Рішення адміністративного суду від 2008-06-23 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду із адміністративним позовом до командуючого ВМС ЗС України про визнання протиправними дії, який згідно ч.1 ст.51 КАС України було уточнено вимогами, а.с.40, по відмові виконати розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України про вжиття необхідних заходів стосовно поновлення [PERSON] на військовій службі за контрактом на рівній посаді, про спонуку командуючого ВМС ЗС України скасувати наказ командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 про звільнення [PERSON] в запас за станом здоров'я за пп.«в» п.85 Положення про проходження військової служби, за відсутністю підстав звільнення, про спонуку командуючого ВМС ЗС України поновити [PERSON] на військовій службі за контрактом на рівній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.12.05р. Позов мотивований тим, що наказом командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 її було звільнено з військової служби в запас за станом здоров'я за пп.«в» п.85 Положення про проходження військової служби. Звільнення було здійснено на підставі постанови ВЛК в/ч А-4614 від 13.12.05р. про її непридатність до військової служби у зв'язку з захворюваннями, пов'язаними з проходженням військової служби. Але, після проходження нею медичного обстеження у Головному військово-медичному госпіталі МО України, було встановлено, що на період 13.12.05р. вона була придатна до військової служби, у зв'язку з чим, постановою ЦВЛК МО України від 27.06.06р. було відмінено постанову ВЛК в/ч А-4614 від 13.12.05р. У зв'язку з цим вона звернулася до командуючого ВМС ЗС України з питання скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та про поновлення її на військовій службі, на що отримала відмову. Після цього вона звернулася з відповідною заявою до Генерального штабу Збройних Сил України, у відповідь на яке розпорядженням першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України було зобов'язано командуючого ВМС ЗС України вжити необхідних заходів стосовно поновлення її на військовій службі. Але і це розпорядження виконано не було. У судовому засіданні позивачка підтримала зазначені позовні вимоги, які просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала з наступних підстав. 05.07.06р. перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України направив на ім'я командуючого ВМС ЗСУ телеграму, в якій пропонував, а не наказував, вжити необхідних заходів стосовно поновлення [PERSON] на військовій службі. Дійсно командуючий ВМС ЗС України має право вирішувати питання про скасування наказів командирів підпорядкованих в/ч про звільнення військовослужбовців з військової служби та про поновлення їх на військовій службі, але у відповідності тому законних підстав, якими є рішення суду про визнання звільнення протиправним, чи визнання командиром в/ч протиправним свій наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби. Але, на той період Апеляційним судом АРК. ще не була розглянута апеляційна скарга [PERSON] про скасування постанови Сакського міськрайсуду від 21.03.06р., якою було відмовлено у задоволені позову [PERSON] про скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та про поновлення її на військовій службі. У зв'язку з цим у командуючого ВМС ЗСУ не було законних підстав для скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та для поновлення [PERSON] на військовій службі, про що на ім'я першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України та [PERSON] були направлені відповідні відповіді. Крім того, [PERSON] не надавала командуючому ВМС ЗСУ постанови ЦВЛК МО України від 27.06.06р. про відміну постанови ВЛК в/ч А-4614 від 13.12.05р. Також 11.09.06р. було залишено командуючим ВМС ЗС України без задоволення звернення позивачки про скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та про поновлення її на військовій службі у зв'язку з відхиленням Апеляційним судом АРК апеляційної скарги [PERSON] про скасування постанови Сакського міськрайсуду від 21.03.06р. Представник командира в/ч А-1100, залученого судом до участі у справі як 3-ю особу на стороні відповідача, в судове засідання не з'явився з поважних причин, про що направив до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволені позову [PERSON] з підстав його необґрунтованості. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи і надані документи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позову з наступних підстав. З пояснень сторін і матеріалів справи судом встановлено, що наказом командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 позивачку було звільнено з військової служби в запас за станом здоров'я за пп.«в» п.85 Положення про проходження військової служби, а.с.4. Звільнення було здійснено на підставі постанови ВЛК в/ч А-4614 від 13.12.05р. про її непридатність до військової служби у зв'язку з захворюваннями, пов'язаними з проходженням військової служби, а.с.5. Але, після проходження позивачкою медичного обстеження у Головному військово-медичному госпіталі МО України, було встановлено, що на період 13.12.05р. вона була придатна до військової служби, у зв'язку з чим, постановою ЦВЛК МО України від 27.06.06р. було відмінено постанову ВЛК в/ч А-4614 від 13.12.05р., а.