Рішення адміністративного суду від 2008-03-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської райдержадміністрації недоплачені суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2001-2007 роки в розмірі 8903,20 грн. Протягом судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації щодо недоплати позивачу суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік та стягнути з управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації недоплачені суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1980,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала наступним. Позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2 групи захворювання, яке пов'язано з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Разом з тим, у 2007 році позивач отримала вказану допомогу лише в розмірі 120,00 грн. В судове засідання, призначене на 17 березня 2008 року, позивач не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, позов не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування заперечень пояснила наступне. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи”, здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником кошів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Роз'яснення порядку застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” провадиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки передбачалось, що до внесення відповідних змін до законів, у нормах яких для розрахунків потрібен розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат. Згідно із ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів Україні відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії виплачується на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В судове засідання, призначене на 17 березня 2008 року, відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, свого представника не направив, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, до суду надав письмові заперечення, відповідно до яких просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступне. Згідно з п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було призупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, а саме - деякі частини ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007р. положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було визнано неконституційним. До вказаної статті Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» також зміни не внесені. Аналогічна ситуація склалася і в 2002 році, механізм та порядок виплати щорічної допомоги на оздоровлення у зв'язку із відповідними рішеннями Конституційного суду України у 2002, 2004 та 2007 роках не визначено. Крім того, головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації - головний розпорядник коштів нижчого рівня - бере бюджетні зобов'язання та здійснює відповідні видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. З урахуванням вищевикладеного, головне управління, як орган виконавчої влади нижчого рівня, діяло в межах повноважень, передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів розпису державного бюджету України та відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню. Крім того, просив суд розглядати позовні вимоги тільки в обсязі одного року, враховуючи пропущений позивачем річний строк звернення до суду. Відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, до суду свого представник не направив, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 35, 38, 55), причин неприбуття суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER] та копією вкладки (а.с. 5) Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК № 050856 від 13.04.00 позивачу встановлена друга група інвалідності. (а.с. 6) Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07 щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам І та ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат. Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07, у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Судом встановлено, що позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення у квітні в розмірі 120,00 грн., що підтверджується копією листа управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації від 26.10.2007 року № 3359 (а.с. 4). Згідно зі ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена щорічна допомога на оздоровлення у 2007 році в сумі 2100 (дві тисячі сто) грн., з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат (420 грн. х 5=2100 грн.). Судом встановлено, що позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення в сумі 120,00 грн., таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу не доплачено допомогу на оздоровлення у 2007 році в сумі 1980,00 грн. Посилання відповідачів на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір допомоги на оздоровлення інвалідам І та ІІ групи - становить 120,00 грн., не можуть бути взяті до уваги судом з огляду на наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91 має вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону від 09.07.07, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації щодо виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2007 році в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат не відповідає законодавству. Заявлене представником відповідача клопотання про відмову в задоволенні позову у зв'язку з порушенням позивачем річного строку звернення до адміністративного суду не підлягає задоволенню, оскільки позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких до стягнення заявлена щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік, а тому строк звернення позивача до суду не було пропущено. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted