Рішення адміністративного суду від 2008-09-26 00:00:00+03

Позивач звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами. В обґрунтування свого позову позивач вказала, що відповідачем при призначенні їй одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, порушені вимоги Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року, а саме, зазначені види допомог виплачені та продовжують виплачуватися не в повному обсязі. Відповідно до ст. 12 вищевказаного Закону, допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата цієї допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців. Відповідно до ст. 15 цього ж Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 1 січня - 434 грн., з 1 квітня - 463 грн., з 1 жовтня - 470 грн. Позивач також посилається на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», на підставі якого їй нараховані одноразова допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, визнані неконституційними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилається на наступне. Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в 2007 році призначало і виплачувало [PERSON] допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», статтею 56 якого було призупинено на 2007 рік дію ст. 12 та ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». В 2008 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нараховується та виплачується позивачці відповідно до вимог Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» із змінами, внесеними Законом України від 28.12.2007 р., який набрав чинності з 01.01.2008 р. і яким встановлено новий порядок і нові розміри виплати такої допомоги, у повному обсязі. Зо стосується виплати одноразової допомоги при народженні дитини, то [PERSON] не зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації за призначенням цієї допомоги, тому її позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню. Таку допомогу отримував чоловік позивачки - [PERSON]. Представники третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача, залучені до розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Міністерство праці та соціальної політики України надіслало суду заяву про розгляд справи без участі представника Міністерства, та надало письмові пояснення, в яких, обґрунтовуючи правомірність дій відповідача, посилається на ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою було визначено розмір державної допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та передбачено відповідний обсяг видатків. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши чинне законодавство, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», з моменту народження дитини один з її батьків має право на отримання допомоги при народженні дитини, а з дня звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною, але не раніше настання відпустки по догляду за дитиною, - право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в порядку та розмірах, визначених законодавством України. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] (а.с.6). Допомога при народженні дитини, виплата якої передбачена ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р., нараховувалася і виплачувалася батькові дитини - [PERSON], що підтверджується довідкою про доходи сім'ї від 14.02.2008 р., виданою на ім'я [PERSON] (а.с.8). За призначенням цього виду допомоги, позивач [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації не зверталася. За таких обставин, суд вважає безпідставними вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню і виплаті допомоги при народженні дитини, та стягнення на її користь недоплачених сум цієї допомоги, та доходить висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Стосовно позовних вимог про визнання дій відповідача по нарахуванню і виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними, стягнення не донарахованих сум цієї допомоги, та зобов'язання відповідача з 01 січня 2008 р. призначувати та виплачувати допомогу по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, суд виходить з наступного. Статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 р. № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 1 січня - 434 грн., з 1 квітня - 463 грн., з 1 жовтня - 470 грн. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, почала виплачуватися [PERSON] з 13.09.2006 р. (а.с. 17). Період 2006 року не входить до позовних вимог [PERSON], тому правильність нарахування допомоги по догляду за дитиною в цьому періоді, не є предметом розгляду по даній справі. Згідно наданої відповідачем довідки (а.с.7), протягом 2007 року позивачу фактично виплачено допомогу по догляду за дитиною у сумі 1236 грн. 15 коп. (в січні - 99 грн. 45 коп., в березні - липні - по 99 грн. 72 коп., в лютому - 104 грн. 94 коп., серпні - жовтні - 104 грн. 85 коп., в листопаді - 107 грн. 73 коп., в грудні - 110 грн. 88 коп.), яка виплачувалася у відповідності до ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Таке положення закріплено і в частині третій статті 27 Бюджетного кодексу України. Відповідно, цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними, мають використовуватися окремі закони. Також, цим Рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою щомісячна грошова допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, який дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; пункт 14 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії статті 12, ч.1 ст. 15 та п.3 розділу 8 «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Положення ст. ст.56, 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, починаючи з 09 липня 2007 року, відповідач нараховував та виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не в повному обсязі, без урахування положень п. 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 про визнання неконституційним а.3 ч.2 ст. 56, п.14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Тим самим, допустив бездіяльність, яка виразилася у не направленні відповідної заяви про збільшення фінансування до головного розпорядника бюджетних коштів, та, відповідно, у не нарахуванні та не виплаті позивачці вказаного виду допомоги в розмірах, передбачених законодавством, діючим на час призначення такої допомоги. Разом з тим, суд доходить висновку про безпідставність позовних вимог щодо зобов'язання відповідача з 01 січня 2008 р. нараховувати та виплачувати позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, оскільки позивачем не взято до уваги внесення 28.12.2007 р. Верховною Радою України відповідних змін до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», які набрали чинності з 01.01.2008 р. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону України від 27.12.2007 р., який набрав чинності з 01.01.2008 р., допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання відповідача з 01 січня 2008 р. нараховувати та виплачувати їй допомогу по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - відсутні. Положення ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону України від 27.12.2007 р., на час розгляду справи судом не визнані неконституційними, тому мають застосовуватися у спірних правовідносинах. З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial