Рішення адміністративного суду від 2008-02-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про зобов'язання Державної податкової інспекції у м. Вінниці зняти з обліку платника податків у зв'язку із закриттям (припиненням) суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON].; видати довідку або інший документ, який свідчить про зняття з обліку платника податку. Позов мотивовано наступним. Позивач являється суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою. З метою припинення підприємницької діяльності [PERSON] звернувся до Державної податкової інспекції у м. Вінниці з заявою від 27.09.2007 року про припинення підприємницької діяльності, надавши при цьому всі необхідні документи. Проте, в порушення п. 8.4, 8.5., 8.9., 8.8.1 Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої наказом № 80 від 19.02.1998 року ДПА України, а також п. 5.2. Положення про порядок розгляду звернень громадян в органах державної податкової служби України, затвердженого наказом № 112 від 27.02.2004 року, внаслідок бездіяльності відповідача позивач не отримав відповіді на своє звернення, не був знятий з обліку як платник податків. Зазначена бездіяльність, на думку позивача, грубо порушує його права, передбачені ст. ст. 3,8,19,21, 30,42 Конституції України. За таких підстав, позивач просить суд задовольнити позов повністю. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Під час судового розгляду справи, позивач збільшив позовні вимоги вказавши, що діями відповідача щодо затягування вирішення питання про припинення підприємницької діяльності позивачем, а також бездіяльністю відповідача, а саме: не вчинення дій, які він повинен був вчинити відповідно до діючого законодавства України, позивачу заподіяно моральну шкоду. Адже, позивач весь час змушений нервуватись, нести глибокі моральні переживання, що як наслідок, стало причиною погіршення здоров'я, а також необхідності проходження лікування, на що були витрачені значні кошти. За таких, підстави позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 6000 грн. Представник відповідача позов не визнав, зазначивши, що позивач не подав до ДПІ у м. Вінниці заяву про припинення діяльності платника податків за формою №8-ОПП у відповідності до Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998 року № 80. Натомість позивачем подано до ДПІ у м. Вінниці заяву від 27.09.2007 року складену в довільній формі та з відсутністю обов'язкових реквізитів документа визначених в заяві формою № 8-ОПП. У зв'язку з цим, була відсутні правова підстава, необхідна для початку процедури зняття платника податків з обліку. Відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”в процедурі зняття з обліку платника податків, податковий орган не повноважний зняти платника податків з податкового обліку. На підставі заяви за формою №8-ОПП можливо лише видати платнику податків довідку за формою № 22-ОПП про відсутність податкової заборгованості. Дана довідка передається платником до державного реєстратора і разом з іншими визначеними законом документами є підставою для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. Таким чином, ДПІ у м. Вінниці не повноважна зняти з обліку СПД [PERSON]. Відносно позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, відповідач вважає, що такі вимоги суперечать ст. 56 Конституції України, оскільки будь-які види шкоди (моральної, матеріальної) можуть бути стягнуті тільки з Державного бюджету. Підставою для такого стягнення може бути обов'язкова наявність незаконних дій органу державної влади, що позивачем не доведено. Крім того, позивач на зазначає якими саме обставинами може бути підтверджена нанесена йому моральна шкода. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію, серії В 00 № 743384 від 16.02.2005 року, Ясишен Віктор Олексійович зареєстрований як фізична особа- підприємець, ідентифікаційний номер -2697909455. Відповідно до довідки № 434 від 24.02.2005 року [PERSON] взятий на облік як платник податків. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, останній звернувся до ДПІ у м. Вінниці з заявою від 27.09.2007 року про припинення підприємницької діяльності та додатками необхідних для цього документів. Вказана заява була отримала ДПІ у м. Вінниці 27.09.2007 року. З матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що заява [PERSON]. не відповідає вимогам Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 19.02.1998 року № 80, п. 8.1.- 8.8 якого визначає, що фізична особа, після прийняття рішення про внесення до Єдиного державного реєстру запису щодо прийняття рішення про припинення підприємницької діяльності подає до органу державної податкової служби, у якому вона зареєстрована як платник податків, зокрема, заяву про припинення платника податків за ф. №8-ОПП дата якої фіксується у журналі за ф. № 6-ОПП. Судом встановлено, що заява [PERSON]. від 27.09.2007 року викладена в довільній формі і не відповідає заяві ф. №8-ОПП. Невідповідність форми заяви позивача не дає підстав податковому органу для видачі платнику податків довідки ф. № 22-ОПП про відсутність податкової заборгованості. Суд не приймає пояснення відповідача щодо правомірності дій податкового органу, оскільки позивач звернувся до ДПІ у м. Вінниці із заявою від 27.09.2007 року про припинення підприємницької діяльності. Враховуючи те, що заява позивача не відповідала вимогам Порядку обліку платників податків, зборів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 80 від 19.02.1998 року, а саме ф. № 8-ОПП, дана заява мала розглядатись відповідачем у відповідності до Закону України “Про звернення громадян”. Так, згідно положень ст. 1 Закону України “Про звернення громадян”громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Частиною 5 ст. 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Згідно ст.20 Закону “Про звернення громадян”звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд також бере до уваги, що згідно ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як видно з наведеного, Державною податковою інспекцією у м. Вінниці не надано відповіді позивачу про результати розгляду його заяви від 27.09.2007 року. Такі обставини вказують на порушення відповідачем норм Закону України “Про звернення громадян”. Враховуючи викладене, бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу відповіді по його заяві являється протиправною. Згідно ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Враховуючи бездіяльність відповідача, пов'язану з ненаданням відповіді заявнику, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача розглянути, вирішити та надати відповідь на заяву [PERSON]. від 27.09.2007 року, відповідно до вимог Закону України “Про звернення громадян”. Відносно позовних вимог: зобов'язати ДПІ у м. Вінниці зняти з обліку платника податків у зв'язку із закриттям (припиненням) СПД [PERSON]; зобов'язати відповідача видати довідку або інший документ про зняття з обліку платника податків, - дані вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Позивач не подав до ДПІ у м. Вінниці заяву про припинення діяльності платника податків за формою №8-ОПП у відповідності до Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 19.02.1998 року № 80. У зв'язку з цим, була відсутні правова підстава, необхідна для початку процедури зняття платника податків з обліку. На підставі заяви за формою №8-ОПП видається платнику податків довідка за формою № 22-ОПП про відсутність податкової заборгованості. Дана довідка передається платником до державного реєстратора і разом з іншими визначеними законом документами є підставою для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. Таким чином, ДПІ у м. Вінниці не повноважна зняти з обліку СПД [PERSON]. За таких підстав, вимоги позивача щодо зобов'язання ДПІ у м. Вінниці зняти з обліку СПД [PERSON]., а також видати довідку про зняття з обліку платника податків, задоволенню не підлягають. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки дані вимоги необґрунтовані позивачем та не підтверджені доказами. Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та сукупності зібраних доказів, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial