Рішення адміністративного суду від 2008-07-25 00:00:00+03

До Житомирського окружного адміністративного надійшов позов Сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області про примусове видворення з України з забороною подальшого виїзду строком на п"ять років громадянина Узбекистану [PERSON]. Позов мотивовано тим, що гр-н Узбекистану [PERSON] перебуває на території України на налегельному становищі, ухиляється від добровільного виїзду з території України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив надати йому дозвіл на виїзд за межі України. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд встановив. Громадянин Узбекистану [PERSON], 1976 р.н., тимчасово проживає у м.Житомирі. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач порушив правила перебування іноземних громадян в Україні, а саме з питань продовження терміну перебування в Україні до ВГІРФО УМВС України не звертався за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.203 КпАП. 10.06.2008 р. начальником ВГІРФО УМВС України було прийнято рішення про видворення з України в добровільному порядку громадянина Узбекистану[PERSON] та відібране письмове зобов'язання покинути територію України до 13.06.2008 р., відповідач до вказаного терміну за межі України не виїхав. Перебуваючи в Україні Відповідач для забезпечення самостійного проживання займався різними видами трудової діяльності, будівельними роботами на приватних об'єктах Житомирської області не маючи відповідного дозволу Мінпраці на працевлаштування в Україні та штампу реєстрації на постійне місце проживання в Україні. Зважаючи на те, що у Відповідача відсутні в Україні своє житло, знайомі та близькі, засоби для існування, а також те, що в Україні проживає нелегально є підстави, що він буде ухилятися від добровільного виїзду з України. Відповідно до ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” іноземцю та особі без громадянства, який порушує законодавство України, якщо ці порушення не передбачають адміністративної або кримінальної відповідальності, може бути скорочено визначений йому термін перебування в Україні. Такий термін може бути також скорочено, якщо в іноземця та особи без громадянства відпали підстави для його подальшого перебування в Україні. Рішення про скорочення терміну тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства в Україні приймається органами внутрішніх справ, Державної прикордонної служби України. Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду. Згідно з ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень примусове видворення іноземця чи особи без громадянства. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства",

Результат розгляду: granted