Рішення адміністративного суду від 2008-10-20 00:00:00+03

Позивач - [PERSON]. звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова, в якому просив суд зобов'язати відповідача виплатити заборгованість по пенсійним внескам на 01 квітня 2008 року в сумі 11530,77 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримує трудову пенсію за віком з 23 01 1989 року та йому неправомірно відповідач не збільшує розмір пенсії на 40% відповідно до ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та на 4,2% відповідно до Постанови КМУ № 1783 від 20 11 2003 року «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян», що складає 44,2% або заборгованість пенсії за перший квартал 2008 року в сумі 3018,63 грн. Сума грошової допомоги в сумі 8512,14 грн. не виплачена, але вона передбачена Законом України №1977-ХІІ від 13 12 1991 року «Про наукову та науково-технічну діяльність», Законом України №1646-ІІІ від 06 04 2000 року та №1316-ІV від 20 11 2003 року в розмірі 90% середньомісячної заробітної плати сплачуються в повному розмірі незалежно від його доходів. В судовому засіданні позивач вимоги позову неодноразово збільшував та остаточно просить зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії та сплатити заборгованість по трудовій пенсії за віком як науковому працівнику за період з 07 04 2001 року, зобов'язати відповідача виплатити надбавку до пенсії в розмірі 10% загальної пенсії за кожний рік, але не більш 40%, що передбачено Законом України №1788-ХІІ від 05 11 1991 року та надбавку відповідно до ст. 77 Закону в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, зобов'язати відповідача збільшити розмір пенсії на 4,2% згідно Постанови КМУ №1783 від 20 11 2003 року «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення», а разом на 44,2 %, зобов'язати відповідача виплатити за рахунок бюджету разову грошову допомогу в розмірі 6 місячних окладів (ставок) по Закону України №1977-ХІІ від 13 12 1991 року «Про наукову і науково - технічну діяльність». Представники відповідача - Управління пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова вимоги позову не визнали та зазначили, що позивач перебуває на обліку у відділі пенсійного забезпечення з 23 січня 1989 року. 01 01 2000 року згідно заяви позивача йому було призначено пенсію у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Пенсію розраховано при загальному стажі роботи 72 роки 04 міс. 05 дн., з урахуванням періоду з 11 02 1941 р.-11 02 1946 р. у потрійному розмірі. Стаж наукової роботи позивача складає 41 рік 01 міс. 00 днів. Згідно довідки про заробітну плату за період з 01 02 1979 р. по 31 01 1984 р. середньомісячний заробіток для обчислення на 01 01 2004 рік складає 1417,69 грн. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення -3.06896, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку -90, основний розмір пенсії від середнього заробітку - 1276,82 грн., коефіцієнт підвищення основного розміру пенсії -1, розмір пенсії для підвищення - 1276,82 грн., підвищення згідно 20% росту зарплати К=0,07340-98,87 грн. Індивідуальний коефіцієнт підвищення за 2006 рік -1,0000, розмір пенсії для підвищення - 1445,92 грн. , підвищення за ст.42 - К=1,28030/1,0000*1=0,28030-405,29 грн. з 01 09 2007 року, загальний розмір підвищення 20% росту зарплати - 574,39, основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнту та 20% зарплати - 1851,21 грн., розмір пенсії з обмеженням - 1851,21 грн. підвищення учасникам війни - 47,00 грн., підвищення реабілітованим -9,96 (за рішенням суду). Таким чином, з 01 01 2008 року загальний розмір пенсії складає -1908,17 грн. Дії Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 11 1991 року №1788 та Постанови КМУ від 20 11 2003 року №1783 не поширюються на перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 13 12 1991 року № 1977. Відповідно до п.19 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів при виході на пенсію наукового працівника виплачується, але організацією, з якої звільняється працівник. Вважають, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі. Вислухавши позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивачу - [PERSON]. 23 січня 1989 року призначено пенсію за віком згідно Закону СРСР « Про державні пенсії». З 01 01 2000 року згідно заяви позивача - [PERSON]. Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова йому призначено пенсію у відповідності з Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Пенсію позивачу розраховано при загальному стажі роботи 72 роки 04 міс. 05 дн. (в тому числі з урахуванням періоду з 11 02 1941 року по 11 02 1946 року у потрійному розмірі), стаж наукової роботи - 41 рік 01 міс. 00 днів. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON]. має право на пільги і компенсацію, встановлені Законом України « Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» . ( а.с. 21) Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначені пенсії громадянам, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, підвищуються на 50 процентів мінімальної пенсії за віком. 06 04 2002 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова було зобов'язано відповідача - УПФУ в Дзержинському районі м . Харкова провести перерахунок пенсії [PERSON]. з урахуванням підвищення пенсії як реабілітованій особі в розмірі 0,5 мінімальної пенсії за віком згідно Закону України « Про пенсійне забезпечення». ( а.с. 8) За таких обставин суд вважає за необхідне провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити перерахунок його пенсії як особі, яка необгрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована з підвищенням її на 50 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ЗУ „ Про пенсійне забезпечення” за період з 07 04 2001 року по 31 12 2003 року закрити, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самими сторонами . Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень покладається саме на відповідача. З набранням чинності з 01 01 2004 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова здійснити з 01 01 2004 року перерахунок пенсії [PERSON] як особі, яка необгрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована з підвищенням її на 50 % мінімальної пенсії за віком , з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та провести відповідні виплати. Із змісту позовної заяви та заперечень відповідачів вбачається, що в даному спорі фактично оскаржується бездіяльність відповідача - УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії. Згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та, задовольняючи позов в цій частині, визнати бездіяльність відповідача протиправною. Відповідно до п.19 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше:для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років. Оскільки грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів при виході на пенсію наукового працівника виплачується організацією, з якої звільняється працівник, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 8 Закону СРСР « Про державні пенсії», прийнятого Верховною Радою СРСР 14 07 1956 року,( який діяв на час призначення пенсії позивачу) право на пенсію по старості мають робітники та службовці: чоловіки - при досягнення 60 років і при стажі роботи не менше ніж 25 років. Відповідно до ст. 15 зазначеного Закону порядок виплати пенсії по старості працюючим пенсіонерам або нарахування замість неї надбавки за кожний рік роботи після досягнення пенсійного віку встановлює Рада Міністрів СРСР. Статтею 21 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до пенсії за віком , в тому числі обчисленої в мінімальному розмірі, пенсіонерам, які набули відповідно до законодавства колишнього Союзу РСР право на надбавку до пенсії за роботу після досягнення пенсійного віку, встановлюється надбавка в розмірі 10 процентів пенсії, але не більше 40 процентів. Позивач після досягнення пенсійного віку та до призначення пенсії, а саме- 23 01 1989 року працював на посаді доцента, яка не надавала права на отримання вказаної надбавки. Підвищення до пенсії за віком на 4.2 % згідно Постанови КМУ № 1788 від 20 11 2003 року « Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» не поширюється на перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України « Про науково і науково - технічну діяльність» . За таких обставин в іншій частині позовних вимог [PERSON]. необхідно відмовити. Судові витрати по справі необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: partial