Рішення адміністративного суду від 2008-06-17 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 7788,00 грн. Вимоги мотивує тим, що йому як інваліду війни ІІ групи відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач до суду не з'явився, в позовній заяві просить справу розглядати без нього. Представники відповідачів до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом війни ІІ-ої групи, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ-ої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2004 році- 160 грн., у 2005 році -330,00 грн., у 2006 році -330.00 грн., у 2007 році -360 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2004 рік”,“Про державний бюджет України на 2005 рік”, Про державний бюджет на 2006 рік”, Про державний бюджет на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на тримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” Відповідно до ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах,передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідно стягнути на його користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 2920,48 грн. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial