Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

Заявлено позов Вінницькою міською радою до Вінницької районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача -[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] та фермерське господарство “Нова сім'я”, м.Вінниця про визнання неправомірними дій голови Вінницької районної державної адміністрації та скасування розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації №169 від 08.02.2007 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що розпорядженням голови Вінницької районної державної адміністрації від 08.02.2007 року №169 земельні ділянки, які знаходяться в межах м. Вінниці, передано у власність громадянам [PERSON]. - 0,5925 га, [PERSON]. - 0,5925 га, [PERSON]. - 0,5925 га,[PERSON]. - 0,5925 га, [PERSON]. - 0, 5925 га, [PERSON]. - 0,5925 га. На думку позивача, такі дії Вінницької райдержадміністрації по прийняттю вказаного вище розпорядження є незаконними, оскільки прийняті не в межах повноважень та в порушення, передбачених Земельним кодексом України положень, що підтверджується наступним. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання неправомірними дій голови Вінницької районної державної адміністрації та скасування розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації №169 від 08.02.2007 року. Разом з тим, надійшло клопотання про забезпечення позову в порядку ст. ст. 117, 118 КАС України, оскільки на вказаних земельних ділянках здійснюється будівництво з метою подальшого їх відчуження. Ухвалою суду від 21 січня 2008 року відкрито провадження у справі. Водночас судом було ухвалено рішення від 21 січня 2008 року щодо забезпечення позову шляхом заборони: - [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] укладати договори, спрямовані на відчуження земельних ділянок, переданих їм у власність, відповідно до розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації від 08.02.2007 року №169; - Зазначеним громадянам та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках, переданих їм у власність, відповідно до вищевказаного розпорядження голови Вінницької районної державної адміністрації; - Державному підприємству “Центр державного земельного кадастру”та його філіям здійснювати реєстрацію права власності на земельні ділянки, надані у власність [PERSON]., [PERSON]., [PERSON].,[PERSON]., [PERSON]., [PERSON], згідно до зазначеного розпорядження. В процесі розгляду справи від представника відповідача надійшла заява про уточнення прізвищ третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача. Ухвалою суду заява представника відповідача задоволена та уточнені прізвища вказаних осіб судом прийнята. Зокрема: [PERSON]., [PERSON].,[PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON] Разом з тим, представник відповідача подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача фермерське господарство “Нова сім'я”, так як 4 особи, які отримали у власність спірні земельні ділянки, скористались своїм правом, передбаченим ст. 78 Земельного кодексу України з приводу вільного володіння, користування та розпорядження власною земельною ділянкою, 26.11.2007 року відчужили дані земельні ділянки вказаному вище по тексту фермерському господарству. Рішеннями постійно діючого третейського суду при товарній біржі “Південнобузька”від 30.11.2007 року визнано право власності на 4 спірні земельні ділянки за цим же фермерським господарством. Ухвалою суду від 04.03.2008 року клопотання представника відповідача задоволено та залучено до участі у справі третьої особи без самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача фермерське господарство “Нова сім'я”, м.Вінниця. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити, мотивуючи їх обставинами, наведеними в адміністративному позові. Представник відповідача та третіх осіб не погодився з позовними вимогами з підстав викладених в письмових запереченнях №1922 від 10.04.2008 року, що долучені до матеріалів справи. Свідок [PERSON]., що працює начальником відділу кадастру та моніторингу земель управління земельних ресурсів у місті Вінниці Вінницької області, суду пояснив, що до повноважень даного Управління входить ведення земельного кадастру міста Вінниці. На підставі постанови Верховної Ради України від 19 червня 2003 року щодо включення у межі міста Вінниці Вінницької області земель сільських рад Вінницького району, в т.ч. 106,7 гектара земель Якушинецької сільської ради Вінницького району, змінено межі м.Вінниці Вінницької області. За наслідками був розроблений Вінницькою філією інституту землеустрою проект цих змін. Дані землі були прийняті до міста Вінниці відповідно до Акту прийомки-передачі від 08.01.2004 року, що затверджений членами комісії, яка створена на виконання вищевказаної постанови Верховної Ради України наказом Вінницького обласного головного управління земельних ресурсів. Зазначені земельні ділянки прийняті у межі міста, передані до Вінницької міської ради та взяті на облік, про що було внесено відомості до Форми 6 ЗЕТ. Такі зміни пройшли по всім топографічним матеріалам, згідно яких були встановлені межі міста Вінниці. Свідок [PERSON], який працює начальником управління земельних ресурсів у місті Вінниці Вінницької області, суду пояснив, що відповідно до Акту прийомки-передачі від 08.01.2004 року проведено передачу земельно-облікових і інших документів статистичної звітності, які обліковувались в сільських радах Вінницького району та враховано до обліку і в роботі міста Вінниці. Передана територія загальною площею 774 га, із земель Вінницького району в розрізі землевласників, землекористувачів та категорій земель введена до меж м. Вінниці. Разом з тим, свідок зазначив, що не існує Державного акту на вказані земельні ділянки, однак є постанова Верховної Ради України від 19 червня 2003 року, яка включила відповідні землі у межі міста Вінниці, в т.