Рішення адміністративного суду від 2008-10-31 00:00:00+02

В липні 2008 року до Краснопільського районного суду звернувся прокурор Краснопільського району в інтересах [PERSON] з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику війни за 2007 та 2008 роки в розмірі 2541 грн., передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Ухвалою суду в якості співвідповідачів по справі були залучені Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України та Державне казначейство України. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є учасником війни і відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5-го травня має право на одноразову грошову допомогу в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак в 2007 році та в 2008 році вона отримувала допомогу в значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, а саме в 2007 році вона отримала 55 грн. та в 2008 році вона отримала 65 грн. Посилається на Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, згідно якого положення ст. 29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", яким встановлено виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам війни на 2007 рік в розмірі 55 грн., та пункту 13 ст. 77 вказаного закону, яким зупинена дія ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення щорічної разової грошової допомоги учасникам війни, визнано неконституційним. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав. Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] дійсно є учасником війни. В квітні 2007 року позивачу на особистий пенсійний рахунок була зарахована одноразова допомога до 5-го травня в сумі 55 гривень, а в квітні 2008 року позивачу на особистий пенсійний рахунок була зарахована одноразова допомога до 5-го травня в сумі 65 гривень. Щодо нарахування допомоги за 2007 рік пояснив, що нарахування здійснювалося в межах бюджетних призначень відповідно до ст. 29 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", згідно якої учасникам війни встановлений розмір щорічної допомоги в розмірі 55 гривень. Посилання позивача на Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року вважає необґрунтованим, оскільки положення ст. 29 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" та пункт 13 ст. 77 вказаного закону, яким зупинена дія ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, тобто з 09.07.2007 року, а вказане рішення зворотної сили не має. Щодо нарахування допомоги за 2008 рік пояснив, що відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2008 року) щорічна разова грошова допомога учасникам війни до 5 травня виплачується у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Розмір разової грошової допомоги учасникам війни до 5 травня, що виплачується в 2008 році, визначений постановою Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року в розмірі 65 грн. а тому нарахування позивачу вказаної допомоги в розмірі 65 грн. за 2008 рік вважає правомірним. Представники Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. Згідно наданого заперечення Міністерство фінансів України позов не визнало повністю. Суд, заслухавши сторін по справі та дослідивши надані суду докази та перевіривши наведені у позовній заяві доводи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. [PERSON] є учасником війни-ветераном війни, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 3). 10.04.2007 року їй була зарахована на пенсійний рахунок одноразова допомога до 5-го травня в розмірі 55 гривень, а 07.04.2008 року їй на пенсійний рахунок була зарахована допомога до 5-го травня в розмірі 65 гривень. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Посилання позивача на те, що дії відповідача є неправомірними, так як положення ст. 29 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", яким встановлено виплату щорічної разової грошової допомоги учасникам війни на 2007 рік в розмірі 55 грн., та пункту 13 ст. 77 вказаного закону, яким зупинена дія ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення щорічної разової грошової допомоги учасникам війни визнані неконституційними, не можуть бути взяті до уваги згідно нижче викладеного. Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і спрямування цих видатків. Згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність. Тобто ст. 29 та пункт 13 ст. 77 ЗУ "Про державний бюджет на 2007 рік" втратили чинність тільки з 09.07.2007 року, оскільки рішення Конституційного суду від 09.07.2007 року № 6/рп/2007 не має зворотної сили у часі. Вирішуючи спори суд керується нормами матеріального права, що діяли на момент спірних відносин. Таким чином при визначенні розміру допомоги до 5-го травня необхідно керуватись ст. 29 та пунктом 13 ст. 77 ЗУ "Про державний бюджет на 2007 рік". Враховуючи положення ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України дії відповідача по справі, не можуть бути визнані неправомірними, оскільки вони здійснювали виплати на підставі діючих законів України. Суд також враховує, що зазначена допомога є разовою виплатою, тобто виплачується виключно до 5-го травня, а чинним законодавством України не передбачена можливість повторних виплат чи доплат даної допомоги при подальшій зміні її розміру. Тобто в даному випадку зміна розміру грошової допомоги після 5 травня поточного року може мати значення тільки при виплатах у наступному році. Щодо нарахування допомоги за 2008 рік суд також вважає дії відповідача законними і обґрунтованими. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ (із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2008 року) щорічна разова грошова допомога учасникам війни до 5 травня виплачується у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Розмір разової грошової допомоги учасникам війни до 5 травня, що виплачується в 2008 році, визначений постановою Кабінету Міністрів України № 183 від 12.03.2008 року в розмірі 65 грн. а тому нарахування позивачу вказаної допомоги в розмірі 65 грн. за 2008 рік є правомірним. Жодних доказів протиправності дії відповідача позивачем не наведено. На підставі вище викладеного,

Результат розгляду: denied