Рішення адміністративного суду від 2008-09-24 00:00:00+03

Наказом прокурора Київської області № 196 від 04.03.08р. звільнено старшого радника юстиції [PERSON] з посади старшого помічника прокурора Київської області з міжнародно-правових доручень в зв'язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації за п.2 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України). Підставою для звільнення позивача вказані рішення атестаційної комісії від 09.02.08р. та рішення профспілкового комітету прокуратури Київської області від 04.03.08р. Згідно рішення атестаційної комісії від 09.02.08р. [PERSON] за своїми діловими якостями не відповідає займаній посаді старшого помічника прокурора Київської області з міжнародно-правових доручень. Рішення атестаційної комісії підписано Головою комісії -першим заступником прокурора області Клюге Г. та затверджено висновком прокурора вищого рівня -Прокурором Київської області Бойко В. Н. Позивач ознайомлений з висновком прокурора області та рішенням атестаційної комісії 13.02.08р. Також позивачем надані пояснення на засіданні профспілкового комітету прокуратури Київської області, засідання якого відбулось 04.03.08р., тобто позивачу було відомо про прийняте відповідачем рішення та причини його ухвалення. 29.02.08р. позивач звернувся до прокурора Київської області із рапортом про надання йому відпустки за 2008 рік строком на 16 календарних днів з 03.03.08р. як ліквідатору аварії на ЧАЕС, в наданні якого йому було відмовлено. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. [PERSON] працював на посаді старшого помічника прокурора Київської області з міжнародно-правових доручень з 30.03.05р. У зв'язку з недостатньою кваліфікацією [PERSON] рішенням атестаційної комісії прокуратури області від 25.01.07р. визнано таким, що не повно відповідає займаній посаді. При цьому йому запропоновано протягом 6 місяці усунути недоліки, на які вказано комісією. Оскільки вказане рішення комісії [PERSON] було проігноровано, на засіданні атестаційної комісії від 09.02.08р. позивача визнано таким, що не відповідає посаді старшого помічника прокурора області з міжнародно-правових доручень. Положенням про порядок проведення атестації прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури України, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 12.09.05р. № 2958ц (із змінами, внесеними наказом Генерального прокурора України від 20.01.06р. № 161ц) визначено, що атестацією є управлінська кадрова процедура, спрямована на оцінку кваліфікації прокурорів і слідчих, а також працівників Академії прокуратури України, яким присвоєно класні чини, з метою, зокрема, визначення відповідності працівників прокуратури та навчальних закладів займаним посадам, стану їх професійної підготовки. Відповідно до розділу III вказаного Положення на кожного працівника, який підлягає атестації складаються атестаційні документи -біографічна довідка та характеристика ділових і особистих якостей. Характеристика завершується висновком про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді чи неповну службову відповідність з умовою повторного атестування через шість місяців чи через рік. Відповідно до п. 9 Положення про порядок проведення атестації прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури України рішення комісії, упродовж 10 днів після ознайомлення з ним атестованого працівника, може бути оскаржено керівнику прокуратури вищого рівня, який, при наявності підстав, може доручити, згідно зі своєю компетенцією, проведення повторної атестації комісією, рішення якої оскаржується, або атестаційною комісією прокуратури вищого рівня з попередньою перевіркою роботи працівника. [PERSON] рішення атестаційної комісії від 09.02.08р. про невідповідність його займаній посаді старшого помічника прокурора Київської області з міжнародно-правових доручень, на підставі якого виданий наказ прокурора області № 196 від 04.03.08р. про звільнення позивача, до прокуратури вищого рівня не оскаржив. Пунктом 10 Положення встановлено, що працівник, якого атестаційною комісією визнано таким, що не відповідає займаній посаді, після ознайомлення з рішенням може бути переведений за його згодою на іншу посаду. У разі відсутності такої згоди трудовий договір з ним розривається на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України. Позивач зазначає, що прокуратурою області в порушення вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України йому не запропоновано переведення на іншу роботу в органах прокуратури Київської області. Проте суд не приймає зазначені зауваження позивача, оскільки як до так і після проведення атестації [PERSON] неодноразово пропонувалось переведення на інші вакантні посади в апараті прокуратури області, але від наданих пропозицій останній відмовився. Таким чином, з боку відповідача не допущено порушення зазначених норм законодавства. Доводи позивача щодо відсутності права колишнього прокурора Київської області Бойка В.Н. на затвердження рішення атестаційної комісії 09.02.08р. з огляду на те, що останній звільнений з займаної посади з 08.02.08р. не приймаються судом до уваги, оскільки наказ про звільнення Бойка В.Н. надійшов до прокуратури Київської області з Генеральної прокуратури України лише 12.02.08р., про що свідчить відтиск печатки канцелярії прокуратури області. А 09.02.08р. Бойко В.Н. був присутнім на робочому місці та продовжував виконувати службові обов'язки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів»від 06.11.92р. № 9 (із змінами та доповненнями Постановами Верховного Суду України від 01.04.94р. № 4, від 26.10.95р. № 18 та від 25.05.98р. № 15) при розгляді справ про звільнення за п. 2 ст. 40 КЗпП України, суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. З огляду на матеріали справи та з урахуванням позиції Пленуму Верховного суду України, суд приходить до висновку про дотримання відповідачем прав позивача при звільненні, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Результат розгляду: denied