Рішення адміністративного суду від 2008-06-12 00:00:00+03

Позивачка звернулась до Яготинського районного суду з позовною заявою до управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в котрій зазначено, що постановою начальника управління земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області № 27 від 16 квітня 2008 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 170 грн. штрафу за ст. 53-1 КпАП України. Їй ставиться у вину порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, та самовільне зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0085 га по [ADDRESS] земель житлової та громадської забудови Панфильської сільської ради. Крім цього, в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства А 9121156 від 3 квітня 2008 року зазначено, що “вказана земельна ділянка огорожею приєднана до земельної ділянки за адресою [ADDRESS], що не відповідає дійсності. Позивачка вважає дану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Позивачка є власником житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Дім позивачки побудований за три - чотири метри від крутого схилу до дороги, та дав тріщини і почав руйнуватись. Згідно висновку спеціаліста “Спеціалізованого управління протизсувних підземних робіт” № 8/1 -1381 від 13 вересня 007 року для попередження зсуву грунтів від деформації рекомендується укріпити укіс протизсувною спорудою - стінкою, виконати організацію поверхневих стоків між будинком і укосом, не допускаючи випуску на укіс. По даному питанню позивачка зверталась до голови Панфильської сільської ради [PERSON], на що отримала усний дозвіл на виконання робіт по укріпленню укосу. Даний факт [PERSON] підтвердив в судовому засіданні під час розгляду справи за її позовом про оскарження дій Панфильської сільської ради. Статтею 211 Земельного Кодексу України передбачена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Самовільне зайняття земельної ділянки завжди є навмисним порушенням закону, спрямованим на заволодіння земельною ділянкою, та виражається у вчиненні дій обгородження земельної ділянки, її освоєння. В той же час, позивачка вважає, що нею не було вчинено самовільного зайняття земельної ділянки, оскільки вона не мала намір заволодіти землею, орієнтовною площею 0,0085 га по [ADDRESS]земель житлової та громадської забудови Панфильської сільської ради. В зв'язку з чим позивачка просила скасувати постанову начальника управління з земельних ресурсів у Яготинському районі про притягнення її до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позову, пояснивши, що після дачі усного дозволу на будівництво підпірної стінки головою сільської ради, позивачка встановила під укосом біля власного будинку лише кріплення з арматури, які не приєднані до її земельної ділянки та не огорожені загорожею, о тому відомості акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства про зайняття нею 0,0085 га є хибним. Після того, як голова сільської ради заборонив продовження робіт, мотивуючи це тим, що вона будує загорожу, роботи по спорудженню нею стінки були припинені, та вона звернулась до суду з позовом про оскарження дій сільської ради, а останній звернувся до управління з контролю за використанням та охороною земель. На її неодноразові письмові звернення до сільської ради, її питання не вирішувалось, хоча будинок продовжує руйнуватись. Ніякої загорожі позивачка не будувала, а намагалась власними силами запобігти руйнації власного будинку, так як сільська рада відмовлялась виконувати покладені на неї обов'язки. Земельну ділянку, розташовану під спорудою підпірної стінки остання у власність чи користування отримати не бажала. Під час складання акту перевірки вона присутня не була, та не мала можливості пояснити, що на даний час справа за її позовом про оскарження дій сільської ради, яка безпідставно відмовляє їй виконати роботи по укріпленню укосу розглядається судом, а тому споруду підпірної стінки вона до вирішення справи не демонтувала. Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи це тим, що згідно ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, який діяв на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, самовільне зайняття земельної ділянки - це будь - які дії особи, які свідчать про фактичне використання ненаданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі ( на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, з показів свідка [PERSON] даних в судовому засіданні видно, що він дійсно спочатку надав усний дозвіл на спорудження підпірної стінки, а потім став вимагати від позивачки припинити роботи та знести побудовану нею споруду. З постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.3) вбачається, що 16 квітня 2008 року [PERSON] піддана адміністративному штрафу в розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення. передбаченого ст. 53-1 КпАП України, за самовільне зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 0.0085 га по [ADDRESS] земель житлової та громадської забудови Панфильської сільської ради та за порушення вимог ст. 125,126 Земельного кодексу України . З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства А 912/56 від 3 квітня 2008 року, (а.с.4), видно, що в результаті перевірки було встановлено, що біля будинку [ADDRESS] [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку орієнтовною площею 0,0085 га земель житлової та громадської забудови загального користування. Вказана земельна ділянка огорожею приєднана до земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Підпис [PERSON] в акті відсутній. З фотографій місця забудови підпірної стінки, доданих до справи представником відповідача (а.с.19,20) видно, що відомості, зазначені контролюючим органом в акті перевірки А 912/56 не відповідають дійсності, а саме, огорожа на місці спорудження основи стінки з арматури відсутня, земельна ділянка не приєднана огорожею до земельної ділянки по [ADDRESS] та площа зайнятої під підпірною стінкою земельної ділянки визначена невірно. З заяви [PERSON] до голови Панфильської сільської ради, зареєстрованого сільською радою 6 червня 2007 року, (а.с.21), видно, що [PERSON] зверталась до сільської ради з проханням дозволити будівництво підпірної стінки шириною 0,2 метри біля земельної ділянки по [ADDRESS] для запобігання руйнації її будинку. З копії позовної заяви [PERSON] (а.с.23.24), видно, що остання звернулась до суду 22 лютого 2008 року з позовом до Панфильської сільської ради про оскарження дій щодо відмови у дозволі на будівництво підпірної стінки. З відповідей Панфильської сільського голови від 8 червня 2007 року та від 21 серпня 2008 року, (а.с.26,27), видно, що сільський голова вимагає від [PERSON] припинити будівництво загорожі, та прибрати незаконно збудовану конструкцію, що свідчить, що заява [PERSON] по суті не розглядалась, оскільки остання зверталась до сільської ради не з приводу надання дозволу на будівництво загорожі. Таким чином, в судовому засідання встановлено, що [PERSON] звернулась до Панфильської сільської ради з проханням надати дозвіл на будівництво підпірної стінки для запобіганню руйнації власного будинку, розташованого на [ADDRESS]на землях громадської та житлової забудови Панфильської сільської ради за власні кошти. В силу ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виключною компетенцією сільських рад є вирішення питань по благоустрою... Тобто, [PERSON] не мала намір отримати для будівництва підпірної стінки земельну ділянку у власність чи користування, захопити її для власних потреб, а планувала тільки виконати на землях громадської та житлової забудови сільської ради безоплатно роботи, за виконання яких відповідає сільська рада без зміни її власника. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено, що [PERSON] порушила ст. 125,126 ЗК України, що регулюють порядок набуття права власності та користування земельною ділянкою, а тому суд вважає, що постанова винесена в порушення вимог закону, оскільки позичка не ставила витання про передачу їй підпірної стінки у власність, що не потребувало в свою чергу для неї виділення земельної ділянки розташованої під спорудою в користування чи власність. Дії позивачки не були спрямовані на заволодіння земельною ділянкою, що підтверджується її заявами до сільської ради. Остання мала уявне право на спорудження підпірної стінки, оскільки діяла на підставі усного дозволу керівника органу, уповноваженого виносити рішення про надання земельних ділянок у користування. Самовільне зайняття землі необхідно відрізняти від самоуправства... Самовільне зайняття на відміну самоуправства, не має під собою ні дійсного, ні уявного права на земельну ділянку,(Коментар до ст. 212 Земельного кодексу України, Земельний кодекс України: Науково - практичний коментар/За ред. [PERSON].-К.:видавничій Дім “Ін Юре”, 2003.). В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення передбачений ст. 53-1 КпАП України, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення до закриття згідно ст. 247 КпАП України. При цьому, суд також приймає до уваги ті обставини, що на момент прийняття відповідачем постанови, позивачка оскаржувала дії Панфильської сільської ради з приводу отримання дозволу на проведення робіт по спорудженню підпірної стінки в суді.

Результат розгляду: granted