Рішення адміністративного суду від 2008-09-09 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до УСБ України в м. Києві, ГУ ПФ України в м. Києві про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.08.2007 року в задоволенні позову - відмовлено. Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач - [PERSON]. звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не відповідає вимогам матеріального права, судом не повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, тому вона підлягає скасуванню з постановленням нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачу. Письмових заперечень на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений судом строк від інших осіб не надійшло. Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах СБ України та був звільнений в запас наказом Голови СБ України № 1917-ос від 09 грудня 2006 року та виключений зі списків особового складу наказом начальника Управління УОД СБ України № 104-ос від 16 грудня 2006 року, що підтверджується довідкою Управління СБ України в м. Києві від 12 лютого 2007 року (а.с. 9). 20 грудня 2006 року позивачу було призначено пенсію на підставі ст. 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», тобто виходячи з грошового забезпечення за останні 24 місяці, при цьому при обчисленні у розрахунок грошового забезпечення не включаються щомісячні надбавки, встановлені особам, які мають право на пенсію за вислугу років і залишені на службі. На день звільнення позивач отримував грошове забезпечення в розмірі 4214,95 грн. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON], суд першої інстанції посилався на вимоги Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік», яким зупинено дію ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року (із змінами та доповненнями). Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з наступних підстав. Згідно з ч. З ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року (із змінами та доповненнями від 04.04.2006 року), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей обчислюється з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року визначено, що щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень окремих пунктів та статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» вбачається, що проаналізувавши положення Конституції України, Кодексу (мається на увазі Бюджетний Кодекс України), практику зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті б, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України. Таким чином, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Крім того, згідно з п. 19 постанови № 8 Пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», з метою забезпечення однакового та правильного застосування судами законодавства, що встановлює гарантії незалежності судової влади, Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Аналізуючи вказані обставини по справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, а саме вимоги ч. З ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року (із змінами та доповненнями від 04.04.2006 року), судова колегія вважає, що позовні вимоги [PERSON] про нарахування пенсії позивача відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 15.06.2004 року - є законними. При розрахунку пенсії позивача повинно бути враховано грошове забезпечення, яке він отримував на час звільнення в розмірі 4214,95 грн.

Результат розгляду: granted