Рішення адміністративного суду від 2009-12-23 00:00:00+02

04.11.2008 позивачем було подано заяву до відділу ГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS]. 04.11.2008 за вих.№29/5-296-М позивачу надано відповідь, відповідно до якої йому було пояснено, що відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV для оформлення реєстрації за вказаною адресою [PERSON] необхідно надати: 1.Паспорт громадянина України на його ім'я; 2.Заяву про реєстрацію місця проживання, заповнену відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2004 №985 «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в Україні». При заповненні заяви в пункті «підставою для реєстрації місця проживання заявника за зазначеною адресою є» згідно п.1.2-1.6 тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухомість», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, зазначається документ про право власності, який підтверджує, що дана будівля прийнята в експлуатацію та зареєстровано в БТІ як жила будівля, а також визначає власника цієї житлової будівлі; 3.2 талона про зняття з попереднього місця проживання; 4.Квитанція про сплату державного мита у розмірі 0, 85 грн. Не погодившись з наданою відповіддю позивач звернувся з позовом до відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУМВС України в Запорізькій області в особі відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про зобов'язання зареєструвати його місце проживання за відповідною адресою. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає заявлені вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи відповідач звертався із заявою про реєстрацію місця проживання до відділу ГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Відповідно до Примірного регламенту з оформлення документів та контролю з питань реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС України від 03.02.2005 №96, реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб оформляють територіальні підрозділи (сектори ГІРФО міськрайвідділів) на території їх обслуговування, які входять до складу міськрайвідділів органів внутрішніх справ. В даному випадку таким підрозділом є сектор ГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Згідно п.9 Положення про Орджонікідзевський РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області він є юридичною особою і має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та власним найменуванням. Отже, позов заявлено до неналежного відповідача. Крім того, як вбачається з наданої відповіді від 04.11.2008 позивачу не було відмовлено у реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS], а було лише роз'яснено, які документи необхідно надати для реєстрації такого місця проживання. Реєстрація місця проживання фізичних осіб в Україні здійснюється відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV, Житлового, Цивільного та Сімейного кодексів України, постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2004 року № 985. Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-ІV для реєстрації особа подає: письмову заяву, паспортний документ, квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його спла ти, два примірники талона зняття з реєстрації. Заява особи про реєстрацію місця проживання є єдиною підставою для реєстрації місця проживання особи. Зразки заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади, їх посадових осіб. До адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Тобто, порушення прав, свобод або інтересів мусить здійснюватися шляхом прийняття рішень, вчинення дій, або бездіяльності суб'єкта владних повноважень. У відповідності з ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано суду належних доказів порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин. Крім того, згідно позовних вимог позивач не оскаржує рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог. Судові витрати слід віднести на позивача. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied