Рішення адміністративного суду від 2008-09-09 00:00:00+03

Позивач - фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до Територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Харківській області, в якому після уточнення позовних вимог просить суд скасувати постанови Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 08.08.2007 року № 006454, від 21.08.2007 року № 006542, від 21.08.2007 року № 006550, від 24.09.2007 року № 006703 та від 08.10.2007 року № 006777. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію ФОП [NUMBER] від 09.01.2003, він зареєстрований у Виконавчому комітеті Харківської міської ради як фізична особа-підприємець. А згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від 12.01.2004 року виданого ДПІ Московського району м. Харкова, видами його діяльності є - здача автомобілів в оренду та перевезення пасажирів та їх багажу легковим автотранспортом. На що 20.12.2006 року позивачем отримано ліцензію серія АВ 308220 терміном дії з 20.12.2006 - 19.12.2011 року (внутрішні перевезення пасажирів та їх багажу на таксі). Відповідачем - Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Харківській області, було винесено ряд постанов про застосування фінансових санкцій відносно позивача, а саме: постанова № 006454 від 08.08.2007р. відповідно до акту №014324 від 04.07.2007; постанова № 006550 від 21.08.2007р. відповідно до акту № 050708 від 16.07.2007р.; постанова № 006542 від 21.08.2007р. відповідно до акту № 05-673 від 19.07.2007р.; постанова № 006703 від 24.09ю2007р. відповідно до акту № 050850 від 22.08.2007р.; постанова № 006777 від 08.10.2007р. відповідно до акту № 051069 від 18.09.2007р. В вищенаведених постановах вказано, що позивач порушив законодавство про автомобільний транспорт, відповідальність за що передбачена абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а також даними постановами до позивача застосовані фінансові санкції. Позивач з винесеними постановами не згоден, оскільки вважає, що відповідач порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КпАП України, згідно з якою справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В даному випадку у відповідача відсутні такі дані, так як позивач не отримував таких сповіщень. Внаслідок порушення зазначеної норми він був позбавлений можливості дати по справі особисті пояснення, клопотання про допит свідків та про витребування доказів, у зв'язку з чим, вважає, що оскаржену постанову не можна вважати законною. Також, позивач зазначив, що в відповідності до положень ст. 1 Закону України “Про автомобільний транспорт” його автомобілі не обладнанні як таксі, оскільки в них відсутні всі вказані в законодавстві характеристики таксі. До того ж, в зв'язку з економічною недоцільністю позивач останнім часом не використовував вид діяльності перевезення пасажирів та їх багажу легковим автотранспортом, а використовував інший вид діяльності - здача автомобілів в оренду. Відповідно до всіх укладених договорів оренди на автомобілі позивача, відповідальність перед всіма державними органами за належне оформлення всіх документів несе водій - орендатор. Відповідно до п.26 постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку здійснення держаного контролю на автомобільному транспорті ” від 08.11.2006 року №1567 - справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. Позивачу повідомлення під розписку не вручалося. На основі всього вище наведеного, позивач просить скасувати постанови Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 08.08.2007 року № 006454, від 21.08.2007 року № 006542, від 21.08.2007 року № 006550, від 24.09.2007 року № 006703 та від 08.10.2007 року № 006777. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд задовільнити позов в повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов повністю підтримала та прохала суд позовні вимоги у повному обсязі задовільнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити, пояснивши при цьому, що в ході проведення рейдової перевірки, проведеної в м. Харкові на окремо визначених ділянках дороги державними інспекторами територіального управління було виявлено 19.07.2007 транспортний засіб ВАЗ 2110 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], 16.07.2007 року т/з ВАЗ 21103 д/н [NUMBER] дорожній лист №034К 632171 під керуванням [PERSON], 04.07.2007 року т/з ВАЗ 21104 д/н [NUMBER] дорожній лист 034К 543936 під керуванням водія [PERSON], 18.09.2007 року т/з ГАЗ 31105 д/н [NUMBER] дорожній лист 676338 під керуванням водія [PERSON], 22.08.2007 року т/з ГАЗ 31105 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], які були облаштовані розпізнавальними ліхтарями таксі на даху транспортних засобів. При перевірці зазначених транспортних засобів було встановлено, що вони належать позивачеві, який має ліцензію [NUMBER] від 20.12.2006 року з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. За кермом транспортного засобу під час перевірки на підставі дорожніх листів знаходилися водії, які для здійснення контролю надавали державним інспекторам наступні документи: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, посвідчення водія, дорожні листи видані ФОП [PERSON] Інших документів (ліцензійна картка), що надають право здійснювати перевезення пасажирів в таксі, надано не було. В зв'язку з виявленням вищезазначених порушень, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено Акти №050673 від 19.07.2007 року, №050 72007 року, №014324 від 04.07.2007 року, 051069 від 18.09.2007 року, 050850 від 22.08.2007 року. Водії з актами були ознайомлені, та давали пояснення, що ліцензійні картки знаходяться у ФОП [PERSON]а. Крім того, повідомленнями, направленими поштою від 13.07.2007, 17.08.2007. 26.07.2007, 23.08.2007, 07.09.2007, 23.08.2007, 27.09.2007, 18.09.2007, 27.09.2007, та 11.10.2007 року відповідно до списку поштових відправлень територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Харківській області [PERSON] викликався до територіального управління для розгляду актів проведення перевірки. В зазначений строк позивач, або уповноважений представник на розгляд матеріалів не з'явилися, в зв'язку з чим, відповідно до п. 27 Постанови Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 справи було розглянуто без його участі і винесено постанови №006777 від 08.10.2007 року, №006703 від 24.09.2007 року, №006550 від 21.08.2007 року, №006454 від 08.08.2007 року та №006542 від 21.08.2007 року про застосування фінансових санкцій за порушення абз. 4 ч.і ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” та накладено фінансові санкції в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне виявлене порушення. Відносно тверджень позивача стосовно оформлення договорів оренди на транспортні засоби, відповідач зазначив, що відповідно до п. Б ст.2.1 Постанови Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. N 1306 „Про Правила дорожнього руху" у разі відсутності в транспортному засобі його власника, водії, крім водійського посвідчення та талону до нього повинні мати свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон. Отже, договори оренди транспортного засобу не є реєстраційними документами на транспортний засіб. Крім того, договір найму (оренди) транспортного засобу за участю фізичної особи відповідно до ст. 799 ЦКУ підлягає нотаріальному посвідченню. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі виходячи з таких підстав. Відповідно до п.4 Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 №1190, Головавтотрансінспекція, як урядовий орган державного управління, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм і стандартів, що регулюють організацію перевезення пасажирів і вантажів. Згідно п.1 Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.12.2005 №888 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1573/11853 від 28.12.2005 року, основним завданням територіальних управлінь Головавтотрансінспекції у відповідному регіоні є здійснення державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності вимог нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів автомобільним транспортом загального користування, а також здійснення державного контролю за суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування. Відповідно до ст.60 Закону України “Про автомобільний транспорт” за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції у вигляді штрафу. Накладати такі санкції від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту уповноважені посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Згідно вимог ст.6 Закону України “Про автомобільний транспорт” державний контроль автомобільних перевізників посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок. В ході проведення рейдових перевірок, проведених в м. Харкові на окремо визначених ділянках дороги державними інспекторами територіального управління було виявлено 19.07.2007 транспортний засіб ВАЗ 2110 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], 16.07.2007 року т/з ВАЗ 21103 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], 04.07.2007 року т/з ВАЗ 21104 д/н [NUMBER] 543936 під керуванням водія [PERSON], 18.09.2007 року т/з ГАЗ 31105 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], 22.08.2007 року т/з ГАЗ 31105 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] За результатами перевірок державними інспекторами територіального управління було складено акти №050673 від 19.07.2007 року, №050708 від 16.07.2007 року, №014324 від 04.07.2007 року, №051069 від 18.09.2007 року, №050850 від 22.08.2007 року. Начальником територіального управління було розглянуто акти без участі позивача і винесено постанови №006777 від 08.10.2007 року, №006703 від 24.09.2007 року, №006550 від 21.08.2007 року, №006454 від 08.08.2007 року та №006542 від 21.08.2007 року про застосування фінансових санкцій за порушення абз. 4 ч.і ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” та накладено фінансові санкції в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне виявлене порушення. Підставою для накладення фінансових санкцій була експлуатація легкових автомобілів облаштованих як таксі, без наявності ліцензійних карток. Згідно ст. 1 Закону України „Про автомобільний транспорт”, таксі це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку, а автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи(та) вантажів транспортними засобами. Відповідно до ст. 29 Закону України „Про автомобільний транспорт” автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу за договором перевезення пасажира транспортним засобом, що використовується ним на законних підставах. Таким чином Відповідачем при винесенні оспорюваних постанов було накладено санкції на Позивача саме як на автомобільного перевізника відповідно до ст. 60 Закону України „Про автомобільний транспорт”. В судовому засіданні було встановлено, та підтверджено допитаними в судовому засіданні свідками, що водії ВАЗ 2110 д/н [NUMBER] [PERSON], ВАЗ 21103 д/н [NUMBER] [PERSON], ВАЗ 21104 д/н [NUMBER] 543936 [PERSON], ГАЗ 31105 д/н [NUMBER] [PERSON], ГАЗ 31105 д/н [NUMBER] [PERSON] не перебували у трудових відносинах з позивачем, а мали з ним цивільно-правові відносини відповідно до укладених договорів оренди транспортних засобів. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В судовому засіданні представником відповідача не було надано суду жодного доказу, що саме позивач на час перевірок був автомобільним перевізником. Твердження відповідача що відповідно до п. Б ст.2.1 Постанови Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. N 1306 „Про Правила дорожнього руху" у разі відсутності в транспортному засобі його власника, водії, крім водійського посвідчення та талону до нього повинні мати свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб чи тимчасовий реєстраційний талон, а договори оренди транспортного засобу не є реєстраційними документами на транспортний засіб і які всупереч вимогам ст. 799 ЦК України не були нотаріально посвідчення свідчить лише про порушення водіями легкових автомобілів Правил дорожнього руху, але ж ніяк не підтверджує вину позивача в розумінні ст. 238 ГК України. Таким чином, посилання позивача не незаконність постанов Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Харківській області про застосування до фізичної особи - підприємця [PERSON] фінансових санкцій є обґрунтованим, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted