Рішення адміністративного суду від 2008-09-08 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 14 січня 2002 року Пенсійним фондом України в Білоцерківському районі йому призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку з урахуванням статусу постраждалого від чорнобильської катастрофи. Позивач вважає, що йому не завжди виплачувалась пенсія на рівні прожиткового мінімуму у відповідності із ст.. 46 Конституції України, що свідчить проте, що відповідач як орган державної влади порушив п.1 ст. 25 Загальної Декларації « Прав людини», П.1 ст.11 міжнародного акту « Про економічні, соціальні і культурні права», ч. 3 ст. 46 Конституції України, ч.1, 2 ст. 17 Закону України « Про державні соціальні гарантії», Закон України « Про прожитковий мінімум № 966 від 15 липня 1999 року. Позивач вважає, що його права були порушені за період 4 квартал 2003 року по вересень 2004 року. За даний період йому було не доплачено пенсії в сумі 1588. 52 грн. Зазначеним йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 1000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, пославшись на наведені вище обставини. Просив поновити строк позовної давності, оскільки він вперше звернувся до суду з цих питань в 2007 році, проте ухвалою суду провадження в справі було закрито, так як від звертався в порядку цивільного провадження. При його повторному звернення позов не був розглянути, так як він не з'являвся до суду через неотримання ним повєсток. Дії пенсійного фонду позивач вважає неправомірними. Просить визнати їх такими суд. А також стягнути з відповідача матеріальні збитки, пов'язані з недоплатою пенсії на рівні прожиткового мінімуму в 2003-2004 роках в сумі 1588.52 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Представник відповідача за довіреністю Гаман юк В.А. позов не визнала. Суду пояснила, що позивачу була призначена пенсія в зв'язку із зниженням пенсійного віку у відповідності з діючий на той час законодавством. Строк звернення позивача до суду за вказаний ним період минув. Представник відповідача за довіреністю Прудкий С.І. позов не визнав. Суду пояснив, що особи, як досягли пенсійного віку у відповідності із Законом « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відносяться до категорії непрацездатних. З 2004 року позивачу виплачується пенсія на підставі цього закону. До2004 року пенсії сплачувались у відповідності із Законом « Про пенсійне забезпечення», а також постановами Кабінету міністрів. Позивач неодноразово звертався до суду з аналогічним позовом. В 2007 році провадження по його справі було закрито в зв'язку з поданням позову в порядку цивільного судочинства. Після подання позову повторно в порядку адміністративного судочинства справа була залишена без розгляду в зв'язку з неявкою позивача. В задоволенні позову представник відповідача просив відмовити. У відповідності із ст.. 99 КАСУ адміністративний позов може бути поданий протягом річного строку, який , якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У відповідності із ст. 100 КАСУ пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. На підставі викладеного ст. 99, 100, 158-163 КАСУ,- Суд

Результат розгляду: denied