Рішення адміністративного суду від 2008-08-28 00:00:00+03

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (м. Житомир) різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 3148,00 грн. Вимоги мотивує тим, що їй як учаснику бойових дій відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2006 роках вона виплачувалась Головним управлінням праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації в неповному розмірі чим були порушені її права. Позивачка в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Вважає неправомірними дії Головного управління праці та соціального захисту населення щодо виплати разової грошової допомоги в меншому розмірі, оскільки він має право на виплату в повному розмірі. Просить стягнути з відповідачів різницю у виплаті разової грошової допомоги в розмірі 3148,00 грн . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням [NUMBER]. Згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління № 146 від 05.09.2007р., позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005 р. - 50 грн., у 2006 р. - 50 грн., у 2007 р. - 55 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2006-2007 роки, тобто в межах річного строку давності, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України. Так, початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах за 2006 рік починається з 31 грудня 2006 року -з дня закінчення бюджетного року. Суд також вважає, що підлягає стягненню і одноразова допомога за 2007 рік, оскільки термін її виплати минув. З врахуванням отриманої позивачкою разової грошової допомоги за 2006-2007 роки, суд вважає необхідним стягнути на її користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 3315,30 грн. (1545 грн.+1770,30 грн). В решті позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial