Рішення адміністративного суду від 2008-08-27 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова в частині відмови здійснювати податковий облік позивача за раніше встановленими формами обліку (8 ДР) без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в її паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, зобов'язати утриматися від вчинення антиконституційних дій службовим особам ДПІ у Червонозаводському районі щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про неї, зобов'язати ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про неї, зобов'язати Державну податкову адміністрацію України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків і інших обов'язкових платежів та повідомити її у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації з Держреєстру, включаючи прізвище, ім'я, по батькові, ідентифікаційний номер і все пов'язане з ним, зобов'язати ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова зробити в паспорті позивача на сторінці 7, або 8, або 9 відмітку наступного змісту: „Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального номера”, завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова і зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків і інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номера. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона офіційно повідомила ДПІ по місцю свого постійного проживання про свою відмову від прийняття ідентифікаційного номера за релігійними переконаннями, та просила проставити відмітку в паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. На думку позивача, бездіяльність і порушення її прав виявляється не тільки з боку Державної податкової інспекції, але також і з боку ДПА України, адже згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» ДПА України створює Державний реєстр, а згідно із ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону України державні податкові інспекції зобов'язані своєчасно формувати і містити в належному стані Державний реєстр. Також, позивач в позові вказує, що, на її думку, вносити відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера повинна посадова особа Державної податкової інспекції, оскільки відповідно до ст.ст.2, 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 4.12.1990 року № 509-ХП, функції контролю за дотриманням податкового законодавства, облік фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів покладені на органи податкової служби. Позивач зазначає, що наказ ДПА України та МВС України № 602/1226, на який посилається ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова суперечить багатьом нормативно-правовим актам та не може бути прийнятий судом до уваги. Крім цього, в позові посилається на ст. 1, 3, 5, 7, 9, 11 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» та наполягає, що вищевказане свідчить про неправомірність дій відповідача у зв'язку з чим просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник першого відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції надав заперечення до позову та пояснив наступне. 06.06.2008 року до інспекції звернулась громадянка [PERSON] із заявою, в якій просила проставити у паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ІПН та знищити облікову картку (ф.№1ДР), на яку відповідач листом від 10.08.08р. надав відповідь, в якій звернув увагу заявника на необхідність дотримання вимог чинного законодавства щодо порядку звернення із подібними заявами та подання документів щодо неї. Представник відповідача стверджує, що згідно із ч.2 ст. 1 та ст. 5 Закону України „Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів” врегульовано питання обліку осіб, які через релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, у паспортах таких осіб проставляється відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, але згідно цього ж Закону у податкової служби немає права здійснювати будь-які відмітки у паспорті громадянина України, адже ця функція покладена на органи внутрішніх справ. Відмітка проставляється відповідно до вимог пунктів „Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів” затвердженого Наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 року №1345/9944, які встановлюють, що облік громадян, які офіційно відмовились від ідентифікаційних номерів здійснюється за серією та номером паспорту. Представник другого відповідача, Державної податкової адміністрації України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями. У відповідності до ст. 35 КАС України другий відповідач є належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Другий відповідач відзив на позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався. Таким чином, суд вважає, що другий відповідач є належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Суд заслухавши пояснення позивача, представника першого відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] 06.06.2008 року звернулася до ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова з заявою, в якій просила поставити в її паспорті відповідну відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера, зберегти за нею раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру, виключити з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру відомості про її індивідуальний ідентифікаційний номер та сам ідентифікаційний номер, та загальні відомості про неї, а також знищити Облікову картку (ф.№1ДР) з її особистими даними, що була заповнена та на підставі якої, були внесені дані про неї та присвоєний їй індивідуальний ідентифікаційний номер до Державного реєстру. На вказану заяву першим відповідачем 10.07.2008 року за № 457/С/29-015 було надано відповідь, відповідно до якої ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова повідомила позивача, що механізм відмови від ідентифікаційного номера фізичної особи регламентовано „Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів” затвердженого Наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 року №1345/9944. Також повідомила, що особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі В2 орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації, в той час як посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку „Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера” відповідно до додатка 4 Порядку. ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова у вказаній відповіді зауважила, що будь-які інші дії посадових осіб Державної податкової служби стосовно громадян, які відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, чинними законодавством не передбачені. