Рішення адміністративного суду від 2008-07-23 00:00:00+03

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 239,82 грн., за період з 01.01.2005 року по 30.03.2005 року, яка має бути стягнута у судовому порядку. Представник позивача не з'явився у судове засідання, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Відповідач не з'явилась у судове засідання, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, та заперечення, в якому зазначила, що перебуває на спрощеній системі оподаткування та сплачує фіксований податок, сплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування сплачується нею у складі єдиного податку, що на її думку передбачено чинним законодавством, зокрема Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», вважає, що посадові особи пенсійного фонду не мали права складати акт перевірки за І квартал 2005 року, оскільки перевірці належить період з 01 квітня 2005 року. Судом у судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази: акт виявлення заборгованості відповідача у фіксованому розмірі; копія патенту Серії ПАГ № 351882; копія звіту форми «Додаток 26» за 2005 рік. Судом у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, що підтверджується копією патенту Серії ПАГ № 351882. Згідно акту виявлення заборгованості відповідача у фіксованому розмірі сума заборгованості Василенко Н.М. перед державою за період з 01.01.2005 року по 30.03.2005 року становить 239, 82 грн. При вирішенні справи по суті суд виходить з наступного. Позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності є платником фіксованого податку. У статті 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати. Отже, саме Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним, регулює правовідносини, що виникають між суб'єктами загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. В статті 6 Указу Президента України від 03.07.1998 року «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» встановлено пільги, зокрема, звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, за правилами цієї статті, позивач не є платником ставок збору, встановлених для нього з доходів, одержуваних ним від здійснення підприємницької діяльності, які обкладаються єдиним податком. Однак статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений перелік осіб, що є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, відповідно до пунктів 1, 3 статті 1 вказаного Закону, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян, та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Обов'язок сплати зазначеного боргу не пов'язується зі статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності, який обрав спрощену систему оподаткування. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004 року, відповідно до ст. 5 цього Закону, сферою його дії є регулювання відносин, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. При цьому зазначеною статтею встановлено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках , передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Ставки, механізм справляння та пільги щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлені Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», яким разом із Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої пільги, як звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування для суб'єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування. Строк позовної давності на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не застосовується, відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов до висновку що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідають вимогам закону. На підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,

Результат розгляду: granted