Рішення адміністративного суду від 2008-10-22 00:00:00+03

[PERSON]. в порядку адміністративного судочинства оскаржує дії відповідачів щодо невірного нарахування пенсії за віком після звільнення з органів внутрішніх справ без урахування всього грошового утримання за останні 24 місяця, що передували звільненню, куди не зарахована сума заборгованості по грошовому забезпеченню за попередній час у розмірі 8216,63 грн. та яка сплачена була йому в листопаді 2004 року, тобто протягом 24 місяців до звільнення та без урахування втрати працездатності 15%, відповідно до свідотства про хворобу № 587 від 05.05.2006 року. Одночас, оскаржує дії Управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області щодо порушення строків видачі направлення на проходження медично-соціальної експертної комісії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив службу у Холодногірській виправній колонії № 18 управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області. Наказом начальника управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області № [INFO]. був звільнений зі служби за віком. Після звільнення з органів внутрішніх справ йому призначена 29.05.2006 року пенсія в розмірі 359 грн., що ним оскаржується, оскільки при її нарахуванні не прийняті до уваги були всі види грошового забезпечення, а саме: 8216,63 грн., отримані в листопаді 2004 року, в зв”язку з чим ставить питання про зобов”язання першого відповідача про включення вказаної суми грошей до довідки для перерахунку пенсії другим відповідачем та про відшкодування йому різниці перерахованої та призначеної пенсії з часу її призначення. Крім того, просить зобов'язати другого відповідача перерахувати йому пенсію, відповідно до ч.3 ст. 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” з 01.01.2008 року, в зв'язку зі зміною розміру хоча б одного виду грошового забезпечення, що має місце в його випадку та врахувати втрату праацездатності 15%, що виникла з 14.04.2007 року. Представник першого відповідача за довіреністю Борисенко І.А. адміністративний позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні з підстав порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. ст. 99, 100 КАСУ та невірного трактування позивачем норми закону, що регулює правовідносини щодо призначення пенсії, оскільки в даному випадку береться до уваги суму грошового забезпечення з урахуванням місячного утримання та не враховується сума такої заборгованості, яку позивач отриман на передодні звільнення. Представник другого відповідача да довіреністю Івакіна І.В. проти адміністративного позову заперечує , посилаючись на слідуюче. Позивачеві пенсія призначена була в 2006 році. Його пенсійна справа надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у 2007 році після переходу до них повноважень по призначенню пенсії особам, яким призначається пенсія на підставі Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” № 1294 від 11.07.2007 року та Постанови Кабінету Міністрів України „Про затверження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міістрів Укарїни від 17.07.1992 року № 393” № 45 від 13.02.2008 року з 01.01.2008 року проведений переахунок пенсії особам, які отримують пенсію відповідно до вказаного Закону, в тому числі і позивачеві зроблений перерахунок пенсії з 411 грн. до 633 грн. Представник третього відповідача за довіреністю Ігнатенко О.Д. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивач проходив службу в кримінально-виконавчій службі України і був звільнений на пенсію за віком на підставі власноручно написаного рапорту від 05.05.2006 року, в зв”язку з чим йому була призначена пенсія у відповідності з ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”. Безпідставними є посилання позивача на довідку № 000044 від 11.04.2007 року щодо втрати професійної працездатності стосовно виникнення у нього права на доплату до пенсії, оскільки це є підставою для виплати одноразової страхової суми, відповідно до діючого законодавства. Щодо несвоєчасності проходження позивачем медичної комісії. То їх провини тут не має, оскільки позивач відмовився від проходження кадрової комісії, після чого мав би змогу отримати таке направлення. Крім того, він вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог ст.ст. 99, 100 КАСУ. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову зі слідуючих підстав. Встановлено, що позивач проходив службу в кримінально-виконавчій службі України в складі Холодногірської виправної колонії № 18 управління Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Харківській області, і був звільнений на пенсію за віком на підставі власноручно написаного рапорту від 05.05.2006 року, в зв”язку з чим йому 29.05.2006 року була призначена пенсія уповноваженим органом у відповідності з ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, якою визначено, що пенсія особам офіцерського складу обчислюється з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством, тобто передбачені системою грошового забезпечення. З 2007 року пенсійна справа позивача знаходится у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, з часу переходу до нього повноважень по призначенню пенсії особам, яким призначається пенсія на підставі Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” № 1294 від 11.07.2007 року та Постанови Кабінету Міністрів України „Про затверження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міістрів Укарїни від 17.07.1992 року № 393” № 45 від 13.02.2008 року з 01.01.2008 року проведений перерахунок пенсії особам, які отримують пенсію відповідно до вказаного Закону, в тому числі і позивачеві зроблений перерахунок пенсії з 411 грн. до 633 грн. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, в даному випадку відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб. що передбачені Конституцією та Законами Укарїни, в зв”язку з чим у суду не має підстав для задоволення позову. Необгрунтовними на думку суду є посилання позивача на ту обставину, що до довідки, виданої першим відповідачем для нарахування пенсії при звільненні не ввійшла заборгованість у розмірі 8216,63 грн., оскільки це не відноситься до переліку грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, відповідно до положення ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, як і втрата професійної працездатності не впливає на розмір призначеної пенсії. Щодо порушення строків з боку третього відповідача стосовно видачі направлення позивачеві для проходження медико-соціальної експертної комісії, то суд їх вважає безпідставними, оскільки позивач відмовився від проходження кадрової комісії, про що свідчить його рапорт від 05.05.2006 року, а тому відсутні були підстави для видачі такого направлення, як підстави щодо задоволення цих позовних вимог.

Результат розгляду: denied