Рішення адміністративного суду від 2008-05-15 00:00:00+03

26 лютого 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Дружківського управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Відповідно до висновку МСЕК йому було встановлено 3-тю групу інвалідності, пов'язану з наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” йому був наданий статус ветерана війни (3-тя група інвалідності). Цим Законом йому передбачена щорічна грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 5 травня кожного року. Фактично відповідач виплатив за 2000 рік - 40 грн, за 2001 рік - 40 грн., за 2002 рік 100 грн., за 2003 рік - 100 грн., за 2004 рік - 130 грн., 2005 рік - 270 грн., за 2006 рік - 270 грн., та за 2007 рік - 300 грн. Вважає, що відповідач недоплатив йому щорічну допомогу як інваліду війни за 2000-2007 роки у сумі 15459 грн.56 коп. Таким чином, він вважає дії відповідача незаконними, так як при нарахуванні щорічної грошової допомоги як інваліду війни відповідач користувався не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому ці виплати були нараховані в набагато меншому розмірі аніж це передбачено законодавством. Просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо перерахунку та виплаті щорічної грошової допомоги як інваліду війни незаконними. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на його користь недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду війни за 2000-2007 роки у розмірі 15459 грн.56 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснив, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Згідно висновку МСЕК від йому була встановлена 3 група інвалідності, пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” йому був наданий статус ветерана війни. Відповідно до Закону йому передбачена щорічна грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, яка повинна бути виплачена до 5 травня кожного року. Фактично відповідач виплатив за 2000 рік - 40 грн, за 2001 рік - 40 грн., за 2002 рік 100 грн., за 2003 рік - 100 грн., за 2004 рік - 130 грн., 2005 рік - 270 грн., за 2006 рік - 270 грн., та за 2007 рік - 300 грн. Вважає, що відповідач недоплатив йому щорічну допомогу як інваліду війни за 2000-2007 роки у сумі 15459 грн.56 коп. Перерахувати і виплатити недоплачену суму щорічної допомоги Управління праці та соціального захисту населення відмовилось. Тому він просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови в перерахунку та виплаті йому щорічної грошової допомоги як інваліду війни незаконними. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на його користь недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду війни за 2000-2007 роки у розмірі 15459 грн.56 коп. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача, просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови в перерахунку та виплаті йому щорічної грошової допомоги як інваліду війни незаконними та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на його користь недоплачену суму щорічної грошової допомоги як інваліду війни за 2000-2007 роки у розмірі 15459 грн.56 коп. Представник відповідача Полякова О.В. позовні вимоги не визнала та пояснила, що згідно ст.95 Конституції України виключно Законом України „Про державний бюджет України” визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Щорічні грошові допомоги позивачу як інваліду війни були виплачені у розмірі передбаченому Законами України „Про державний бюджет на 2000-2007 роки”. Крім цього позивачем пропущений строк позивної давності встановлений ст.257 ЦК України для стягнення щорічної грошової допомоги як інваліду війни за період з 2000 по 2004 роки та строк звернення до адміністративного суду передбаченого ст.99 КАС України. Просить суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] належить (віднесений) до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням [NUMBER](а.с.7). Згідно п.2 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” №3551-ХІІ від 22.10.1993 року (з подальшими змінами та доповненнями) до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] набув статусу інваліда війни ІІІ групи с 20.06.1996 року, що підтверджується відповідним посвідченням [NUMBER](а.с.9), а також рішенням Дружківського міського суду Донецької області №2-1048/98 від 26.10.1998 року. Згідно ч.5 ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Згідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Суд вважає що позивачем був пропущений строк звернення до адміністративного суду встановлений ст.99 КАС України. Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Враховуючи, що представник відповідача наполягає на пропуску позивачем встановленого ст.99 КАС України строку звернення до суду, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення щорічної допомоги як інваліду війни до п'ятого травня за період з 2000 по 2006 рік задоволенню не підлягають. Судом було встановлено, що за 2007 рік позивачу була виплачена разова щорічна грошова допомога до 5 травня у розмірі: 300 грн., що підтверджується відповідною довідкою начальника Дружківського управління праці та соціального захисту населення (а.с.4). Даний факт сторони не заперечують. Слід зазначити, що дію частини п'ятої статті 13 зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни згідно із Законом України від 19.12.2006 року N 489-V. Суд не може погодитись з позицією представника відповідача про законність нарахування позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі встановленому Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік” №489-V від19.12.2006 року, так як положення п.13 ст.71 зазначеного Закону, яким було встановлено розміри зазначених виплат на 2007 рік, втратило чинність як таке, що визнано неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення щорічної грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3 групи у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком за 2007 рік підлягають задоволенню. Визначаючи розмір грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суд виходить з наступного. З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09 липня 2003 року, який, відповідно до його преамбули, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Згідно ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно ст.62 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” від 19 грудня 2006 року №489-5 (зі змінами та доповненнями згідно Закону України №749-5 від 15.03.2007 року), що набрав чинності з 1 січня 2007 року був встановлений прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, з 1 січня у розмірі 380 грн., з 1 квітня - 406 грн., з 1 жовтня - 411 грн. При цьому зазначена стаття доповнена абзацом, яким передбачено встановити, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно з 1 квітня 2007 року - 410 грн. 06 коп. Таким чином, розмір грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік [PERSON] як інваліду війни ІІІ групи повинна становити 7 мінімальних пенсій за віком, що становить: 410 грн. 06 коп. х 7 = 2870 грн.42 коп. З урахуванням отриманої позивачем 27.04.2007 року разової щорічної допомоги до 5 травня за 2007 рік у сумі 300 грн. 00 коп., стягненню підлягає: 2870,42 грн. - 300,00 = 2570 грн. 42 коп. В решті позову суд вважає необхідним відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок держави, оскільки сторони звільнені від їх сплати. На підставі частини 5 статті 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” №3551-ХІІ від 22.10.1993 року, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та

Результат розгляду: partial