Рішення адміністративного суду від 2008-02-29 00:00:00+02

Позивач - суб'єкт підприємницької діяльності [PERSON]звернулася з позовом до Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області про скасування та визнання недійсним податкового повідомлення - рішення від 08.02.2005року № 0000022352/0. В судове засідання позивач не з'явився, просив здійснити розгляд справи без його присутності. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач застосував до нього Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" без дотримання порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень платникам податків. Крім того вказує, що позивач не вправі був приймати рішення у формі податкового повідомлення -рішення за формою «Р», оскільки прийняття такого рішення у формі податкового повідомлення -рішення за формою «Р» вказаним порядком не передбачено. Також, вказує, що відповідач всупереч пп.5.2.2. ст. 5 названого Закону 2181 визначив позивачу строк оскарження прийнятого ним рішення протягом 10 календарних днів. На думку позивача, строк оскарження повинен становити 30 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення -рішення. Крім того, представник зазначає, що позивач не отримував оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому термін його оскарження не витік. Зазначає, що відповідач в податковому повідомленні - рішенні не чітко виклав зміст порушень з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів, не зазначив хто не забезпечив друкування фіскальних звітних чеків, хто проводив продаж товарів і чи працює названа особа у позивача. Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представники відповідача надали пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною в запереченнях, а зокрема зазначили, що: в ході перевірки посадовими особами встановлено порушення позивачем п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що винесення відповідачем рішення (що оскаржується позивачем) у формі податкового повідомлення - рішення відповідає Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій (затв. наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 р. N 253), що позивач дізнався про винесення такого рішення 16.02.2005року, а таким чином він пропустив строк звернення до адміністративного суду, наполягає на застосуванні наслідків, передбачених ст.100 КАС України. Представники відповідача просили відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, позовну заяву,оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю. Суд виходив з такого. 08.02.2005року Дубенською об'єднаною державною податкової інспекцією Рівненської області винесено податкове повідомлення - рішення № 0000022352/0 про визначення позивачу штрафу (фінансової санкції) в розмірі 1 134,60грн. (в подальшому по тексті постанови іменовано -рішення) за формою «Р». Обумовлене рішення винесено на підставі акту перевірки від 31.01.2005 року, відповідно до якого під час перевірки господарської одиниці - кафе належного позивачу, посадовими особами податкового органу встановлено порушення вимог п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі по тексту постанови іменовано - Закон про РРО) , а саме було встановлено, що: - під час закупівлі однієї пляшки коктейлю по ціні 3,80грн., вказану розрахункову операцію барменом не було проведено через реєстратор розрахункових операцій, розрахунковий документ не роздруковано та не видано покупцю разом з товаром та здачею на руки; - не забезпечено щоденного друку на реєстраторі розрахункових операцій фіскального звітного чека за 31.10.2004року; - не забезпечено відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 155,12 грн. (готівка на місці проведення розрахунків становить 158,92 грн. з сумою закупки 3,80грн., по звіту РРО -0,00грн. Перевірку проведено в присутності бармена кафе [PERSON], яка в графі зауваження до акту перевірки здійснила відмітку: «зауважень до акту перевірки не маю». З наведеним актом перевірки ознайомлений 31.01.2005року позивач, про вказане свідчить його підпис на акту перевірки. Викладені вище обставини щодо розбіжності готівкових коштів в касі, не проведення розрахункової операції через РРО, не роздрукування та невидача покупцеві чеку, не роздрукування щоденного фіскального звіту підтверджено письмовими поясненнями бармену [PERSON], звітом РРО від 31.01.2005року та актом перевірки від 31.01.2005року. Повноваження відповідача на проведення перевірки з питань щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу позивача підтверджено: - Посвідченнями на перевірку № 305/23-419, №304/23-419 від 27.01.2005року; - пунктом 4 ст. 10, п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, що діяла на дату проведення перевірки -31.01.2005року), які встановлюють, що до повноважень податкового органу відноситься здійснення контролю у межах своїх повноважень за законністю валютних операцій, додержанням установленого порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних контрольно-касових апаратів, товарно-касових книг, лімітів готівки в касах та її використанням для розрахунків за товари, роботи і послуги, а також за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій, патентів, інших спеціальних дозволів на здійснення деяких видів підприємницької діяльності; - ст.15 Закону про РРО контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Крім того ст.ст.17, 22 Закону про РРО передбачає, що до повноважень органів державної податкової служби України відноситься прийняття рішень про застосування фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції з порушенням вимог названого Закону, а саме: · у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки ( вартість проданого товару згідно акту 3,80грн. х 5 = 19грн. - штрафна санкція); · двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій (20 х 17 (неоп. мін.) = 340 грн. -штрафна санкція); · у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність - у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція ( невідповідність готівкових коштів згідно акту в розмірі 155,12грн. х 5 =775,6 грн. -штрафна санкція). З вказаного слідує, що відповідач при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені вищеназваними Законами України. Що ж до тверджень позивача про те, що відповідач виніс оспорюване рішення з порушенням Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій (затв. наказом Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 р. N 253 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2003 р. N 247), далі по тексту порядок, то відповідно п. 1.1, п. 1.2, п 2.6 до цього Порядку, органи державної податкової служби України направляють платникам податків податкові повідомлення. Податкове повідомлення - рішення - це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого завищення бюджетного відшкодування, а також щодо обов'язку платника податків сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів. Податкове повідомлення- рішення за формою "Р" складається у випадках, що зазначені в пункті 3.1 даного порядку, до вказаного переліку випадків не ввійшов випадок щодо визначення платнику податків штрафної санкції, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про порушення ним Закону про РРО. Суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що йому не було відомо про винесення відповідачем за наслідками такої перевірки податкового -повідомлення -рішення про визначення йому штрафної санкції за порушення п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України про РРО, адже з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було направлено на адресу позивача рекомендованою кореспонденцією 09 лютого 2005року, підтвердженням вказаних обставин є поштове повідомлення про вручення 16.02.2005року поштового відправлення. Крім того, з акту перевірки від 31.01.2005року вбачається, що позивачу було відомо про виявлені відповідачем порушення, про що вказує відмітка про ознайомлення з актом перевірки. А відтак, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в 2005році. Згідно до ст. 99, ст. 100 адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Позивач не подавав клопотань про поновлення строку звернення до суду. Визначення відповідачем штрафної санкції позивачу за порушення п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України про РРО за фактичними обставинами відображеними посадовими особами податкового органу в акті перевірки від 31.01.2005року та поясненні бармена відповідає приписам ст.ст.17, 22 Закону про РРО. При цьому, суд не вважає, що підставою для звільнення від відповідальності відповідача є те, що в касі знаходились кошти на закупівлю товару, адже п.13 ст. 3 Закону про РРО , покладає на суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг обов'язок щодо забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій. За обставин викладених вище, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Результат розгляду: denied