Рішення адміністративного суду від 2008-09-05 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Василівської міської ради про визнання дії неправомірними та зобов'язання прийняти рішення, мотивуючи його тим, що він є головою фермерського господарства «Тризуб», 14 березня 2006 року між ФГ «Тризуб» та Василівською міською радою підписаний договір оренди земельної ділянки із земель промисловості, площею 0,9667 га, що розташована в [ADDRESS] для обслуговування засолочної бази. Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» позивач вважає, що члени фермерського господарства мають право на передачу їм у власність земельної ділянки, що знаходиться в оренді за договором від 14.03.2006 року. У листопаді 2007 року позивач звернувся до Василівської міської ради з заявою про приватизацію земельної ділянки площею 0,9667 га, що розташована в [ADDRESS], та 30.03.2008 року отримав від відповідача лист, яким фактично відмовлено у приватизації земельної ділянки. У зв'язку з викладеним позивач просить визнати дії Василівської міської ради щодо відмови у приватизації земельної ділянки неправомірними та зобов'язати прийняти рішення про безоплатну передачу (приватизацію) позивачу земельної ділянки площею 0,9667 га, що розташована в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснила, що ФГ «Тризуб» на підставі цивільно-правової угоди купівлі-продажу від 27.03.1998 року придбав у Камянського сільського споживчого товариства комплекс будівель засолочної бази. 06.04.2004 року право власності ФГ «Тризуб» зареєстровано КП «Василівське БТІ». У зв`язку з переходом права власності на будівлі, 14 березня 2006 року з ФГ «Тризуб» оформлений договір оренди землі, за яким орендарю передана в строкове платне користування земельна ділянка із земель промисловості для обслуговування засолочної бази. Оскільки член фермерського господарства за вимогами ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» має право на приватизацію земельної ділянки, що надана для ведення фермерського господарства, йому було відмовлено та роз'яснено про можливість набути право власності на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності поширюється компетенція адміністративних судів. Згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих функцій. Відповідно до ст.19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Статтею 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Відповідно статті 66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Землі промисловості можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених в установленому порядку державних норм і проектної документації, а відведення земельних ділянок здійснюється з урахуванням черговості їх освоєння. Відповідно до ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю). Дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 32 ЗК України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Порядок та норми безоплатної приватизації земельних ділянок встановлені статтями 118, 121 Земельного кодексу України, згідно з якими передача громадянам у власність земельних ділянок здійснюється за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із земель, що передані їм в користування для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва та будівництва індивідуальних гаражів. Безоплатна передача громадянам у власність земельних ділянок здійснюється виключно для цілей і в нормах, передбачених статтею 121 Земельного кодексу України. Відповідно до ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] за Статутом фермерського господарства «Тризуб» є членом фермерського господарства. На підставі цивільно-правової угоди купівлі-продажу від 27 березня 1998 року, укладеної між Кам`янським сільським споживчим товариством та ФГ «Тризуб», зареєстрованої КП «Василівське РБТІ» 05.04.2004 року, до останнього перейшло право власності на комплекс будівель засолочної бази за адресою: [ADDRESS]. 14 березня 2006 року між Василівською міською радою і ФГ «Тризуб» укладений договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка із земель промисловості в [ADDRESS], площею 0,9667 га, для обслуговування засолочної бази. 20 листопада 2007 року [PERSON] як член фермерського господарства «Тризуб» звернувся до Василівської міської ради з заявою про приватизацію зазначеної земельної ділянки. Як вбачається з листа Василівської міської ради №449/05-19 від 03 березня 2008 року [PERSON] повідомлено про неможливість приватизації земельної ділянки у зв'язку з тим, що земельна ділянка в м.Василівка Запорізької області, пров. Космічний, 5, площею 0,9667 га передана ФГ «Тризуб» у зв'язку з переходом права власності за цивільно-правовою угодою на об'єкт нерухомого майна - будівлю засолочної бази, а не у зв'язку з веденням фермерського господарства. Таким чином, позивача фактично повідомлено про відмову у приватизації земельної ділянки. Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст.104 КАС України умовою визнання неправомірним рішення є порушення у зв'язку з його прийняттям прав, свобод та охоронюваних інтересів позивача у справі у сфері публічно-правових відносин. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у приватизації земельної ділянки в [ADDRESS], площею 0,9667 га, переданої в оренду для обслуговування засолочної бази вчинені відповідно до визначеної законом компетенції органу місцевого самоврядування - Василівської міської ради, судом не встановлено порушень прав позивача [PERSON] внаслідок відмови йому у приватизації зазначеної земельної ділянки, оскільки відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст.32,118,121 Земельного кодексу України передбачено право членів фермерського господарства на безоплатну приватизацію земельних ділянок, переданих у користування для ведення фермерського господарства, але в судовому засіданні з'ясовано, що спірна земельна ділянка передана фермерському господарству в оренду з земель промисловості для обслуговування засолочної бази у зв'язку з переходом права власності на будівлю засолочної бази за цивільно-правовою угодою, тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання дій відповідача неправомірними.

Результат розгляду: denied