Рішення адміністративного суду від 2008-06-06 00:00:00+03

[PERSON] працює суддею Апеляційного суду м. Києва. 22 серпня 2007 року позивачки виповнилося 55 років. Має стаж державної служби більше 10 років. 17.10.2007 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії державного службовця з дня досягнення пенсійного віку та виходячи із заробітної плати за останні два роки перед зверненням за пенсією. Проте в задоволенні заяви їй було відмовлено, а перерахунок пенсії зроблено не було, про що засвідчує рішення відповідача-1 у пенсійній справі № 56334. В листі відповідач повідомив позивачку, що вона не наділена правом на пенсію як державний службовець, тому провести перерахунок пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу»підстав не вбачається. При цьому, відповідач посилався на ст. 43 Закону України «Про статус суддів», згідно якої пенсія судді за наявністю відповідного віку і стажу роботи на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу»виплачується лише коли суддя пішов у відставку. Документи було направлено до управління ПФ України у Деснянському районі м. Києва за місцем проживання позивачки. Листом № 14825/06-1 від 26.12.07р. відповідач-2 повідомив позивачку про призначення соціальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Правове положення судді, в тому числі і його пенсійне забезпечення, регулюється законами України «Про державну службу»та «Про статус суддів». З аналізу наведених правових актів вбачається, що суддя, який досяг передбаченого законом віку та має необхідний стаж, на свій розсуд обирає яким законом користуватися при виході на пенсію. Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу»пенсія за віком призначається лише при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що право на призначення пенсії за віком мають чоловіки після досягнення 60 років, жінки -55 років. Та обставина, що позивачка працює, не є підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Крім того, п.6 ст.45 Закону України «Про статус суддів»передбачено, що пенсія чи довічне грошове утримання судді виплачується йому повністю незалежно від заробітку, одержуваного після виходу у відставку або на пенсію. Стаття 43 Закону України «Про статус суддів»регулює питання призначення пенсії суддям, які вийшли у відставку, а ч. 8 ст. 43 зазначеного Закону стосується суддів, відставка яких припинена за ч. 3 ст. 43. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів»для відставки судді передбачений більший віковий ценз і як суддя, відповідно до ст. 15 цього закону, позивачка має право займати посаду судді до досягнення 65 років Наведені нормативно-правові акти не містять виключення щодо призначення пенсії державного службовця працюючим суддям, які досягли пенсійного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідачів призначити [PERSON] пенсію як державному службовцю суперечить вимогам ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу»та п. 4 ст. 43, п. 6 ст. 45 Закону України «Про статус суддів», порушує її право на пенсію державного службовця, яка відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»та п. 6 ст. 45 Закону України «Про статус судців»виплачується незалежно від заробітку, одержуваного після виходу на пенсію. Частина 5 ст. 43 Закону України «Про статус суддів»дає вичерпний перелік підстав для припинення відставки, а саме: внаслідок повторного обрання на посаду судді, вчинення проступку несумісного із званням судді, винесення обвинувального вироку, що набрав законної сили, втрати громадянства України. При цьому відставка настає лише за рішенням кваліфікаційної комісії суддів. Жодну з перелічених підстав застосовано до позивачки не було, а тому не відноситься до обставин справи. Посилання відповідачів на лист Головного управління державної служби України від 14.03.1997 р. № 10/1265 в якому зазначається, що суддям, відставка яких припинена, виплачується пенсія у відповідності із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», судом до уваги не приймається, оскільки лист не є нормативно-правовим актом та не містить імперативних норм закону. Визнаючи важливість права на працю як основи життєдіяльності людини, Конституція України закріплює та гарантує основні трудові права громадян (статті 43, 44, 45, 46) і встановлює, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості визначаються виключно законами України (пункт 6 частини першої статті 92). Приймаючи до уваги, що позивачка не вийшла у відставку, працює, досягла віку, з якого має право на пенсію як державний службовець, а крім того, наведені нормативно-правові акти не містять виключення щодо призначення пенсії державного службовця працюючим суддям, які досягли встановленого законом віку та мають відповідний трудовий стаж, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted