Рішення адміністративного суду від 2008-05-20 00:00:00+03

[PERSON], звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення в місті Южноукраїнську Миколаївської області (далі УПСЗН) заборгованості по щорічній допомозі на оздоровлення, передбаченій Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), визнавши неправомірними дії відповідачів. Свої позовні вимоги обґрунтувавши тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, а тому відповідно до ст. 48 Закону № 796-ХІІ має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, а також відповідно до ст. 21 вищезазначеного законну має право на позачергове щорічне отримання санаторно-курортної путівки чи одержання за його бажанням грошової компенсації середньої вартості такої путівки в Україні. Однак УПСЗН міста Южноукраїнська за період 2005-2007 роки повною мірою таких виплат не здійснювало, та ні санітарно-курортної путівки, ні грошової компенсації за неї в 2007 році йому не надало, в зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 5860 грн. Просив зобов'язати відповідача усунути порушені права. В судовому засіданні [PERSON], свої позовні вимоги підтримав, та просив позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що при нарахуванні позивачу щорічних виплат на оздоровлення у 2005-2007 році УПСЗН у місті Южноукраїнську виходило з положень Закону № 796-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26 липня 1996 року № 836 (далі постанова КМУ № 836) та постанови Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562, згідно з якими [PERSON], підлягає виплата щорічної допомоги на оздоровлення як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії за 2007 рік у розмірі 100 грн., в 2005-2006 роках позивач до УПСЗН у місті Южноукраїнську щодо виплати йому компенсації на оздоровлення не звертався. Тому за вищезазначений період позивачу повністю була виплачена належна йому грошова допомога у сумі 100 грн. Просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році другої категорії, що підтверджується посвідченням /а.с. 6/. Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Зі змісту ст. 1 цього Закону не вбачається будь-яких обмежень, щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реорганізації норми ст. 48 Закону № 796-ХІІ, а навпаки ст. 2 Закону № 372-ІV передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України, здійснювати застосування цих норм. Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2005 року встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2005 року та який становить 262 грн. на місяць. Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року № 3235-ІV встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2006 року та становить 350 грн. на місяць. Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2005 року № 489-ІV встановлений розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2006 року та становить 400 грн. на місяць. Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Цим Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій, змінювати розмір допомоги на оздоровлення встановлений для громадян, постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильський АЕС. Крім того, враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту Верховна Рада в 2006 році доповнила ст. 71 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон України № 231-V від 05.10.2006 р.). Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році Постановою КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення не змінювався до 2006 року. Розмір мінімальної заробітної плати, згідно з несеними Верховною Радою змінами до Державного бюджету зростав кожного наступного року. При цьому зазначені закони не містять обмежень щодо застосування ст. 48 Закону № 796-ХІІ. Оскільки ні Верховна Рада, ні Кабінет Міністрів надалі жодних рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при вирішенні цього спору, застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону № 796-ХІІ, а не постанови Кабінету Міністрів на які посилається представник відповідача. Відповідно до абзацу 4 ст. 48 Закону № 796-ХІІ щорічна допомога учасникові ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. До того ж розмір мінімальної заробітної плати, в силу ч. 7 ст. 48 вищезазначеного Закону, визначається на момент виплати. Частиною 5 ст. 48 Закону передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. За таких обставин УПСЗН у місті Южноукраїнську Миколаївської області повинно виплатити позивачу щорічну допомогу за зазначений період, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату. З урахуванням отриманої [PERSON], суми 100 грн. (а.с. 2) та розмірів мінімальної заробітної плати встановленої на момент виплати на її користь підлягає стягненню 4960 грн. - 2005 р. - (262 х 5 ) = 1310 грн. - 2006 р. - (350 х 5 ) = 1750 грн. - 2007 р. - ( 400 х 5 - 100) = 1900 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону № 796-ХІІ особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи другої категорії мають право на позачергове щорічне отримання санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок чи одержання за їх бажанням грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні.

Результат розгляду: granted