Рішення адміністративного суду від 2008-09-04 00:00:00+03

23 липня 2008 року фізична особа-підприємець [PERSON] через уповноваженого довіреністю представника звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач - суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON], вважає незаконною проведену співробітниками ДПА в Дніпропетровській області перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу в кафе «Пікнік», результати якої відображені у акті № 002707 від 11.07.2007 р. Також, вважає незаконними прийняті Лівобережною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Дніпропетровську на підставі зазначеного акту перевірки, рішення № 0002782330, № 0002792330, № 0002802330 від 26.07.2007 р. про застосування штрафних санкцій. Позивач вважає, що перевірка проведена з порушенням порядку, передбаченого нормативними актами України, а вказані рішення прийняті всупереч вимогам законодавства України, з таких підстав: позивач не був письмово повідомлений не пізніше ніж за десять днів про проведення планової виїзної перевірки платника податків, як то передбачено ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу»; всупереч вимогам п.4.11. Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, позивачу не надали можливості до винесення рішення про застосування штрафних санкцій (26.07.2007 р.) ознайомитися з актом перевірки і в разі необхідності надати свої заперечення (акт перевірки направлений позивачу для ознайомлення також 26.07.2007 р.); ДПА в Дніпропетровській області не мала права проводити спірну перевірку, оскільки СПД [PERSON] зареєстрована в якості платника податків в Лівобережній МДПІ м. Дніпропетровська, тому саме цей орган державної податкової служби уповноважений здійснювати контроль за дотриманням податкового та іншого законодавства з її боку. Також, позивач вважає Лівобережну МДПІ м. Дніпропетровська неналежним органом, який уповноважений застосовувати фінансові санкції за порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки відповідач не є підрозділом Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України; оспорює правомірність застосування штрафних санкцій згідно рішення № 0002782330 за порушення п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки на момент проведення перевірки, товар та послуги на суму 3802,00 грн. не були отримані. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, визнати нечинними і скасувати рішення Лівобережної МДПІ м. Дніпропетровська № 0002782330, № 0002792330, № 0002802330 про застосування штрафних санкцій від 26.07.2007 р., з підстав, наведених вище. Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування правомірності дій відповідача-1, представник Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області зазначив, що перевірка кафе «Пікнік», що належить позивачу, здійснювалася з дотриманням вимог діючого законодавства, у відповідності з планом проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій на липень 2007 р., та згідно з направленнями на перевірку, з якими під розписку ознайомлено адміністратора кафе Лохмакова О.Л. Під час перевірки було виявлено ряд порушень законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій, щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також про патентування деяких видів підприємницької діяльності. Ці порушення були відображені в акті перевірки, який без зауважень підписаний адміністратором кафе Лохмаковим О.Л. Акт перевірки направлений до Лівобережної МДПІ за місцем реєстрації платника податків для застосування штрафних санкцій, та зареєстрований в Журналі реєстрації актів перевірок сектору оперативного контролю Лівобережної МДПІ. Представник Лівобережної МДПІ у м. Дніпропетровську у судовому засіданні зазначив, що відповідач-2 при застосуванні штрафних санкцій за актом перевірки від 11.07.2007 р. діяв на підставі чинного законодавства, та в межах повноважень, наданих законом. Посилається на те, що ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу» не поширюється на контрольні заходи за дотриманням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Також, не поширюється на ці перевірки і Наказ ДПА України від 10.08.2005 р. № 327 «Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», а має застосовуватися Наказ ДПА України № 155/ДСК від 04.04.2002 р. «Про затвердження Порядку оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, та Інструкції податковому інспектору щодо перевірки засобів контролю». Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та чинне законодавство, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. [PERSON] є суб'єктом господарювання, який здійснює діяльність у сфері торгівлі. 11 липня 2007 р. в кафе «Пікнік», що належить позивачу, працівниками ДПА в Дніпропетровській області було проведено перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. Перевірка проводилася у відповідності до п. 32 плану проведення перевірок ДПА в Дніпропетровській області на липень 2007 р., затвердженого головою ДПА в області Шинкаренко С.В., та згідно з направленнями на перевірку № 3045 та № 3046 від 02.07.2007 р., виданих на підставі п.2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» з метою здійснення контролю за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю торгових патентів та ліцензій. Згідно розписки, із вказаними направленнями на перевірку 11 липня 2007 р. ознайомлений адміністратор кафе Лохмаков О.Л. За результатами перевірки, посадовими особами відділу контролю за розрахунковими операціями ДПА в Дніпропетровській області був складений Акт перевірки № 002707 від 11.07.2007 р., в якому зафіксовано ряд виявлених в ході перевірки порушень, а саме, п.п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (проведення розрахункової операції без застосування РРО, КОРО, РК та без видачі розрахункового документа встановленої форми на суму 3802,00 грн.); ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії), та ст. 3, ч.1 ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР (здійснення торгівельної діяльності без наявності торгового патенту). Акт перевірки без зауважень підписаний адміністратором кафе Лохмаковим О.Л. Наявність порушень, зазначених в акті перевірки, позивачем не заперечується (крім порушення п.