Рішення адміністративного суду від 2009-03-12 00:00:00+02

2 лютого 2009 року прокурор Новомиколаївського району Запорізької області звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новомиколаївського районного центру зайнятості, в якому просить суд визнати незаконним і скасувати наказ Новомиколаївського районного центру зайнятості № НТ081202 від 2 грудня 2008 року щодо скорочення виплати допомоги по безробіттю [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12 серпня 2008 року [PERSON] зареєстрована в Новомиколаївському РЦЗ як особа, що шукає роботу. 19 серпня 2008 року [PERSON] надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю. Наказом № НТ081202 від 2 грудня 2008 року [PERSON] було скорочено виплату допомоги по безробіттю, у звязку з тим, що у визначений Новомиколаївським РЦЗ день, а саме 1 грудня 2008 року остання не зявилась до районного центру зайнятості. [PERSON] не зявилась до Новомоколаївського РЦЗ з поважної причини, так як в період з 6 листопада 2008 року по 4 грудня 2008 року хворіла її донька. Позивач вказує, що цей факт підтверджується довідкою Новомиколаївської районної дитячої консультації. У судовому засіданні прокурор та третя особа [PERSON] підтримали свої позовні вимоги і зазначили, що хвороба доньки [PERSON] є поважною причиною і тому наказ Новомоколаївського РЦЗ є незаконним та підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та надала суду заперечення на позовну заяву, де зазначила, що Новомиколаївський районний центр зайнятості з позовними вимогами прокурора не згоден. Безробітній [PERSON] була назначена чергова явка до центру зайнятості на 1 грудня 2008 року. Але в зазначений час вона не зявилась в звязку з чим 2 грудня 2008 року спеціалістом з працевлаштування було прийнято рішення про скорочення виплати допомоги по безробіттю на 24 календарні дні. Дане рішення було прийнято у звязку з недотриманням безробітною рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне. 12 серпня 2008 року [PERSON] зареєстрована в Новомиколаївському районному центрі зайнятості як особа, що шукає роботу. 19 серпня 2008 року [PERSON] надано статус безробітної та призначена допомога по безробіттю. Відповідно до п. 13 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних»[PERSON] була назначена чергова явка до центру зайнятості на 1 грудня 2008 року. Але остання в зазначений час до центру зайнятості не зявилась. 2 грудня 2008 року спеціалістом з працевлаштування Новомиколаївського РЦЗ [PERSON] було прийнято рішення про скорочення терміну виплати допомоги по безробіттю на 24 календарних дні, про що видано наказ № НТ081202 від 2 грудня 2008 року. 9 грудня 2008 року [PERSON] зявилась до Новомиколаївського районного центру зайнятості де написала пояснення, в якому зазначила, що не зявилась до центру зайнятості в назначений день тому, що хворіла дитина. В лікарню не зверталась (а.с. 13). 26 грудня 2008 року, за зверненням [PERSON], прокуратурою Новомиколаївського району Запорізької області винесено протест за № 26/2425 на наказ Новомиколаївського РЦЗ № НТ081202 від 2 грудня 2008 року, на підставі якого [PERSON] було скорочено виплату допомоги по безробіттю (а.с. 5). Вказаний протест розглянуто директором Новомиколаївського РЦЗ, проте у задоволені вимог прокурора відмовлено (а.с. 7). Відповідно до листа вих. № 2 від 5 січня 2009 року Новомиколаївської центральної районної лікарні [PERSON] зверталась до лікаря педіатра разом з донькою. 3 грудня 2008 року при огляді доньки виписаний діагноз здорова (а.с. 9). Згідно копії довідки Новомиколаївської районної дитячої консультації від 10 грудня 2008 року [PERSON] [INFO] хворіла з 6 листопада 2008 року по 4 грудня 2008 року з діагнозом гострий бронхіт (а.с.10). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. На підставі ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення»№ 803-XII від 1 березня 1991 року безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Відповідно до п. 13 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних», затвердженного постановою Кабінету Міністрів України № 219 від 14 лютого 2007 року (далі- Порядок) громадяни, зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, і безробітні, повинні відповідно до письмових рекомендацій працівників державної служби зайнятості сприяти своєму працевлаштуванню, відвідувати центр зайнятості у визначений і погоджений з ними час, брати участь у семінарах, інших масових заходах, що проводяться державною службою зайнятості з метою надання допомоги громадянам у пошуку підходящої роботи і роботодавцям у доборі працівників. При цьому періодичність відвідування центру зайнятості зазначеними особами визначається з урахуванням ситуації на ринку праці, наявності підходящої роботи та місця проживання громадянина, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів. Працівник центру зайнятості ознайомлює громадянина з письмовими рекомендаціями з працевлаштування, після чого громадянин ставить свій підпис у картці. У разі відмови поставити підпис в установленому порядку складається відповідний акт. Згідно п.14 Порядку громадяни, які з поважної причини, підтвердженої відповідним документом, не змогли своєчасно звернутися до центру зайнятості у строк, установлений для відвідування, зокрема для надання статусу безробітного, повинні звернутися до центру зайнятості у день, що настає після видужання чи закінчення дії обставин, зумовлених іншою поважною причиною. У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»№ 1533-ІІІ від 2 березня 2000 року виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі зняття з обліку за невідвідування без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів. Таким чином, на підставі наявних у справі документів, суд дійшов висновку, що [PERSON] повинна була зявитися до Новомиколаївського районного центру зайнятості не пізніше 5 грудня 2008 року, оскільки згідно листа Новимоколаївської центральної районної лікарні № 2 від 5 січня 2009 року та довідки Новомиколаївської районної дітячої консультації від 10 грудня 2008 року хвороба дитини [PERSON] тривала до 4 грудня 2008 року, однак [PERSON] зявилась до центру зайнятості тільки 9 грудня 2008 року. При цьому [PERSON] не вказала на наявні поважні причини, які б підтверджувалися відповідними документами, про звернення нею до центру зайнятості тільки 9 грудня 2009 року. За таких обставин, вимоги прокурора Новомиколаївського району Запорізької області щодо визнання незаконним та скасування наказу Новомиколаївського районного центру зайнятості № НТ081202 від 2 грудня 2008 року не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied