Рішення адміністративного суду від 2008-03-13 00:00:00+02

Прокурор м.Докучаєвська звернувся до суду в інтересах позивача з позовом до відповідача про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2007р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що Докучаєвське УПСЗН за 2007 роки виплатило [PERSON] компенсацію на оздоровлення у розмірі 90 грн., у той час, коли ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачені щорічні компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Недоплата складає 1670 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС інвалідом 3 групи та перебуває на обліку у Докучаєвському УПСЗН зі статусом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачені щорічні компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Однак, Докучаєвське УПСЗН виплатило йому за 2007 р. компенсацію у розмірі 90 грн. та виплатити різницю відмовилось. Недоплата складає: 1670 грн., яку просив стягнути з відповідача. Також просить визнати дії по відмові доплатити недотриману суму на оздоровлення відповідача неправомірними. Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради у судове засідання не з*явилася, надавши заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, надавши до суду письмові заперечення проти позову, пославшись на те, що ст.48 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачена щорічна компенсація на оздоровлення , зокрема, інвалідам третьої групи у розмірах чотирьох мінімальних заробітних плат. У своїй діяльності управління керується ст.ст. 62, 63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи”, згідно яких застосування цього Закону ( в тому числі ст. 48) проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів, а фінансування витрат, пов”язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Вказані норми Закону не суперечать Конституції України, оскільки ст.95 Конституції передбачено, що тільки виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Фінансування витрат, пов*язаних з виплатою допомоги на оздоровлення здійснюється за розмірами , визначеними Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ст.71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визначено з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом зупинити на 2007 рік дію абзаців 2,3,4,5,6,7 частини першої , частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п*ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.48 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд, заслухавши пояснення прокурора, позивача, дослідивши заперечення відповідача, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС інвалідом 3 групи, у зв”язку з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Ст. 48 вказаного вище Закону передбачена щорічна компенсація на оздоровлення, зокрема інвалідам третьої групи у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до п.30 ст. 71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік», зупинена на 2007 рік дія абзаців 2,3,4,5,6,7 частини першої , частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п*ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплат компенсації і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року п.30 ст.71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційним. Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. [PERSON]. 23.07..2007 року було виплачено 90.00 грн.. З урахуванням отриманої позивачем суми 90.00 грн. та розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати 400,00грн., на користь позивача за 2007 рік підлягає стягненню допомога на оздоровлення в розмірі 1670 грн. (440х4-90). Управління праці та соціального захисту населення має статус юридичної особи, діє на підставі Положення, розробленого відповідно до Типового , що затверджене постановою КМУ від 29.09.2000 року № 1498 і в спірних правовідносинах є суб*єктом, який виконує делеговані повноваження органами виконавчої влади. Відповідно до постанови КМУ від 04.03.2002р. №256, якою затв.Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій , виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення ( далі- головні розпорядники коштів). Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету. Відповідно до Постанови № 256 у управлінь праці та соціального захисту населення з*явився обов*язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, зокрема, пільг громадянам , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 29.10.2003 року у зв*язку із внесенням змін до наведеної постанови згідно з постановою КМУ від 29.10.2003року № 1687. Статтею 63 спеціального Закону фінансування витрат, пов*язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи”,

Результат розгляду: granted