п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»). Рішення про застосування штрафних санкцій, застосованих за актом перевірки, оскаржується з мотивів відсутності підстав для проведення спірної перевірки ДПА в Дніпропетровській області, та наявності порушень, допущених під час її проведення. Суд не бере до уваги посилання позивача на незаконність проведеної перевірки, виходячи з наступного. Частина 4 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-ХII від 04.12.1990 р., на яку посилається позивач, дійсно передбачає право на проведення планової виїзної перевірки платника податків лише у тому разі, якщо йому не пізніше ніж за 10 днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Проте, ч. 1 ст. 11-1 цього ж Закону визначено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків і зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена в плані роботи органу державної податкової служби. Тобто, ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» визначає підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових та позапланових виїзних перевірок стосовно своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків і зборів (обов'язкових платежів), а в даному випадку податковим органом була проведена перевірка щодо контролю за здійсненням суб'єктами підприємницької діяльності розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. Щодо посилань позивача на відсутність підстав у ДПА в Дніпропетровській області для проведення спірної перевірки, та на відсутність у Лівобережної МДПІ повноважень на застосування штрафних санкцій за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР, оскільки вона не є органом, уповноваженим видавати ліцензії на право виробництва і торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, суд не бере їх до уваги з таких підстав. Повноваження органів державної податкової служби визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні». Відповідно до ст. 1 цього Закону, до системи органів державної податкової служби віднесено ДПА України, державні податкові адміністрації в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції. Згідно п.1 ст. 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», на ДПА України, серед інших, покладено функцію безпосереднього виконання, а також організації роботи державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану із здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій на провадження видів діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів; застосуванням у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Відповідно до ч.1 ст. 9 цього Закону, державні податкові адміністрації в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції виконують функції, передбачені ст. 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у п. 2,3,8,11,12,13,16, а також п. 15 цієї статті в частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору. Таким чином, державні податкові адміністрації в областях виконують функції, зазначені в п.1 ст. 8 Закону, серед яких є безпосереднє виконання роботи, пов'язаної з контролем за додержанням проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, та контролем за наявністю ліцензій при провадженні видів діяльності, що підлягають ліцензуванню. Таким чином, повноваження ДПА в Дніпропетровській області на проведення відповідних контрольних заходів, встановлені законом. Відповідно до п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» № 481-95 ВР від 19.12.1995 р., підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за порушення цього закону, серед інших, є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Рішення про стягнення штрафів приймаються органом, який видав ліцензію, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. Крім того, згідно Наказу ДПА України від 25.12.2004 р. № 722 «Про організаційну структуру органів державної податкової служби», на державні податкові інспекції покладено функцію 1.45 «Забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, виноматеріалів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і сировини, парфумерно-косметичної продукції з використанням спирту етилового», що містить процедуру 1.45.16 щодо застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів господарської діяльності за порушення законодавства у виробництві та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів. Таким чином, посилання позивача на відсутність у ДПІ повноважень на застосування штрафних санкцій за порушення Закону № 481/95, оскільки вона не є органом, уповноваженим видавати ліцензії на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, є невірним, оскільки податкова інспекція є іншим органом, якому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та зазначеним вище Наказом ДПА України, надано таке право. Посилання позивача на порушення його права на ознайомлення з актом перевірки та неможливість подати свої заперечення до акту, також є безпідставними, і спростовуються матеріалами справи: акт перевірки підписаний адміністратором кафе Лохмаковим О.Л. в день проведення перевірки без будь-яких заперечень та зауважень. З огляду на викладене, підстави для визнання проведеної перевірки неправомірною, відсутні. Посилання позивача на відсутність порушення, зазначеного в акті перевірки (передбаченого п.п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР), також є необґрунтованим. Так, під час перевірки було виявлено проведення розрахункової операції без застосування РРО, КОРО, РК та без видачі розрахункового документа встановленої форми на суму 3802,00 грн., які були отримані як авансовий платіж (додатки № 1 та № 2 до акту перевірки). На думку позивача, якщо послуги на цю суму ще не були надані, то не проведення коштів через РРО не є порушенням законодавства. Проте, згідно з а.4 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, в разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Таким чином, передбачена законом можливість повернення грошових коштів у разі відмови покупця від товару (послуги) свідчить про те, що здійснення розрахункової операції при реалізації товарів (послуг) не вимагає збігу в часі цієї операції з фактичним наданням послуг. Необхідною умовою здійснення такої операції є реалізація товарів (послуг) в результаті вчиненого продавцем і покупцем правочину. Із прийняттям працівником позивача авансу за обслуговування банкету, між позивачем і замовником фактично було укладено угоду щодо надання послуги, тому отримані за неї кошти мали бути проведені через РРО з роздрукуванням касового фіскального чеку на цю суму і видачею його замовнику. Оскільки позивачем не були виконані вимоги п.п.1,2 ст. 3 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідачем правомірно застосовано до нього штраф, передбачений п.1 ст. 17 цього Закону - у 5-кратному розмірі від вартості проданих товарів (наданих послуг) - в сумі 19010 грн. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied