Рішення адміністративного суду від 2008-08-06 00:00:00+03

09 липня 2008 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона народилась [INFO] року і тому у відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області ( далі-відповідач) повинно виплачувати їй щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте в 2006 та 2007 роках така допомога відповідачем не виплачувалась. Позивачка вважає, що її законні права були порушені шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй щомісячні соціальні виплати, як дитині війни, ніхто не повідомляв. 19.06.2008 року вона звернулась до відповідача з заявою про те, щоб зробили перерахунок та виплатили недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 та 2007 роки в розмірах встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідач відмовив у задоволенні її заяви тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] посилаючись на вищенаведені обставини підтримала свої вимоги та пояснила, що про порушення свого права на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни вона дізналась тільки в липня місяці 2008 року з газети, у неї немає доказів щодо поважності пропущення строку звернення до суду у 2006-2007 роках. Вона не являється інвалідом, а тому покладається на розсуд суду у вирішенні її позову. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ у Рокитнянському районі з 30.10.1992 року і отримує пенсію по віку у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» призупинена на 2006 рік у відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік».У відповідності до ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» передбачено, що в 2007 році державна соціальна допомога дітям війни виплачується тільки тим особам, які є інвалідами. Позивачка в 2006-2007 роках не зверталась до пенсійного фонду щодо своєчасного і вірного вирішення даних питань. В зв'язку з тим, що позивачка пропустила строк звернення до суду і у неї немає поважних причин для його поновлення, а тому наполягає на відмові у задоволенні позову у відповідності до ст.ст.99, 100 КАС України. Суд, заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні адміністративного позову, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] по віку являється дитиною війни, що підтверджується її особистими документами і не оспарюється відповідачем. Позивачка звернулась до суду за захистом свого права на отримання щомісячної державної соціальної допомоги за 2006-2007 роки тільки 09.07.2008 року, що підтверджується адміністративним позовом. Позивачка не являється інвалідом, що визнано нею особисто. Також вона не надала суду докази про поважність причин пропуску строку звернення до суду. У відповідності до п.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із строін. Суд вважає, що позивачка не отримуючи щомісячну державну соціальну допомогу в 2006-2007 роках повина була своєчасно зрозуміти та дізнатись про порушення свого права на отримання данних коштів і своєчасно звернутись за захистом своїх прав до суду. Враховуючи те, що позивачка не надала суду докази про поважність причин пропуску строку щодо звернення до суду в 2006-2007 роках та те, що представник відповідача наполягає у застосуванні ч.1 ст.100 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачці у задоволенні її адміністративного позову. Крім, цього враховуючи вимоги ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» суд вважає, що у позивачки відсутні правові підстави для отримання щомісячної державної соціальної допомоги за 2007 рік тому, що вона не є інвалідом. З урахуванням вищевикладеного та

Результат розгляду: denied