Рішення адміністративного суду від 2008-04-17 00:00:00+03

[PERSON] звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що в період з 01.07.2005 по 31.03.2008 року їй не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст. ст. 37, 39, 51 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення її прав. Заборгованість по доплаті до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39) позивач визначила в розмірі 26056, 00 грн., заборгованість по грошовій допомозі у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства (ст. 37) -в розмірі 5211, 20 грн., заборгованість по додатковій пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, (ст. 51) -4362, 51 грн., разом - 34902, 54 грн. Посилалась на те, що отримувала відповідну доплату, допомогу, додаткову пенсію у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди. Позивач у судове засідання не з"явилася. Просила справу розглядати без її участі. Представники відповідачів у судове засідання не з"явилися тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно і у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Письмові заперечення на позовну заяву не надали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС (категорія 2) і в спірний період часу проживала у м. Овручі Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно ст. 37 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 39 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення проводиться доплата у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця. Згідно ст. 51 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, особам, які віднесені до категорії 23, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, призначається у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте вказані допомога, доплата, додаткова пенсія виплачувались у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, тобто в значно меншому розмірі. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України. Виплатою допомог, доплат, додаткових пенсій в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача. Однак позов підлягає частковому задоволенню, оскільки дію абзацу третього частини першої статті 37 та частини 2 статті 39 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом N 3235-IV (3235-15) від 20.12.2005. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N 489-V (489-16) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) від 09.07.2007. Заборгованість по ст. ст. 37, 39 Закону, не може бути стягнута за 2005 рік, бо відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав встановлюється річний строк. Позов пред”явлено у березні 2008 року, тобто після спливу строку. Для непрацюючих пенсіонерів виплати по ст. 39 Закону не є складовою структури заробітної плати, тому підлягають стягненню з липня по грудень 2007 року включно. Заборгованість по ст. ст. 37, 39 Закону не підлягає стягненню за січень-березень 2008 року, бо відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік", громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а також, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Позивач звернулася до суду у березні 2008 року. Відповідно до ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав встановлюється річний строк. Дія ст. 51 Закону не зупинялась, тому стягненню підлягає заборгованість за період з березня по грудень 2007 року включно. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по виплатам, передбаченим ст. 51 Закону, за січень -березень 2008 року не можуть бути задоволені, оскільки, відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік", особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, призначається у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Цим же законом затверджено прожитковий мінімум з 01 січня по 01 квітня 2008 року для осіб, які втратили працездатність у розмірі 470, 00 грн. Як свідчить довідка Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, позивач у цей період отримала додаткову пенсію як потерпіла 2 категорії у сумі 70,50 грн. (470 * 15 %). Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства. З врахуванням викладеного вище, розмірів мінімальної заробітної плати і пенсії за віком в Україні в спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем по виплатах, передбачених ст. 37 Закону становить 1067, 40 грн., по ст. 39 Закону -5337, 00 грн., по ст. 51 -1175, 60 грн., а всього - 7580, 00 грн. Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього. У задоволенні позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі слід відмовити за безпідставністю.

Результат розгляду: partial