Рішення адміністративного суду від 2008-02-15 00:00:00+02

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом вказуючи, що є дружиною померлого інваліда війни і згідно із ст. 14 п. 20 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 3-ох мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2004-2007 роки виплачувалась їй не в повному обсязі. Так, в 2004 році їй було виплачено 65 грн., в 2005 і 2006 роках їй було виплачено по 130 грн., а в 2007 р. - 150 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2004 р. складав 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то їй належало виплатити виходячи з 3-ох мінімальних розмірів пенсій, у 2004 р. - 277.35 грн., у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн., у 2007 р. - 1230.18 грн., однак їй виплачено значно менше, тобто за 4 роки їй недоплачено 3105.53 грн., які вона просить стягнути з відповідачів, крім того просить в зв”язку з похилим віком, станом здоров”я було пропущено строки звернення до суду, які просить поновити.. Ухвалою суду від 15.02.2008 року позивачу відмовлено в поновленні строку звернення до суду по її вимогах за 2004-2006 роки. У судове засідання позивач не з”явилася, подавши заяву про слухання справи без неї. Представники управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації і Міністерства фінансів України у судове засідання не з”явилися, подавши заяви про відмову в задоволенні позову та слухання справи у їх відсутності, крім того вказують, що позивач пропустила строки звернення до суду і наполягають на їх застосуванні. Представник Державного казначейства України у судове засідання не з”явився, подавши заяву про невизнання позову та слухання справи без нього. Представник Міністерства праці та соціальної політики України у судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому згідно ч. 4 ст. 128 КАС суд вважає за можливе розглянути справу по суті у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого інваліда війни, що підтверджується ксерокопією посвідчення. Згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка діяла до 01.01.2008 року, щорічно до 5 травня, членам сім”ї померлих інвалідів війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 р. складала 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повинні складати: у 2004 р. - 462.25 грн., у 2005 р. - 1660 грн., у 2006 р. - 1795 грн., у 2007 р. - 2050.30 грн., а не у вказаних позивачкою розмірах, однак суд не може збільшити позовні вимоги самостійно тому бере за основу розрахунок суми недоплачених допомог вказаний позивачкою. Законом України “Про державний бюджет на 2004 рік” грошова допомога не виплачувалась, а законами про державні бюджети на 2005-2007 роки, розміри допомоги зменшувались, позивачем отримано в 2004 р. - 65 грн., 2005 р. - 130 грн., в 2006 р. - 130 грн., в 2007 р. - 150 грн.. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни здійснюється у розмірі 55 грн., а дружинам померлих інвалідів війни в розмірі 150 грн.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі 1080.18 грн. (410.06 х 3 - 150 грн. отриманої допомоги). Що стосується вимог позивача про виплату таких допомог за 2004-2006 роки, то враховуючи, що позивач пропустила строки звернення до адміністративного суду, відповідачі наполягають на їх застосуванні, тому у задоволенні її вимог про стягнення недоплачених виплат за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted