Рішення адміністративного суду від 2008-09-12 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління труда та соціального захисту населення Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя про стягнення недоплаченої одноразової допомоги ветерану війни та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він є інвалідом війни другої групи та на нього розповсюджуються положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII зі змінами та доповненнями (далі Закон «Про статус ветеранів війни…») у частині одержання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком. Однак, вказану грошову допомогу йому не було сплачено. В зв’язку з чим вважає, що йому не сплатили 9945,52 грн. за період з 1999 р.-2007 р.р., окрім того вважає що неправомірними вимогами відповідача йому була завдана моральна шкода яку він оцінює у [INFO] У судове засідання позивач не з’явився, але надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представники відповідачів в судове засідання не з’явився, але подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за їх відсутністю, позов не визнають повністю, наполягає на застосуванні річного строку звернення до адміністративного суду. Представник третьої особи – УДК в м. Севастополі в судове засідання не з’явився, але подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за їх відсутністю, позов не визнають повністю, вважають позовні вимоги необгрунтованими. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, позивач дійсно є ветераном війни – учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення. Як вбачається з письмових пояснень позивача, йому була сплачена грошова допомога у 2007 році в розмірі 360 гривень. Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни…» щорічно до 5 травня ветеранам війни – учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п’яти мінімальних пенсій за віком. Рішенням Конституційного Суду України № 1-29/2007 від 09 липня 2007 р. визнано таким, що не відповідають Конституції України (є не конституційними) положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» N 489-V від 19 грудня 2006 року визначено, що з 01 квітня 2006 ріку прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність становить 406 гривень. Згідно зазначеного Закону розмір мінімальної пенсії за віком прирівнюється до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1 відсоток, та складає 410, 06 грн. (406+4,06=410,06). Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Статтею 22 Конституції України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Суд, аналізуючи зазначені норми Законів України вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, однак підлягають задоволенню лише у частині зобов’язання Управління труда та соціального захисту населення Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя, як органа, що здійснює сплату коштів, сплатити щорічну разову допомоги позивачу, як ветерану війни - учаснику бойових дій за 2007 рік у відповідності з положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни…», тобто у розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком – [INFO] (410,06 грн. (прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність) х 8 (мінімальних пенсій за віком) – 360 грн. (сплати відповідачу щорічної разової допомоги, як учаснику війни у 2007 р.), а в інший частині позовних вимог - відмові, оскільки позивачем без поважних причин був пропущений річний строк для звернення до суду, та на цьому наполягає відповідач. Що стосується позовних вимог про стягнення з Управління труда та соціального захисту населення Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя шкоди у розмірі [INFO] , то суд вважає у цієї частині відмовити, оскільки ці вимоги пов’язані з предметом позову та на них також розповсюджується положення ст. 99 КАС України, щодо річного строку звернення до суду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial