом 2 групи . Згідно з частиною 7 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» йому щорічно , до 5 травня , повинна надаватися щорічна одноразова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком . Але всупереч вимогам ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Конституції України , рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2004 року , №5 -рп/2002 року від 20.03.2002 року , №7-рп/2004 року від 17.03.2004 року , №17-рп/2002 року від 17.10.2004 року , №8-рп/2005 року від 11.10.2005 року належну йому грошову допомогу в 2007 році виплатили не в повному обсязі . Мінімальна пенсія за віком у 2007 році склала з 1.04.2007 року 410,06 грн. Таким чином , згідно із законом , сума виплати позивачеві мала скласти : 410,06х8=3280,48 грн. Сума дійсної виплати становить 360 грн. Таким чином недоплата склала 2920,48 грн. Частиною 1 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено , що виплата разової грошової допомоги здійснюється органами праці та соціального захисту населення , яке провело виплату належної позивачу суми в значно нижчому розмірі . У жовтні 2007 року позивач довідався , що УПСЗН в м. Свердловську йому неправільно виплатили допомогу до 5 травня і він звернувся до керівництва УПСЗН з проханням зробити перерахунок і доплатити йому недоотриману суму . Однак позивачу було відмовлено у зв,язку з чим він звернувся до голови Свердловського міського добровільного суспільства «Союз Чорнобиль» із проханням звернутись до УПСЗН із письмовою заявою , що йбуло зроблено 28.01.2008 року . Відповідач виплатив належну позивачу суму в значно меншому розмірі . Згідно з рішенням Конституційного суду України №6-рп від 9.07.2007 року визнати неконституційною статтю 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щодо здійснення виплат у 2007 році щорічної одноразової допомоги до 5 травня у встановлених цією статтею розмірах . У зв,язку з наведеним позивач змушений звернутись до суду із захистом своїх прав . Відповідно до п. 18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито » від 21.01.1993 року громадяни , віднесені до категорії 1 й 2 потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору при розгляді справ . Позивач просить суд визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення по відмові йому в доплаті суми щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня 2007 року неправомірними , зобов,язати Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області доплатити компенсацію в сумі 2920,48 грн. в рахунок недоплаченої щорічної одноразової допомоги до 5 травня 2007 року , зобов,язати Головне управління Державного казначейства України у м. Свердловську Луганської області зняти суму недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги в сумі 2920,48 грн. з рахунку Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області та виплатити йому. Представник позивача в судовому засіданні конкретизував заявлені позовні вимоги , просить суд тільки визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради щодо визначення розміру щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік [PERSON] та зобов,язати управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради провести [PERSON] нарахування за рахунок коштів Державного бюджету різниці щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2007 рік у сумі 2920,48 грн., в іншій частині від позовних вимог відмовляється і пояснив , що[PERSON] з 24 липня 1986 року по 20 серпня 1986 року виконував військові обов,язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і у жовтні 1999 року був визнаний інвалідом 2 групи , яким і є до теперішнього часу відповідно до ч. 4 п.27 ст. 13 Закону України „«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни , по другій групі інвалідності виплачуться одноразова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком , у квітні 2007 року позивач отримав одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 360 грн, але згідно з ст.. 22,24, 46 Конституції та рішення Конституційного суду України від 9.07.2007 року було визнано неконституційною статтю 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» щодо здійснення виплат у 2007 році щорічної одноразової допомоги до 5 травня у встановлених цією статтею розмірах , таким чином сума різниці одноразової грошової допомоги до 5 травня буде складати . 410,06 грн. х 8 =3280,48 грн-360грн.= 2920,48 грн. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що дійсно Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” передбачено виплату одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня інвалідам 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком , Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік” передбачено розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня 360 грн , яка у квітні 2007 року була виплачена УПСЗН у м. Свердловську позивачу . Також одноразова щорічна грошова допомога до 5 травня фінансується виключено з Державного бюджету України і відповідно до п.8 ст.7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі , визначені бюджетним призначенням . Використання бюджетних коштів всупереч їх цільовому призначенню або в обсязі , що перевищує затверджені показники витрат карається Кримінальним кодексом України. Третя особа - представник Держказначейства України у судове засідання не з,явився , про причини неявки суду не повідомив , що свідчить про його неявку до суду без поважних причин. Суд вважає можливим розглянути справи без участі третьої особи , так як її явка судом не визнана обов,язковою і в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін . Суд вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Відповідно до ст. . 13 ч.4 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 2 групи - вісім мінімальних пенсій за віком . Із посвідчення на ім,я [PERSON] (а.с.6-7) витікає, що він є інвалідом 2 групи і особою , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи . З довідки МСЕК ( а.с. 17) витікає , що[PERSON] є інвалідом 2 групи з 27.10.2005 року по теперішній час . Відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік „ зі змінами внесеними Законом України „Про внесення змін до закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” від 15.03.2007 р. з урахуванням ст.. 28 Закону України „Про державне загальнообов,язкове пенсійне страхування „ розмір мінімальної пенсії за віком з 1.04. 2007 року становить 410,06 грн. У силу ст.. 17 -1 ч.1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Згідно з ст.. 29 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік „ розмір щорічної разової допомоги інвалідам 2 групи становить 360 грн. У судовому засіданні було встановлено , що позивачу відповідачем у квітні 2007 року була виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 360 грн , чого не заперечують сторони , також підтверджується листом Головного управління праці та соціального захисту населення у Луганській області ( а.с. 16) . Відповідно до ст.. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу гарантованого ст.. 12 ч. 5 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права позивача шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається. Рішенням Конституційного суду України від 9.07.2007 року за №6-рп/2007 визнано такими , що не відповідають Конституції України ) є неконституційними ) у тому , числі пункт 13 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” яким зупинено на 2007 рік дію статті 12 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”Положення п.13 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік „ втратило чинність з дня ухвалення даного рішення. Крім того , згідно з ч.1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини „ суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду , як джерело права . Відповідно до ст.. 1 Протоколу №1 Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном , ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права . Про розгляді справи „Кечко проти України” Європейський суд з справ людини зауважив , що в межах свободі дій держави визначати , які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету . Держава може вводити , призупинити чи закінчити виплату надбавок , вносячи відповідні зміни в законодавство .Однак , якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього , органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках , доки відповідні положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов,язаннь. Оскільки правові положення , які передбачають виплату разової щорічної грошової учаснику бойових дій до 5 травня є чинними , тобто не скасовані , не змінені і позивач має право на їх отримання , органи державної влади не можуть свідомо зменшувати ці виплати . Тому суд вважає задовольнити позов про визнання незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради щодо визначення розміру щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік позивачу та зобов,язання управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради провести йому нарахування за рахунок коштів Державного бюджету різниці щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2007 рік у сумі 2920,48 грн., виходячи із розрахунку 410,06 грн. х 8 =3280,48 грн-360грн.= 2920,48 грн. Задовольняючи позов , суд на підставі ст.. 94 ч.1 КАСУ вважає за необхідне стягнути судовий збір від сплати якого було звільнено позивача під час подання заяви , з місцевого бюджету в м. Свердловську .

Результат розгляду: granted