Рішення адміністративного суду від 2008-11-05 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Стаханові Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснювати виплату доплати до пенсії в розмірі 30% від пенсії за віком як дитині війни з 01.01.2006 року по 30.11.2007 року та стягнення недоплаченої суми в розмірі 2619 грн. 78 коп. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.08.2008 року у справі №[NUMBER](суддя Качурина Л.С.) позовна заява задоволена частково: визнані дії неправомірними, зобов”язано здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії з 09.07.2007 року, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної заяви відмовити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком визначених статтею 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, при цьому цей розмір застосовується для визначення розмірів пенсій, призначених за цим законом. Згідно ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Вказує на те, що жодним нормативно - правовим актом не визначений орган, який повинен виплачувати такі доплати, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку. Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За Преамбулою Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду. Правовий статус дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки встановлює Закон України “Про соціальний захист дітей війни”. Відповідно до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом зупинена на 2007 рік дія ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі, п. 12 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 62 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01.04.2007 року - в сумі 406 грн. Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року відповідач при виплаті позивачу доплати до пенсії дітям війни повинен був виходити з зазначеної суми. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовної заяви, але помилково визначив строк до 30.11.2007 року, а не до 31.12.2007 року, тому у зазначеній частині постанова суду підлягає зміні. На підставі викладеного

Результат розгляду: denied