Рішення адміністративного суду від 2008-04-11 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з вищезазначеними позовними вимогами, мотивуючи які вона зазначила, що на підстав акту перевірки щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) №023209932303 від 29.08.2007 року в зв'язку з порушенням п.п. 11, 13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №1776-III від 01.06.2000 року, відповідачем 10.09.2007 року було прийнято рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій. На думку останнього таке рішення є незаконним, оскільки висновки, викладені у акті, не відповідають фактичним обставинам, оскільки гроші, що вилучені відповідачем, належали працівнику підприємства. Також, на думку позивача, відсутність направлення на проведення перевірки є підставою до визнання її незаконною. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Натомість, представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на обставини, що викладені у листах від 14.11.2007 року та від 11.03.2007 року. Так, зокрема, останній зазначив, що невиконання позивачем вимог п.13 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №1776-III від 01.06.2000 року та Декрету КМУ "Про акцизний збір" №18-92 від 26.12.1992 року стало підставою до застосування до нього фінансових санкцій. При цьому відповідач вважає, що згідно діючого законодавства України участь суб'єкта підприємницької діяльності під час проведення перевірки не є обов'язковою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу та покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 29.08.2007 року відповідачем на підприємстві позивача була здійснена перевірка щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), про що був складений Акт №023209932303. Суд, дослідивши дотримання відповідачем вимог ст.2 КАС України під час складання акту про виявлення порушень, встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2007 року на підприємстві позивача була здійснена планова виїзна перевірка щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги). Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №1776-III від 01.06.2000 року: "Контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України". При цьому планові або позапланові перевірки здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України (ч.4 ст.16 Закону). Частиною 4 статті 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що "Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення". Разом з цим, всупереч викладеному, відповідач до дня засідання не надав суду доказів виконання даних вимог Закону. Окрім цього, суд погоджується з висновками, що викладені у листі №615/7/32-2 від 01.10.2007 року за підписом начальника регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Вінницькій області, згідно яких: перевіркою встановлений факт реалізації однієї пачки сигарет "Мальборо" по ціні 4,75 грн. за пачку, тобто по ціні, вищій від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів. Разом з цим, відсутність фіскального чеку, підтверджуючого цей факт, не може бути доказом порушення позивачем Декрету КМУ "Про акцизний збір" №18-92 від 29.12.1992 року, а відтак і не дає підстав застосування до останнього санкцій, встановлених ст.17 Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напаїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов приватного підприємця [PERSON] до Липовецької міжрайонної державної податкової інспекції про скасування рішення про застосування штрафних санкцій за №0000422306/0 від 10.09.2007 р. як незаконного слід підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted