Рішення адміністративного суду від 2008-04-18 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Ровеньківського міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Ровеньки Луганської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно ст. 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Постановою Ровеньківського міського суду Луганської області від 21.12.2007 року у справі № 2а-382/07 (суддя Іващенко В.М.) позовна заява задоволена. Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовної заяви відмовити. Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовної заяви, оскільки дія ст. 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” зупинена на 2007 рік згідно ч. 26 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”. Вказує, що ст. 102 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” провадиться з урахуванням не менш ніж 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії. Позивач із заявою про перерахунок пенсії звернувся у 2007 році, необхідної кількості страхового стажу у нього немає, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії. У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав на її безпідставність. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила. Пенсія [PERSON] призначена з 06.06.1991 року, про що свідчить копія трудової книжки (а.с. 11 - 14). Після призначенні пенсії Болотін В.М. продовжував працювати з 01.06.2006 року по 01.07.2006 року, про що зроблений запис у трудовій книжці (а.с.12 ). 20.08.2007 року [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ровеньки з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, на що управлінням йому відмовлено у зв”язку з відсутністю підстав для здійснення такого перерахунку (лист від 20.08.2007 року № 3949/02-05 - а.с. 3). Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується на порушення норм матеріального права. Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суб'єктами солідарної системи є, зокрема, Пенсійний фонд. Згідно ст. 58 цього Закону Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Тобто, Управління Пенсійного фонду в м. Ровеньки є органом державної виконавчої влади, який уповноважений забезпечувати своєчасне і в повному обсязі фінансування і виплату пенсій і у спірних правовідносинах реалізує функції владних повноважень. Пунктом першим статті 11 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством. Стаття 1 цього Закону визначає, що застрахована особа, це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Стаття 40 Закону передбачає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а саме, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. Згідно ч. 4 ст. 42 Закону У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Статтею 5 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить. Дія частини четвертої статті 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” зупинена на 2007 рік ч. 26 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”. Згідно ст. 102 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” провадиться з урахуванням не менш ніж 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії. Оскільки позивач із заявою про перерахунок пенсії звернувся у 2007 році, апеляційним судом встановлено, що необхідної кількості страхового стажу для здійснення перерахунку пенсії відповідно до зазначеної норми Закону у нього немає, відсутні підстави для здійснення такого перерахунку. Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Колегія суддів вважає, що відповідачем доведений належними доказами висновок про відмову у здійсненні позивачу перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду прийнята при невірному застосуванні норм матеріального права, тому підлягає скасуванню. На підставі викладеного

Результат розгляду: denied