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційного повідомляють про це відповідні державні органи зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно з ч.2 ст. 5 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Аналізуючи викладені норми, суд приходить к висновку, що під офіційним повідомленням відповідних державних органів про відмову від прийняття ідентифікаційного номера, слід розуміти подання особою заяви відповідної форми до органу податкової служби за своїм місцем реєстрації про відмову від прийняття ідентифікаційного номера відповідно до Наказу ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19 жовтня 2004 „Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 р. за N 1345/9944. Судом встановлено, що позивач не подавав до ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова заяву встановленої форми, а також не надав документів, необхідних для реалізації права на отримання відмітки у паспорті щодо права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]ою Клавдією Федорівною не виконано необхідних умов для відмови від прийняття ідентифікаційного номеру та отримання відмітки про дозвіл здійснювати платежі без ідентифікаційного номеру. Пунктом 1.5. Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.04 № 602/1226 передбачено, що особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено у додатку 2 до вказаного Порядку. Вказаним Порядком передбачено перелік документів, подання яких є необхідним для отримання відмітки про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номеру. З розділу 5 вказаного Порядку вбачається, що орган внутрішніх справ має повноваження щодо внесення на 7 - 9 сторінку паспорта відмітки, зміст та форму якої наведено в додатку 4 до Порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про державну податкову службу» не передбачає права органів державної податкової служби вносити будь-які відмітки до паспорту громадянина, вказаного повноваження не містить і Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Зважаючи на вищенаведене, суд робить висновок, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова в частині відмови здійснювати податковий облік позивача за раніше встановленими формами обліку (8 ДР) без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, відмови проставити в її паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, а також зобов'язання ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова зробити в паспорті позивача відмітку наступного змісту: „Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального номера”, завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова і зберегти за нею раніше встановлену форму обліку платника податків і інших обов'язкових платежів без застосування ідентифікаційного номера є необґрунтованими та такими, що протирічать чинному законодавству. Відповідно до розділу 6 Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.04 № 602/1226, після надходження відривного корінця до форми N В3 від органу внутрішніх справ щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби протягом двох тижнів учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. З аналізу розділу 6 вказаного Порядку вбачається, що органи податкової служби за місцем реєстрації платника податків учиняють відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів тільки після проходження попередніх процедур щодо відмови від прийняття ідентифікаційного номеру, які полягають у поданні платником податків заяви встановленої форми до органів податкової служби, отриманні довідки з податкової служби встановленої форми та поданні її органу внутрішніх справ, після чого орган внутрішніх справ вносить на 7 - 9 сторінку паспорта відповідну відмітку. Судом встановлено, що також не заперечувала [PERSON] в судовому засіданні, що позивач не подавав до ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова заяву встановленої форми, не отримував довідку з ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова встановленої форми та не подавав її до органу внутрішніх справ за місцем своєї реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON]ою Клавдією Федорівною не виконано необхідних умов для внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання неправомірними дій ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова в частині відмови виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, зобов'язання ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер і загальні відомості про неї та зобов'язання Державної податкової адміністрації України виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію про неї з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків і інших обов'язкових платежів та повідомити її про виключення всієї інформації з Держреєстру, включаючи прізвище, ім'я, по батькові, ідентифікаційний номер і все пов'язане з ним є необґрунтованими та такими, що протирічать чинному законодавству. Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» до інформаційного фонду Державного реєстру включаються такі дані: загальні відомості про фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону. Згідно з ч.4 ст. 5 вказаного Закону під час реєстрації до облікової картки фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів вносяться такі дані: прізвище, ім'я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов'язкових платежів. Приписами ч.2 ст. 8, ст. 10 вказаного Закону визначено, що відомості Державного реєстру є інформацією з обмеженим доступом і надаються іншим державним органам відповідно до чинного законодавства. Державні податкові інспекції мають право: надавати інформацію з Державного реєстру іншим державним органам відповідно до чинного законодавства. На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що включення, зберігання та використання інформації з Державного реєстру щодо платників податків відноситься до компетенції державної податкової служби, яка визначена Законом України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів». Отже, вимога позивача про зобов'язати утриматися від вчинення антиконституційних дій службовими особами ДПІ у Червонозаводському районі щодо збирання, використовування та поширення конфіденційної інформації про неї є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. З викладеного вбачається, що ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова та Державна податкова адміністрація України діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України. Таким чином, суд пришов до висновку про законність дій відповідачів та необґрунтованість позовних вимог.

Результат розгляду: denied