Рішення адміністративного суду від 2008-07-30 00:00:00+03

14 квітня 2008 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалою Верховного Суду України від 29.12.2007 року передано матеріали адміністративної справи за позовною заявою [PERSON]до Військової частини А1214, в якій позивач просить зобов'язати начальника речової та продовольчої служби в/ч А 1214 видати довідку про вартість добового продовольчого пайка та зобов'язати відповідача виплатити позивачу компенсацію за невидані продовольчі пайки за 1726 днів. В обґрунтування позову [PERSON]. зазначив, що з 11 березня 2000 року, з моменту прийняття Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року, в порушення чинного законодавства позивачу не видавався продовольчий пайок і не проводилась замість нього грошова компенсація, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. В судове засідання з'явився позивач та представник позивача за довіреністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення якого належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи сторін, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON]проходив службу на посаді заступника командира частини по виховній роботі військової частини А 1306. Зазначена військова частина не має свого особистого грошового рахунку та знаходиться на фінансовому, майновому і продовольчому забезпеченні у військовій частині А1214. 30 листопада 2004 року наказом Міністра оборони України № 840 від 22.10.2004 року позивач був звільнений з військової служби в запас. З березня 2000 року видача пайків була тимчасово призупинена. На момент звільнення позивача він не одержав продовольчі пайки за 1726 днів. Статтею 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано військовослужбовцям право на одержання за рахунок держави грошового забезпечення, а також на речове майно і продовольчі пайки або, за їх бажанням, грошову компенсацію замість них. Проте суд зазначає, що Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року було призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з зазначеним Законом України дію частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було призупинено в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців). Закон України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» не скасовано та не визнано неконституційним у встановленому законом порядку. На підставі викладено суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки на момент звільнення позивача, а також на момент вирішення адміністративної справи відсутні правові підстави для виплати компенсації за продовольчий пайок.

Результат розгляду: denied