Рішення адміністративного суду від 2008-03-21 00:00:00+02

Позивач [PERSON] проходив військову службу у Збройних Силах, в 1985 році був звільнений зі служби, згідно Наказу Міністра оборони СРСР № 0948 від 05.10.1985 р., після чого йому була призначена пенсія у відповідності до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". Згідно розрахунку пенсії, здійсненого Київським військовим комісаріатом, пенсія позивача за вислугу років станом на 19.07.2005 р. складається з наступного: - посадовий оклад у розмірі 203 грн.; - оклад за військове звання у розмірі 135 грн.; - процентна надбавка за вислугу років 40%; - грошове забезпечення збільшено на 100%; - робота з таємними виробами, носіями, документами 15%; - за безперервну службу 90%; - премія 33,3%. Стаж за вислугу років позивача складає 30 років. Позивач стверджує, що звернувся до Київського міського військового комісаріату із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії згідно з Указом Президента України від 04.10.1996 р. № 923/96 "Про грошове забезпечення військовослужбовців"; Указом Президента України № 847/99 від 14 липня 1999 року "Про додаткові заходи щодо впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України", яким з 01 вересня 1999 року впроваджено щомісячну надбавку у розмірі 40 % посадового окладу (Указ втратив чинність з 01.01.2003 р. на підставі Указу № 173 від 23.02.2002 р.); Указом Президента України № 173 від 23 лютого 2002 року "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу, органів внутрішніх справ" з 01.01.2003 року, яким встановлено щомісячну надбавки у розмірі 100 % грошового забезпечення; Указом Президента України від 05 травня 2003 року № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України... за безперервну службу", яким з 01 травня 2003 року встановлено щомісячну надбавку за безперервну службу у розмірі (залежно від стажу служби) до 90 % грошового забезпечення; з 01.01.1999 р. з врахуванням щомісячної премії, запровадженої наказами Міністра оборони України від 16.12.1998 р. № 457 від 05.03.2001 р. № 75. В матеріалах судової справи міститься відповідь Київського міського військового комісаріату від 02.08.2005 р. № 89616, яка направлена на адресу Позивача, про те, що перерахунок пенсії здійснюється з 01.01.2005 р. у відповідності до Закону України від 15 червня 2004 р. № 1769-ІV "Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців..." з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством. Під час судового розгляду адміністративної справи, представником Відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Позивач вважає, що з прийняттям Закону України 15.06.2004 р. № 1769-ІV "Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в нього виникло право на перерахунок пенсії за весь період з моменту її призначення. Даний Закон набув чинності з 1 січня 2005 року. Таким чином, днем, коли Позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів і звернутись за захистом своїх порушених прав до суду, необхідно вважати день набрання чинності цього Закону. З огляду на це, Позивачем був пропущений річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлений ст. 99 КАС України. Стаття 100 КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, а саме: пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Враховуючи всі вищенаведені обставини, а також факт пропуску Позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied