Рішення адміністративного суду від 2008-07-11 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Алчевського міського суду Луганської області з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області, третя особа Алчевська виправна колонія № 13 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області про визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача 1 щодо неврахування при перерахунку пенсії доплати від належної суми пенсії у розмірі 25% та доплати до посадового окладу в розмірі 15% за роботу з засудженими хворими на туберкульоз з 01.01.2005 року; зобов'язання відповідача 1 провести перерахунок пенсії з суми грошового утримання виходячи з 25% щомісячної надбавки від суми пенсії, яка б могла бути нарахована і надбавки за роботу з хворими на туберкульоз у розмірі 15% та передати відповідачу 2; зобов'язання відповідача 2 призначити пенсію з урахуванням зазначених видів доплат з 01.01.2007 року; стягнення заборгованості за період з 01.01.2007 року. Постановою Алчевського міського суду Луганської області від 23.05.2008 року у справі № 2а-12/08 (суддя Гук В.С.) позовна заява задоволена. Рішення суду обгрунтоване тим, що оскільки позивачу передбачена наказом МВС України № 577 від 29.08.1995р. та наказом по ВК-13 № 175 від 20.09.1995р. доплата від очікуваної суми пенсії в розмірі 25% та наказом № 175 ВК-13 від 15.04.1998р. 15% доплата за роботу з засудженими хворими на туберкульоз, то 1 відповідач неправомірно не врахував зазначені види доплат при перерахунку пенсії [PERSON] з 01.01.2005р. ГУ ПФУ в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що, оскільки ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" не містить посилок на додаткові види грошового забезпечення, то відповідно до цієї статті пенсія обчислюється з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням. Крім того, заявник апеляційної скарги вказує на те, що при прийнятті постанови судом першої інстанції не врахований річний строк для звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України. В запереченнях на апеляційну скаргу позивач вказав на її безпідставність. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила. [PERSON] проходив службу на посаді начальника загону відділення по соціальній роботі зі спецконтингентом в установі УЛ 314/13 УМВС України в Луганській області Згідно Наказу від 22.07.1998р. № 341 виключений зі списку особового складу з 22.07.1998р. Вислуга років на момент звільнення складала 18 років, пільгова - 24 роки. Після звільнення Управлінням фінансових ресурсів та економіки УМВС України в Луганській області [PERSON] призначена пенсія в розмірі 156 грн. 56 коп. Установу УЛ-314/13 УМВД України в Луганській області перейменовано в Алчевську виправну колонію № 13 Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Луганській області, згідно наказу від 29.11.1999р. № 165. Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується тільки на порушення норм процесуального та матеріального права. Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Статтею 99 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007рік'' передбачено, що військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на умові Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, пенсії призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України. Тобто, відповідач у справі ГУ ПФУ в Луганській області - орган владних повноважень, якому чинним законодавством України надані власні управлінські функції щодо регулювання порядку справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ст. 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Передача органам Пенсійного фонду України пенсійних справ відбувається з дотриманням Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006р. № 1522. Кошти на призначення та виплату пенсій вищезазначеній категорії громадян, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" передбачались у законах України про Державний бюджет на відповідний рік Управлінню фінансових ресурсів та економіки УМВС України в Луганській області, а з 01.01.2007р. кошти на призначення та виплату пенсій цим особам передані Пенсійному Фонду України. Таким чином, на Головне Управління Пенсійного Фонду України в Луганській області з 01.01.2007р. покладений обов'язок нарахування та виплати пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб та деяких інших осіб". Відповідно до Указу Президента України від 04.10.1996р. № 926/96 керівникам надане право у межах асигнувань, що виділяються на утримання органів внутрішніх справ установлювати щомісячну доплату в розмірі від 25% до 50% суми пенсії яка б могла бути нарахована особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою, та в інтересах справи на службі. Зазначеним Указом Президента України не встановлено конкретні розміри цих надбавок і доплат, вказано лише верхню та нижню межу, надано право керівникам щодо їх сплати, а не зобов'язано. Згідно до наказу від 11.06.1999р. № 149 "Про затвердження Інструкції про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи" щомісячна доплата від суми пенсії в розмірі 25% належить до додаткового виду грошового забезпечення. Ця доплата, у зв'язку з недостатнім фінансуванням, розпорядником коштів взагалі не встановлювалася, бо вона не входить до виплат, що мають обов'язковий характер. Як вбачається з наказу МВС України № 577 від 29.08.1995р. на виконання якого було видано наказ по установі УЛ-314/13 № 175 від 20.09.1995р. щодо встановлення військовослужбовцям виплат очікуваної пенсії в розмірі 25%, то зазначені накази, у свою чергу, були видані на виконання постанови Кабінету Міністрів України (надалі КМУ) "Про умови оплати праці працівників органів внутрішніх справ" від 02.04.1993р. № 257, яка втратила чинність, крім пункту 4 на підставі Постанови КМУ № 177 від 18.02.1997р.; пункт 4 втратив чинність на підставі постанов КМУ № 476 від 22.05.1997р., № 207 від 02.02.2000р. Згідно до наказу № 75 установи УЛ-314/13 від 15.04.1998р. [PERSON] була встановлена 15% доплата за роботу з засудженими хворими на туберкульоз з 01.04.1998 року, яка була знята наказом цієї ж установи № 113 від 01.06.1998 року з 01.06.1998 року. Статтею 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, у редакції яка діяла на момент звільнення позивача зі служби з органів внутрішніх справ, передбачено, що особам які мають право на пенсію за цим Законом пенсія обчислюється з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються КМУ. Приведеною статтею у редакції на 01.01.2005 рік передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством. Згідно до ст. 63 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” у редакції станом на 01.01.2005 року, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до абз. 2 ч. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 15.04.2005р. № 4, додаткові види грошового забезпечення зараховуються при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі отримували їх під час служби і були звільненні вже після їх запровадження. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, щодо неправомірності дій 1 відповідача по неврахуванню з 01.01.2005 року [PERSON] вищезазначених доплат, оскільки на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ, останній не отримував доплати від передбачуваної пенсії у розмірі 25% та надбавки за роботу з хворими на туберкульоз у розмірі 15%, та зобов'язання 2 відповідача з 01.01.2007 року призначити [PERSON] пенсії з урахуванням вказаних доплат. З аналізу зазначених норм законодавства України та враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачі діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та чинним законодавством України, з використанням повноважень, наданих чинним законодавством при обчисленні та сплаті пенсії позивачу з метою, на виконання якої воно надане, тому їх дії прав та законних інтересів позивача не порушували. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду, яка оскаржувалась, підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied