Рішення адміністративного суду від 2008-02-13 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” вона має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, проте відповідачем зазначена допомога за період 2005 - 2007 років виплачувалася не в повному обсязі, зокрема, були виплачені лише суми: по 50грн. у 2005-2006роках та 55грн. у 2007році, а недоплачена сума допомоги складає 3163грн. 33коп. яку і просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений позов із наведених вище підстав, а представник відповідача таких вимог не визнав вказуючи на те, що допомога була виплачена згідно діючого законодавства і законами про Державний бюджет України на відповідні роки (2005-2007р.р.), що таких коштів у повному обсязі (3-х кратного розміру мінімальної пенсії за віком) не було передбачено і фактично не було забезпечено. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали даної справи суд приходить до висновку задовольнити вимоги позивачки, виходячи із слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] як учасник війни має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, що підтверджується копією посвідчення Серії [NUMBER]. (а.с.9). Проти цього не заперечила і сторона відповідача, однак, у своїх письмових запереченнях (а.с.16) та у судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що зупинена дія ч.5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” відповідними Законами України “Про Державний бюджет України на 2005,2006,2007роки, а тому було здійснено виплату зазначеної допомоги учасникам війни у розмірах: по 50грн. У 2005-2006роках та 55грн. У 2007році, що і підтверджується довідкою. (а.с.18). Приймаючи рішення у даній справі суд керується положеннями ч.3 ст.2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” про те, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Згідно приписам ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов”язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов”язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Конституцією України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина. Її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов”язком держави (стаття 3), права і свободи людини є є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22). Окрім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007року №8 “Про незалежність судової влади” звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина. А також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1п.19). За таких обставин суд не вважає заслуговуючою на увагу позицію відповідача про відсутність правових підстав задовольнити вимоги позивачки, а тому, враховуючи фактично отриманий розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачкою [PERSON] на загальну суму 155грн. (по 50грн. в 2005-2006р.р. та 55грн. в 2007р.) та відповідно установлені розміри мінімальної пенсії за віком на момент проведення таких виплат за відповідний період необхідно достягнути з відповідача на користь позивачки: за 2005рік 946грн. (332грн. х 3 - 50грн.), за 2006рік 1027грн. (359грн. Х 3 - 50грн.), за 2007рік 1190грн.33коп. (415,11грн. Х 3 - 55грн.), а всього 3163грн. 33Коп.. За правилами ст.ст.87,94 КАС України необхідно також стягнути з відповідача на користь позивачки 3грн. 40коп. понесених витрат по оплаті судового збору при зверненні до суду та 80грн. на оплату правової допомоги, що підтверджені квитанціями. (а.с.1,16). На підставі викладеного та ст.ст.3,21,22 Конституції України, ст.2ч.3, ст.14ч.5 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” №3551-Х11 від 22.11.1993р. (з наступними змінами),

Результат розгляду: granted