Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просить зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком та виплатити заборгованість у розмірі 4725 грн. Вимоги мотивує тим, що йому, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Однак за 2005-2007 рік вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі. Позивач в судове засідання не з”явився, просить справу розглядати без його участі. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив: спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Встановлено, що позивач [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ [NUMBER]. Згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Як вбачається з довідки Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 1238/02 від 05.12.2007 року, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005- 2006 роках в розмірі по 250 грн., у 2007 році -280 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2005 рік”, “Про державний бюджет на 2006 рік”, “Про державний бюджет на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. З урахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 280 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1770 грн. 30 коп.(2050 грн.30 коп.-280 грн.). Також суд вважає, що недовиплачена разова грошова допомога підлягає стягненню з Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, оскільки саме дана установа є головним розпорядником коштів та відповідно до ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Щодо вимог, заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних вимог до нього відмовляє. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial