Рішення адміністративного суду від 2008-09-11 00:00:00+03

Позивач - [PERSON], звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року; зобов'язати відповідача нарахувати недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2007 роки в сумі 2733 грн. 30 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни” №2195 від 18 11 2004 року, їй було надано статус „Дитина війни”. Згідно ст. 6 вищевказаного Закону, громадянам, яким встановлено статус „Дитина війни” пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, але Законом України „Про Державний бюджет на 2007 рік” зазначені виплати на поточний рік були призупинені. 9 липня 2007 року Конституційний Суд України постановив рішення за номером 6-рп/2007 про неконституційність положень зазначеного Закону, що призупиняють дані виплати. Зважаючи на це, позивач зазначила, що невиплата їй соціальної допомоги є протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам України. Під час розгляду справи позивач відізвав позов щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області нарахувати недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 рік Ухвалою суду від 11 09 2008 року в цій частині позов залишено без розгляду. Позивач остаточно просить суд зобов'язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області нарахувати недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2007 рік в сумі 687 грн. Та просила розгляд даної справи здійснювати без її участі у письмовому проваджені. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Куп'янському районі Харківської області з 01 08 2001 року - дати призначення пенсії за віком та отримує пенсію за віком. [PERSON] відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус „Дитина війни”, про що зазначено в посвідченні [NUMBER]. Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” передбачає державну соціальну підтримку дітей війни. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Пунктом 12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” було зупинено на 2007 рік з урахуванням положення ст. 111 цього Закону. При цьому ст. 111 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або місячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” виплачується особам, які є інвалідами, у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09 07 2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік” визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Крім того, дане Рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Позивач дізналась про порушення свого права лише після офіційного оприлюднення Рішення Конституційного Суду України, тому суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною. За таких обставин, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати віднести за рахунок державного бюджету України.

Результат розгляду: granted