Рішення адміністративного суду від 2008-09-12 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] заборгованість з єдиного податку у сумі 2780,53 грн. за рахунок активів. В обґрунтування позову вказано, що Зміївської районною адміністрацією Харківської області 19.08.2006 року проведена державна реєстрація ФОП [PERSON], номер реєстраційного запису [NUMBER]. ДПІ у Зміївському районі Харківської області ФОП [PERSON] взятий на облік як платник податків 23.08.2006 року за [NUMBER]. Як вказав позивач, ФОП [PERSON] знаходиться на спрощеній системі оподаткування (свідоцтво єдиного податку - [NUMBER]), одержане платником 22.12.2006 року. На підставі рішення Зміївської міської ради Х сесії V скликання від 14.03.2007 року про встановлення ставок єдиного податку на суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб - ставка єдиного податку на здійснення оптової торгівлі становить 200,00 грн. на місяць. Згідно Указу Президента від 03.07.1998 року № 727 ФОП сплачує єдиний податок кожного місяця не пізніше 20-го числа наступного місяця. Згідно особової картки ФОП [PERSON] має заборгованість зі сплати єдиного податку у розмірі 2780,53 грн. Як зазначив позивач, у встановлені строки ФОП [PERSON] не сплатив у повному обсязі суму податкового зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість перед бюджетом в розмірі 2780,53 грн., що є грубим порушенням законодавства України. Згідно п. 6.2 ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ, після здійснення процедур узгодження суми були виставлені податкові вимоги: 1 вимога № 1/99 від 12.10.2007 року; 2 вимога № 2/149 від 10.12.2007 року. Як вказав позивач, всі активи відповідача знаходяться в податковій заставі, про що зроблений запис у державному реєстрі застав рухомого майна за номером 6529872. В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями, які направлялись за офіційним місцем знаходження згідно довідки органу реєстрації, які повернулися з відміткою про сплив терміну зберігання. Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено, що Зміївської районною адміністрацією Харківської області 19.08.2006 року проведена державна реєстрація ФОП [PERSON], номер реєстраційного запису [NUMBER]. ДПІ у Зміївському районі Харківської області ФОП [PERSON] взятий на облік як платник податків 23.08.2006 року за [NUMBER]. ФОП [PERSON] знаходиться на спрощеній системі оподаткування (свідоцтво єдиного податку - [NUMBER]), одержане платником 22.12.2006 року. На підставі рішення Зміївської міської ради Х сесії V скликання від 14.03.2007 року про встановлення ставок єдиного податку на суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб - ставка єдиного податку на здійснення оптової торгівлі становить 200,00 грн. на місяць. Згідно Указу Президента від 03.07.1998 року № 727 ФОП сплачує єдиний податок кожного місяця не пізніше 20-го числа наступного місяця. Відповідно до особової картки ФОП [PERSON] має заборгованість зі сплати єдиного податку у розмірі 2780,53 грн. У відповідності з положеннями п.4 Указу ДПІ було видано відповідне свідоцтво, що є посвідченням статусу платника єдиного податку. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Стаття 20 Закону України "Про систему оподаткування" від 25.06.1991р. № 1251 - ХП зі змінами та доповненнями зазначає, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків та зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами. Згідно ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року N 509-XII до функцій органів державної податкової служби входить здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів обов'язкових платежів). Крім того, податкові органи контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та інших платежів, а також, перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів; забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також, стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; проводять перевірки фактів приховування і зниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та Іншими законами України. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727 від 03.07.1998р. встановлено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Згідно ч.2 ст. 5 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727 від 03.07.1998р. суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України. Відповідно до п. 1.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-III платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції. У відповідності до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» від 4 грудня 1990 року N 509-XII зі змінами та доповненнями, Органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Відповідно до положень п.1.7. ст. 1 Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що активи платника податків - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання. Згідно п.1.6. ст. 1 Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», примусове стягнення - це звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків. Згідно до п.п. 3.1.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000 року Активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. На час розгляду справи заборгованість відповідачем не було сплачено. Суд, проаналізувавши положення ст. 71 КАС України прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача суду не надав. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по сплаті заборгованості, тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Результат розгляду: granted