Рішення адміністративного суду від 2008-08-20 00:00:00+03

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати її право на перерахунок щорічної грошової допомоги, як члену сім'ї загиблого інваліда війни, виходячи з фактичного розміру мінімальної пенсії за віком та стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 5492,25 грн.. Вимоги мотивує тим, що їй, як дружині померлого інваліда війни, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені її права. Позивачка в судове засідання не прибула. В своїй заяві просить справу розглянути у її відсутність. Представники відповідачів до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку, про причини неприбуття до суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON]., є дружиною померлого інваліда війни, що підтверджується відповідним посвідченням [NUMBER] від 18 січня 2002 року. Відповідно до ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивачка отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2005 році - 130 грн., у 2006 році - 130 грн., у 2007 році -150 грн., тобто з урахуванням обмежень встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Відповідно до ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Стягненню підлягає допомога за 2007 роки, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”). З врахуванням отриманої позивачкою разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на її користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1900,30 грн. (410,06 грн. х 5 - 150 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачкою пропущено строк звернення до суду по зазначених виплатах за 2004-2006 роки.

Результат розгляду: partial