Рішення адміністративного суду від 2008-01-18 00:00:00+02

прокурор Шаргородського району Вінницької області звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду в інтересах Шаргородського районного центру зайнятості з вищезазначеними позовними вимогами. Позовні вимоги мотивовані тим, що підприємство своєчасно не сплачувало страхові внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 14002,37 гривень. Позивач змушений був звернутися до суду щодо стягнення заборгованості. Під час попереднього судового засідання у справі, суд виконавши всі процесуальні дії, передбачені ч. ч. 3, 4 ст. 11 КАС України за письмовою згодою представника позивача, перейшов до судового розгляду справи. В судовому засіданні, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в особі керівника ПП «Теклівське» - Пацюри В.Ж. надіслав заяву, згідно із якою просив адміністративну справу розглядати без його участі, суму позовних вимог визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ПП «Теклівське» є платником страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття з 20.02.2002 року. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття всі роботодавці, підприємства, установи і організації, фізичні особи які використовують найману працю - починаючи з 1 січня 2001 року повинні сплачувати внески до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за найманих працівників у порядку і в розмірах, передбачених Законом. Обов'язковість сплати страхових внесків встановлено ст. 35 Закону, а статтею 38 вказаного Закону передбачено відповідальність за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків у вигляді штрафу та пені. Проведеною перевіркою працівниками центру зайнятості виявлено, що у ПП «Теклівске» станом на час розгляду справи рахується заборгованість по сплаті страхових внесків на суму 14002,37 гривень, в тому числі: - заборгованість по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в сумі 12741,22 гривень; - пеня в розмірі 1261,15 гривень. Вищезазначене підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунками заборгованості та пені за результатами перевірки від 7.06.2007р. №17/07, розрахунковими відомостями про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; актом звірки №22 від 20 липня 2007року. За результатами перевірки працівниками центру зайнятості складено акт №68 від 21 жовтня 2003 року, з котрого вбачається, що борг позивачем не погашено. Як встановлено в судовому засіданні, що також підтверджується матеріалами справи, заборгованість у сумі 14002,37 гривень, яка виникла внаслідок несплати страхових внесків, на момент розгляду справи, не погашена. Оскільки ст. 8 Закону передбачено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, а держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, то наявність заборгованості по їх сплаті не дає змоги своєчасно та повністю розрахуватись з громадянами, які потребують допомоги по безробіттю, і цим самим завдається істотна шкода інтересам держави. В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, переконавшись у наявності законних підстав визнання позову, що не суперечить закону, правам та інтересам осіб, суд приходить до висновку позов задовольнити

Результат розгляду: granted