Рішення адміністративного суду від 2008-09-29 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в якій просить зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплатити належну йому щорічну допомогу на оздоровлення та щорічну разову грошову допомогу за 2008 роки в розмірі 4810,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід IІI групи, та інваліда війни 3 групи, а тому відповідачами, згідно ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, повинна виплачуватися йому щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат та відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” разова грошова допомога щорічно до 5 травня в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Оскільки у передбаченому законом розмірі допомога позивачу виплачена не була просить стягнути суму щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги за 2008 рік. 08.08.2008 року позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові заперечення проти позову в яких просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. Крім того, представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача Кабінет Міністрів України. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок виплати вказаної допомоги громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян, а тому в даних правовідносинах Кабінет Міністрів України не може бути співвідповідачем по справі. Відповідач Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав, відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток з поштовими повідомленнями, які повернулися до суду з відміткою про отримання. Суд вважає, що повторне не з'явлення відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON]. до 04.08.2005 року мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІI групи що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 10.06.2005 року(а.с.7,8), а також довідкою МСЕ за №024973 (а.с.9). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] виданого 04.08.2005 року [PERSON]. є інвалідом 2-ої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що не заперечується відповідачами. Судом встановлено, що за 2008 рік щорічна допомога на оздоровлення позивачу була виплачена у лютому 2008 року в розмірі 90 грн., а разова грошова допомога до 5 травня у квітні 2008 р. в розмірі 350 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН Красноградської РДА від 15.07.2008 року за № 08-23/2083 (а.с.23) 17.06.2008 року позивач звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Красноградського району Харківської області щодо перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 1970 грн. та щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі 2940 грн., на що згідно листа за № 01-36/р 95 від 11.06.2008 р. отримав відмову у виплаті належних сум на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги у сумах, передбачених діючим на час звернення Законом. Суд зазначає, що з 22.05.2008 року у разі звернення осіб про виплату їм разової грошової допомоги до 5 травня та щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», органи соціального захисту населення не мають підстав відмовляти у здійсненні таких виплат, посилаючись на виплату допомоги у розмірах, встановлених бюджетним законом на 2008 рік, оскільки з моменту прийняття рішення Конституційним судом України норми цього закону втратили чинність та зобов'язані діяти на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюючи виплати у розмірах, встановлених саме цим Законом. Отже, суд вважає, що оскільки з моменту прийняття Конституційним судом України рішення щодо неконституційності положення підпункту «б» підпункту 2 п. 20 та п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», ці норми Закону втратили чинність, а тому на момент звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та разової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік були чинними ст.. 12,13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які підлягали застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” особам які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам II групи захворювання яких пов'язано з аварією на ЧАЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Згідно із ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком. Відповідно до підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI до статті ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»" внесені зміни, згідно яких щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України". Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова Управління праці та соціального захисту населення Красноградської РДА щодо виплати позивачу належних соціальних виплат за 2008 рік не відповідає законодавству. Згідно із ч.7 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір заробітної плати. Статтею 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено з 1 січня 2008 року розмір мінімальної заробітної плати 515 гривень, з 1 квітня 2008 року - 525 гривень, з 1 жовтня 2008 року - 545 гривень та з 1 грудня 2008 року - 605 гривень на місяць. . Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до підпункту 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесені зміни, згідно яких одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12.07.2005р. № 562 встановлено, що громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - 75 гривень. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо застосування ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005р. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України " Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" від 12.03.2008р. № 183 установлено, що у 2008 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - разова грошова допомога), здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам війни I групи - 500 гривень; інвалідам війни II групи - 400 гривень; інвалідам війни III групи - 350 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 310 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 500 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, які не одружилися вдруге, - 170 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 65 гривень. Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі «Щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення підпункту 11 пункту 28 розділу II та підпункту «б» підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI. Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Таким чином, розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення позивача за 2008 рік на момент її виплати становить: 515х5 =2575 грн. Стягненню підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої: 2575-90=2485 грн. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмір 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно ч.1 ст. 17-1 зазначеного закону такі виплати здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Зі змісту ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність застосовується виключно для призначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Таким чином, законодавчо визначено лише розмір мінімальної пенсії, які призначені особам, згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Отже, питання щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру пенсії, призначеної за іншими законами та при розрахунку щорічної разової допомоги до 5 травня, законодавчо не визначено. Відповідно до п.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. З урахуванням положення ч.7 ст.9 КАС України, суд, вважає, що у зв'язку з відсутністю закону, який регулює спірні правовідносини, а саме, розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовується при обчисленні розміру щорічної разової допомоги до 5 травня, необхідно застосувати норми закону, який регулює подібні правовідносини, а саме ст. 58 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік». Таким чином, розрахунок разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік позивача на момент її виплати становить: 481х8=3848,00 грн. Стягненню підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої: 3848,00 - 350 = 3498,00 грн. Як вбачається з позовних вимог, [PERSON]. просить зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Красноградського району Харківської області виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення та щорічну разову грошову допомогу за 2008 рік з законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пнсії за віком на день фактичних виплат в сумі 4810 грн. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Виходячи з того, що позивачу у 2008 році не здійснювалися належні соціальні виплати в повному обсязі то до виплати підлягає сума у розмірі 5983,00 грн., а не 4810,00 грн., яка помилково зазначена позивачем. Відповідно до ст. ст. 62, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади. Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів, яким у даному випадку є Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації на нижчому рівні, бере бюджетні зобов'язання та проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими кошторисами. До функцій Головного управління не належить призначення, перерахунок та виплата соціальних допомог. Головне управління, як розпорядник коштів нижчого рівня, здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації. А тому, Головне управління, як орган виконавчої влади нижчого рівня, діяло в межах повноважень, передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів розпису Державного бюджету України та відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, в зв'язку з чим не несе відповідальності за дії першого відповідача, до компетенції якого відноситься нарахування та виплата вказаної соціальної допомоги. Зазначені суми щорічної допомоги на оздоровлення та разової грошової допомоги до 5 травня підлягають стягненню з відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноградської РДА, в зв'язку тим, що ч.5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та ч.1 ст.17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" обов'язок виплати вказаних допомог громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial