Рішення адміністративного суду від 2008-08-13 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління ветеринарної медицини в Херсонській області про поновлення на роботі роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що наказом №28 від 1.08.2005 року він був прийнятий на посаду начальника управління медицини у Бериславському районі - головного державного інспектора ветеринарної медицини Бериславського району. Наказом №77-к від 5.05.2008 року начальника Головного управління ветеринарної медицини в Херсонській області його звільнено із займаної посади у зв”язку з виявленою, за результатами атестації, невідповідністю державного службовця займаній посаді згідно п.2 ст.40 КЗпПУ. Звільнення з цих підстав вважає незаконним, оскільки, на його думку, результати атестації, проведеної 4.12.2007 року та затвердженої наказом №121-к від 14.12.2007 року „Про підсумки атестації державних службовців управління ветеринарної медицини в Херсонській області та підпорядкованих йому територіальних органів” не містять відомостей про його недостатню кваліфікацію та невідповідність займаної ним посади і не можуть слугувати підставою для його звільнення. Так, проведення атестації державних службовців регулюється Положенням про проведення атестації державних службовців, затвердженої Постановою КМУ №1922 від 28.12.2000 року (далі по тексту - Положення). 2.11.2007 року начальник управління ветеринарної медицини в Херсонській області видав Наказ №112-к „Про проведення атестації державних службовців управління ветеринарної медицини в Херсонській області та підпорядкованих йому територіальних органів”. Згідно зазначеного наказу було визначено в термін до 10.12.2007 року провести атестацію держслужбовців управління ветеринарної медицини в Херсонській області та підпорядкованих йому територіальних органів та затверджено склад атестаційної комісії. Відповідно до п.6 Положення, термін і графік проведення атестації затверджеється наказом керівника і доводиться до відома державних службовців, які атестуються, не пізніш ніж за місяць до проведення атестації. В порушення п.6 Положення, відповідач не попередив його про проведення атестування в зазначені строки, чим позбавив права належним чином підготуватися до атестації. Крім того, під час проведення атестації та прийняття рішення про його невідповідність займаній посаді, атестаційною комісією відповідача не були взяті до уваги його щорічні оцінки по виконанню ним покладених завдань та службових обов”язків, які є позитивними. Не було взято до уваги, що його, за період, що минув після попередньої атестації не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а, навпаки, він нагороджувався грошовими преміями. Таким чином вважає, що наказ про його звільнення з займаної посади вмотивований лише результатами атестаційної комісії, інші документи які б свідчили про його невідповідність займаній посаді - відсутні. Просить визнати неправомірним оскаржуваний наказ, поновити його на посаді начальника управління ветеринарної медицини в Бериславському районі та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] наполягали на задоволенні своїх вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснили, що [PERSON] не був завчасно повідомлений про проведення атестації, не був ознайомлений зі змістом службової характеристики, вважають, що минув термін застосування наслідків результатів атестації та, що у відповідача не має доказів невідповідності позивача займаній посаді внаслідок його недостатньої кваліфікації. Представник відповідача Сонько В.В. у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що атестація державних службовців управління ветеринарної медицини в Херсонській області та підпорядкованих йому територіальних органів була проведена з суворим дотриманням вимог чинного законодавства. Так, [PERSON] було двічі повідомлено про заплановане проведення атестації більше ніж за місяць до її початку, про що свідчать особисті підписи позивача в додатках до наказу. Крім того, [PERSON] неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани від 20.04.2006 року та затримки чергового рангу від 27.08.2007 року. 12.03.2008 року посадовими особами відповідача було проведено ревізію виконання кошторису, використання бюджетних коштів, збереження майна, стану бухгалтерського обліку в управлінні медицини Бериславського району та було виявлено ряд суттєвих порушнь фінансової дисципліни, допущених позивачем, які спричинили державній установі збитки на суму 9746,89грн., що підтверджується актом. 10.06.2008 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності постановою КРУ в Херсонській області, а до Бериславського райсуду направлено протокол про порушення [PERSON] бюджетного законодавства. Щодо проведеної атестації відносно позивача, то комісія прийшла до одностайного висновку про невідповідність останнього займаній посаді. [PERSON] не оскаржив рішення комісії, тобто не використав своє право на виявлення незгоди з результатами атестації, тобто позивач не спростовує фактичні дані про те, що він не має достатньої кваліфікації та може належно виконувати покладені на нього трудові обов”язки. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов не підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що наказом №28 від 1.08.2005 року [PERSON] був призначений по переводу на посаду начальника управління медицини у Бериславському районі - лікаря ветеринарної медицини, головного державного інспектора ветеринарної медицини Бериславського району (а.с.7). Відповідно до п.1 Положення про проведення атестації державних службовців, затвердженого Постановою КМУ №1922 від 28.12.2000 року (далі по тексту - Положення), з метою підвищення ефективності діяльності державних службовців та відповідальності за доручену справу в державних органах один раз на три роки проводиться їх атестація, під час якої оцінюються результати роботи, ділові та професійні якості, виявлені працівниками при виконанні службових обов”язків, визначених типовими професійно-кваліфікаційними характеристиками посад і відображених у посадових інструкціях , що затверджуються керівниками державних органів відповідно до Закону України „Про державну службу” та інших нормативно-правових актів. 2.11.2007 року начальник управління ветеринарної медицини в Херсонській області видав Наказ №112-к „Про проведення атестації державних службовців управління ветеринарної медицини в Херсонській області та підпорядкованих йому територіальних органів”. Згідно зазначеного наказу було визначено в термін до 10.12.2007 року провести атестацію держслужбовців управління ветеринарної медицини в Херсонській області та підпорядкованих йому територіальних органів та затверджено склад атестаційної комісії управління ветеринарної медицини в Херсонській області (а.с.8). Як вбачається з дотатку 4 до вищезазначеного наказу, [PERSON] був повідомлений про час проведення атестації 02.11.2007 року, про що свідчить його власний підпис (а.с.46). Крім того, доказом завчасного попередження позивача про проведення атестації є графік проведення атестації, затверджений наказом №39 від 2.11.2007 року виконуючого обов”язки начальника Бериславського управління ветеринарної медицини, де також проставлено власний підпис [PERSON] за датою - 2.11.2007 року (а.с.52-53). Таким чином, посилання позивача на порушення відповідачем терміну доведення до відома державних службовців про час проведення атестації є необгрунтованими та судом не сприймаються. Відповідно до витягу з протоколу №2 від 4.12.2007 року засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія за результатами атестації рекомендувала начальнику управління ветеринарної медицини в Херсонській області визнати [PERSON] таким, що не відповідає займаній посаді з переведенням, за його згодою, на іншу посаду (а.с.107-108). Допитаний у судовому засіданні у якості свідка заступник начальника Головного управління ветеринарної медицини [PERSON] суду пояснив, що під час атестації [PERSON] він був у складі атестаційної комісії, члені якої одностайно прийшли до висновку про невідповідність [PERSON] займаній посаді. Висновки комісії грунтувалися на стабільно низькому рівні роботи управління ветеринарної медицини у Бериславському районі за час керівництва позивачем. [PERSON] під час засідання комісії не дав обгрунтованих відповідей на запитання членів комісії щодо зменшення всіх показників роботи управління, щодо відсутності офіційних лікарів, щодо низького контролю за виконанням посадових обов”язків підлеглими та на інші запитання. Як вбачається із змісту характеристики [PERSON], наданої на розгляд атестаційної комісії та затвердженої начальником управління ветеринарної медицини в Херсонській області, [PERSON] не відповідає займаній посаді (а.с.99-100). Відповідно до п.13 Положення про проведення атестації державних службовців, рішення атестаційної комісії може бути оскаржене державним службовцем у встановленому порядку керівникові протягом десяти днів з дня його прийняття. Позивач не реалізував свого права на оскарження рішення комісії, і результати атестації були затверджені наказом №121-к від 14.12.2007 року, зміст якого було своєчасно доведено до [PERSON] і відповідно до якого [PERSON] прийнято вважати таким, що не відповідає займаній посаді з переведенням за його згодою на іншу посаду (а.с.110, 114). 10.05.2008 року [PERSON] було запропоновано посаду головного спеціаліста управління ветеринарної медицини у Бериславському районі з чим позивач не погодився (а.с.123). Наказом №77-к від 5.05.2008 року начальника Головного управління ветеринарної медицини в Херсонській області [PERSON] було звільнено із займаної посади у зв”язку з виявленою, за результатами атестації, невідповідністю державного службовця займаній посаді згідно п.2 ст.40 КЗпПУ (а.с.122). Відповідно до п.19 Положення про проведення атестації державних службовців, рішення про звільнення державного службовця з посади приймається керівником у двомісячний термін з дня атестації. Час хвороби державного службовця, а також перебування його у відпустці до цього терміну не включається. Судом було встановлено, що позивач знаходився на лікарняному з 28.01.2008 року по 05.05.2008 року і, за таких обставин, слід вважати, що керівник відповідача при прийнятті рішення про звільнення позивача з посади, дотримався визначених строків та не порушив вимог Положення про проведення атестації державних службовців та трудового законодавства. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 6.11.1992 року №9 „Про практику розгляду судами трудових спорів” у пункті 21 роз”яснив, що при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв'язку з нездатністю забезпечити залежну дисципліну праці у відповідній структурі. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. Оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] за п.2 ст.40 КЗпПУ було проведено з повним дотриманням вимог закону та Положення про проведення атестації державних службовців, затвердженого Постановою КМУ №1922 від 28.12.2000 року. Об”єктивність висновків атестаційної комісії грунтувалася на підставі фактичних даних, що підтверджували неможливість [PERSON] належно виконувати покладені на нього службові обов”язки, а саме аналізом виконання особистого плану [PERSON], його службовою характеристикою, безпосередніми поясненнями, даними під час засідання атестаційної комісії. Щодо посилань представника відповідача на результати ревізії діяльності управління ветеринарної медицини у Бериславському районі за час керівництва позивачем та на притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення бюджетного законодавства, то суд вважає наступне. Для звільнення працівника за п.2 ст.40 КЗпПУ важливо, щоб неналежне виконання працівником трудових обов”язків було результатом недостатньої кваліфікації, що свідчить про відсутність вини працівника в неналежному виконанні трудових обов”язків і не може бути підставою для його звільнення за п.3 ст.40 КЗпПУ. Обставини, які свідчать про вину працівника, не можуть наводитися як аргумент, що обгрунтовує необхідність звільнення за п.2 ст.40 КЗпПУ. Якщо керівник має докази винного неналежного виконання трудових обов”язків працівником з його вини, він вправі притягти його до дисциплінарної відповідальності аж до звільнення з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпПУ. За таких обставин, правомірним є звільнення позивача саме за виявленою невідповідністю займаній посаді, тобто за ст.40 п.2 КЗпПУ, а не за притягнення його до адміністративної відповідальності. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied