Рішення адміністративного суду від 2008-01-29 00:00:00+02

Приватний підприємець [PERSON] подала позов до Державної податкової інспекції у м.Житомир області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій №0004252303 від 08.08.2007 р. та скасування акту перевірки №001670 від 27.07.2007 р. У обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 27 липня 2007 р. в кіоску за адресою [ADDRESS] інспекторами Житомирської обласної державної податкової інспекції Лось Л.В. і Руденко В.В. проводилась перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, що підтверджується актом №001670 від 27.07.2007 р. Позивач зазначає, що під час перевірки у кіоску знаходився її син [PERSON], який прийшов на обідню перерву, щоб її підмінити і приніс гроші в сумі 1090 грн. для розрахунку з постачальниками і положив гроші в аптечку. Після того як вона залишила кіоск прийшли працівники податкової інспекції для перевірки. Позивач не погоджується з висновками акту перевірки, щодо наявності коштів у сумі 1090 грн. біля коштів каси. Оскільки, коли закінчилась перевірка її син [PERSON]. переписував гроші згідно купюр, а інспектор ДПІ Лось Л.В., яка знаходилась за спиною [PERSON]., у відсутність Позивача вела обшук у товарах. Вважає, що акт перевірки №001670 від 27.07.2007 р. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.08.2007 р. №0004252303 від 08.08.2007 р. постановлені з порушенням законодавства. Позивач стверджує, що згідно п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. (далі - Закон) вона забезпечила відповідність сум готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, про що зазначено в акті від 27.07.2007 р., а саме: перевіркою встановлено факт реалізації товару на відповідну суму, а також застосування реєстратора розрахункових операцій (книги ОРО) із застосуванням реєстратора розрахункових операцій на повну суму проданого товару. Але інспектор Лось Л.В. самовільно відкрила аптечку, де знаходились гроші в сумі 1090 грн., і сказала [PERSON], що ці кошти ніде не будуть відображатися в акті для штрафних санкцій, хоча [PERSON]. відповів, що ці гроші для розрахунків з постачальниками. Після цього в акті була відображена в повному обсязі вся сума для штрафних санкцій. Позивач вважає, що діями інспекторів державної податкової адміністрації та керівником ДПІ у м.Житомирі порушені її права як приватного підприємця. На підставі викладеного Позивач просить визнати протиправним та скасувати акт державної податкової адміністрації у Житомирській області №001670 від 27.07.2007 р. та рішенням ДПІ м.Житомира від 08.08.2007 р. №0004252303. Відповідач проти позовних вимог заперечує. У запереченні на позовну заяву зазначає, що згідно акту перевірки №001670 від 27.07.2007 р. у кіоску по[ADDRESS] який належить Приватному підприємцю [PERSON], встановлено порушення п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р., а саме: невідповідність наявної суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі готівки, зазначеній в звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 1107,90 грн. На обґрунтування своєї правової позиції Відповідач посилається на ст.22 Закону, згідно якої до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: - у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначається в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність, а саме 1107,90 х 5= 5539,50 грн. Відповідач вказує, що продавець [PERSON]. власноручно перерахував та склав опис наявних коштів на місці проведення розрахунків та в письмовій формі запевнив, що не має зауважень до перевірки На підставі викладеного Відповідач просить у задоволенні позову [PERSON]. відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Спірні правовідносини регулюються Законами України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 р., „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 6 липня 1995 р. Згідно п.1.3 Наказу Державної податкової адміністрації №327 від 10.08.2005 р. (зареєстровано Міністерством Юстиції України за №925/11205 від 25.08.2005 р.) „Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Таким чином Акт перевірки, не має обов'язкового характеру, оскільки у ньому зазначаються лише виявлені в ході перевірки порушення законодавства. Відповідно до положень КАС України зазначений Акти перевірки не є тим рішенням (нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії), який може бути оскаржений до адміністративного суду. Зважаючи на це, суд вважає, що у задоволенні вимог Позивача про скасування Акта позапланової перевірки №001670 від 27.07.2007 р. слід відмовити Щодо вимог Позивача про скасування рішення про застосування штрафних санкцій №0004252303 від 08.08.2007 р., то вказана вимога, також, не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Державна податкова інспекція є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України, та аналогічним вимогам ст.ст.11, 11-1, 11-2 Закону України „Про державну податкову службу”, а в даному випадку також Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 6 липня 1995 р. 27 липня 2007 р. в кіоску №1936 за адресою [ADDRESS] інспекторами Житомирської обласної державної податкової інспекції Лось Л.В. і Руденко В.В. проводилась перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, що підтверджується актом №001670 від 27.07.2007 р. Під час проведення перевірки у магазині торгівлю здійснював продавець - [PERSON]. Згідно п.4 ст.72 КАС України, постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої винесена постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 17.08.2007 р. встановлено, що [PERSON] 27 липня 2007, о 12 год. 15 хв. виконуючи обов'язки продавця в кіоску по [ADDRESS], допустив невідповідність готівки в касі, порівняно із звітом реєстратора розрахункових операцій. Вину визнав повністю, вина підтверджується матеріалами справи. Суд постановив визнати [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 Кодексу про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34,00 грн. Зважаючи на положення п.4. ст.72 КАС України судом не можуть бути враховані заперечення Позивача, яка у судовому засіданні заперечувала факт невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, тобто порушення передбаченого п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 р. Відповідно до цього суд вважає, що Позивач здійснюючи свою підприємницьку діяльність, порушив п.13 ст.3 Закону у зв'язку з чим до нього, за наслідками проведеної перевірки від 16.05.2007 р., обґрунтовано і правомірно, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і Законами України, ДПІ у м.Житомирі було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу №0004252303 від 08.08.2007 р. у розмірі 5539,50 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи особи, яка подала позовну заяву спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимог законодавства, в зв'язку з чим, позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied