Рішення адміністративного суду від 2008-07-25 00:00:00+03

06 травня 2008 року [PERSON] звернулась з позовом, в якому просить Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради кошти у сумі 3148,18 грн., на відшкодування шкоди та судові витрати віднести на відповідача Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням і має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12/>. Статтею 14 цього Закону передбачено, що учасникам війни щорічно до 5 травня відповідного року виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Незважаючи на це, та без урахування розмірів мінімальних пенсій, які встановлювались на 2005, 2006 та 2007 роки, відповідач з посиланням на Закони України "Про державний бюджет України" на відповідні роки, зазначені допомоги в 2005, 2006 та 2007 роках виплачував в різних розмірах за кожен рік. Законом України від 23.12.2004 р. № 2291-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" <nau://ukr/2291-15/> та Законом України від 25.03.2005 р. №2505-ІV <nau://ukr/2505-15/> "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" <nau://ukr/2285-15/> мінімальна пенсія за віком у 2005 році встановлена у розмірі 332 грн. Відповідно до Закону України від 20.12.2005 р. № 3235-ІV "Про Державний бюджет України на 2006 рік" <nau://ukr/3235-15/> у 2006 році мінімальна пенсія за віком склала: з 01.01.2006 року - по 31.03.2006 року - 350 грн., 01.04.2006 року по 30.09.2006 року - 359 грн. та з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року - 366 грн., в 2007 році - 410 грн. 06 коп. Таким чином, позивач вважає, що їй недоплачена сума щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни, просить суд стягнути з відповідача на свою користь недоплачену частину разової грошової допомоги за 2005, 2006, 2007 роки. Позивач в судове засідання з'явилась, просила суд задовольнити позовні вимоги та в подальшому розглянути справу без її участі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки щорічні разові грошові допомоги були виплачені позивачам відповідно до чинного законодавства у визначеному розмірі. Розміри грошової допомоги окремим категоріям пільговиків визначаються Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", ст. 77 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та ст. 71 ЗУ "Про Державний бюджет на 2007 рік", відповідно до яких дії ст.ст. 12,13 <nau://ukr/3551-12|st13/>,14 <nau://ukr/3551-12|st14/>,15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12|st15/> зупинені. Представник відповідача також надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в подальшому без його участі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2000р. №1498 <nau://ukr/1498-2000-п/> затверджено Типові положення про головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації і управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації і про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, відповідно до якого головні управління праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій здійснюють керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з нарахування та виплати соціальних виплат і допомоги. Управління праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації є структурним підрозділом районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, що утворюється головою цієї адміністрації, підзвітним і підконтрольним голові держадміністрації та відповідно головному управлінню праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської держадміністрації, управлінню праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації. Позивач є учасником війни, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER], видане Синельниківським районним відділом соціального захисту населення Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12/> позивач має право на отримання щорічної до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги, як інший учасник війни, у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Згідно ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12|st17-1/> щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі, передбаченому статтею 14 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків. Згідно заперечень відповідача щорічна разова грошова допомога позивачу в 2005 році виплачувалась у сумі 50 грн., в 2006 році - 50 грн., в 2007 році - 55 грн. На протязі 1995-2007 років в Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12/> неодноразово вносилися зміни та дія вищевказаного Закону призупинялась Законами України "Про Державний бюджет України" на 1995-2007 роки. У зв'язку із зупиненням дії цих статей, Законами України "Про Державний бюджет України" встановлювались певні розміри щорічної разової допомоги учасникам війни на відповідні роки. Отже, виплата щорічної грошової допомоги, як і її розмір, який підлягав виплаті позивачу, був встановлений не Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12/>, а Законами України "Про державний бюджет України" на 2005-2007 роки. Отримання позивачем щорічної разової допомоги у розмірах, встановлених Законами України "Про державний бюджет України", підтверджується наданими відповідачем доказами та не заперечується позивачем. Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР|st95> виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п. п. 3, 4 ст.22 Бюджетного кодексу України <nau://ukr/2542-14|st22/> управління праці та соціального захисту населення, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет. Статтею 23 Бюджетного кодексу України <nau://ukr/2542-14|st23/> передбачено, що управління праці та соціального захисту населення може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет чи рішення про місцевий бюджет. Відповідачем в 2005, 2006 роках щорічна разова грошова допомога була виплачена позивачу в повному обсязі у межах сум, встановлених Законами України "Про державний бюджет України" на відповідні роки. Що стосується вимог позивача в частині стягнення недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги учаснику війни за 2005, 2006 р. р., суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, вважає, що відповідач, здійснюючи виплату щорічної разової грошової допомоги у відповідності до розмірів, встановлених Законами України "Про державний бюджет України" на 2005, 2006 роки діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючими на час здійснення виплат Законами України. Положення ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12|st14/> щодо виплати разової щорічної грошової допомоги не діяло протягом 2005-2006 років, у зв'язку із змінами, внесеними у зазначений Закон Законами України "Про державний бюджет" на 2005-2006 роки, тому суд дійшов до висновку про правомірне застосування норм матеріального права, а саме ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12|st14/>, яка не підлягала застосуванню, у зв'язку із зупиненням її дії. З урахуванням наведеного, суд, вважає, що у вказаний період рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача будь-яких прав, свобод та інтересів позивача не порушено. Щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік, то в цій частині суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 р. <nau://ukr/v0a6p710-07/> положення ст. 29 Закону України "Про державний бюджет на 2007 р." <nau://ukr/489-16|st29/> щодо виплат щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12/> визнано неконституційним, тому виплати за 2007 р. слід проводити у відповідності до Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12/> у повному розмірі. Розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 68 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» з 1 квітня 2007 року складав 410 грн. 06 коп. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 55 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1175 грн. 18 коп. (410 грн. 06 коп. Х 3 = 1230 грн. 18 коп.; 1230 грн.18 коп. - 55 грн. = 1175 грн. 18 коп.) Судові витрати компенсуються позивачу за рахунок держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" <nau://ukr/3551-12|st22/> та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" <nau://ukr/7-93|st4/>. У зв'язку з цим суд вважає, що судовий збір, сплачений позивачем, повинен бути стягнутий з Державного бюджету України на його користь. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial