Рішення адміністративного суду від 2008-04-11 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії по інвалідності як особі, постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до положень ст. , ст. 50,54, п. 4,67 п. 3,71 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” з відповідним послідуючим її перерахунком відповідно до змін законодавства із розрахунку 8 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб. В обґрунтування заявленого позову вказав, що брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є особою, віднесеною до І категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та йому було призначено другу групу інвалідності та визначено пенсію. Також зазначив, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, які віднесені до І категорії постраждалих, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, виплата зазначеної пенсії здійснюється незалежно від заробітку , пенсії чи іншого доходу особи. Оскільки позивача віднесено до І категорії постраждалих, та він є інвалідом ІІ групи, він вважає, що розмір його пенсії, в тому числі пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, має підвищуватись у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. 10.10.2007р. позивач звернувся до відповідача з заявою, згідно якої просив провести перерахунок пенсії з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на що йому було відмовлено. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві . Представник відповідача проти позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи про цьому з наступного. Позивач перебуває не обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію по другій групі інвалідності , - захворювання, одержане при виконанні обов'язків при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Відповідно до ст. 54 ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. Згідно позиції позивача до нього повинна застосовуватись методика розрахунку пенсії з урахуванням прожиткового мінімуму, який було встановлено на 2007 рік. Також позивач вважає, що відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір його пенсії як інваліда ІІІ групи не може бути меншим 6-ти мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму. З наведеного позивач робить висновок про те, що мінімальний розмір його пенсії має складати не менше ніж 8 розмірів прожиткового рівня, визначеного на 2007 рік та перераховуватися таким чином в подальшому . Проте суд не погоджується з такою позицією позивача та зазначає, що позивач отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , частина 5 статті 54 якого передбачає, що порядок обчислення пенсії з інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. № 1 встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться виходячи з мінімального розміру пенсії за віком 19 грн.91 коп. Це також відповідає вимогам Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій в зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997р. № 523. Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків - 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом та застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача про те, що базова мінімальна пенсія за віком при нарахуванні пенсії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна визначатись згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про державний бюджет» є необґрунтованою. На підставі викладеного, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та

Результат розгляду: denied