Рішення адміністративного суду від 2008-02-01 00:00:00+02

28 листопада 2007 року позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом, вимагаючи стягнення з відповідача 7909 грн 67 коп передбачених законодавством виплат та 6800 гривень моральної шкоди, посилаючись на те, що 13 жовтня 2006 року о 23.40 в квартирі [ADDRESS] стався вибух побутового газу; 9 листопада 2006 року експертна комісія визначила цю подію, як надзвичайну ситуацію техногенного характеру місцевого рівня, а будинок включено в перелік аварійних об'єктів; позивачі вважають себе особами, які потерпіли від надзвичайної ситуації техногенного характеру і мають право на відшкодування матеріальних збитків в стислі строки, а саме - на отримання щомісячної грошової допомоги за період з 13 жовтня 2006 року по день пред'явлення позову та 1000 гривен коштів на ремонт вхідних дверей; крім того, позивачі вважають, що відповідач заподіяв їм моральну шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - підтримали пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача не визнала пред'явлений позов посилаючись на обставини, викладені в письмовому запереченні. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини. 13 жовтня 2006 року в багатоквартирному будинку, де проживають позивачі, стався вибух побутового газу, що вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін ( а.с.38-43, 45-47). Відповідно довідки Смолінської селищної ради від 17 жовтня 2006 року, позивач [PERSON] та члени її сім'ї визнані особами, які постраждали від надзвичайної ситуації, яка сталась 13 жовтня 2006 року ( а.с.44). З пояснень позивача Іщенко вбачається, що сім'я продовжує проживати в своїй квартирі, яка розташована в будинку, що отримав технічні пошкодження від вибуху побутового газу. Відповідно п.13 Порядку відшкодування шкоди особам, які постраждали від надзвичайних обставин, затвердженого постановою КМУ від 5 жовтня 1992 року № 562, потерпілим, які залишились на попередньому місці проживання, надається щомісячно грошова допомога, конкретні розміри якої визначаються органами державної виконавчої влади, виходячи з матеріального стану потерпілих, але не менше 50% мінімальної заробітної плати на кожну особу ( крім пенсіонерів). 11 червня 2007 року на рахунок позивача [PERSON] , з урахуванням складу сім'ї з 4 чоловік, органами виконавчої влади перераховані кошти одноразової допомоги в сумі 4500 гривень, що виплачуються потерпілим, які евакуюються, відселяються або вимушені самостійно переселитися на нове місце проживання, відповідно п.12 Порядку відшкодування шкоди особам ( а.с.50-51). Таким чином, вимоги позивачів, в частині стягнення щомісячної грошової допомоги, зменшеної на суму отриманої одноразової допомоги , є правомірними і підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що на час надзвичайної ситуації , яка виникла 13 жовтня 2006 року, в квартирі фактично проживало 3 чоловіки ( а.с.52-53), враховуючи, що постійне місце проживання позивача [PERSON]- квартира [ADDRESS]. Суд не вбачає законних підстав для стягнення додатково з відповідача коштів, які, на думку позивача, повинен сплатити відповідач за ремонт вхідних дверей. Постановою КМУ від 5 жовтня 1992 року № 562 встановлено спеціальний порядок відшкодування шкоди особам, які постраждали від надзвичайних обставин, за рахунок коштів державного бюджету. Пункт 7 Порядку види матеріальних збитків, які підлягають компенсації. В положенні цього нормативного акту окремою нормою не виділяються витрати у вигляді компенсації потерпілим на проведення відновного ремонту жилих квартир та площ загального користування багатоквартирних будинків. Тому, за змістом цього Порядку, витрати на проведення поточних ремонтів квартир охоплюються матеріальною допомогою, яка повинна виплачуватись потерпілим, що залишились на попередньому місці проживання , відповідно п.13 Порядку відшкодування шкоди особам, які постраждали від надзвичайних обставин та інших нормативних актів діючого житлового законодавства України, що регулюють порядок проведення поточного та капітального ремонту жилого фонду різних форм власності, застосування яких виходить за межі пред'явленого адміністративного позову. Для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, суд законних підстав не вбачає, враховуючи, що позивачем не надані суду належні докази протиправних рішень, дій або бездіяльності відповідача, які пов'язані з надзвичайними обставинами, факту заподіяння позивачам моральної шкоди та причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяною моральною шкодою. Судові витрати по справі частково слід віднести за рахунок відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Результат розгляду: partial