Рішення адміністративного суду від 2008-04-24 00:00:00+03

[PERSON]звернувся до суду з адміністративним позовом до УПСЗН Вовчанського РДА, в якому просить суд стягнути з відповідача недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2001-2007 роки всього в сумі 6900,00 грн. На підставі висновку МСЕК при інвалідності третьої групи його віднесено до першої категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв'язку із вищезазначеним, позивач має право на отримання різних пільг, компенсацій і допомог, передбачених Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, згідно із п. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, нарахування та виплата вказаних допоміг здійснюється відповідачем в значно менших розмірах ніж передбачено законодавством. 23 листопада 2007 р. відповідачем, Управлінням праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, було відмовлено позивачу задовольнити його вимогу щодо проведення належних йому виплат, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2008 р. до участі у зазначеній справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Позивач до суду надіслав письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності через стан його здоров'я. Відповідач до суду надіслав письмову заяву в якій просив суд розглянути справу без участі його представника в судовому засіданні. Також надав письмові заперечення на позов в яких прохав відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, пославшись на те, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Роз'яснення порядку застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (ст.62 цього Закону) провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки передбачалося, що до внесення відповідних змін до законів, у нормах яких для розрахунків потрібен розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат. Кабінету Міністрів України доручалось здійснювати перегляд цих норм, виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України на відповідний рік на ці цілі. Згідно із ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У зв'язку з виходом Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратив чинність підпункт «є» пункту 1 по постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836. На підставі цього позивачу у 2007 році було проведено виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 грн. Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації - головний розпорядник коштів нижчого рівня - бере бюджетні зобов'язання та здійснює відповідні видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог за 2001-2006 роки, відповідач зазначив, що провадження у справі відкрито відповідно до Кодексу адміністративного судочинства. Згідно із п. 2 ст. 99 КАСУ, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк позовної давності.

Результат розгляду: partial