Рішення адміністративного суду від 2008-02-01 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що є учасником бойових дій в Афганістані, знаходиться на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області (далі - УПСЗН). Частиною 5 статті 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 р. передбачено виплату йому щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. На його звернення із заявою до відповідача від 08.10.2007 р. про виплату заборгованості з разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком 1770,30 грн., отримав від відповідача лист з відмовою у виплаті заборгованості від 10.10.2007 р. Вважає відмову відповідача у виплаті заборгованості з разової грошової допомоги, що викладена у листі УПСЗН від 10.10.2007 р. № 09-3212 неправомірною з наступних підстав: Відповідач для визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком виходив з суми 280 грн. Даний розмір не відповідає розміру п'яти мінімальних пенсій за віком виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст. 2 Закону України „Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 р. №966 - XII, що прийнятий на виконання ч. З ст. 46 Конституції України передбачає, що прожитковий мінімум застосовується в тому числі для визначення мінімальної пенсії за віком. Частина 1 статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, розмір мінімальної пенсії за віком для осіб пенсійного віку повинен дорівнювати прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Статтею 62 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 р. затверджено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня -411 гривень. Частиною 3 ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, тобто розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 квітня - 410,06 гривень, з 1 жовтня - 415,11 гривень, що є , в тому числі, відповідним розміром мінімальної пенсії за віком. Таким чином розмір щорічної разової грошової допомоги в 2007 році повинен складати не 280 грн., а 2050,30 грн. (410,06 грн. х 5), і з врахуванням виплачених йому 280 грн. сума заборгованості відповідача складає 1770,30 грн. 09.07.2007 р. Конституційний суд України виніс рішення по справі №1-29/2007 в якому вказав, що Аналіз законодавчої діяльності Верховної Ради України свідчить про те, що при прийнятті законів про Державний бюджет України систематично зупиняється дія інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, які є складовою конституційного права громадян на соціальний захист і достатній рівень життя кожного (статті 46, 48 Конституції України) (254к/96-ВР). Зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх дії в часі та/або за колом осіб і має здійснюватися відповідно до вимог Конституції України ( 2'54к/96-ВР) ... Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України. ... Конституційний Суд України неодноразово розглядав за зверненнями суб'єктів права на конституційне подання справи і приймав рішення, у яких визнавав окремі положення законів про Державний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій такими, що не відповідають Конституції України ( 254к/9б-ВР ) (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 ( у005р7І0-02 ) (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 17 березня 2004 року N7-рп/2004 ( у007р710-04 ) (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів), від 1 грудня 2004року N 20-рп/2004 ( \>020р710-04 ) (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 ( у008р710-05 ) (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Проте, незважаючи на зазначені рішення Конституційного Суду України, ревізія законами про Державний бюджет України пільг, компенсацій і гарантій, яку започатковано у 1995 році, набула системного характеру. .. Вимоги щодо змісту закону про Державний бюджет України містяться в частині другій статті 95 Конституції України (254к/96-ВР), положення якої конкретизовано у статті 38 Кодексу ( 2542-14 ). Встановлений частиною другою статті 95 Конституції України ( 254к/96-ВР ), частиною другою статті 38 Кодексу (2542-14) перелік правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет України, є вичерпним. Зі змісту наведених положень Конституції України ( 254к/96-ВР ) та Кодексу (2542-14 ) вбачається, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також: встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таке положення закріплено і в частині третій статті 27 Кодексу (2542-14). Також вищевказаним рішенням Конституційний суд України визнав неконституційною статтю 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" якою встановлено, що виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (3551-12 ) та "Про жертви нацистських переслідувань" (1584-14) здійснюється у таких розмірах: інвалідам групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України „Про Конституційний Суд України" №422/96-ВР від 16.10.1996 р. „У разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність ". Просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області з відмови у перерахунку щорічної разової грошової допомоги та виплати належної її різниці незаконними та такими, що порушують його Конституційні права та свободи. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області зробити перерахунок призначеної йому в 2007 році щорічної разової грошової допомоги, встановивши її в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком - 2050,30 грн. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Луганської області виплати йому заборгованість з щорічної разової грошової допомоги в сумі 1770,30 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги. В судове засідання не з»явився представник відповідача Стеценко Я.О., надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов не визнала, посилаючись на те, що Первомайске управління праці та соціального захисту населення є бюджетною організацією, і працює з тими коштами, які виділяють для управління Міністерство фінансів і Державне казначейство. На обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення стоїть 5035 ветеранів війни, виплата разової допомоги до 5 травня, здійснюється згідно Закону України «Про державний бюджет», так як кошти для виплати надходять із Державного бюджету. Відповідно до частини другої статі 95 Конституції України , виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п.8 статті 7 Бюджетного кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі визначені бюджетними призначеннями та відповідно до ст.23 цього ж кодексу будь - які платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Частиною другою статті 4 Бюджетного Кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно - правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного Кодексу та Закону України «Про державний бюджет України ». Згідно принципу правозастосування - при рівній силі законів, застосовується той, який був прийнятий останнім. Міністерство праці та соціальної політики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері соціального захисту населення, соціального обслуговування та згідно ст. 22 Бюджетного кодексу України - головним розпорядником бюджетних коштів. Враховуючи вищевикладене, обов'язок по виплаті щорічної разової грошової допомоги покладається на Мінпраці України, яке перераховує кошти місцевим органам пращ та соціального захисту населення. Згідно ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків, виходячи з фінансових можливостей держави. Законом України «Про Державний бюджет України» визначались видатки держави на відповідні роки з урахуванням розмірів щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Після визначення суми, яка буде виділена на рік на щорічну допомогу до 5 травня кошти розподіляються між розпорядниками грошових коштів та доходять до кінцевого розпорядника - управління праці та соціального захисту населення, яке буде дані кошти виплачувати громадянам. Розмір встановлюється ст..29 Закону України « Про державний бюджет на 2007 рік», управління праці та соціального захисту населення здійснює тільки виплату затверджених сум. Стаття 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупиняє дію частини п'ятої ст. 12, ІЗ, 14, та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги». УПСЗН Первомайської міської Ради виплачувало щорічну допомогу до 5 травня , в розмірах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки. Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому дії управління можуть бути визнані неправомірними , тільки після визнання неправомірними дій Верховної Ради України, Президента України та Кабінету Міністрів України, оскільки дії управління повністю відповідають вимогам вищезазначених нормативно - правових актів. Таким чином, дії Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради по нарахуванню та виплаті щорічної допомоги до 5 травня є законними і правомірними, так як виплата позивачу щорічної допомоги здійснювалась в повному обсязі у відповідності з чинним законодавством України. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В суді прийнято без заперечень, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі і на отримання щорічної разової грошової допомоги. Спір стосується тільки розмірів цієї допомоги. Відповідно до ст.. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007рік» учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язям концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків щорічна грошова допомога виплачувалась у розмірі 280 гривень. Зазначену суму позивач отримав, що також прийнято в суді без заперечень. Відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач отримав щорічну допомогу до 5 травня поточного року, тому підстав для висновку, що виплативши позивачеві щорічну допомогу в сумі 280 грн. Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради діяло незаконно, нема. Але, 09 липня 2007 року Конституційний Суд України прийняв рішення у справі за конституційним поданням 4 6 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), яким ст.. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007рік» в частині, що стосується предмету позову, визнана неконституційною. Суд прийшов до висновку, що з 09 липня 2007 року у позивача з'явилось право вимоги виплати щорічної разової грошової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Тому строк звернення до адміністративного суду, передбачений ст.. 99 КАС України не пропущений. Але, суд вважає, що вини відповідача в тому, що така допомога в зазначеному розмірі до цього часу не сплачена, також нема, через відсутність відповідного фінансування. Оскільки, відповідно до ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені, позовні вимоги [PERSON] в частині покладення обв'язку доплатити йому щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій в сумі 1770,30 грн. підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial