Рішення адміністративного суду від 2008-01-30 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є евакуйованою в 1986 році з зони відчуження ЧАЕС 2-ї категорії і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. За 2001-2007 р.р. вона отримувала одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: по 15,70 грн. до 2005 р.та по 70 грн. з 2005 р. відповідно, повинна була отримати за 2001-2007р.р. відповідно 420 грн., 615 грн.,в 2003 р. виплат не було, 786 грн., 996 грн.,1125 грн.,1260 грн. Недоотримано за 2001-2007 р.р.-404,30 грн., 599,30 грн.,770,30 грн.770,30 грн.,926 грн., 1055грн, 1190 грн., а всього 5715,20 грн. Тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, суму позову зменшила до 3021 грн.., обмежившись виплатами за 2005-2007 роки. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Левковська С.А. позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що виплати проводились відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є евакуйованою з зони відчуження ЧАЕС в 1986 році, потерпілою другої категорії , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА i отримувала компенсаційні виплати на оздоровлення : за 2005 рік -30.11.2005р. в сумі 75 грн., за 2006р.-24.03.2006р. в cyмi 75 грн., за 2007р.-16.07.2007 р. в cyмі 75 грн. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» евакуйованим з зони відчуження ЧАЕС в 1986 році передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ « Про державний бюджет» на 2005,2006 та 2007 p.p. в сумах відповідно на час виплати 332 грн.,350 грн., 440 грн., недоплата становила відповідно 921 грн.,975 грн.,1245 грн., а всього 3141 грн.. Посилання відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996 р.№836 та постанову КМ України від 12.07.2005р. №562, якою встановлені розміри таких виплат ,є необґрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт /постанова КМ України/ , який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанова КМ України залишає незмінними розмір даної виплати , аж до прийняття нової постанови , тобто, на значний період часу. Стосовно питання строку звернення до суду, суд приймає до уваги пояснення представника позивача щодо необізнаності позивача в діючому законодавстві, а також те, що адміністративний позов подано в межах загального строку позовної давності, оскільки КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року, а позивач подала адміністративний позов до суду 26.09.2007 р.. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted