Рішення адміністративного суду від 2009-11-09 00:00:00+02

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ТОВ «Синтез»зареєстровано, як юридичну особу, Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією, 29.11.1994 року, ідентифікаційний код 22889184, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 83. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ТОВ «Альтрекс» зареєстровано, як юридичну особу, Виконавчим комітетом Харківської міської ради (м. Харків) 05.02.2004 року, ідентифікаційний код 32867411, місцезнаходження: м. Харків, проспект Московський, 257. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Альтрекс" та ТОВ "Синтез" було укладено договір куплі-продажу № КП04/06-1 від 01.06.2004 та додаток до нього № 1. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Альтрекс»прийняло на себе обов'язок продати ТОВ «Синтез»продукцію відповідно до переліку, який оговорюється у додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору, а ТОВ «Синтез»зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах визначених даним договором. Згідно додатку № 1 від 01.06.2004 року до договору КП04/06-1 від 01.06.2004 року ТОВ «Синтез»купляє у ТОВ «Альтрекс»гранулятор твердої змазки ТУ У 24.6-32632516-001-2004 у кількості 17750 кг. на загальну суму 30 011 700,00 грн. у тому числі ПДВ 5 001 950,00 грн. Згідно видаткової накладної; РН-0000030 від 01.06.2004 року та податкової накладної № 40 від 01.06.2004 року, ТОВ «Альтрекс»здійснило поставку ТОВ «Синтез»товару згідно з додатком № 1 від 01.06.2004 року до договору КП04/06-1 від 01.06.2004 року на суму 30 011 700,00 грн. у тому числі ПДВ 5 001 950,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: - господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; - громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Відповідно до частини 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, відповідачами, які є суб'єктами господарювання було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого саме ці суб'єкти господарювання набули певних прав та обов'язків щодо виконання даного договору. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання ТОВ «Синтез»повернути ТОВ «Альтрекс» вартість отриманого товару за договором КП04/06-1 від 01.06.2004 року у сумі 30 011 700,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що частиною 2 ст. 208 ГК України встановлено, що за господарським зобов'язанням, яке визнано недійсним у разі наявності наміру лише у однієї із сторін такого зобов'язання, усе одержане нею, повинно бути повернено другій стороні. Проте, виходячи із змісту даної норми, суд прийшов до висновку, що дії щодо повернення стороною недійсного зобов'язання, іншій стороні всього отриманого у разі виконання такого зобов'язання є обов'язком суб'єкта господарювання, який прямо передбачений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»до функцій державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій належить подача до судів позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Таким чином, у даному випадку, звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання товариство з обмеженою відповідальністю «Синтез» повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Альтрекс»все одержане за договором КП04/06-1 від 01.06.2004 року, позивач фактично діє від імені суб'єкта господарювання тобто, діє з перевищенням наданих йому повноважень та у спосіб, що не передбачений законом. Кім того, суд не погоджується з позицією позивача щодо нікчемності договору КП04/06-1 від 01.06.2004 року, як такого, що суперечить інтересам держави у зв'язку з безпідставним заявленям до відшкодування ПДВ у сумі 5 001 721,00 грн., оскільки як вбачається з матеріалів справи (ухвала Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2007 року) та не заперечується представником позивача, постановою Господарського суду міста Києва від 18.05.2006 року по справі № 29/270, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2006 року, позов ТОВ «Синтез»про скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого ДПІ у Голосіївському районі міста Києва на підставі акту перевірки від 28.07.2004 року № 360-23/09-22889184, яким ТОВ «Синтез»визначено податкове зобов'язання, задоволено, а податкове повідомлення-рішення № 0001892309/0 від 30.07.2004 року визнано недійсним.

Результат розгляду: denied