ч. 106,7 гектара земель Якушинецької сільської ради Вінницького району, та затвердила межі міста загальною площею 6 868,0 гектара. Заслухавши доводи сторін по справі, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні”розпорядження землями в межах населеного пункту належать до виключної компетенції міської ради. Статтею 6 Земельного кодексу України закріплено виключну компетенція Верховної Ради України в галузі земельних відносин. Пунктом г) зазначеної норми до повноважень Верховної Ради України віднесено встановлення і зміна меж районів і міст. Постановою Верховної Ради України від 19 червня 2003 року у межі міста Вінниці Вінницької області включено 141,0 гектара земель Агрономічної сільської ради, 23,6 гектара земель Бохоницької сільської ради, 87,1 гектара земель Вінницько-Хутірської сільської ради, 11,2 гектара земель Луко-Мелешківської сільської ради, 210,5 гектара земель Стадницької сільської ради, 165,9 гектара земель Стрижавської селищної ради, 106,7 гектара земель Якушинецької сільської ради Вінницького району і 28,0 гектара земель Вінницької міської ради та затверджено межі міста загальною площею 6 868,0 гектара. Судом встановлено, що розпорядженням голови Вінницької райдержадміністрації від 08.02.2007р. №169 земельні ділянки, які знаходяться в межах м. Вінниці, передано у власність громадянам [PERSON]. - 0,5925 га, [PERSON]. - 0,5925 га, [PERSON]. - 0,5925 га,[PERSON]. - 0,5925 га, [PERSON]. - 0, 5925 га, [PERSON]. - 0,5925 га. Такі дії Вінницької райдержадміністрації по прийняттю зазначеного розпорядження є необгрунтованими, оскільки прийняті не в межах повноважень та в порушення, передбачених Земельним кодексом України положень. В силу ч.1 та ч.6 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до картографічних матеріалів земельні ділянки, надані розпорядженням відповідача у власність громадян, знаходяться в межах м. Вінниці, і відповідно до зазначених вище положень Земельного кодексу України, розпорядження зазначеними землями належить до повноважень Вінницької міської ради. Знаходження згаданих земельних ділянок в межах м. Вінниці підтверджується також довідкою Державного підприємства “Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”від 29.11.07 №6892, виданою на запит управління земельних ресурсів від 29.11.07 №2374(копії яких долучені до матеріалів справи). Згідно з п.12. Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З пояснень представника відповідача та третіх осіб вбачається, що з позовом він не погоджується. В своїх запереченнях на позов представник відповідача зазначив, що згадані земельні ділянки не знаходяться в межах м. Вінниці. В обґрунтування цієї обставини представник Відповідача послався на те, що у Позивача відсутній документ, який відповідно до ст. 176 Земельного кодексу України посвідчує межі м. Вінниці - державний акт України на межі адміністративно-територіального утворення. Суд вважає, що таке твердження не ґрунтується на вимогах земельного законодавства і є безпідставним з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 176 Земельного кодексу України форма та порядок видачі державного акта України на межі адміністративно-територіального утворення встановлюються Верховною Радою України. На теперішній час Верховною Радою України не встановлена форма державного акта України на межі адміністративно-територіального утворення, відсутній відповідний нормативно-правовий акт про затвердження порядку його видачі та форми. Тому у Позивача зазначений документ відсутній. Однак, Законом України “Про розмежування земель державної та комунальної власності”№1457-І\/, 05.02.2004 (п. 1 Перехідних положень) визначено, що у разі якщо межі сіл, селищ, міст не встановлені відповідно до вимог статей 174, 175 та 176 Земельного кодексу України, розмежування земель державної та комунальної власності проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до меж, вийнятих для обліку земель у складі державного земельного кадастру. Облік земель у складі державного земельного кадастру на території м. Вінниці здійснює управління земельних ресурсів м. Вінниці Вінницької області Держземагентства України. Згаданий місцевий орган виконавчої влади підтвердив довідкою від 29.11.07 №6892, що земельні ділянки, знаходяться на території м. Вінниці. Крім того, показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, підтверджено відношення спірних земель до території м. Вінниці. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що заперечення та документи, які надані відповідачем, не спростовано показання свідків, не надано доказів, які б свідчили про те, що спірні землі не належать до земель м. Вінниці, не доведено з посиланням на відповідні норми закону щодо правомірності зазначеного розпорядження. В силу ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже, зазначеним розпорядженням відповідач обмежив компетенцію позивача щодо розпорядження землями в межах населеного пункту м. Вінниці, оскільки перебрав на себе повноваження, які відносяться до виключної компетенції міської ради. На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам справи, а тому наявні всі правові підстави для задоволення позову. Частиною 2 ст.162 Кодексу встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. З урахування встановлених у судовому засіданні обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд вважає, що права позивача потребують судового захисту шляхом визнання неправомірними дії голови Вінницької районної державної адміністрації щодо видання розпорядження №169 від 08.02.2007 року та скасування його.

Результат розгляду: granted