Рішення адміністративного суду від 2008-10-14 00:00:00+03

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач, управління пенсійного Фонду України у м.Біла Церкві безпідставно відмовляє їй в проведенні перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю згідно вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, просить зобов”язати відповідача провести перерахунок доплати згідно законодавства з 01.01.2007 року. В судовому засіданні позивачка підтримала та уточнила позовні вимоги та просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов”язати відповідача провести перерахунок та виплатити доплату до пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком так як позивач являється інвалідом 2 групи, захворювання якої пов»язане з наслідками Чорнобильської катастрофи за шкоду заподіяну здоров»ю, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, просить зобов”язати відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю відповідно до ч.3 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позов задовольнити. Відповідачі, належним чином попереджені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, надали суду письмові заперечення щодо позову, просять справу розглянути у відсутність їх представника, а тому суд вважає можливим вирішити справу за відсутності представника відповідача. Як вбачається з письмових заперечень, відповідач позов не визнав та зазначив, що додаткова пенсія позивачці призначена відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", порядок обчислення додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров"ю, визначається КМ України. На даний час відсутні нормативні акти, які б передбачали порядок обчислення пенсійних виплат, передбачених Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. КМ України надано право встановлювати розміри соціальних виплат та здійснювати видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України в Законі "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, крім того, згідно ст.62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його застосування провадиться у порядку, визначеному КМ України, рішення якого є обов"язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб"єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. А саме в розмірах, які і визначені КМ України виходячи з реальних можливостей Державного бюджету України згідно з бюджетними призначеннями і враховуючи вимоги ст.117 Конституції України, провадиться позивачці виплата зазначеної доплати, а тому управління ПФУ в м.Біла Церква діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Заслухавши пояснення позивачки, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по таким підставам. Так, по справі встановлено, що позивачка є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що стверджується копією посвідчення серії [NUMBER] перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м.Біла Церква, являється інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, яке пов»язане з впливом аварії на ЧАЕС та отримує пенсійне забезпечення за віком. До пенсії позивачки виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 19,91 грн. згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірах, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги щодо зобов"язання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка встановлена на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивач посилається на те, що Законом України від 05.10.2006 року за № 231-V були внесені зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими передбачено підвищення розмірів додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров»ю. Так, 05.10.2006 року був прийнятий Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який набув чинності з 31.10.2006 року. Відповідно до ч.3 ст.67 вказаного вище Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в новій редакції у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок цих пенсій здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Згідно ч.3 ст.28 "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, які віднесені до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді а)державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Стаття 50 цього закону передбачає, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю особам, віднесеним до категорії 1, зокрема інвалідам 2 групи призначається у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року № 489-5 зі змінами, внесеними Законом України від 15.03.2007 року № 749-5 з 28 березня 2007 року був встановлений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня-380 грн., з 1 квітня-406 грн., з 1 жовтня -411 грн. Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд прийшов до висновку про те, що при розрахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанова кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка звужує обсяг встановлених законом прав позивачки, а тому позов підлягає до задоволення в межах заявлених позивачкою позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України. Згідно ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в частині того, що згідно Постанови № 1 КМ України від 03.01.2002 року розрахунок додаткових пенсій, передбачених ст..50 Закону проводиться виходячи з розміру 19,91 грн., так як надання права КМ України встановлювати такий розмір не означає, що Кабінет Міністрів може допустити звуження змісту та обсягу прав позивачки, встановлених цим Законом, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір, немає, а тому суд вважає, що відповідач, застосовуючи при нарахуванні додаткової пенсії позивачки розмір, який встановлений постановою КМ України 19,91 грн., діяв неправомірно. На підставі ст.4 Декрету КМ України "Про державне мито" позивачка звільнена від сплати держмита /судового збору/ на користь держави.

Результат розгляду: granted