Рішення адміністративного суду від 2008-09-04 00:00:00+03

прокурор Староміського району м. Вінниці в інтересах держави - Міністерства транспорту та зв'язку України в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті територіального управління у Вінницькій області подав позов до [PERSON]про стягнення штрафу у сумі 510 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2007 року при проведенні державними інспекторами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки транспортного засобу, що належить [PERSON], встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON] використовував автомобіль марки “ВАЗ 21061” д.н.з. [NUMBER] облаштований як таксі без ліцензійної картки, у зв'язку із цим до відповідача були застосовані штрафні санкції у розмірі 510 гривень. Однак, у добровільному порядку вищезазначені кошти відповідачем не були сплачені, крім того, досудові заходи врегулювання спору не дали позитивного результату, що змусило прокуратуру Староміського району м. Вінниці звернутися в інтересах територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області з позовом до суду. Представник прокуратури та представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився та не вказав причини неприбуття. Відповідно до вимог статті 122 КАС України - адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Як вбачається з реєстру вихідної кореспонденції Вінницького окружного адміністративного суду відповідач був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Ці дії свідчать про небажання відповідача приймати участь в судовому розгляді справи і направлені на затягування розгляду справи. Судом були прийняті всі міри для належного повідомлення відповідача про час, день і місце розгляду справи. Таким чином, враховуючи дані обставини, судом прийнято рішення продовжити розгляд справи у відсутність відповідача, і вирішити справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника прокуратури дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2007 року при проведенні державними інспекторами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки транспортного засобу, що належить [PERSON], встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON] використовував свій автомобіль марки “ВАЗ 21061” д.н.з. [NUMBER] облаштований як таксі без ліцензійної картки. За наслідками перевірки було складено акт від 17.11.2007 року перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №061989, у якому зазначено, що під час перевірки водій [PERSON] використовував автомобіль, який належить [PERSON], облаштований як таксі без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме -без ліцензійної картки. 03.12.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №000011 про застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі 510 гривень в зв'язку з порушенням останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст.60 цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, ліцензійну картку. Абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції: за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством України щодо проведення перевірки та накладення фінансових санкцій. В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ч.4 ст.94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владний повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted