Рішення адміністративного суду від 2008-01-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що його син - підполковник [PERSON], [INFO] року народження, в 1998 році, під час проходження служби в збройних силах України, отримав травму, у зв'язку з чим з 23 лютого по 06 березня 1998 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Ірпинському військовому шпиталі з діагнозом астено-епохондричний синдром. 06 березня 1998 року [PERSON] внаслідок отриманої травми покінчив життя самогубством. Згідно протоколу №471 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв”язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 19 червня 2007 року „Травма і причина смерті підполковника [PERSON], [INFO] року народження пов”язані з проходженням військової служби”. На його звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за отриманням пенсії в розмірі 40 % заробітку годувальника, останнім було відмовлено в наданні такої пенсії, а тому позивач просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Коропському районі перерахувати йому пенсію в разі втрати годувальника за померлого сина, смерть якого пов”язана з виконанням обов”язків військової служби та виплатити йому різницю в пенсійному забезпеченні за три роки, а судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав з вищевикладених мотивів і просить їх задовольнити. Представник управління Пенсійного фонду України в Коропському районі в судове засідання не з'явився, проте надав суду відзив на вищезазначений адміністративний позов в якому зазначив, що управління Пенсійного фонду України в Коропському районі заперечує проти позовних вимог позивача. Крім того, воно не може бути належним відповідачем по справі, так як повноваження з призначення та виплати пенсій військовослужбовцям покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. За таких обставин, згідно ч. 4 ст.128 КАС України, справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Манько І.В. позовні вимоги позивача не визнала і показала, що позивач, в установленому законом порядку, з питання перерахунку йому пенсії в разі втрати годувальника до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не звертався. Разом з тим, відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” позивачу не може бути призначена і перерахована пенсія в разі втрати годувальника за померлого сина внаслідок отримання останнім травми при виконанні обов'язків військової служби у розмірі 40 процентів заробітку годувальника, так як його травма і причина смерті пов'язані з проходженням військової служби, а не виконанням обов'язків військової служби. Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню. Так, згідно пункту а) ст. 36 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсія у розмірі 40 процентів заробітку годувальника призначається членам сімей військовослужбовців, які померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних, зокрема, при виконанні обов'язків військової служби. Крім того, пунктом б) ст. 36 цього Закону передбачено пенсію у розмірі 30 процентів заробітку годувальника, яку призначається сім'ям військовослужбовців, які померли, зокрема, внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби і яку, відповідно до розрахунку на пенсію в разі втрати годувальника, отримує позивач [PERSON] Таким чином, вищезгаданим Законом чітко розмежовано, який розмір пенсії буде отримувати член сім'ї померлого військовослужбовця, в залежності від того чи помер він внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних, зокрема, при виконанні обов'язків військової служби чи помер він внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби. Крім того, відповідно до Закону України „Про військовий обов'язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232 поняття проходження військової служби і виконання обов'язків військової служби не є тотожними між собою. Так, ст. 24 цього Закону наведено виключний перелік коли військовослужбовці під час проходження всього часу військової служби вважаються такими, що виконують безпосередньо обов'язки військової служби, на що і акцентовано увагу у пункті а) ст. 36 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Позивачем не надано доказів тому, що смерть сина настала в результаті травми одержаної саме при виконанні обов'язків військової служби. Більш того, згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 19.06.2007 за №471 травма підполковника [PERSON], який згідно довідки відділу РАЦС Сосницького РУЮ від 30.11.2007 №50 являється сином позивача [PERSON], а саме: „Механічна асфіксія в результаті повішення”, яка послужила причиною його смерті у період проходження військової служби - пов'язані з проходженням військової служби. Відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі функції щодо призначення та виплати пенсій військовослужбовцям віднесені безпосередньо до компетенції вищезгаданих головних управлінь Пенсійного фонду України, а не до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у місті. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач в установленому законодавством порядку, взагалі не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо перерахування йому пенсії в разі втрати годувальника, а відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 26.07.2007 за №870/09/ш-11 має відношення до звернення позивача від 01.06.2007 до Міністерства оборони України. За таких обставин, суд не вбачає підстав для перерахування позивачу пенсії в разі втрати годувальника за померлого сина, смерть якого пов'язана з виконанням обов'язків військової служби, а дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області визнає такими, що відповідають Конституції та законам України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied