Рішення адміністративного суду від 2008-04-02 00:00:00+03

Позивачі звернулися в суд із зазначеними позовами вказуючи, що є дружинами загиблих військовослужбовців і згідно із ст. 15 п. 23 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2004-2007 роки виплачувалась їм не в повному обсязі. Так, в 2004 році їм було виплачено по 65 грн., в 2005 і 2006 роках їм було виплачено по 130 грн., а в 2007 р. - по 150 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2004 р. складав 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то їм належало виплатити виходячи з 5-ти мінімальних розмірів пенсій, у 2004 р. - 462.25 грн., у 2005 р. - 1660 грн., у 2006 р. - 1795 грн., у 2007 р. - 2050.03 грн., однак їм виплачено значно менше, тобто за 4 роки їм недоплачено по 5492.55 грн., які вони просять стягнути з відповідачів. Ухвалою суду від 18.03.2008 року справи за позовами вказаних осіб були об”єднані в одне провадження. У судове засідання позивачі не з”явилася, подавши заяви або вказавши в заявах про підтримання позовів та слухання справи без них. Представник управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації у судове засідання не з”явився, подавши заяву про слухання справи без його участі та відмові в задоволенні позовів, крім того вказує, що позивачі пропустили строки звернення до суду і наполягає на їх застосуванні. З дотриманням вимог ст.122 ч.3 КАС України, справа слухається в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що позивачі є дружинами загиблих військовослужбовців, що підтверджується довідками управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації. Згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції яка діяла до 01.01.2008 року, щорічно до 5 травня, членам сім”ї загиблих військовослужбовців повинна була виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 р. складала 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повинні були складати: у 2004 р. - 462.25 грн., у 2005 р. - 1660 грн., у 2006 р. - 1795 грн., у 2007 р. - 2050.30 грн., всього по 5967.55 грн. кожній. Однак законами про державні бюджети на 2004 -2007 роки, розміри допомоги зменшувались, позивачами отримано в 2004 р. - по 65 грн., 2005 -2006 роках - по 130 грн., в 2007 р. - по 150 грн., з чого вбачається, що їм недоплочено допомоги в сумі по 5557.55 грн. (5967.55 грн. - 475 грн. отриманої допомоги) кожній. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», членам сім”ї загиблих військовослужбовців здійснюється у розмірі 150 грн.. Таким чином, вимоги позивачів про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі по 1900.30 грн. (410.06 х 5 - 150 грн. отриманої допомоги) кожній. Що стосується вимог позивачів про виплату таких допомог за 2004-2006 роки, то враховуючи, що позивачі пропустили строки звернення до адміністративного суду, не наполягають на їх поновленні, відповідач наполягає на застосуванні строку зверненні до суду, тому у задоволенні їх вимог про стягнення недоплачених виплат за 2004-2006 роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted