Рішення адміністративного суду від 2008-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції про визнання протиправними дій, стягнення шкоди, третя особа [PERSON] та акціонерний комерційний регіональний банк, посилаючись на наступне. Згідно з постановою державного виконавця виконавчої служби [PERSON] „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження” від 26 лютого 2007 року, накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS]. Вказана постанова є незаконною, а дії державного виконавця неправомірними, так як у наведеній постанові накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS], а [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS]. Крім того [PERSON], як учаснику виконавчого провадження, не роз'яснювалися його права і звертається стягнення на житловий будинок в останню чергу. В цьому звٰязку позивач просив визнати протиправним рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на житловий будинок [ADDRESS], стягнути з відповідача на його користь 1000 грн. суми матеріальних збитків та 5000 грн. суми моральної шкоди. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги [PERSON] . Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 лютого 2007 року помилково у вказаній постанові вказано № будинку 38, що ніби то належав позивачеві, хоча необхідно було вказати будинок за № 35, який належить позивачеві, розташований [ADDRESS]. При відкритті виконавчого провадження, винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 лютого 2007 року, порушень закону не мало місця. В цьому зв'язку представник відповідача вважає безпідставними вимоги позивача про визнання протиправними рішення державного виконавця „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на житловий будинок [ADDRESS], стягнення з відповідача на його користь 1000 грн. суми матеріальних збитків шкоди та 5000 грн. суми моральної шкоди, Третя особа - [PERSON] та представник акціонерного комерційного регіонального банку проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність позовних вимог позивача. Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, третьої особи [PERSON] та представника акціонерного комерційного регіонального банку, суд прийшов до наступного. Згідно з повідомленням головного управління юстиції в Харківській області від 9 лютого 2008 року, виконавчий напис № 7398 виданий 9 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходився [ADDRESS], який належав [PERSON] для задоволення вимог АКРБ «Регіон-банк» на суму 606597.50 грн., надійшов на виконання 11 жовтня 2004 року (вх.№ 123). 11 жовтня 2004 року відповідно до ст.. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. .Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження (вих.. № 1517). Житловий будинок з надвірними будівлями, що належав на праві приватної власності [PERSON], був переданий ним, як майновим поручителем ПОСП «Грушувахське», оскільки на час передачі в заставу свого особистого майна, [PERSON] перебував на посаді директора вказаного господарства. Крім цього, на виконанні державного нотаріуса перебувало три виконавчі написи про стягнення з ПОСП «Грушувахське» на користь АКРБ «Регіон-банк» коштів на загальну суму 606597.50 грн.. За вищевказаними виконавчими документами було стягнено 578577.46 грн., залишок складав 28380.04 грн.. Постановою господарського суду Харківської області ПОСП «Грушувахське» визнано банкрутом та призначено арбітражного керуючого [PERSON] (постанова господарського суду Харківської області № Б-50/30-06 від 3 травня 2006 року). Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 вересня 2006 року по справі № Б-50/30-06, усунуто арбітражного керуючого [PERSON] та призначено арбітражного керуючого [PERSON]. Відповідно до п. 7 ст. 37 Закону україни «Про виконавче провадження», в зв′язку з передачею вищевказаних виконавчих документів арбітражному керуючому, виконавчі провадження державним виконавцем було закрито, про що винесено відповідну постанову від 16 червня 2006 року. У зв′язку з цим, відповідно до вимог ст.. 65 Закону, виконавчі документи для подальшого виконання передано ліквідатору боржника [PERSON]. Оскільки секретарем ВДВС Барвінківського РУЮ [PERSON] не було зроблено відповідної відмітки в книзі обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю та відповідно в книзі реєстрації вихідної кореспонденції про направлення виконавчого напису № 7398 від 9 жовтня 2004 року приватного нотаріуса [PERSON] про звернення стягнення на житловий будинок [PERSON], 12 лютого 2007 року АКРБ «Регіон- банк» було видано довідку про втрату вказаного виконавчого напису. Питання про притягнення до відповідальності [PERSON] не ставиться в зв′язку з її звільненням. 26 лютого 2007 року до ВДВС надійшла заява Барвінківської філії АКРБ «Регіон-банк» про прийняття дублікату виконавчого напису № 7398 від 9 жовтня 2004 року приватного нотаріуса [PERSON] про звернення стягнення на житловий будинок [PERSON]. Разом з цим стягувачем було надано заяву, що несплачена сума складала 28380.04 грн.. 26 лютого 2007 року, відповідно до с ст.. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 23 березня 2007 року до відділу надійшов лист керуючого [PERSON] про включення АКРБ «Регіон-банк» до реєстру кредиторів у розмірі 28380.04 грн.. 19 листопада 2007 року арбітражним керуючим було повернуто оригінал вказаного виконавчого напису в зв′язку з проведенням інвентаризації в ПОСП «Грушувахське» і було встановлено, що заставне майно, а саме житловий будинок [PERSON] не належить до ліквідаційної маси підприємства. Того ж дня державним виконавцем було винесено постанову про відміну у в відкритті виконавчого провадження, оскільки на виконанні перебував дублікат вказаного в виконавчого напису. Згідно постанови про передачу виконавчих проваджень від 26 червня 2007 року , виконавче провадження № 726-01/07 від 26 лютого 2007 року по виконанню дублікату виконавчого напису № 7398 від 9 жовтня 2004 року було передано на виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області. Щодо порушення вимог ст..ст. 7,24 Закону України «Про виконавче провадження» головним управлінням повідомлено, що перевіркою книги вихідної кореспонденції за 2004 рік встановлено, що під вихідним № 1517 від 15 жовтня 2004 року зареєстровано постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напис у № 7398 від 9 жовтня 2004 року, яка була направлена сторонам виконавчого провадження. Стосовно дотримання вимог ст.. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п. 5.1.4 та 5.7 Інструкції про проведення виконавчих дій повідомлено, що в ході проведення виконавчих дій з виконання вказаного виконавчого напису державним виконавцем стягнення проводилися за рахунок майна підприємства, в зв′язку з чим не зверталося стягнення на особисте майно поручителя [PERSON]. Одночасно повідомлено, що на даний час на виконанні у ВДВС Барвінківського РУЮ не перебуває жодного виконавчого документа про стягнення з [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» , звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 55 Закону, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця щодо накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідали вимогам Закону. Посилання позивача на те, що арешт накладено на будинок за № 38, а не № 35, який належить позивачеві суд не приймає до уваги і вважає вказане як технічною опискою, так як у судовому засіданні представники позивача, відповідач, третя особа та представник третьої особи не заперечували, що арешт накладено на будинок, який належав позивачеві по справі. Вимоги позивача про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди є похідними від вимог [PERSON] про визнання протиправними рішення державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які як вважає суд відповідають вимогам Закону. В цьому зв′язку суд вважає необхідним в задоволенні стягнення 1000 грн. суми матеріальних збитків і 5000 грн. суми моральної шкоди слід відмовити. до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied