Рішення адміністративного суду від 2008-10-23 00:00:00+03

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просив Визнати дії ГУМВС України в Харківській області стосовно відмови нарахування доплати від суми пенсії в розмірі 25% до призначеної пенсії [PERSON], неправомірними, визнати за [PERSON] право на отримання доплати в розмірі 25% від призначеної пенсії з моменту призначення пенсії, а саме з 20.10.2003р.,зобов*язати ГУМВС в Харківській області встановити до призначеної пенсії [PERSON] обов*язкову доплату в розмірі 25% від суми пенсії з 0.10.2003р. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наказом від 20.01.2003р. був звільнений за віком у відставку з органів внутрішніх справ . Згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивачу була призначена пенсія за вислугу у календарному обчисленні - 29 років, 4 місяці, 24 дні та у пільговому обчисленні 34 роки і 22 дні в розмірі 90% від грошового забезпечення на час звільнення. З 01.01.2005 року призначену мені пенсію було перераховано з урахуванням 100% надбавки, надбавки за особливі умови служби, надбавки за безперервну службу та премії, відповідно Закону України «Про внесення змін до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004 р. №1769-1У. Однак, на теперішній час, позивач вказує, що йому стало відомо, про те, що при призначенні пенсії відповідачем не включена до складу пенсії 25% доплата пенсії передбачена Указом Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996р. №926. Це позивач вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує його права та законні інтереси. Ухвалою суду до участі в справі в якості другого відповідача було залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, виходячи з доводів, викладених в позовній заяві. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали в повному обсязі та в задоволенні позову просили відмовити через його безпідставність. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмовити в їх задоволенні. При цьому суд керується наступним. Позивач наказом УМВС України в Харківській області від 20.10.2003 року №148 о/с звільнений у відставку за п.»а» ст.65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. З 20.10.2003 позивачу була призначена пенсія. Указом Президента №926 від 04.10.1996 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» керівникам органів внутрішніх справ надається право у межах асигнувань, що виділяються та утримання цих органів встановлювати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована. Судом в ході розгляду справи не виявлено факту встановлення такої доплати позивачу, такі дані відсутні в особовій пенсійній справі позивача №[NUMBER]. За такої обставини судом вбачається, що зазначена вище доплата не є обов'язковою, натомість це є право вищестоящого керівництва працівника органів внутрішніх справ; при проведенні перерахунку пенсії з 2005 року позивачу не була включена ця доплата, адже при проходженні служби вона не була йому встановлена. Представник першого відповідача також наполягав на пропущенні позивачем строків позовної давності для звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України, вказуючи, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у відставку в листопаді 2003 року, а до суду за захистом своїх прав він звернувся у грудні 2007 року. Проте суд не погоджується з доводами про пропущення строків позовної давності та зазначає, що про відмову у перерахунку йому пенсії позивача було повідомлено листом від 12.07.2007р. № 9/П-72, а до суду позивач звернувся у січні 2008 року. За таких обставин річний строк для звернення до суду було дотримано. Проте, виходячи з доводів, викладених вище суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного, та

Результат розгляду: denied