Рішення адміністративного суду від 2008-08-27 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в порядку адміністративного судочинства з вказаним позовом, де ставить питання про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови йому в призначенні пільгової пенсії за віком по списку № 1 та просить зобов'язати відповідача призначити йому вказану пільгову пенсію з моменту його звернення, посилаючись на те, що він з 01.11.1977р. по 14.11.1995р. працював паяльщиком із застосуванням олов'яно-свінцових припоїв бригади № 14 електродільниці цеху № 130 ДП «Завод імені В.О. Малишева», що підтверджується записами у його трудовій книжці та дає право відповідно чинного законодавства на отримання такої пенсії, за перерахунком якої він 03.03.2008р. звернувся до відповідача та в чому йому було відмовлено з мотиву не надання необхідних документів, а саме, довідки за місцем роботи, яка підтвержує, що він має право на таку пенсію, з чим він не погоджується. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача за дорученням Логвиненко А.А. проти позову заперечує, посилаючись на те, що [PERSON] при зверненні за призначенням пільгової пенсії за віком по списку № 1 не надав слідуючи документи: довідку, яка уточнює особливі умови праці, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, довідку про зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці та результати атестації робочого місця паяльщика, згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731, в зв”язку з чим позивачеві відмовлено в призначенні вказаної пенсії. Представник третьої особи за дорученням Пархоменко О.О. проти позову заперечує, посилаючись на те, що працівники електротехнічного виробництва не мають права на пільгову пенсію по списку № 1, та професія паяльщик, записана в трудову книжку позивача помилково, оскільки він працював в електротехнічному виробництві на посаді, що суміщає в собі два основних видів робіт: електромонтажні та паяльні, що відповідає по характеристикам умовам праці професії слюсар-електромонтажник, також обсяг паяльних операцій у відсотковому відношенні до загального обсягу виконуваних робіт робітників бригади № 14 електродільниці цеху № 130 ДП «Завод імені В.О. Малишева», де працював [PERSON] складає 48,3 %, що не відповідає вимогам чинного законодавства щодо зайнятості повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. Заслухавши сторони та третю особу, дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. Встановлено, що [PERSON] з 01.11.1977р. по 14.11.1995р. працював паяльщиком із застосуванням олов'яно-свінцових припоїв бригади № 14 електродільниці цеху № 130 ДП «Завод імені В.О. Малишева», що підтверджується записами в його трудовій книжці. 03.03.2008р. позивач звернувся до відповідача за призначенням йому пільгової пенсії за віком по списку № 1, на що він отримав довідку № 4542-02/33 від 15.05.2008р., згідно якої йому відмовлено в призначенні вказаної пенсії з підстав відсутності необхідних документів, а саме: довідок, що уточнюють особливі умови праці, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та про зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, також документів про проведення атестації робочих місць за умовами праці та результати атестації робочого місця паяльщика, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Згідно ст. 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення” особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше дію про що йому було відмовлено, оскільки чим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Відповідно до п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам; Основним документом, що підтверджує наявність трудового стажу для призначення пенсії є трудова книжка, що передбачено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у якій має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто, ця норма закону передбачає при відсутності трудової книжки чи відповідних записів надання довідок, які підтверджують особливі умови праці. Але це не відноситься до позивача, який має трудову книжку з відповідними записами та яка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства, яке регулює ведення трудових книжок. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно записів у трудовій книжці, [PERSON] працював паяльщиком в умовах відрядно тяжких робіт, про що свідчать відмітки у трудовій книжці «СТ». Правомірність такої розшифровки вбачається з письмових пояснень третьої особи. Відповідне скорочення ДП «Завод імені В.О. Малишева» використовував у трудовій книжці саме для визначення відрядно важких умов робіт. Таким чином, записи в трудовій книжці свідчать про те, що позивач працював паяльщиком на роботах з «тяжкими» умовами праці. Суд зазначає, що згідно з Списком цехів, професій та посад, затверджених Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956р. за №1173, де в Списку №1, розділі XI Машинобудування", розділ 4 "Інші професії по металообробці", внесена професія паяльщик", передбачена ЕТКС вип.2, 1969р 1986р., розділ "Слюсарні та слюсарно-збиральні роботи. Визначення відповідає характеру праці та професій позивача, які вбачаються в його трудовій книжці. Таким чином, у відповідної сторони не було підстав відмовляти в наданні [PERSON] пільгової пенсії та вимагати підтвердження пільгового стажу. Крім того, суд зазначає, що загальні правила використання списку №1 передбачають, що право на пенсію по пільговим умовам мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених цим списком, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем мається на увазі не менш 80% робочого часу на виконання робіт з шкідливими та тяжкими умовами праці. При цьому виконання підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза межами свого робочого місця в цілях забезпечення виконання своїх трудових функцій не позбавляє робітника права на пільгове пенсійне забезпечення. Доказом, що позивач повний робочий день працював на роботах с важкими та шкідливими умовами праці, є факт наявності у нього за період с 1977 по 1995р.р. додаткової відпустки 12 календарних днів, спецхарчування, так як у відповідності з затвердженою Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питанням праці та заробітної платні від 21.11.1975р. за №237/п-20 "Інструкцією про порядок застосування Списку виробництв, цехів, професій та посад з шкідливими та важкими умовами праці, робота на яких дає право на додаткову відпустку та скорочений робочий день" робітник має право на додаткову відпустку 12 календарних днів та спецхарчування тільки у випадках зайнятості працею з шкідливими умовами праці повний робочий день. Також, позивачу надана відповідачем довідка № 326, згідно якої він працював на ДП «Завод імені В.О. Малишева» паяльщиком гарячим методом, зайнятого паянням та луженням виробів припоями, які містять свинець, а також припоями, які містять шкідливі речовини 1-2 класів небезпеки у цеху № 130 заводу повний робочий день, передбачених списком № 1. Наведені докази в сукупності свідчать про те, що позивач працював по списку №1 та має право на пільгову пенсію. Посилання третьої особи, що [PERSON] працював менш 80 % в тяжких умовах, є безпідставними, оскільки вони протирічать діям ДП «Завод імені В.О. Малишева» по наданню пільг позивачу в період праці та зробленим у трудовій книжці записам. Той факт, що атестація робочого місця [PERSON] не проводилася, не свідчить про те, що він не працював по Списку №1. Проведення атестації є обов'язком адміністрації підприємства, а не працівника, тому її відсутність суд розцінює на користь позивача. Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином, посилання відповідача на те, що тільки відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р., встановлено порядок призначення пільгової пенсії за віком по списку № 1, на думку суду, не відповідає ст.22 Конституції України, оскільки це призводить до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина, закріплених Конституцією України. А тому при таких обставинах, вказані дії відповідача не можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам Основного Закону України.

Результат розгляду: granted