Рішення адміністративного суду від 2008-11-03 00:00:00+02

Позивач, ФОП [PERSON]. звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Фрунзенському районі м.Харкова в якому просить суд визнати недійсним рішення-повідомлення Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.Харкова від 16.05.2007 року № 0001702303/0. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд визнати недійсним рішення-повідомлення Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.Харкова від 16.05.2007 року № 0001702303/0. Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на ст.ст.787, 788 ЦК України. Вважає, що здійснювалась діяльність з надання в прокат більярдного інтвентарю. В позові вказує, що діяльність з надання послуг з прокату більярдного інвентарю не підлягає патентуванню та не є такою, що здійснюється у сфері грального бізнесу, а тому він не займається гральним бізнесом і оподатковує свої доходи у відповідності до діючого законодавства шляхом сплати єдиного податку.. Представник відповідача проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог ФОП [PERSON]. просить відмовити в повному обсязі вказавши, що ст.5 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996 року № 98/96, передбачає, що позивач при здійсненні діяльності щодо надання послуг з користування більярдними столами повинен був придбавати торговий патент. В своїх запереченнях звернув увагу суду, що виходячи з поняття прокату, яке передбачено ст.ст.787, 788 ЦК України, вказана діяльність позивача не може вважатися прокатом більярдного інвентарю. У позивача при проведенні перевірки була відсутня ліцензія щодо використання більярдних столів. Без наявності відповідної ліцензії право на діяльність, пов'язану з використанням або передачею у подальше користування (оренду) столів для більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона, монети, або без них, надається у разі придбання торгових патентів на кожний більярдний стіл згідно з вимогами Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Фізична особа - підприємець [PERSON] зареєстрований Виконавчим комітетом Харківської міської ради 28.08.2003р., про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця № [NUMBER]. 16.03.2007 року працівниками ДПА у Харківській області було проведено перевірку більярдної, що належить ФО-П [PERSON]., розташованої за адресою: [ADDRESS]. За результатами перевірки було складено акт від 16.03.2007 року яким було зафіксовано здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу на 8 більярдних столах з 14.10.2003р. по 16.03.2007р. (згідно з даними книги обліку доходів та витрат) без придбання відповідних торгових патентів, чим порушено ст. 5 Закону України "Про патентування деяких видів-підприємницької діяльності" № 98/96-ВР від 23.03.1996р. Внаслідок встановлених порушень на підставі ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про патентування" за здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу на 8 більярдних столах без придбання відповідних торгових патентів до ФОП [PERSON]. було застосовано фінансову санкцію у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний строк діяльності СПД з вказаним порушенням. 16.05.2007 р. начальником ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001702303/0 на суму 75491,20 грн.. Судом також встановлено, що позивач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і є платником єдиного податку на відповідні види діяльності : громадське харчування, роздрібна торгівля, прокат більярдного інвентаря, що підтверджується копіями свідоцтв платника єдиного податку: від 04.09.2003року, виданого ДПІ у Київському районі м.Харкова на фірмовому бланку серії [NUMBER], терміном дії 2003 рін; від 01.01.2004 року виданого ДПІ у Київському районі м.Харкова на фірмовому бланку серії [NUMBER], терміном дії 2004 рік; від 01.01.2005 року виданого ДПІ у Київському районі м.Харкова на фірмовому бланку серії [NUMBER], терміном дії 2005 рік; від 01.01.2006 року виданого ДПІ у Київському районі м.Харкова на фірмовому бланку серії [NUMBER], терміном дії 2006 рік продовжений з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в приміщенні більярдної, яка належить його батькові на праві власності, відвідувачам якої надаються в тимчасове користування за плату більярдний інвентар, кий та шари, які можуть виноситися за межі приміщення. У відповідності до змісту ст. 787 ЦК України договором прокату вважається коли наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк. Договір прокату є публічним договором. Крім цього згідно ст. 788 ЦК України предметом договору прокату є рухома річ, яка використовується для задоволення побутових невиробничих потреб. Виходячи з вище викладеного суд зазначає, що твердження позивача в позовній заяві, що користування в приміщенні клубу більярдними столами та кійами з боку відвідувачів клубу здійснювалось шляхом їх надання в прокат в якості предметів спортивного обладнення не відповідають обставинам справи. Відповідно до наказу Держкоммолодьспорттуризму від 07.02.2001р. № 261, як зареєстровано в міністерстві юстиції України 22.02.2001р. за № 155/5346, більярдний спорт входить до переліку видів спорту, що визнані в Україні. Згідно п.51 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000р. № 1775-111 (зі змінами та доповненнями) фізкультурно-оздоровча та спортивна діяльність з організації та проведення спортивних занять професіоналів та любителів спорту, а також діяльність з підготовки спортсменів до змагань з різних видів спорту, визнаних в Україні, підлягає ліцензуванню. Тобто якщо більярдний стіл використовується для спортивних аматорських змагань, суб'єкт підприємницької діяльності повинен мати відповідну ліцензію. Встановлено, і не спростовано сторонами по справі, що при проведенні перевірки у позивача була відсутня ліцензія на здійснення спортивних аматорських змагань з більярдного спорту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів суду, що при здійсненні перевірки більярдні столи використовувались для спортивних аматорських змагань. Таким чином, позивач проваджує більярд не як вид спорту, а з метою надання послуг споживачам, у тому числі надання більярдних столів в прокат за певну плату, тобто не безкоштовно. Виходячи зі змісту ст.5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», якщо за користування більярдним столом збирається плата погодинно або шляхом продажу жетонів, монет тощо, то така діяльність відноситься до операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу. Незалежно від того передбачається після закінчення гри виграш чи ні. Відповідно до ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 року № 98/96 патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами. Під гральним бізнесом у визначенні Закону, слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі, яка відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону підлягає патентуванню. Згідно положень ч.ч.З, 4 ст.5 Закону торговий патент на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу має бути виданий на кожне окреме гральне місце (гральний автомат, гральний стіл). Для використання столів для більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона, монети або без них, крім столів для більярду, що використовуються для спортивних аматорських змагань, встановлюється вартість торгового патенту у фіксованому розмірі за кожний стіл для більярду. Що стосується наданих позивачем копій свідоцтва про сплату єдиного податку та дозволу на прокат більярдного інвентарю суд зазначає, що вони не наділяють його правом здійснювати послуги з застосуванням більярдних столів без наявності торгового патенту. Крім того, як встановлено платник податку (позивач) не здійснює той вид діяльності, який був зазначений у свідоцтві про сплату єдиного податку. У відповідності до п.7 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» №727 від 03.07.1998 р. дія указу не поширюється на суб'єктів підприємницької діяльності, на яких поширюється дія закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» в частині придбання спеціального патенту. Аналізуючи приписи вказаних норм Законів, якщо більярдний стіл використовується для спортивних аматорських змагань, суб'єкт підприємницької діяльності повинен мати відповідну ліцензію. В іншому випадку діяльність з надання послуг для використання столів для більярду є гральним бізнесом і підлягає патентуванню. При цьому видачу виграшів у грошовій чи майновій формі не передбачено. Також суд вважає необхідним зазначити, що згідно ст. 5 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами. Згідно із визначенням, наведеним у цьому Законі, під гральним бізнесом слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (крім державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі. Казино, інші гральні місця (дома) повинні займати окремі приміщення або будівлі та мати гральний зал для відвідувачів (крім гральних автоматів та більярдних столів). Пунктом 3 вищевказаної статті встановлена вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу для використання столів для більярду, що вводяться в дію за допомогою жетона, монети або без них, крім столів для більярду, що використовуються для спортивних аматорських змагань. Суд аналізуючи вище зазначені положення нормативно-правових актів приходить до висновку, що надання послуг з використання столів для більярду відноситься до сфери грального бізнесу, крім використання більярдних столів для спортивних аматорських змагань. При цьому поняття гральний бізнес є ширшим за поняття влаштування азартної гри. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку щодо правомірності порушень встановлених податковим органом, а позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими , тому задоволенню не підлягають ,

Результат розгляду: denied