Рішення адміністративного суду від 2008-04-21 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до Кам”янського райсуду з адміністративним позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги на оздоровлення , посилаючись на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС (категорія І) , інвалід ІІІ групи . Згідно ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ” він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, але допомога виплачувалась відповідачем по справі в меншому розмірі . Просив суд стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на його користь 3868 грн. недоплаченої одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки . Представник позивача Волинець Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини , зазначені в позовній заяві , просила стягнути з відповідача на користь [PERSON]. недоплачену одноразову щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки в розмірі 3868 грн. Представник відповідача - Головного УПСЗН Черкаської облдержадміністрації - Бук М.І. позовні вимоги не визнав та пояснив, що місцевими та районними управліннями праці та соціального захисту населення щорічна допомога на оздоровлення виплачується в тих розмірах, які були виділені Головному управлінню для даної виплати. Вони виконують лише делеговані повноваження з питань соціального захисту населення , до їх повноважень та компетенції не входить прийняття рішень по визначенню розмірів щорічної допомоги на оздоровлення , тому дана виплата здійснювалася в межах коштів, виділених Кабінетом Міністрів України. Суд , вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного . Судом встановлено, що [PERSON]. є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (І категорія), інвалідом 3 групи , що підтверджується посвідченням серії [NUMBER]від 12.03.1999 р. та посвідченням серії [NUMBER]від 23.12.1999 р. Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення (ч.5 ст.48 Закону ). Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (ч. 7 ст. 48 2 Закону ). Таким чином , [PERSON]. повинна була виплачуватись одноразова допомога на оздоровлення : у 2005 році - 1048 грн. , у 2006 році - 1400 грн. , у 2007 році - 1600 грн. , виходячи з того , що на момент виплати допомоги мінімальна заробітна плата становила : з 1 січня 2005 року - 262 грн.; з 1 січня 2006 року - 350 грн. ; з 1 січня 2007 року - 400 грн. Фактично ж [PERSON]. отримав разову допомогу на оздоровлення у лютому 2006 року - 90 грн. , у лютому 2007 року - 90 грн., а всього 180 грн. За 2005 рік йому допомога на оздоровлення виплачена не була . Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані . При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права , Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Кожен громадянин України має право на соціальний захист (ст. 46 Конституції України). Виходячи з положень ст.ст. 8, 22, 46 Конституції України, виплата щорічної разової допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідам та іншим категоріям осіб , зазначеним у Законі України ”Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” є соціальною гарантією і не можуть бути скасованими , а також не можуть бути звужені за їх змістом і обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Таким чином, розмір недоплаченої щорічної разової допомоги на оздоровлення [PERSON]. за період 2005 - 2007 р.р. складає: у 2005 році - 1048 грн. ; у 2006 році - 1310 грн. ( 1400 грн. - 90 грн.); у 2007 році - 1510 грн. (1600 грн. - 90 грн.), а всього 3868 грн. Суд залишає поза увагою посилання представника відповідача на те, що у період 2005-2007 років позивачеві [PERSON]. правильно нараховано одноразову щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , так як ці нарахування проводились згідно з Законом України “Про Державний бюджет України” на відповідні роки , оскільки Закон про Державний бюджет на відповідний рік має обмежений термін дії, тобто являється Законом тимчасової дії - на період певного бюджетного періоду ( п. 20 ст. 2 Бюджетного кодексу України ), який становить один календарний рік, що починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року ( ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України) , а тому даний закон не може скасовувати або звужувати, чи встановлювати нові розміри щорічної разової допомоги на оздоровлення , які встановлені в Законі України “ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, який є законом постійної дії , тому що порушується конституційний принцип верховенства права. Тому суд вважає , що в даному спорі щодо виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення слід керуватись не законами про Державний бюджет України на відповідний рік, а Законом України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, оскільки він , як Закон постійної дії , має прерогативу над законами про Державний бюджет на 2005 , 2006 та 2007 роки. Крім того, рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України 3 (є неконституційними ), такі положення Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” : - п. 30 ст.71 в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - абзаців 2 ,3,4,5,6,7 частини 4 та частини 7 статті 48 Закону України ”Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Таким чином , суд приходить до висновку , що конституційне право позивача [PERSON]. щорічно отримувати допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , порушено збоку відповідача і підлягає судовому захисту , а позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Суд вважає, що [PERSON]. строки звернення до суду за захистом свого порушеного права не пропущені , оскільки про порушення свого права щодо отримання в повному обсязі разової щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС [PERSON]. дізнався в грудні 2007 року з юридичної консультації. У відповідності до ст.87 КАС України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір . На підставі ст.ст. 8,22, 46 Конституції України , ст.48 Закону України ”Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” ,

Результат розгляду: granted