с.6. У зв'язку з цим позивачка звернулася до Головного управління особового складу Генерального штабу Збройних Сил України із зверненням про з'ясування законності її звільнення з військової служби у в/ч А-1100. а.с.9. 05.07.06р. перший заступник начальника Генерального штабу Збройних Сил України направив на ім'я командуючого ВМС ЗСУ телеграму №321/4/463-Т, в якій запропонував вжити необхідних заходів стосовно поновлення [PERSON] на військовій службі, а.с.64. Так згідно ч.2 п.10.17 Інструкції про організацію вимог Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.02.02р. №322 - у разі визнання в установленому порядку незаконним рішення про звільнення військово­службовця з військової служби поновлення його на попередній або рівній посаді здійснюється наказом службової (посадової) особи, якій підпорядковується командир (начальник), що видав наказ про звільнення. Для цього подаються копії рішення суду чи службової (посадової) особи про таке визнання, матеріали розслідування та копія наказу, виданого відповідним командиром (начальником) про притягнення до відпові­дальності службових (посадових) осіб, винних у незаконному звільненні військовослужбовця». З пояснень представника відповідача і наданої довідки судом встановлено, що згідно Директиви Міністра оборони України від 20.11.04р. №Д-312/1/027 військова частина А-1100 підпорядкована військовій частині А-0225, командиром якої є віце-адмірал Тенюх І.Й. З зазначеного виходить, що командуючий ВМС ЗС України віце-адмірал Тенюх І.Й. має право вирішувати питання про скасування наказів командирів підпорядкованих в/ч про звільнення військовослужбовців з військової служби та про поновлення їх на військовій службі, але у відповідності тому законних підстав, якими є рішення суду про визнання звільнення протиправним, чи визнання командиром в/ч протиправним свій наказ про звільнення військовослужбовця з військової служби. Так судом встановлено, що наказ командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 про звільнення позивачка оскаржила до суду і постановою Сакського міськрайсуду від 21.03.06р. було відмовлено у задоволені позову [PERSON] про скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та про поновлення її на військовій службі. Цю судову постанову позивачка оскаржила до Апеляційного суду АРК. і, на період липень 2006р., апеляційна скарга [PERSON] про скасування постанови Сакського міськрайсуду від 21.03.06р. не була розглянута по суті. Також не визнавав протиправним свій наказ від 23.12.05р. №247 і командир в/ч А-1100. У зв'язку з цим на ім'я першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України і [PERSON] командуючим ВМС ЗСУ були направлені відповідні відповіді про відсутність законних підстав для скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та для поновлення [PERSON] на військовій службі, а.с.65,66. Приймаючи до уваги зазначене вище суд визнає обґрунтованою відмову командуючого ВМС ЗС України виконати розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України про вжиття необхідних заходів стосовно поновлення [PERSON] на військовій службі за контрактом на рівній посаді. * Також, з пояснень сторін і наданих документів судом встановлено, що ухвалою колегії судів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК. від 31.07.06р. було відхилено апеляційну скаргу [PERSON] та залишено без змін постанову Сакського міськрайсуду від 21.03.06р., якою було відмовлено у задоволені позову [PERSON] про скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та про поновлення її на військовій службі. У зв'язку з цим командуючий ВМС ЗС України відмовив у скасуванні наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 та у поновлення [PERSON] на військовій службі, про що 11.09.06р. їй було направлено відповідного листа, а.с.3. Крім того, судом встановлено, постановою ЦВЛК МО України від 27.06.06р. було відмінено постанову ВЛК в/ч А-4614 від 13.12.05р., якою [PERSON] було визнано непридатною до військової служби у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням військової служби. Але позивачка не довела суду факт надання командуючому ВМС ЗС України зазначеної постанови і відповідної заяви про поновлення її на військовій службі, чим не виконала вимоги ст.71 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Судом зазначені обставини не встановлені при розгляді справи, а з пояснень представника відповідача і наданої довідки виходить, що з такими документами позивачка не зверталася до командуючого ВМС ЗСУ. Приймаючи до уваги зазначене вище суд дійшов висновку, що на період липень-вересень 2006р. у командуючого ВМС ЗС України не було законних підстав для скасування наказу командира в/ч А-1100 від 23.12.05р. №247 про звільнення [PERSON] з військової служби та про поновлення її на військовій службі. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне відмовити у задоволені заявлених позовних вимог. * Враховуючи зазначене та вимоги ст.94 КАС України, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави судові витрати по справі. * На підставі п.10.17 Інструкції про організацію вимог Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.02.02р. №322, і

Результат розгляду: denied