Рішення адміністративного суду від 2008-02-07 00:00:00+02

У листопаді 2002 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про стягнення заборгованості по виплаті пенсії у розмірі 2 510, 29 грн. та зобов'язання виплачувати пенсію у попередньому розмірі - 436, 59 грн. Рішенням Хмельницького міського суду від 20.02.2003 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14.05.2003 року, позов задоволено. Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького міського суду від 20.02.2003 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14.05.2003 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач отримує пенсію за вислугу років як працівник цивільної авіації. У листопаді 2001 року відповідач зменшив пенсію позивачу до 292, 89 грн. Стаття 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначає окремі категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років. Відповідно до частини першої статті 53 цього Закону пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком. Законом України “Про внесення змін до деяких Законів України” від 17.11.1999 року частину третю статті 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення” було викладено в такій редакції: “Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія”. Зазначеним Законом передбачено, що дія статті 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення” (у новій редакції) поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і борт операторів, які виконували спеціальні роботи в польотах та вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом. Відповідно до підпункту “в” пункту сьомого “Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 року № 418 “Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу” під час підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України середньомісячний заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до підпунктів “а” і “б” цього пункту, збільшується на коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників народного господарства за місяць, що передує місяцю, з якого перераховуються пенсії, порівняно з середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії, порівняно з середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка враховувалась під час призначення пенсії. Таким чином, положення зазначеного підпункту застосовується лише в разі, коли рішення про підвищення пенсії приймає Уряд України. Судами зроблений помилковий висновок про те, що відповідачем незаконно відмовлено в подальшій виплаті пенсії в розмірі 436, 59 грн., оскільки даний факт не можна розцінювати як зменшення розміру пенсії, бо при цьому мало місце виправлення помилки допущеної при перерахунку пенсії. За таких обставин, коли судами першої та апеляційної інстанцій порушені норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає за необхідне скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення.

Результат розгляду: denied