Рішення адміністративного суду від 2008-02-21 00:00:00+02

Позивач - [PERSON] - звернувся до суду з позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції, Державної податкової адміністрації України, Відділу віз та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС України, про зобов'язання Державної податкової адміністрації України виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію щодо позивача з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; зобов'язання Державної податкової інспекції у м.Рівне зробити відповідну відмітку в паспорті позивача; зобов'язання здійснювати облік позивача, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку по прізвищу, імені та по батькові, без застосування ідентифікаційного номера. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача. Згідно до наказу від 24.12.2005 року № 598 (а.с.24) щодо реорганізації органів державної податкової служби у Рівненській області, Рівненська об'єднана ДПІ реорганізована в Державну податкову інспекцію у м. Рівне. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є Державна податкова інспекція у м.Рівне. Позивачем в позовній заяві як відповідача заявлено Рівненський відділ віз та реєстрації Рівненського МВ УМВС. Із заперечень на адміністративний позов від 30.01.2008 року за №50/7-1850, матеріалів справи та Положення про Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб (затвердженого постановою КМ України від 14.06.2002 року №844) вбачається, що правильне найменування відповідача - Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС. Представник Державної податкової інспекції у м.Рівне проти позову заперечив. Вказав, що право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера передбачено Законом України “Про Державний реєстр осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів”, яким встановлено право особи відмовитися від ідентифікаційного номера та його оформлення через свої релігійні переконання, проте не встановлено будь-якого механізму реалізації такого права. З метою реалізації громадянами даного права, розроблено наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України №602М226 від 19.10.2004 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.12.2004 року за № 1345/9944 “Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо Ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”. Відповідно до п.2 та 3 вказаного наказу, особа, які відмовляється від ідентифікаційного номера, подає відповідний комплект документів до органу державної податкової служби. Після чого проводиться перевірка наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів щодо достовірності поданих даних. Після чого, у термін 30 календарних днів з дня прийняття податковий орган надає заявнику довідку, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причини відмови. На підставі довідки форми № В3 посадова особа органу внутрішніх справ вносить на 7-9 сторінку паспорта відповідну відмітку. Позивач не звертався з заявою та необхідним пакетом документів до Державної податкової інспекції у м.Рівне. На підставі вказаного, представник Державної податкової інспекції у м.Рівне просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач 2 - Державна податкова адміністрація України - у судове засідання не з'явився, заперечень на адміністративний позов не подав. Про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача 2 - Державної податкової адміністрації України. Від відповідача 3 - Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС надійшли заперечення, в яких відповідач 3 вказує, що відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС має право внести до паспорта громадянина України відмітку про наявність права здійснювати платежі без ідентифікаційного номера лише на підставі довідки, виданої посадовою особою органу державної податкової служби. Тобто, відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС не є першочерговим суб'єктом на звернення стосовно внесення вищезазначеної відмітки. Просить розгляд справи провести без участі представника відповідача. Заслухавши у відкритому судовому засіданні позовну заяву позивача, пояснення представника відповідача 1, розглянувши заперечення відповідача 3 на адміністративний позов, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Суд виходив з наступного. Судом встановлено, що в базі даних Державного реєстру фізичних осіб Рівненської ОДПІ відсутня інформація про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON], а також відсутня інформація про реєстрацію позивача як суб'єкта підприємницької діяльності, що підтверджується довідкою № 7003/28-133 від 16.02.2006 року (а.с.11). Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст.1 Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів” (далі по тексту постанови - Закон), державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України. Для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Відповідно до ч.2 ст. 5 вказаного Закону, до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Таким чином, названим законом передбачено право платника податків сплачувати податки і збори без присвоєння ідентифікаційного номера. Однак, Законом передбачено обов'язок громадянина офіційно повідомити відповідні державні органи про відмову від прийняття ідентифікаційного номера. Позивач не надав доказів щодо офіційного повідомлення ним відповідних державних органів про відмову від прийняття ідентифікаційного номера. Крім того, згідно із Законом України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 N 2503-XII "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження", розроблено Порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, який затверджено наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 р. N 602/1226 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 р. за N 1345/9944 (далі по тексту постанови - Порядок). На дату судового розгляду справи, даний Порядок у встановленому порядку не скасований та є чинним. Вказаний Порядок визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби. Відповідно до п.1.4 Порядку, особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, у разі відсутності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви встановлено Порядком. Пунктом 2 Порядку визначено перелік документів, що подає фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, до органу державної податкової служби. Відповідно до п.2.2 Порядку, особа пред'являє: свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності), копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера (за наявності). Відповідно до п.3 Порядку, у разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами, посадова особа податкового органу приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та формує особову справу. Після прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (далі - ДРФО) щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику лише довідку за формою №В3, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів. Відповідно до п.4 Порядку, фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою N В3 та паспорт громадянина України. У разі відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7 - 9 сторінку паспорта відмітку такого змісту: “Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера”. З вказаного слідує, що відмітка в паспорті про право громадянина здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера вчиняється органом внутрішніх справ на підставі довідки, виданої податковим органом за формою №В3. В судовому засіданні встановлено, що позивач не зверталася із заявою встановленого зразка та з необхідним переліком документів до податкового органу, а відповідно останнім не видавалася довідка встановленого зразка за формою №В3. При цьому, в позовній заяві позивач вказує, що він звернувся до податкового органу з проханням здійснити у його паспорті відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Однак, згідно до названого Порядку, внесення такої відмітки до паспорта не відноситься до компетенції податкового органу, оскільки вказаний орган лише видає довідку форми № В3 у разі звернення громадян із заявою за встановленою формою та з наданням визначеного переліку документів. Оскільки ідентифікаційний номер позивачу не присвоювався, в базі даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів відсутня інформація про присвоєння ідентифікаційного номера позивачу, то в позовні вимоги про зобов'язання Державної податкової адміністрації України виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію про позивача з інформаційного фонду державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів слід відмовити за безпідставністю позову. Крім того, оскільки відповідно до вище зазначеного Порядку, внесення відмітки до паспорта про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера не відноситься до повноважень податкового органу, а здійснюється відповідним органом внутрішніх справи, то в задоволенні позову про зобов'язання Державної податкової інспекції за місцем проживання позивача зробити у паспорті позивача відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера слід відмовити за безпідставністю позову. Так само не підлягає до задоволення і позовна вимога про зобов'язання відповідачів здійснювати облік позивача як платника податків та інших обов'язкових платежів за раніше встановленими формами обліку по прізвищу, імені та по батькові, без застосування ідентифікаційного номера, оскільки на даний час облік позивача здійснюється без застосування ідентифікаційного номера, за раніше встановленими формами обліку по прізвищу, імені та по батькові. Враховуючи наведене вище, у задоволенні позову [PERSON]до Державної податкової інспекції у м.Рівне, Відділу віз та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС України, Державної податкової адміністрації України про зобов'язання Державної податкової адміністрації України виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію щодо позивача з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів, зобов'язання зробити відповідну відмітку в паспорті, зобов'язання здійснювати облік позивача, як платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими нормами обліку по прізвищу, імені та по батькові, без застосування ідентифікаційного номера слід відмовити повністю. Відповідачами не надано доказів понесення судових витрат, а тому підстави для застосування статті 94 КАС України відсутні.

Результат розгляду: denied