Рішення адміністративного суду від 2008-06-17 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 5280,00 грн. Вимоги мотивує тим, що йому як чоловіку померлого учасника війни, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач в судове засідання не з'явився, від позивача надійшла заява про розгляд справи без нього. Представники відповідачів до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Заперечень проти позовних вимог суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є чоловіком померлого учасника війни, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня дружинам (чоловікам) померлих учасників війни, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2004 році - 65 грн., у 2005 році - 130 грн., у 2006 році - 130 грн., у 2007 році -150 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законом України “Про державний бюджет України на 2004 рік”, “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Відповідно до ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах,передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення . Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає, що необхідно стягнути на його користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1080,18 грн. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial