Рішення адміністративного суду від 2008-10-06 00:00:00+03

Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області звернулося з позовом до Державного підприємства “Ензим”про стягнення заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії в сумі 15585,39 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що Державне підприємство “Ензим” перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області. За період з квітня 2006 року по липень 2008 року у відповідача виникла заборгованість в загальній сумі 15585,39 гривень по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату пенсій за віком на пільгових умовах та витрат на доставку цих пенсій по громадянину [PERSON], що отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву вих №53 від 02.10.2008р. про розгляд справи в його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (п.1 - суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; п.2 - філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади), об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”- “з”статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Крім того, абз.3 п.1 ч.1 ст.4 даного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону. Судом встановлено, що Державне підприємство “Ензим”перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області. З матеріалів справи вбачається, що на підставі поданої заяви та необхідних документів [PERSON] було призначено пенсію відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України як такому, що досяг 50 років, має стаж роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці Відповідно до п.п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 “Прикінцевих положень”Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. П.п.6.8 п. 6 даної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Тому в судовому засіданні знайшов підтвердження факт наявності непогашеної заборгованості в загальній сумі 15585,39 гривень по невідшкодованих фактичних витратах на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах по гр. [PERSON] Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплені ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету державне мито в розмірі 156 гривень.

Результат розгляду: granted