Рішення адміністративного суду від 2008-08-29 00:00:00+03

24.09.2007 р.[PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування наказів т.в.о. Міністра внутрішніх справ України від 21 червня 2007 року № 826 о/с та від 22 червня 2007 року № 834 о/с про звільнення його з органів МВС України, поновлення на службі на попередній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що на порушення вимог ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку з боку працівника МВС України службове розслідування не призначалося, письмові пояснення з приводу нібито скоєних ним дисциплінарних проступків не відбиралися. В наказі від 22 червня 2007 року № 834 о/с зазначено, що він звільнений за п.64 «є» „порушення дисципліни" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України на підставі попереднього наказу МВС України від 21 червня 2007 року № 826 о/с., тобто щодо його звільнення зі служби є два різних накази, причому один наказ був підставою для оголошення іншого. Крім того, звільнення з органів внутрішніх справ України, як вид стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу, яке за об'єктивними даними на нього неможна було накласти, оскільки за час проходження служби він неодноразово заохочувався за сумлінну службу і до 2007 року не мав жодного дисциплінарного стягнення. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2008 р. в задоволенні позову відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що позивач тричі на протязі року притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, а тому правомірно був звільнений з органів внутрішніх справ України. На вказану постанову позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нову про задоволення позову, посилаючись на те, що звільнення з органів внутрішніх справ України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, що його звільнення було проведене без врахування тяжкості проступків та обставин їх скоєння, заподіяної шкода, його попередньої поведінки, ставлення до виконання службових обов'язків, рівня кваліфікації тощо. Догани, накладені наказами від 18.04.2007 р. та 21.05.2007 р., непов'язані з порушенням дисципліни, а з наказом від 18.04.2007 р. він взагалі не був ознайомлений. Крім того, суд першої інстанції у своєму рішенні необґрунтовано послався на вимоги КЗпП України, який регулює трудові правовідносини і не розповсюджується на правовідносини, які виникли по даній справі. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає встановленими такі обставини справи. Старший лейтенант міліції[PERSON] з 11.07.2006р. проходив службу на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби 2-ї спеціалізованої роти дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводження спеціального загону «Кобра» особливого призначення при ДДАЇ МВС України. 02.04.2007 р. проводилося опитування особового складу 2-ї спеціалізованої роти дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводження спеціального загону «Кобра» особливого призначення при ДДАЇ МВС України на предмет знання ними законодавчої бази щодо своєї діяльності, за результатами якого було прийняте рішення провести додаткове опитування 04.04.2007 р. На слідуючий день в.о. командира зводу по телефону надав[PERSON] команду з'явитися з цього приводу до підрозділу на 08.00 04.04.2007 р. Даний наказ[PERSON] не виконав без поважних причин, за що наказом начальника спеціального загону «Кобра» особливого призначення при ДДАЇ МВС України від 18.04.2007 р. № 14 йому була оголошена догана. 19.04.2007 р. на виконання розпорядження МВС України від 30.03.2007 р. № 315 «Про організацію участі працівників органів внутрішніх справ у Всеукраїнській акції «Зелений паросток майбутнього» старший зміни 2-ї спецроти повідомив[PERSON], що 21.04.2007 р. являється робочим днем і йому в цей день необхідно прибути до підрозділу для участі у суботнику з нагоди проведення «Дня довкілля». На суботник[PERSON] не з'явився, за що наказом начальника Департаменту ДАІ МВС України від 21.05.2007 р. № 33 за систематичне порушення вимог Дисциплінарного статуту та не вихід на службу йому була оголошена догана. 19.05.2007. р.[PERSON] на 55 хвилин запізнився на інструктаж, який проводив заступник командира роти спеціального загону «Кобра» особливого призначення при ДДАЇ МВС України. Наказом т.в.о. Міністра МВС України від 21.06.2007 р. № 826 о\с «Про покарання працівника спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції) [PERSON].» він був звільнений з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни. 22.06.07 р. на підставі наказу МВС України від 21.06.2007 р. № 826 о/с т.в.о. Міністра внутрішніх справ України видав наказ № 834 о/с «По апарату Міністерства» про звільнення [PERSON]. згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни). Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи. З досліджених судовою колегію матеріалів справи вбачається, що наказ від 18.04.2007 р. № 14 про оголошення[PERSON] догани був виданий з дотриманням діючого законодавства. Фактично проти цього не заперечував і сам позивач. Те ж саме стосується і наказів т.в.о. Міністра МВС України від 21.06.2007 р. № 826 о\с «Про покарання працівника спеціального загону «Кобра»особливого призначення при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції) [PERSON].», яким він був звільнений з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни, та від 22.06.2007 р. № 834 о/с «По апарату Міністерства» про звільнення [PERSON]. згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни). Твердження представника позивача, що зазначеними вище наказами[PERSON] за одне і те ж порушення двічі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності не відповідають дійсності, оскільки за цими наказами на [PERSON]. накладене одне і теж стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. Відповідно до ст.18 ЗУ «Про Дисциплінарний статут» такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу, а тому судова колегія не може погодитися з твердженнями представника позивача, що накази про звільнення[PERSON] з посади не були виконанні, оскільки після їх видання[PERSON] на протязі тижня продовжував виходити на службу. У висновку службового розслідування щодо невиходу [PERSON]. на службу 21.04.2007 р. зазначено, що вказаний день був оголошений робочим, а тому[PERSON] повинен був вийти на службу. В той же час із рапортів в.о. командира 2-го взводу 2-ї спец роти [PERSON]. та старшого зміни цієї ж роти[PERSON] вбачається, що вказаний день був оголошений суботником. Теж саме вбачається із розпорядження МВС України від 30.03.2007 р. № 315 «Про організацію участі працівників органів внутрішніх справ у Всеукраїнській акції «Зелений паросток майбутнього». Відповідно до табеля вихідних та робочих днів у квітні 2007 р. 21.04.2007 р. у [PERSON]. зазначено як вихідний день. З огляду на викладене судова колегія вважає, що наказ начальника Департаменту ДАІ МВС України від 21.05.2007 р. № 33, яким[PERSON] за систематичне порушення вимог Дисциплінарного статуту та невихід на службу була оголошена догана, є незаконним, оскільки невихід на суботник, який не пов'язаний із проходженням служби і є громадським заходом, не може вважатися дисциплінарним проступком. З наведеного вище вбачається, що фактично[PERSON] звільнений зі служби за неявку на додаткове опитування 04.04.2007 р. та запізнення на 55 хвилин на інструктаж 19.05.2007 р. Згідно ст.14 ЗУ «Про дисциплінарний статут» При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу Як вбачається з м матеріалів справи, за час служби[PERSON] нагороджений нагрудним знаком «За відзнаку в службі» II ступеня, Почесною грамотою за сумлінне виконання службових обов'язків, дипломом за зайняте друге місце на першості Спартакіади, а також заохочений подякою та двома грошовими винагородами. Раніше до дисциплінарної відповідальності він не притягувався. Судова колегія вважає, що застосування в даному випадку такого крайнього заходу дисциплінарного впливу як звільнення зі служби не відповідає тяжкості вчинених [PERSON] проступків, обставин, за яких вони були скоєні, відсутності завданої ними шкоди. При цьому не була врахована попередня бездоганна поведінка позивача, рівень його кваліфікації та визнання ним своєї вини. Середня зарплата [PERSON]. на час звільнення складала 1338, 83 грн. У зв'язку із задоволенням позову на його користь слід стягнути 16066 грн. (1388,83х12=16066). На підставі наведеного та, приймаючи до уваги, що неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, призвело до постановлення незаконного рішення,

Результат розгляду: granted