Рішення адміністративного суду від 2008-07-18 00:00:00+03

Позивач, Фізична особа - підприємець [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд повідомлення-рішення Дергачівської МДПІ Харківської області № 0000451722/0 від 09.04.2008 р. на суму податкового зобов'язання 266652,00 грн. та № 0000461722/0 від 09.04.2008 р. на суму податкового зобов'язання 31238,00 грн. - скасувати. Відповідач, Дергачівська МДПІ Харківської області, у запереченні на позовну заяву та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на матеріали перевірки. В обґрунтування своїх заперечень орган податкової служби посилається на те, що перевірку проведено відповідно до приписів чинного законодавства, висновки перевірки ґрунтуються на документах податкового обліку позивача, зроблені на підставі ретельного документального аналізу податкової звітності позивача. Податкові повідомлення - рішення повністю відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки прийнято на підставі акту перевірки № 352/17-209/101/[NUMBER] від 26.03.2008 р., за яким встановлено порушення вимог чинного законодавства. На підставі цього відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що в період з 29.02.2008 р. по 14.03.2008 р., з урахуванням продовження терміну перевірки з 17.03.2008 р. по 21.03.2008 р. працівниками Дергачівської МДПІ Харківської області було проведено виїзну планову перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства Фізичної особи - підприємця [PERSON] за період з 04.05.2006 р. по 30.09.2007 р., за результатами якої було складено акт № 352/17-209/101/[NUMBER] від 26.03.2008 р. На підставі акту перевірки Дергачівської МДПІ Харківської області було прийнято податкове повідомлення - рішення № 0000451722/0 від 09.04.2008 р., яким визначено податкове зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість в розмірі 266652,00 грн., з яких штрафні санкції 90244,00 грн., за порушення п.п. 2.3.1. п.2.3 ст. 2, п. 10.2 ст. 10, п.п.7.8.1. п. 7.8. ст. 7 Закону України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість” Також на підставі акту перевірки 352/17-209/101/[NUMBER] від 26.03.2008 р. було прийнято податкове повідомлення - рішення № 00004617 від 09.04.2008 р., яким визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 31238,00 грн., за порушення ст. 1 ст. 2 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктами малого підприємства”. Згідно з актом перевірки відповідач вказує на те, що позивач припустився порушення п.п.2.3.1 п.2.3 ст. 2 Закону України „Про податок на додану вартість” та листа ДПА України від 07.07.2005 р. № 13492/7/15-2417 „Про реєстрацію платника ПДВ”, Фізична особа - підприємець [PERSON] не зареєструвався як платник ПДВ. За результатами перевірки на підставі п. 10.2 ст. 10 Закону України „Про податок на додану вартість” та п.п. 4.2.2 „б” п. 4.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за період жовтень-грудень 2006 р. та січень-вересень 2007 р. підприємцю донараховано ПДВ в сумі 176408,00 грн. ФОП Білоконем Є.В. не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2006 р. та січень-вересень 2007 р., чим порушено п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Також, позивач припустився порушення ст. 1 та ст. 5 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктами малого підприємства” у зв'язку з ненаданням до податкової інспекції декларації про доходи, які перевищують обсяг виручки, дозволений для здійснення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування (500 тис. грн.) за підсумками 2006 р. та за 9 місяців 2007 р., а саме: за 2006 р. на суму перевищення граничного обсягу виручки від надання послуг, яка становить 18706,50 грн., з урахуванням сум валових витрат, підтверджених документально, донараховано податку з доходів фізичних осіб 1034 грн. За 9 місяців 2007 р., за відсутності законодавчих підстав здійснення підприємницької діяльності на спрощеної системі оподаткування, на суму валових доходів, фактично одержаних за 9 місяців 2007 р., з урахуванням документально підтверджених витрат, донараховано податку з доходів фізичних осіб - 30204 грн. Загальна сума донарахованого податку з доходів фізичних осіб по акту перевірки становить 31238 грн. Матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа - підприємець [PERSON] в перевіряємому періоді був платником єдиного податку. Свідоцтва були видані відповідно до Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів підприємницької діяльності» № 727/98 від 03.07.98р. Згідно з ст. 1 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів підприємницької діяльності» № 727/98 від 03.07.98р. спрощена система застосовується для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року знаходиться не більш 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн. Згідно з ст. 2 цього Указу суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Відповідно до наданих в матеріали справи копій платіжних доручень про сплату єдиного податку, ФОП [PERSON], належним чином сплачував суми єдиного податку. Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 не всі кошти отримані на розрахунковий рахунок можуть вважатися виручкою. Так, актом перевірки підтверджено факт укладання позивачем договорів експедирування. В п. 2.6 акту перевірки встановлено, що Фізична особа - підприємець [PERSON] реалізовував послуги по експедируванню вантажів. Згідно з ст. 929 Цивільного Кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Згідно з ст. 9 Закону України „Про транспортно-експедиторську діяльність" платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитора не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування. Як вбачається з листа ДПА України № 14724/7/15-1317 від 07.11.2000 р. грошові кошти, які поступають на розрахунковий рахунок платників єдиного податку на підставі договору комісії, експедиторських, брокерських договорів є транзитними, платники єдиного податку не мають права власності на такі кошти, вказані грошові кошти не входять до бази оподаткування. Отже, грошові кошти, які поступають транзитом на рахунок суб'єкта підприємницької діяльності - платника єдиного податку, не є власністю цього суб'єкта, оскільки підлягають обов'язковій передачі третій особі та ці кошти не є виручкою від реалізації продукції чи доходом суб'єкта підприємницької діяльності. Таким чином, ці кошти не можуть бути віднесені до складу виручки від реалізації послуг платником єдиного податку - фізичною особою. Наведене випливає з положень глав ЦК України, які регулюють укладення та виконання таких правочинів (правочини комісії, експедиції при виконанні перевезення третіми особами). Указ передбачає граничний розмір виручки за товари, роботи, послуги, здійснені самим суб'єктом підприємництва, тому при встановленні розміру виручки необхідно враховувати лише кошти, які надійшли за роботи, товари, послуги, які надані самим платником єдиного податку. В випадку договорів комісії та експедирування це лише кошти надані за відповідні послуги. Тому у Дергачівської МДПІ не було об'єктивних підстав встановлювати перевищення граничного розміру виручки позивачем. Тобто немає підстав для нарахування податку з доходів фізичних осіб на суму перевищення граничного обсягу виручки від надання послуг та податку на додану вартість, оскільки граничний обсяг не був перевищений ані за 2006р., ані за 9 місяців 2007р., а саме: за 2006 р. сума отримана на розрахунковий рахунок 518706,50 грн., з них кошти, які були сплачені третім особам (транзитні) 262829,80 грн. та обсяг виручки за надані послуги 255876,70 грн. За 9 місяців 2007 р. сума отримана на розрахунковий рахунок 1058588,27 грн., з них кошти, які були сплачені третім особам (транзитні) 852060,50 грн. та обсяг виручки за надані послуги 206527,77 грн. Довільне тлумачення відповідачем в оспорюваному підзаконному акті визначеного Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” поняття „виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)” фактично змінило базу оподаткування єдиним податком шляхом її збільшення. Згідно з ч.2 п. 1.31 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 28.12.1994р. не вважаються продажем операції з надання товарів у межах договорів комісії, схову (відповідального зберігання), доручення, інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачу прав власності на такі товари. Таким чином, Дергачівською МДПІ безпідставно застосовано ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" відносно транзитних коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON], оскільки така операція не вважається продажем. Отже, грошові кошти, які поступають транзитом на рахунок суб'єкта підприємницької діяльності - платника єдиного податку, не є власністю цього суб'єкта, оскільки підлягають обов'язковій передачі третій особі та ці кошти не є виручкою від реалізації продукції чи доходом суб'єкта підприємницької діяльності. Також, слід зауважити на те, що Фізична особа - підприємець [PERSON] не реалізовував послуги по безпосередньому перевезенню вантажів. За таких обставин у вартість послуг ФОП [PERSON] не включається вартість послуг по перевезенню, оскільки такі послуги позивачем не реалізовувались. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з акту перевірки 352/17-209/101/[NUMBER] від 26.03.2008р. проведеної відповідачем не вбачається повного та об'єктивного відображення факту порушень. Дергачівська МДПІ робить висновки про перевищення граничного розміру виручки лише на підставі даних банківських виписок, не аналізуючи господарські операції, за якими надходили кошти та не перевіряючи їх витрат. При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted