Рішення адміністративного суду від 2008-06-23 00:00:00+03

[PERSON]звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Рахівському районі про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок пенсії. Позов мотивовано тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ї групи безстроково, у зв`язку з чим йому було нараховано та щомісячно сплачується пенсія по інвалідності. При цьому на підставі висновків Закарпатської обласної МСЕК від 13.11.2001 року його, починаючи з 13.11.2001 року, визнано інвалідом 2-ї групи безстроково внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов`язків військовослужбовцем по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 31 березня 2008 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України у Рахівському районі із заявою про проведення перерахунку та додаткової пенсії з урахуванням останніх змін пенсійного законодавства України, в якій посилався на те, що розмір основної пенсії інваліда другої групи не може бути нижче 8-ми мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії, яку він має отримувати разом з основною пенсією, повинен складати 75 % від розміру мінімальної пенсії за віком. Управлінням ПФУ у Рахівському районі, розглянувши заяву позивача, відмовлено в перерахунку його пенсії, посилаючись на ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закон України «Про державний бюджет на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів. Позивач вважає таку відмову Управління ПФУ у Рахівському районі незаконною та такою, яка порушує його права, як громадянина та пенсіонера по інвалідності, та просить суд визнати неправомірними дії Управління ПФУ у Рахівському районі щодо відмови йому в перерахунку основної та додаткової пенсії, зобов`язати Управління ПФУ у Рахівському районі Закарпатської області провести перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, встановивши розмір основної пенсії - 3848 гривен щомісяця, розмір додаткової пенсії - 360,75 гривень, щомісяця, перерахунок провести з часу його звернення із заявою до Управління ПФУ в Рахівському районі, тобто з 31.03.2008 року. Зобов`язати Управління ПФУ у Рахівському районі постійно здійснювати перерахунок розміру основної та додаткової пенсії, у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON]., діючи по довіреності, позов підтримала, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просить позовну заяву задовольнити. Представник Управління ПФУ у Рахівському районі - Буржунецька Т.М. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що [PERSON]. отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Визначаючи розмір пенсії Дутчаку пенсійний фонд не виходить лише з положень вказаного закону а й керується Постановою КМУ яка регулює деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. Вважає, що пенсія Дутчаку нараховується вірно і перерахунку не підлягає. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтується її вимоги та заперечення. [PERSON] 31 березня 2008 року дійсно звернувся до Управління ПФУ в Рахівському районі з заявою про перерахунок пенсії. Листом Управління ПФУ в Рахівському районі від 15 квітня 2008 року у задоволенні його заяви було відмовлено. Згідно ст. 3 Конституції України: «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення права і свобод людини є головним обов'язком держави». Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Згідно ч.2 та ч.3 ст.22 Конституції України «Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод». Відповідно до ч.3 ст. 46 Конституції України «Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом». На підставі висновків Закарпатської обласної СЕК від 13.11.2001 року позивач визнаний інвалідом 2-ї групи безстроково внаслідок отриманого захворювання - пострадіаційна енцефалопатія пов'язана з виконанням роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Посвідчення Серії [NUMBER] видане 03 грудня 2006 року підтверджує, що [PERSON] постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та являється інвалідом другої групи. З 01 січня 2004 року набрав чинності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії. Частиною 3 ст. 4 даного закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Суд не може погодитися з позицією управління Пенсійного фонду в Рахівському районі яка грунтується виключно на постановах Кабінету Міністрів України. Погляд яких не підтверджують доводи відповідача стосовно того, що будь-яким із них визначений мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення вищого рівня пенсії, в тому числі інвалідам внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС. Конституційний суд України неодноразово розглядав проблему пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження, конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію згідно з якою Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку Держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. (Наприклад, дане зазначено в рішенні КС України № 8 - рп/2005 по справі №1-21/2005). У рішеннях Конституційного суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видами соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини та громадянина України, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.6, ст.8, ч.2 ст.19, ст.ст. 22, 23, ч.1, ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення не може бути скасоване чи звужене. Правовою гарантією забезпечення Державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань виходячи з положення принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України так і ст. 8 КАС України. Таким чином суд визнає, що дії управління пенсійного Фонду України в Рахівському районі стосовно відмови в перерахунку пенсії [PERSON]. є неправомірними, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визначаючи розмір пенсії суд враховує, що ч.4 статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що розмір пенсії інвалідів, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим по другій групі інвалідності восьми мінімальних пенсій за віком. Поряд з тим, зміни що були внесені в січні 2008 року до цієї норми, які по своїй суті звузили зміст та обсяг права, не може бути взятий до уваги при розрахунку суми пенсії, виходячи з роз'яснення та правової позиції Конституційного суду України, що наведені вище. На сьогоднішній день встановлений мінімальний розмір пенсії за віком, для осіб які втратили працездатність, становить 481 гривню. Поряд з тим, Законом України «Про державне пенсійне страхування», зокрема ст. 28 цього Закону зазначено, що розмір пенсії не може перевищувати 12 мінімальних пенсій за віком, тобто суми 5772 гривні. Таким чином, запропонований позивачем розрахунок е вірним, виходячи з наступного: 481 грн. х 8 = 3848 гривень - розмір щомісячної основної пенсії; 481 х 75% = 360 грн.75 коп. - розмір щомісячної додаткової пенсії; Загальна сума - 4208 грн. 75 коп. Виходячи з наведеного в позові слід задовільнити в повному обсязі.

Результат розгляду: granted