Рішення адміністративного суду від 2008-08-26 00:00:00+03

Позивач, [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати незаконною відмову відповідача в проведенні йому перерахунку пенсії за вислугу років як працівнику з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації та зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до його вимоги та в подальшому виплачувати її. Позивач в судовому засіданні, надав уточнення до адміністративного позову, в якому виклав другу вимогу щодо зобов'язання в перерахунку пенсії в наступній редакції: позивач просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до його заяви з 25 лютого 2008 року, як працівнику з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації відповідно до ч.3 ст. 53 Закону України „Про пенсійне забезпечення”. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що працював на посаді інструктора - льотчика та штурмана авіаційної ескадрильї Вовчанського авіаційного училища льотчиків ДТСААФ СРСР з 1971-1989 роки. Вказує, що в 1985 році йому була призначена пенсія за вислугу років. У зв'язку із внесенням змін до законодавства позивач 25 лютого 2008 року звернувся до відповідача з проханням про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про пенсійне забезпечення». На вказану заяву позивач отримав відмову, яку вважає такою, що суперечить закону. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд в задоволені позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивач набув пільгового стажу лише в організації Вовчанський ДТСААФ, у зв'язку з чим не має права на перерахунок пенсії, оскільки вказана організація не відноситься до цивільної авіації. Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працював в Вовчанському авіаційному училищі льотчиків ДТСААФ з 04.03.1971 року по 01.04.1988 рік на посадах інструктора-льотчика та штурмана авіаційної ескадрильї, з 01.04.1988 року в порядку переводу [PERSON] був прийнятий на посаду льотчика-інструктора парашутиста Вовчанського учбового авіаційного центру ДТСААФ СРСР., де працював на цій посаді до 28.04.1989 року, має льотний стаж 39 років 5 місяців 21 день. З 04.11.1985 року згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 20.12.1958 року № 1372 „Про пенсії за вислугу років працівникам льотно-підйомного складу цивільної авіації і повітроплавання” [PERSON] було призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується копією протоколу від 06.11.1985 № 1/194, доданого до матеріалів справи. З 27.12.1985 року виплату пенсії було припинено в зв'язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на даний вид пенсії. Згідно заяви [PERSON] від 03.05.1989 року останньому було поновлено виплату пенсії за вислугу років, згідно Положення «Про порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років окремим категоріям працівників цивільної авіації і льотно-випробного складу”. 05.07.2004 року відповідно до заяви [PERSON] було призначено пенсію за віком згідно вимог Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] має посвідчення льотчика авіації ДТСААФ СРСР від 28.03.1975 року [NUMBER] та льотну книжку цивільної авіації, згідно копій льотної книжки [PERSON] та витягу з особової книги обліку стрибків з парашутом та льотної книжки, позивач за період роботи інструктором-парашутистом та льотчиком-інструктором з 1968 року по 1988 рік включно, мав 9395 польотів, загальний наліт склав 4067 годин 13 хвилин, виконав 167 стрибків з парашутом. Позивач звернувся 26.02.2008 року до відповідача з проханням здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На вказану заяву відповідач надав відповідь № 849-02/08 від 28.02.08, відповідно до якої відмовив позивачу в проведенні перерахунку, посилаючись на той факт, що позивач набув пільговий стаж виключно в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ та Товариств сприяння обороні України. Відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законів України” від 17 листопада 1999 року № 1222-XIV до статті 53 Закону України „Про пенсійне забезпечення” були внесені зміни, які надали особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і борт операторам, які виконують спеціальні роботи в польотах та особам з цього числа, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом, право на перерахунок пенсії. Частиною 3 статті 53 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII “Про пенсійне забезпечення” (в редакції Закону від 17.11.99) передбачено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. Таким чином, дія статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом згідно з пунктом 2 розділу II “Прикінцеві положення” Закону № 1222- XIV. Предметом регулювання зазначеної статті, як вбачається з її назви, є розміри пенсій за вислугу років. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з аналізу положень ст.ст. 53, 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд зазначає наступне. Перелік окремих категорій працівників авіації та льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років, встановлено статтею 54 Закону “Про пенсійне забезпечення”. Даною нормою, зокрема, передбачено, що право на таку пенсію мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті, та що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання положень статті 54 Закону “Про пенсійне забезпечення” Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 1992 р. № 418 “Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу”. Згідно з підпунктом “г” пункту 1 затвердженого цією постановою Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ рахується за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги. У пунктах 1 і 2 затвердженого тією ж постановою Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, названо членів екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, а також льотно-інструкторський склад. Таким чином, посади, які обіймав позивач до виходу на пенсію за вислугою років, підпадають під підстави для призначення йому такої пенсії відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення” і перерахунку цієї пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 53 названого Закону. Посилання представника позивача та той факт, що на позивача не поширюється дія частини 3 статті 53 зазначеного Закону, оскільки він не працював на посадах, перелічених у цій нормі, суд вважає помилковим. З урахуванням викладеного, виходячи зі змісту статті 53 Закону до осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, належать і члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, льотно-інструкторський склад організацій ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України. Таким чином, суд приходить до висновку, про неправомірність відмови Управління Пенсійного фонду України в Вовчанському районі Харківської області у проведенні перерахунку пенсії позивачу. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача та вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи. Відповідно до ст.94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владним повноважень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого державного мита з держбюджету на користь позивача.

Результат розгляду: granted