Рішення адміністративного суду від 2008-04-17 00:00:00+03

Прокурор Ленінського району м. Вінниці в особі управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці звернувся до суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 3049,13 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що Суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] являється платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці. Станом на 01.11.2007 року за відповідачем встановлено заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці в загальній сумі 3049,13 гривень. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, надав заперечення, в якому зазначено, що він у 2004 році перебував на спрощеній системі оподаткування шляхом сплати фіксованого податку, і відповідно до норм чинного у 2004 році законодавства сплачував необхідні кошти у складі єдиного податку. Таким чином, відповідач вважає заявлені вимоги неправомірними. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON] зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці та являється платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування. Судом встановлено, що станом на 01.11.2007 року борг зі сплати страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідача становить 3049,13 гривень, про що свідчать розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень 2004 року по жовтень 2007 року, вимоги про сплату боргу, довідка (а.с.7). Відповідно до ст. 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення”виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Статтею 17 пунктом 2 підпунктом 6 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”(далі - Закон) страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати, і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Статтею 20 цього Закону передбачено, що страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідно до ст.18 Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Судом враховано, що з 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, який чітко та однозначно визначив, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Представником відповідача не було надано достатніх доказів в спростування позовних вимог. Таким чином, в судовому засіданні підтвердився факт заборгованості відповідача із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці в загальній сумі 3049,13 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплені ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету державне мито в розмірі 51 гривень.

Результат розгляду: granted