Рішення адміністративного суду від 2008-09-17 00:00:00+03

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася [PERSON] з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2. Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 25.12.1979 року по 01.04.1994 року позивач працювала повний робочий день полірувальником виробів із каменю у Тиврівській дільниці Вінницького комбінату по видобутку та обробці каменю. Маючи необхідний вік та необхідний загальний і пільговий стаж, позивач 01.04.2008 року звернулась до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2. Однак, проколом управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах. Згідно листів від 15.05.2008 року та від 14.07.2008 року управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії по Списку №2 в зв'язку з тим, що посада, на якій вона працювала не відповідає назві посади, передбаченій Списком №2, яка дає право на призначення пільгової пенсії. Крім того, довідка Вінницького комбінату по видобутку та обробці каменю не відповідає вимогам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №920 від 05.07.2006 року, оскільки не містить штампу даної організації. За таких обставин позивач вважає відмову управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області в призначенні їй пільгової пенсії за віком по Списку №2 протиправною та просить суд визнати протокол №1002 від 12.05.2008 року управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про відмову в призначенні їй пільгової пенсії за віком по Списку №2 протиправним та скасувати його, а також зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 01.04.2008 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, надав письмове заперечення вих. №1002/06-27/09 від 01.09.2008 року та доповнення до заперечення, в якому зазначено, що дійсно 01.04.2008 року до управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області надійшла із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах звернулась [PERSON]. Вивчивши надані документи, в призначенні пенсії на пільгових умовах їй було відмовлено. Як вбачається із заперечення, представник відповідача посилається на те, що посада полірувальника виробів із каменю не передбачена Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року. А посилання позивача на Списки №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, взагалі суперечить Конституції України та є юридично не коректним, оскільки ст.58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Таким чином, управлінням Пенсійного фонду України у Тиврівському районі правомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2008 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах по Списку №2, додавши до неї всі необхідні документи. Протоколом №1002 від 12.05.2008 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. З листів вих. №526/06-27/02 від 15.05.2008 року та вих. №699/06-27/02 від 14.07.2008 року управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пільгової пенсії по Списку №2 в зв'язку з тим, що посада, на якій вона працювала, не відповідає назві посади, передбаченій Списком №2, яка дає право на призначення пільгової пенсії. Крім того, довідка Вінницького комбінату по видобутку та обробці каменю не відповідає вимогам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №920 від 05.07.2006 року, оскільки не містить штампу даної організації. Відповідно до п. “б”ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи -чоловікам. Призначення та виплата пенсій регулюється Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, Законом України “Про пенсійне забезпечення”, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 “Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній”. Відповідно до ст.45 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”пенсія призначається з дня звернення за пенсією або ж пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Ч. 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до відомостей про роботу, вказаних в трудовій книжці позивача, заповненої 20.09.1974 року, вбачається, що [PERSON]. з 25.12.1979 року по 01.04.1994 року працювала полірувальником каменю у Вінницькому комбінаті по видобутку та обробці каменю (а.с.4). Крім того, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.7-8), виданими орендним підприємством “Вінницький комбінат по добуванню та обробці каміння”, посвідчується, що [PERSON]. дійсно працювала повний робочий день у Вінницькому комбінаті по добуванню та обробці каменю і за період з 25.12.1979 року по 01.04.1994 року виконувала роботу поліровщика каменю. Довідки видані на підставі наказів, платіжних рахунків, розрахунково-платіжних відомостей на заробітну плату, технології виробництва. Також в судовому засіданні як свідків було допитано [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] дійсно працювала полірувальником каменю у Вінницькому комбінаті по добуванню та обробці каменю. Таким чином, враховуючи надані позивачем докази, а також показання свідків, судом встановлено, що позивач дійсно у період з 25.12.1979 року по 01.04.1994 року працювала полірувальником каменю у Вінницькому комбінаті по видобутку та обробці каменю. Разом з тим, п. “а”розділу ХХІХ Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачена посада робочих “шлифовальщики и полировщики камня”. Отже, суд критично оцінює посилання представника відповідача, що посада “полірувальника каменю”, на якій працювала позивач, не передбачена Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Відповідно до ч.1 ст.65 Кодексу адміністративного судочинства України, як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з'ясувати у справі. Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Ч.2 ст.162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. За таких обставин, враховуючи протиправність рішення у вигляді протоколу №1002 від 12.05.2008 року відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пільгової пенсії по Списку №2, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом скасування даного проколу та зобов'язання відповідача призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Результат розгляду: granted