Рішення адміністративного суду від 2008-05-15 00:00:00+03

Позивач [PERSON]. звернувся з адміністративним позовом до Військової частини А-2975, Міністерства Оборони України, Департаменту фінансів Міністерства Оборони України, про зобов'язання призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок інвалідності особи, звільненої з військової частини, що сталося у 2006 році. Свій позов мотивував тим, що з 04 серпня по 10 жовтня 1987 року в період проходження військової служби він приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого, йому у грудні 2006 року МСЕК Полтавської області встановила 3 групу інвалідності, що пов'язано з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Захворювання пов'язане із проходженням військової служби. Звільнений з лав Збройних Сил (А-3027) в 1997 році за станом здоров'я. Відповідно до ч.3 ст.41 ЗУ „Про загальний військовий обов'язок та військову службу”, у разі каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та умовах, визначених Кабміном України і призначається пенсія по інвалідності. На виконання ЗУ, Кабміном України була прийнята 21.02.2007 року постанова за №284 „Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році.” У п.2,п.3 Постанови зазначено, що грошова допомога виплачується військовослужбовцям та особам, звільнених з військової служби у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби у розмірі 48-місячного забезпечення інвалідам 3 групи. Правонаступником в/ч А-3027, яку було розформано, являється в/ч А-2975. У серпні 2007 року він звернувся до командира в/ч А-2975 з проханням призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги внаслідок інвалідності на підставі ст..41 ЗУ „Про загальний військовий обов'язок та військову службу”. 30.08.2007 року командиром в/ч А-2975 йому було відмовлено у задоволенні заяви. Дана відмова являється рішенням департаменту фінансів МОУ, оскільки, відповідно до п.9 Постанови КМУ №284 від 21.02.2007 року висновки щодо можливості виплат грошової допомоги вирішується головним розпорядником коштів, куди військова частина подає документи. На момент його звільнення його грошове забезпечення становило 228 гривень 15 копійок на місяць. Таким чином, йому належить до виплати одноразова грошова допомога із розрахунку п.3 Постанови КМУ від 21.02.2007 року за №284 „Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році.” : 228 гривень 15 копійок + 100% (надбавка) х 48 = 21902 гривень 40 копійок. Він вважає, що відмова у проведенні йому нарахування та виплати є незаконною, що змусило його звернутись до суду. Позивач [PERSON]. прохає суд визнати відмову командира військової частини А-2975 у проведенні йому - [PERSON]. виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності, що сталася у 2006 році - неправомірною та зобов'язати Департамент фінансів Міністерства Оборони України прийняти рішення щодо призначення йому грошової допомоги на підставі ст..41 ЗУ „Про загальновійськовий обов'язок та військову службу” в сумі 21902 гривні 40 копійок та направити для виконання командиру військової частини А-2975 та зобов'язати командира військової частини А-2975 видати наказ про виплату йому - [PERSON]. грошової допомоги на підставі ст..41 ЗУ „Про загальновійськовий обов'язок та військову службу” в сумі 21902 гривні 40 копійок та провести перерахунок даної суми на його особистий рахунок. В судовому засіданні позивач [PERSON]. свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Представник відповідача Військової частини А-2975 в особі Левішко І.В. позов не визнала, мотивуючи тим, що позивач у 2007 році вже отримав від НАСК “Оранта” страхове відшкодування за настання страхової події (встановлення третьої групи інвалідності), тобто він вже скористався своїм правом на отримання допомоги , в результаті настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби . Представники відповідачів Міністерства оборони України, Департамент фінансів Міністерства оборони України в судове засідання не з'явились без поважних причин, про час, місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення . Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників відповідачів , на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що в позовних вимогах [PERSON]. слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 серпня по 10 жовтня 1987 року в період проходження військової служби позивач [PERSON]. приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Дана обставина сторонами визнається і не заперечується . З наказу командира військової частини А-3027 від 30.09.1997 року вбачається, що позивач звільнений з військової служби у зв'язку зі станом здоров'я (а.с.5). 07.12.2006 року [PERSON]. МСЕК Полтавської області встановило третю групу інвалідності, захворювання, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії 7-66 ТЕ № 0358082 (а.с.6) . Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України „Про загальний військовий обов'язок та військову службу”, у разі каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та умовах, визначених Кабміном України і призначається пенсія по інвалідності. Згідно пункту 2 підпунктів 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 21.02.2007 року “Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році.” , особам, звільненим з військової служби ( уразі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з військової служби чи внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби), у розмірі : 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам ІІІ групи . Відповідно до вищезазначеного законодавства, позивач у серпні 2007 року звертається до командира в/ч А-2975 (правонаступник в/ч А-3027) з проханням призначити та виплатити одноразову грошову допомогу. 30.07.2007 року командиром військової частини було відмовлено було відмовлено в задоволенні заяви (а.с.9). Дана відмова ґрунтується на рішенні Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 14.08.2007 року, оскільки відповідно до п.9 КМУ № 284 від 21.02.2007 року, висновки щодо можливості виплат грошової допомоги вирішується головним розпорядником коштів . Відмова мотивована тим, що дія вищезазначеної постанови КМУ № 284 поширюється тільки на період, починаючи з 12 травня 2006 року ( з дня опублікування ст.41 Закону України „Про загальний військовий обов'язок та військову службу”). Оскільки звільнення з військової служби [PERSON]. відбулося до цієї дати, то дія статті 41 Закону України „Про загальний військовий обов'язок та військову службу” та постанови КМУ від 21.02.2007 року № 284 на нього не поширюється . Суд вважає вищезазначене обґрунтування відмови відповідача незаконною, оскільки, як вже раніше судом зазначалось, пунктом 2 підпункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 21.02.2007 року передбачено, що одноразова грошова допомога особі, яка звільнена з військової служби призначається та виплачується внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. [PERSON]. отримав захворювання під час виконанням ним обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК та витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 02.10.2006 року (а.с.8) . В судовому засіданні позивач пояснив, що він у лютому 2007 року вже отримав страхове відшкодування в розмірі 1297 гривень від НАСК “Оранта” за настання страхової події, а саме встановлення йому третьої групи інвалідності, що передбачено Законом України від 20.12.1991 року “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, Постановою Кабінету Міністрів України № 488 19.08.1992 року, які в даний час діють і не скасовані. Згідно вищезазначених нормативних актів, військовослужбовці та особи , які звільнені з військової служби, до прийняття в 2006 році ст.41 в новій редакції Закону України „Про загальний військовий обов'язок та військову службу”, отримували страхове відшкодування в разі настання захворювання чи інвалідності під час проходження військової служби . З пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 284 від 21.02.2007 року вбачається, що для призначення та виплати грошової допомоги у разі заподіяння каліцтва чи настання інвалідності військовослужбовець або особа, звільнена з військово служби, подає до військової частини довідку про те, що їм не провадилися інші передбачені законами України виплати у разі заподіяння каліцтва або настання інвалідності військовослужбовця та інвалідності особи, звільненої з військової служби . Таким чином, суд вважає, що Позивач не має право на отримання грошової допомоги відповідно до ст. 41 Закону України „Про загальний військовий обов'язок та військову службу”, оскільки він вже отримав в НАСК “Оранта” страхове відшкодування внаслідок настання інвалідності . Таке право, на отримання грошової допомоги, він буде матиме, в разі повернення коштів в НАСК “Оранта”, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю .

Результат розгляду: denied