Рішення адміністративного суду від 2008-04-08 00:00:00+03

28.02.2008 року позивачі звернулись до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України про стягнення із Мінстерства фінаннсів України з розрахункових рахунків Державної судової адміністрації України(без зазначення конкретного рахунку) грошової компенсації сум податку з дозоді фізичних осіб. справленого із заробітної плати на користь: [PERSON]. - 8703,41 грн., [PERSON]. - 7518,17 грн., [PERSON]. - 7409,05 грн., [PERSON]. - 5719,55 грн.; зобов'язати ТУ ДСА України в Чернігівській області не стягувати [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. податок з доходів фізичних осіб. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони працюють суддями Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, відповідачі, починаючи з 01.01.2007 р. року по теперішній час, порушують їх трудові права, утримують прибутковий податок з заробітку без відповідної компенсації. Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 „Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів” заробітна плата суддів не обкладається прибутковим податком. Із 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб», у зв'язку з чим Державна судова адміністрація України надала вказівку відраховувати з заробітної плати суддів прибутковий податок. Посилаючись на зазначене просили позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні представник відповідачів Державної судової адміністрації України і Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що у відповідності до ст.ст. 67, 68 Конституції України, п.1.2 ст.1, п. п. 3.1.1, 4.2.1, п.22.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» з доходу позивачів утримується податок. Вказує, що абзац 4 статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», згідно з яким судді не обкладались прибутковим податком за місцем основної роботи, визнано таким, що втратив чинність з 01.01.2004 року. Зазначила, що рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року з урахуванням ст.152 Конституції України фактично набрало чинності з 01.12.2004 року і відповідні положення Державного бюджету України на 2004 рік втратили чинність саме з цієї дати. Щодо компенсаційних виплат у зв'язку із втратою частини заробітку судді, пов'язаною із справлянням податку, то відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.01.2004 року № 22-р «Про деякі питання оплати праці суддів» голови судів можуть здійснювати компенсаційні виплати суддям у розмірі до 100 відсотків посадового окладу в разі, коли сума нарахованої заробітної плати за місяць після сплати податку буде нижчою ніж розмір середньомісячної заробітної плати, нарахованої за 4 квартал 2003 року і ці виплати здійснюються у межах видатків на оплату праці, передбачених у Державному бюджеті України на 2004 рік на утримання органів судової влади. Доповнила, що компенсаційна виплата не включається до заробітної плати суддів і додаткові кошти на зазначені цілі у Державному бюджеті України не передбачаються і відповідно до ч.1, ч.7 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а видатки для здійснення суддям компенсаційних виплат податку з доходів фізичних осіб Законами України про Державний бюджет України на 2004-2007 роки не передбачалися. Позивачі, представники відповідачів - Державного казначейства України та Міністерства фінансів України в судове засідання не з'явились; про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення судових повісток, заяв про поважні причини неявки або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ст. 128 КАС України суд визнав можливим вирішити справу у відсутність вказаних осіб на підставі наявних у ній доказах. Вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав: Відповідно до ст. 126, 130 Конституції України, ст.3 Закону України „Про статус суддів”, на державу покладено обов'язок забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів та діяльності суддів, зокрема, шляхом окремого визначення у Державному бюджеті України видатків на утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України. Передбаченні ст.11 Закону України „Про статус суддів”, гарантії незалежності суддів, включаючи заходи його правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, відповідно до ст.22 Конституції України не можуть бути скасовані, або зниженні іншими нормативними актами України. Згідно до Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” з позивачів було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі: з позивача [PERSON]. за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. включно в сумі 8703,41 грн., [PERSON]. за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. включно в сумі 7518,17 грн., з [PERSON]. [PERSON]. за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. включно в сумі 7409,05 грн., з [PERSON]. за період з 21.03.2007 р. по 31.12.2007 р. включно в сумі 5719,55 грн.. Однак, всупереч рішенням Конституційного суду України від 24.06.1999 року та п.7 рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року \справа щодо пільг, компенсацій і гарантій\, відповідачам не було проведено відповідної компенсації утриманого податку, в той час, як надання суддям передбачених пільг, компенсацій і гарантій не може ставитися в залежність від грошових доходів судді та від бюджетного фінансування. Враховуючи, що норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановленні відповідно ст.ст. 44, 45 Закону України „Про статус суддів”, не можуть бути скасовані чи зниженні без відповідної компенсації, позивачі мають право на компенсаційні виплати. Оскільки Державна судова адміністрація України згідно ст.126 ч.1 п.9 Закону України „Про судоустрій України” є головним розпорядником бюджетних коштів на утримання судів, то вказані суми підлягають стягненню саме з ДСА України, шляхом списання з відкритого у Державному казначействі рахунку, який передбачений на виконання рішень судів на користь суддів. В задоволенні позовних вимог до ТУ ДСА України в Чернігівській області в частині зобов'язання не стягувати з позивачів податок з доходів фізичних осіб необхідно відмовити, оскільки порядок стягнення останнього та компенсаційних виплат регулюється Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» і не може бути змінений судом.

Результат розгляду: partial