Рішення адміністративного суду від 2008-07-09 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2006-2007 роки в розмірі 3000 гривень, в якому вказала, що має статус особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід III групи, а тому відповідачем їй повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, згідно ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, оскільки у передбаченому законом розмірі допомога виплачена їй не була, а тому просила суд стягнути недоплачені суми щорічної одноразової грошової допомоги за 2006-2007 роки у розмірі 3000 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Позивачка є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому віднесена до першої категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На підставі висновку МСЕК їй встановлена третя група інвалідності. У зв'язку із вищезазначеним, позивачка має право на отримання різних пільг, компенсацій і допомоги, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте, нарахування та виплата вказаних допоміг здійснюється відповідачем в значно менших розмірах ніж передбачено законодавством. 26 жовтня 2007 року відповідачем було відмовлено позивачці задовольнити її вимогу щодо проведення перерахунку належних виплат, у зв'язку з чим позивачка звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2008 року до участі у зазначеній справі у якості співвідповідача залучено Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації свого представника в судове засідання не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності та заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачці у задоволені позовних вимог, вказав, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи”, здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником кошів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Роз'яснення порядку застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” провадиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки передбачалось, що до внесення відповідних змін до законів, у нормах яких для розрахунків потрібен розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат. У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” [PERSON] було проведено виплату щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду ІІІ групи, інвалідність яких пов'язана з аварією на ЧАЕС, у розмірі 90 гривень. Згідно із ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів Україні відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Також зазначив, що відповідно до п.2 ст.99 КАС України, особи, які звернулися до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлюється річний строк позовної давності, а тому позовні вимоги слід розглядати тільки в обсязі зазначеної річної давності. Відповідач Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації свого представника в судове засідання не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог, вказав, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи”, здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів (у нашому випадку - головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації на нижчому рівні) беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими кошторисами Роз'яснення порядку застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” провадиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки передбачалось, що до внесення відповідних змін до законів, у нормах яких для розрахунків потрібен розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат. Згідно із ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Усі виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2004-2007 роки [PERSON] були нараховані та виплачені у відповідності до Законів України про державні бюджети на відповідні роки, Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” та постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Також згідно п.30 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було призупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, а саме - деякі частини ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007року положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було визнано неконституційним. До вказаної статті Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» також зміни не внесені. Механізм та порядок виплати щорічної допомоги на оздоровлення у зв'язку із відповідними рішеннями Конституційного суду України у 2004 та 2007 роках не визначено. На 2005 та 2006 роки підстав для перерахунку вищезазначеної допомоги не було, так як рішень Конституційного Суду України стосовно питання визнання конституційності окремих положень законів про державний бюджет на відповідні роки не було. Також окремо зазначив, що згідно до п.2 ст.99 КАС України, особи, які звернулися до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлюється річний строк позовної давності, а тому позовні вимоги слід розглядати тільки в обсязі зазначеної річної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі обставини. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід III групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER], довідкою МСЕ № 013612 від 15 березня 2006 року та відповідачем не заперечується. Згідно листа Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації №3349 від 26 жовтня 2007 року, заява [PERSON] про виплату їй недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2004-2007 роки, залишена без задоволення. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІІ групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Згідно п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію зазначеної норми зупинено на 2007 рік. Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», виключно законами України визначається мінімальний розмір заробітної плати. Статтею 76 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» були встановлені наступні розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме: 400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01 квітня по 30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460 гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється у таких розмірах: інвалідам I групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року по справі «Про соціальні гарантії громадян» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України. Доводи відповідачів, що [PERSON] правомірно виплачена щорічна допомога на оздоровлення, виходячи із розмірів, що встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає безпідставними з наступних підстав. Встановлений ще в 1996 році Постановою КМУ № 839 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом багатьох років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими Законами України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо застосування ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і норма відповідного закону України про визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова № 839. Також, посилання відповідача Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, що [PERSON] було проведено виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір допомоги на оздоровлення інвалідам ІІІ групи - становить 90 гривень, суд вважає безпідставним, оскільки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки, а єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. А тому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачка має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (частина 7 статті 48 Закону № 796-ХІІ). За 2007 рік щорічна допомога на оздоровлення позивачці була виплачена у травні 2007 року в розмірі 90 гривень. Розрахунок щорічної допомоги за 2007 рік на момент її виплати становить: 420Х4=1680 гривень. Таким чином, зобов'язанню виплаті підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої щорічної допомоги, тобто 1680-90= 1590 гривень. Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації виплатити недоплачену суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1590 гривень. Частиною 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (ст. 100 КАС України). Позов в частині стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік поданий з пропущенням однорічного строку, відповідачі просили відмовити у задоволенні позову з цієї підстави, а позивачка не навела поважних причин його пропуску, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду. Виходячи з викладеного, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial