Рішення адміністративного суду від 2008-02-07 00:00:00+02

Позивачка в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на її користь 8436 грн. 60 коп. у вигляді недоотриманих сум на оздоровлення за 2003 - 2007 роки посилаючись на те, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи І категорії, має ІІ групу інвалідності, пов'язану із Чорнобильською катастрофою, і має право отримувати щорічно по п'ять мінімальних заробітних плат на оздоровлення, але у 2003 - 2007 роках їй відповідач проводив виплати не відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а значно нижче, ніж це передбачено цим Законом, чим були порушені її права на отримання допомоги на оздоровлення. Вона зверталася з листом до відповідача з проханням про перерахунок одноразових допомог на оздоровлення, але їй було відмовлено в перерахунках, а тому вона просить стягнути з відповідача зазначену суму. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила суд стягнути з відповідача на її користь недовиплачену їй допомогу на оздоровлення в розмірі 8436 грн. 60 коп., посилаючись на те, що у 2003, 2004 роках їй була виплачена одноразова допомога на оздоровлення в розмірі по 26 грн. 70 коп., а у 2005 - 2007 роках було виплачено по 120 грн. щорічно замість п'яти мінімальних заробітних плат. Вона зазначила, що їй недовиплачено у 2003 році - 998 грн. 30 коп.; у 2004 році - 1523 грн. 30 коп.; у 2005 році - 1755 грн.; у 2006 році - 1980 грн.; у 2007 році - 2180 грн. Представник відповідача Онищенко Г.П. позовні вимоги позивачки не визнала, і просила відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що виплати позивачці проводилися відповідно до вимог чинного законодавства і в межах бюджетних асигнувань на ці цілі. А також представник відповідача просила суд застосувати до вимог за 2003 - 2006 роки положення ст.ст.99, 100 КАС України і просила відмовити в позові за пропуском строків звернення до адміністративного суду за ці роки. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача Онищенко Г.П., дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, в межах 2007 року з таких підстав: Позивачка [PERSON] є постраждалою від наслідків Чорнобильської катастрофи, що стверджується посвідченням категорії І [NUMBER], та є інвалідом ІІ групи, що підтверджується висновком МСЕК. Зазначено, що інвалідність пов'язана з аварією на Чорнобильській АЕС. Докази про це досліджені в судовому засіданні. Позивачці, як інваліду ІІ групи від наслідків аварії на ЧАЕС у 2003, 2004 роках була виплачена одноразова допомога, відповідно до листа відповідача, на оздоровлення у розмірі по 26 грн. 70 коп., а у 2005 - 2007 роках проводилися виплати по 120 грн. щорічно. Суд вважає, що розміри зазначених вище виплат на оздоровлення не відповідали вимогам ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що в цьому Законі, який діяв до 31.12.2007 року було зазначено, що виплати на оздоровлення інваліду ІІ групи від Чорнобильської катастрофи виплачуються в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на час виплати. Посилання представника відповідача на те, що Управління праці та соціального захисту населення нарахування та виплати проводило відповідно до чинного законодавства та бюджетних асигнувань на ці цілі, є недоречними, так як розміри виплат, передбачені ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", повинні були становити щорічно по п'ять мінімальних заробітних плат, а тому нарахування та виплати на оздоровлення позивачці відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України за №836 від 26.07.1996 року та №562 від 12.07.2005 р., суперечать ст.48 вищезазначеного Закону. Оскільки, Управління праці та соціального захисту населення Богуславської РДА при нарахуванні та виплатах керувалося підзаконними актами, а саме: Постановами Кабінету Міністрів України за №836 від 26.07.1996 року та №562 від 12.07.2005 р., які суперечать ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому суд, враховуючи пріоритетність Законів України над Урядовими постановами вважає, що право [PERSON] на отримання допомог на оздоровлення було дійсно порушене при виплатах за 2003-2007 роки, тому що замість п'яти мінімальних розмірів заробітних плат, визначених в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законах "Про державний бюджет на 2003-2007 роки", позивачка отримала у 2003, 2004 роках допомогу на оздоровлення в розмірі по 26 грн. 70 коп., а в 2005 - 2007 роках по 120 гривень щороку замість 5-ти мінімальних заробітних плат, які були визначені в законах "Про державний бюджет" на час виплат. Враховуючи, що представник відповідача Онищенко Г.П. заявила клопотання про застосування положень ст.ст.99, 100 КАС України і просила відмовити в задоволенні позовних вимог за наслідками пропущення строків звернення до адміністративного суду за 2003-2006 роки, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача і застосувати до заявлених вимог в частині стягнень за 2003-2006 роки положення ст.ст.99, 100 КАС України і відмовити у задоволенні за цей період позовних вимог з таких підстав: Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України "для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів." Згідно частини 1 статті 100 КАС України, "пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін". Що стосується нарахування та виплати одноразової допомоги на оздоровлення позивачці за 2007 рік, воно проведено також всупереч вимогам ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в значно нижчому розмірі, ніж передбачено зазначеним вище законом, і строк звернення до адміністративного суду позивачкою не пропущений, оскільки виплата була проведена у вересні місяці 2007 року, що стверджується листом відповідача від 10.12.2007 року №1832. На час виплати одноразової допомоги на оздоровлення позивачці у вересні місяці 2007 року мінімальна заробітна плата відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" становила 440 грн. Таким чином, виплата 15.09.2007 року одноразової допомоги на оздоровлення [PERSON] повинна була становити 2200 грн. Оскільки, позивачка отримала за цей рік лише 120 грн., що підтверджується довідкою відповідача і позивачкою в судовому засіданні, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] недовиплачену допомогу на оздоровлення в розмірі 2080 грн. В задоволенні вимог за інші роки, суд вважає за необхідне відмовити позивачці за пропуском строків звернення до адміністративного суду відповідно до клопотання представника відповідача, оскільки позивачка не заявляла клопотань про поновлення їй пропущених строків на звернення до адміністративного суду і не надала доказів про поважність причин пропуску. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: partial