Рішення адміністративного суду від 2008-09-02 00:00:00+03

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 5492,55 грн. Вимоги мотивує тим, що їй, як дружині військовослужбовця, загиблого під час проходження військової служби, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені її права. Вважає дії відповідачів неправомірними щодо виплати разової грошової допомоги в меншому розмірі, оскільки вона має право на виплату в повному розмірі. Позивачка в судове засідання не з'явилась. . Представники відповідачів до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є членом сім'ї загиблого під час проходження військової служби, що підтверджується посвідченням [NUMBER]. Відповідно до ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня членам сім'ї померлих учасників бойових дій, учасників війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 6677/15 від 18.12.2007 р., позивачка отримала разову грошову допомогу у 2004 р. - 65 грн., у 2005 р. - 130 грн., у 2006 р. - 130 грн., у 2007 р. - 150 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 544 від 15.04.2003 року „Про підвищення розмірів трудових пенсій”, Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”(а.с.5) Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Відповідно до ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах за 2007 рік починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”). Позивачка в своїй позовній заяві визначила розрахунок, виходячи з п'яти, а не трьох мінімальних пенсій за віком, як передбачено для дружин померлих учасників бойових дій, учасників війни. З врахуванням отриманої позивачкою разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на її користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1080,18. В решті позов задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: partial