Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

Позивач [PERSON] пред'явив адміністративний позов про скасування пункту “е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету”, посилаючись на те, що зазначене положення постанови суперечить діючим в Україні Законам. [PERSON] пред'явив адміністративний позов про скасування пункту “е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету”, посилаючись на те, що такі положення постанови не слід застосовувати відносно осіб, яким перерахували пенсійні виплати відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в його позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача Кабінету Міністрів України Гаврищук А.В. просив в задоволенні адміністративного позову [PERSON], та адміністративного позову [PERSON] відмовити, посилаючись на пропущення позивачами строку звернення до адміністративного суду. В судове засідання третя особа: [PERSON] не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. В судове засідання третя особа: [PERSON] не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Судом встановлено, що третя особа: [PERSON] має право на пільги і компенсації, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Вказана обставина підтверджується наданим суду посвідченням [NUMBER], виданим 26.11.2003 р. Управлінням захисту та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Встановлено, що третя особа: [PERSON] має право на пільги і компенсації, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Вказана обставина підтверджується наданим суду посвідченням [NUMBER], виданим 12.05.2004 р. Управлінням захисту та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на пільги і компенсації, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Вказана обставина підтверджується наданим суду посвідченням [NUMBER], виданим 6.05.2004 р. Управлінням захисту та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Відповідно пункту “е” постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету”, що є предметом оскарження, установлено, що виходячи з розміру 19,91 грн. провадиться розрахунок підвищень, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” та зазначених у пункті 1 і підпункті “а” цього пункту. В судовому засіданні позивач [PERSON]зазначив, що про існування зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. йому стало відомо з 2002 р., з часу її опублікування. Таким чином, судом встановлено, що у 2002 р. [PERSON] було відомо про порушення його прав, однак останній до адміністративного суду звернувся тільки 2.11.2005 р., пропустивши річний строк позовної давності. Крім того, зазначена вище постанова Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. носить відкритий характер і у встановленому порядку була опублікована в офіційних виданнях. В судовому засіданні представник [PERSON] зазначив, що про існування постанови Кабінету Міністрів України №1 від 3.01.2002 р. його батьку [PERSON] було відомо з січня 2004 р., з часу отримання ним пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Таким чином, судом встановлено, що у 2004 р. [PERSON] було відомо про порушення його прав, однак останній до адміністративного суду звернувся тільки 7.04.2008 р., пропустивши річний строк позовної давності. Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним відмовити [PERSON] в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду і не встановлення судом поважності причин його пропущення. Суд, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним відмовити [PERSON] в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду і не встановлення судом поважності причин його пропущення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied