Рішення адміністративного суду від 2008-10-31 00:00:00+02

21 липня 2008 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов прокурора П'ятихатського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України П'ятихатському районі Дніпропетровської області, в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області недоїмку по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3388 грн. 31 коп.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не здійснює своєчасні розрахунки з Пенсійним фондом України та допустився недоїмки по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3388 грн. 31 коп. В судове засідання з'явився представник позивача за довіреністю. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце проведення якого належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи представника позивача суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що фізична особа-підприємець [PERSON] є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в П'ятихатському районі Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є календарний місяць. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за грудень 2007 - квітень 2008 року в розмірі 2650, 98 грн. Самостійно відповідачем було сплачено 176, 72 грн., у зв'язку з чим заборгованість складає 2403, 84 грн. Станом на 01.06.2008 року загальний борг відповідача складає 5054 грн. 82 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості. В ході судового розгляду справи від позивача до суду надійшла письмова заява з проханням зменшити позовні вимоги з 5054 грн. 82 коп. на 3388 грн. 31 коп. у зв'язку з тим, що відповідач частково погасив суму боргу. З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку, що відповідач у добровільному порядку заборгованості не погасив, а також у судовому чи адміністративному порядку суму боргу не оскаржив, більш того часткова сплата боргу свідчить про його фактичне визнання відповідачем. Частиною 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка). Статтею 23 цього ж закону передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку. Щодо вимоги про покладення на відповідача судових витрат суд доходить висновку, що відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (ч.4 ст.94 КАС України). На підставі викладеного суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial