Рішення адміністративного суду від 2008-01-16 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Світловодському районі і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалід 3 групи, захворювання якого пов”язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” має право на отримання державної пенсії у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, які у відповідності до ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” дорівнюють прожитковому мінімуму та додаткової пенсії у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, однак відповідачем вказані положення Закону ігноруються, що призводить до порушення прав та свобод позивача. В зв”язку з цим просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії неправомірними, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 12816 грн. 22 коп , заподіяну неправильним застосуванням ст.ст. 49, 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині нарахування йому пенсії в період з 14 серпня по 01 жовтня 2007 року, зобов”язати відповідача зробити перерахунок призначеної йому пенсії за період з 01 жовтня по 31 грудня 2007 року , встановивши щомісячну державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, збільшену у 3, 5 рази на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005 року та додаткову пенсію у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та в подальшому робити перерахунки відповідно до підвищення розміру мінімальної пенсії за віком. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” на підставі ч. 3 вказаної статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. При призначенні пенсій позивачеві застосовується мінімальний розмір пенсії за віком у сумі 19 грн. 91 коп, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року. Вважає вимоги позивача безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач є інвалідом 3 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, при чому його інвалідність встановлена внаслідок захворювань, що пов”язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується документально. (а.с. 12-19) Позивачеві призначена пенсія відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” , обчислена відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету”. Не погоджуючись з призначеним розміром пенсії, позивач 14 серпня 2007 року звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо перерахунку пенсії, з приведенням її розміру у відповідність до ст. ст. 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” Відповіддю заступника начальника управління Пенсійного Фонду України у Світловодському районі позивачу у задоволенні його вимог щодо перерахунку пенсії було відмовлено з посиланням на те, що розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії, призначених за нормами чинного законодавства, провадиться у встановленому порядку. При вирішенні даного спору суд виходив з наступного. У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ст. 49 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” , пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді : а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров”ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Ч. 3 ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (в редакції, що була чинною у спірний період), встановлено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв”язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”. ( із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-4 від 17 листопада 2005 року) Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (в редакції, що була чинною у спірний період), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв”язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям - інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком. Згідно ст. 50 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(в редакції, що була чинною у спірний період), особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров”ю, у розмірах: – інвалідам 1 групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; – інвалідам 2 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; – інвалідам 3 групи, дітям - інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, де визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Ст. 67 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (в редакції, що була чинною у спірний період), встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" . У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Обґрунтування правової позиції представника відповідача посиланням на ч. 5 ст. 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, Постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року, ч. 3 ст. 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” суд вважає помилковим та таким, що порушує конституційні принципи, на яких базується здійснення основних прав і свобод громадянина, включаючи право на пенсійне забезпечення. Так, ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У відповідності з положеннями п.п.1, 6 ч. 1ст. 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов”язки громадянина, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Статтею 17 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії “ мінімальний розмір пенсії за віком включено до числа основних державних соціальних гарантій , а ч. 2 вказаної норми Закону стверджується, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ст. 19 вказаного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком визначається виключно законами України. При цьому постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року, де встановлено проведення розрахунку пенсій виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., звужується зміст та обсяг прав позивача , визначених ст. 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(в редакції, що була чинною у спірний період) , а саме прав на обчислення пенсій виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом, а не просто розрахункової величини, а відтак вона не може бути застосована при обчисленні розмірів його пенсії. Крім того, частина 3 статті 28 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, якою встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом введена в дію Законом № 2505-IV від 25 березня 2005 року, тоді як частина 3 статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” , якою визначено, що обчислення і призначення пенсій провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” введена в дію Законом № 3108-4 від 17 листопада 2005 року, а відтак саме цю норму і слід застосовувати при обчисленні пенсії позивачеві, оскільки вона введена в дію після доповнення ст. 28 Загального закону частиною 3. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії управління Пенсійного Фонду України у Світловодському районі щодо відмови у проведенні перерахунку позивачеві пенсії є неправомірними, а відповідача слід зобов”язати провести перерахунок призначеної позивачеві державної пенсії в розмірі , не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком нарівні з прожитковим мінімумом, встановленим Законом України “Про державний бюджет” на 2007 рік, за період з 14 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Разом з тим, вимоги позивача щодо зобов”язання відповідача провести перерахунок державної пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , збільшеної у 3, 5 рази задоволенню не підлягають, оскільки з Постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 року, на яку посилається позивач, не вбачається , що збільшення розміру пенсії пов”язане саме з визначенням мінімального розміру пенсії. Вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди також не можуть задоволені , в зв”язку з відсутністю обґрунтування зробленого позивачем розрахунку такої шкоди. Оскільки Законом України “Про державний бюджет на 2008 рік” від 28 грудня 2007 року внесено зміни до Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” , зокрема до ст. ст. 50, 54 , відповідно до яких розміри державної та додаткової пенсії встановлюються у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позовні вимоги щодо зобов”язання відповідача в подальшому робити перерахунки пенсії відповідно до підвищення розміру мінімальної пенсії за віком задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial