Рішення адміністративного суду від 2008-07-02 00:00:00+03

Звернувшись до суду, позивач посилається, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії та постійно проживає на території радіоактивного забруднення. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи», громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, (зона посиленого радіоекологічного контролю) проводиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 цієї статті. Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 4-ї категорії повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров”ю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни та має право на підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як часткову компенсацію за страждання у воєнні та повоєнні роки. Зазначає, що розмір виплачених йому вищезгаданих доплат не відповідає розміру встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач на звернення позивача про донарахування та доплату вказаних сум відмовився, посилаючись на те, що доплата та додаткова пенсія виплачувалась в порядку та розмірах, визначених постановами КМ України “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 836 від 26.07.1996 року та № 1 від 03.01.2002 року. Просить суд стягнути з відповідача 8409 грн. 87 коп. недоотриманих сум пенсії, в тому числі: 5097 грн. 60 коп. недоотриманих сум щомісячної допллати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю за 2007 рік, 1858 грн. 77 коп. щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров”ю, як особі, віднесеній до категорії 4 за 2005-2007 роки відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 1453 грн. 50 коп. підвищення до пенсії як дитині війни за 2007 рік відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, що були чинними станом на 31.12.2007 рік,. Представник позивача в судове засідання з»явився, позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з”явився, хоча належним чином був повідомлений про денеь, час та місце слухання справи. Причина неявки суду не відома. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Рокитнянському районі Київської області як непрацюючий пенсіонер, що сторонами на оспорюється, та є зареєстрованою і постійно проживає в с.Савинці Рокитнянського району Київської області, яке згідно постанови КМ України від 23.07.1991 за №106 (додаток №1) віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Крім того, позивач має статус дитини війни. За викладеного, позивач, як непрацюючий пенсіонер, відповідно до вказаного Закону, має право на доплату до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Разом з тим, така доплата проводиться їй відповідачем значно в меншому розмірі, а саме в сумі 5-20 грн., який передбачений постановою КМ України від 26.07.1996р. за №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Викладене підтверджується поясненнями в судовому засіданні представників сторін та оглянутими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, якими є: - копія посвідчення особи, яка постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС на ім.»я позивача; - копія пенсійного посвідчення на ім.»я позивача; - копія листа відповідача від 29.02.2008 року. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічнго, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а саме в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. За ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, актами президента України. Згідно ч.3 ст.9 КАС України при вирішенні справи суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Розмір доплати до пенсії, визначений вказаною вище постановою КМ України від 26.07.1996р. за №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суперечить вимогам ст.39 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та інших законів, що стосувалися встановлення розміру мінімальної заробітної плати. Жоден з них, окрім ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік» та ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік», не мали обмежень щодо застосування положень ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» особам пенсійного віку, що належить до категорії дітей війни, пенсії підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком, разом з тим відповідачем такі вимоги щодо позивача не виконуються.Відповідно до положень Закону України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було доповнено вказаний Закон статтею 71, згідно якої дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007року за №6-рп визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», і в тому числі положення цього Закону в частині зупинення дії статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» про виплату компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до території України, остаточним і оскарженню не підлягає. Крім того, в п.5 зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що право на доплату до пенсії на рівні однієї мінімальної заробітної плати позивач набув не з 01.07.2007року, а з 09.07.2007року, тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище рішення, оскільки за ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Про це також вказано і в п.3 зазначеного рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007року. Проте період такої виплати необхідно визначити до 31.12.2007 року, оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» внесено зміни до ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими чітко визначено розмір доплати до пенсії особам, що проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, починаючи з 01.01.2008 року і що узгоджується з положеннями ст.71 цього Закону. Так як рішення Конституційного суду України від 9.07.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення Закону України “Про державний Бюджет України на 2007 рік” суд вирішує питання про протиправність дій відповідача за вказаний період, тобто за 2007 рік. Відповідно п.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи наведене суд знаходить неправомірними дії відповідача в частині відмови у нарахуванні та виплаті позивачу доплати до пенсіїї у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, що визначений ст..39 ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та приходить до висновку, що остання має бути стягнута з відповідача на користь позивача, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати при виплаті за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року 400 грн., за період з 01.04.2007 року по 30.06.2007 року 420 грн., за період з 01.07.2007 року по 30.09.2007 року 440 грн., за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року 460 грн. Всього таким чином позивачу підлягало до нарахування та виплати 5160 грн. 00 коп. Враховуючи суму добровільно виплаченої позивачу недоотриманої суми доплати до пенсії розміром 62 грн. 40 коп., у вказаний період до примусового стягнення з відповідача підлягає сума розміром 5097 грн. 60 коп., відповідно до ст.51 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року-380 грн., за період з 01.04.2007 року по 30.09.2007 року-410 грн., за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року-415 грн. Всього таким чином позивачу підлягало до нарахування та виплати 726 грн. 75 коп. Враховуючи суму добровільного виплаченої позивачу недоотриманої суми пенсії в розмірі 39 грн. 12 коп., до примусового стягнення з відповідача підлягає сума 687, 63 коп., відповідно до ст.6 «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, а саме: з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року -380 грн.х3х30%=342 грн.; з 01.04.2007 року по 30.09.2007 року -410,06 грн.х6х30%=738 грн. 10 коп., з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року -415 грн.х3х30%=373 грн. 50 коп. Всього позивачу підлягало до нарахування та виплати у 2007 році - 1453 грн. 60 коп. Всього відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та відповідно до ст.6 «Про соціальний захист дітей війни» підлягає сума 7238 грн. 83 коп. На підставі Декрету КМ України «Про державне мито» сторони звільнені від сплати державного мита (судового збору) на користь держави.

Результат розгляду: partial