Рішення адміністративного суду від 2008-08-20 00:00:00+03

Приватний підприємець [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Іллінецької міжрайонної державної податкової інспекції про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій №0000362306 від 19.05.2008р. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що податкове рішення Іллінецької МДПІ за № 0000362306 від 19.05.2008 р. про застосування штрафних санкцій в сумі 1050,25 грн. прийняте на підставі акта перевірки, складеного працівниками ДПА у Вінницькій області. А оскільки позивач поставлений на облік платників податків у Іллінецькій МДПІ, тому саме цей орган здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, а не працівники ДПА у Вінницькій області. Отже позивач стверджує, що оскаржуване рішення прийнято на підставі висновків перевірки органа, який не мав відповідних законних повноважень, з порушенням встановленого порядку проведення, а фінансові санкції застосовані безпідставно. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задоволити. Відповідач з вимогами позовної заяви не погодився з підстав, викладених в наданих суду письмових запереченнях № 4337/5-10 від 08.07.2008р. Ухвалою суду від 09.07.2008р. за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Державну податкову адміністрацію у Вінницькій області. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Підставою для прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0000362306 від 19.05.2008р. став акт № 023203402303 від 22.04.2008р. перевірки щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), складений посадовими особами ДПА у Вінницькій області. Позивач вважає, що він, як приватний підприємець поставлений на облік платників податків у Іллінецькій МДПІ, а тому саме цей орган, а не ДПА у Вінницькій області уповноважені здійснювати відносно нього контроль за додержанням відносно нього податкового чи іншого законодавства. Тобто першочерговим предметом судового дослідження у цій справі є встановлення наявності чи відсутності повноважень ДПА у Вінницькій області щодо проведення перевірки підприємця [PERSON], за результатами якої складено акт № 023203402303 від 22.04.2008р. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах. Згідно п. 2 ст. 11 даного Закону органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Частиною 1 статті 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 9 "Функції державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та державних податкових інспекцій в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя)" Закону України "Про державну податкову службу в Україні" у разі коли державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції. Функції державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об`єднаних державних податкових інспекцій визначені ст. 10 згаданого вище Закону, зокрема вони здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових патентів. Іллінецька МДПІ відповідно до свого Положення про Іллінецьку міжрайонну державну податкову інспекцію, є органом державної податкової служби у системі органів виконавчої влади, яка підпорядковується державній податковій адміністрації у Вінницькій області. З аналізу зазначених вище правових положень чинного законодавства слідує, що ДПА у Вінницькій області вправі проводити перевірку суб'єктів господарювання, зареєстрованих в районних чи міжрайонних податкових інспекціях та виконувати до таких платників податків ті ж функції, що й районні, міжрайонні податкові інспекції, тобто в даному випадку ДПА у Вінницькій області виконувала ті функції, якими наділена Іллінецька МДПІ по перевірці ФОП [PERSON] Відповідно до вимог ст. 112 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби. Як свідчать матеріали справи податковим ревізорам-інспекторам ДПА у Вінницькій області Підвисоцькій О.Г. та Попову В.М., керівником даної установи були видані направлення № 80091 та № 80092 від 16.04.2008р. для проведення перевірки підприємця [PERSON] відповідно до графіка перевірок, з вказаними в них всіма необхідними реквізитами, що передбачені ст. 112 Закону. Дані направлення вручались особі, які здійснювала продаж товарів в перевіраємому кафе "Едем", розташованому в с. Білки, та належному ПП [PERSON], а саме Контратюк А.М., що свідчить про їх наявність в позивача та не оспорюється в судовому засіданні. Таким чином суд вважає, що підстави проведення перевірки приватного підприємця [PERSON] податковими ревізорами-інспекторами ДПА у Вінницької області є законними. Що ж до прийняття Іллінецькою МДПІ самого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0000362306 від 19.05.2008р., то суд зазначає наступне. Як слідує з висновків акта від 22.04.2008р., перевіркою встановлено порушення пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме, при продажу 1 пачки сигарет "Пріма срібна" по ціні 1,45 грн. розрахункову операцію на повну суму покупки 1,45 грн. не проведено через реєстратор розрахункових операцій, відповідний розрахунковий документ не роздруковано та не видано; не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Невідповідність готівки склала 208,60 грн. Готівкові кошти (виручку від реалізованої продукції) на місці проведення розрахунків в касі ПП [PERSON], відповідно підтвердження фактичної наявності коштів, власноручно перерахувала продавець [PERSON] Зазначена сума становить 245,25 грн. Згідно пунктів 1, 2, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: - проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; - видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; - забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Відповідальність за порушення даних вимог встановлена статтями 17 та 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Зокрема, на підставі п. 1 ст. 17 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: 1) у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки. Як зазначено вище, згідно акту перевірки № 023203402303 від 22.04.2008р., розрахункову операцію не проведено через реєстратор РРО на суму 1,45 грн., та не роздруковано відповідний розрахунковий документ, а відтак сума штрафних санкцій за дане порушення складає 7,25 грн. (1,45*5). Згідно ст. 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність. В даному випадку, невідповідність суми готівкових коштів згідно акту перевірки склала 208,60 грн., а отже розмір штрафної санкції складає 1043 грн. (208,60*5). Таким чином до позивача за виявлені порушення порядку проведення розрахункових операцій рішенням №0000362306 від 19.05.2008р. правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію на загальну суму 1050,25 грн. Крім того факт вчинення порушення встановленого законом порядку проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі продавцем магазину "Едем", що належить позивачу, [PERSON] підтверджується постановою Іллінецького районного суду від 16.06.2008р. по справі № 2-2173/08 про накладення на останню адміністративного стягнення у розмірі 34 грн. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В судовому засіданні позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied