Рішення адміністративного суду від 2008-03-04 00:00:00+02

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просить визнати дії Головного управління праці та соціального захисту населення в Житомирській області та стягнути з відповідача недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу у розмірі 9760грн. 60коп. Вимоги мотивує тим, що йому, як інваліду війни 1-ї групи, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак, за 2005-2007 роки вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у заяві. Представник відповідача Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської ОДА в судове засідання не з”явився, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задоволити частково із слідуючих підстав : Спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Позивач [PERSON] є інвалідом війни 1-ї групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 30.01.2006року. Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 9 травня інвалідам війни 1-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005році - 400грн., у 2006році 400грн. та у 2007році 450 грн. тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2006 рік», «Про державний бюджет України на 2007 рік». Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Разом з тим , суд, вважає, що стягненню підлягає допомога 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 450грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допому в розмірі 3650грн. 60 коп.(4100,60 грн.-450 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного ,відповідно до ст. 22 Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року,

Результат розгляду: partial