Рішення адміністративного суду від 2008-06-02 00:00:00+03

Позивач звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченої одноразової допомоги на оздоровлення за 2006-2007 роки в сумі 3610,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та заявила, що позивач пропустив річний строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки отримав допомогу на оздоровлення не в повному на його думку обсязі в січні 2007 року, до суду звернувся 17.03.2008 року, зазначаючи цей факт як підставу для відмови в задоволенні позову. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 11 групи в наслідок захворювання пов'язаного з наслідками участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.8). Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», щорічна грошова допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення, інвалідам 1 та 11 групи - п'ять мінімальних заробітних плат (ред. Закону від №230/96-ВР від 06.06.1996 року) Згідно правил ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач, як з'ясовано в судовому засіданні, отримав чергову щорічну грошову допомогу в січні 2007 року, а до суду за захистом своїх прав звернувся 17.03.2008 року, тобто після спливу річного строку. Посилання позивача на те, що він не знав розміру допомоги спростовується тим, що отримуючи відповідне посвідчення він ознайомлений з пільгами встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначений Закон оприлюднений у відповідності до ст. 57 Конституції України 28.02.1991 року з подальшими змінами в 1996 році, зміст його доведено до відому населення, серед іншого і ст. 48, якою встановлено, що розмір допомоги на оздоровлення складає п'ять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальних заробітних плат визначається в кожному році у встановленому законом порядку з доведенням цього розміру до відому населення. Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до суду є окремою підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Представник відповідача в судовому засіданні зробила відповідну заяву про відмову в задоволенні позову позивачу на підставі того, що він пропустив строк звернення до суду. Позивач з клопотанням про поновлення строку звернення до суду у відповідності до ст.102 КАС України встановленому порядку, не звертався, підстав для поновлення строку не встановлено. Таким чином суд з огляду на те, що відповідач у відповідності із ст.100 КАС України наполягає на відмові в задоволенні позову в зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав, передбаченого ст. 99 КАС України суд, дістає висновку що позов необхідно залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied