Рішення адміністративного суду від 2008-03-18 00:00:00+02

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом до Бобринецької районної ради, Апарату Верховної ради України та Управління Пенсійного Фонду України в Бобринецькому районі про визнання дій та бездіяльності неправомірними, стягнення недовиплаченої пенсії та моральної шкоди обґрунтовуючи вимоги тим, що з 01.02.2004 року по 25.03.2005 року працювала на посаді помічника - консультанта народного депутата України 1У скликання [PERSON]Знаходячись у штаті апарату Верховної ради України, для кадрового та фінансового забезпечення була прикріплена до Бобринецької районної ради, 25.03.2005 року звільнилась з посади за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію, яка була призначена УПФ в Бобринецькому районі в сумі 721,83 грн., а з 01.01.2006 року перейшла на пенсію чоловіка пенсіонера МВС, яку отримувала в сумі 1107,08 грн. Але коли дізналась про отриману своїм колегою, помічником-консультантом народного депутата [PERSON] довідку від Апарату Верховної Ради України про його заробітну плату для призначення пенсії та порівняла її зі своєю заробітною платою, яка ввійшла в обрахунок пенсії, встановила невідповідність та розбіжність в меншу сторону розміру своєї заробітної плати з його. Для перерахунку своєї пенсії в більшу сторону звернулась до Бобринецької районної ради, а потім до Апарату Верховної Ради України, щоб видали аналогічну [PERSON] довідку про заробітну плату, але довідку так і не отримала, лише 10.01.2007 року районна рада видала їй довідку про отриману заробітну плату не включивши до неї розмір премії та інші отримувані нею надбавки. І хоча УПФУ в Бобринецькому районі їй проведено перерахунок пенсії з урахуванням вказаної довідки, зазначає, що вона має отримувати пенсію в більшому розмірі ніж після перерахунку, тому вважає, що саме з вини Бобринецької районної ради та Апарату Верховної Ради України вона недоотримала пенсію з березня 2005 року по січень 2007 року в сумі 22378 грн., та вказує, що солідарними діями відповідачів заподіяно їй моральну шкоду в сумі 10000 грн. В судовому засіданні позивачка неодноразово уточнювала, змінювала та доповнювала позовні вимоги та заявила їх також до Управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі, щодо якого просить визнати дії та бездіяльність неправомірними, стягнути солідарно з іншими відповідачами на її користь недоотриману пенсію в сумі 177275,15 грн. за період з 26.03.2005 року по грудень 2007 року та моральну шкоду в сумі 15000 грн. Додатково пояснюючи, що Бобринецька районна рада без її відому самостійно направила до Управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі довідку про її заробітну плату для призначення пенсії, яка містить недостовірну та не повну інформацію про розмір її заробітної плати, що становив на день звільнення не 1375 грн., а 2000 грн. згідно нового додатку до штатного розпису від 01.01.2005 року. В цій довідці відсутня також інформація про отримувану нею доплату за додаткове навантаження. Вказує, що УПФУ в Бобринецькому районі самостійно витребувало довідку з її передостаннього місця роботи, і на підставі цієї довідки та недостовірної довідки районної ради призначило їй пенсію без узгодження з нею, і її розмір значно занижений. На її неодноразові звернення до відповідачів про надання їй довідки, яка б містила повну та достовірну інформацію про її заробітну плату за останнім місцем роботи необхідну їй для перерахунку пенсії, вона не отримала відповіді, тому вважає, що такими діями та бездіяльністю відповідачі обмежили її в праві на інформацію та належне пенсійне забезпечення. Заявлені, уточнені та змінені позовні вимоги підтримала просить їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в заявах. Також вказує, що строк позовної давності нею не порушувався. Представники відповідача Бобринецької районної ради в судовому засіданні позовні вимоги заперечили та просять відмовити в їх задоволенні пояснюючи, що позивачка не перебувала в трудових відносинах з районною радою, а лише була прикріплена до її виконавчого органу для кадрового та фінансового забезпечення, вказують, що при виході на пенсію 25.03.2005 року позивачці районною радою було видано довідки про її заробітну плату для нарахування їй пенсії, які відображають достовірну інформацію та відповідають чинному законодавству, та в подальшому надавались відповіді на її запити та довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії. Щодо розміру заробітної плати [PERSON] на день звільнення пояснюють, що він становив 1375 грн., як і розмір зарплати на той період іншим помічникам - консультантам народного депутата України [PERSON], а додаток до штатного розпису із зміненим розміром заробітної плати для [PERSON] в сумі 2000 грн. заперечують, так, як до Бобринецької районної ради такого документу та відповідного подання депутата про збільшення розміру заробітної плати помічника - консультанта [PERSON] не надходило, тому позов вважають необґрунтованим. Представник відповідача Апарату Верховної Ради України в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, від нього до суду надійшли заява про розгляд справи за відсутності відповідача та заперечення у письмовій формі в яких зазначено, що вимоги позивачки є необґрунтованими та безпідставними, пенсія [PERSON] нарахована в установленому законодавством порядку та підстав для перерахунку не має. Представники відповідача управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі заперечили проти адміністративного позову та також просять відмовити в його задоволенні пояснюючи, що 26.03.2005 року ними на підставі особисто поданої заяви та наданих особисто документів, в тому числі й довідки Бобринецької районної ради про заробітну плату № 01-13/4, позивачці було призначено пенсію за віком державного службовця. При обрахунку розміру пенсії позивачки включено розмір її посадового окладу, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, що відповідає вимогам ст.. 33 Закону України «Про державну службу». 27.12.2005 року [PERSON] було припинено виплату пенсії за її заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника по лінії МВС та 22.01.2006 року за її заявою відновлено виплату пенсії державного службовця. Згідно поданої позивачкою заяви від 23.07.2007 року та доданої довідки Бобринецької районної ради про заробітну плату їй проведено перерахунок пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 700 від 12.05.2007 року, вказують, що неправомірних дій та бездіяльності щодо [PERSON] не вчиняли, як нарахування пенсії позивачці так і її перерахунок проведені з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов є безпідставним. Представник третьої особи на стороні відповідача головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області, заперечуючи проти позову пояснив, що головне управління Державного казначейства в Кіровоградській області не перебувало з позивачкою у будь-яких відносинах, в тому числі трудових та адміністративних, не порушувало її прав та не вчиняло щодо неї протиправних дій чи бездіяльності, крім того не несе відповідальності й за шкоду, заподіяну іншими державними органами. Свідок [PERSON] суду показала, що є спеціалістом УПФУ в Бобринецькому районі вказує, що 25.03.2005 року позивачка особисто подала до УПФУ в Бобринецькому районі заяву про призначення їй пенсії та відповідні документи, при перевірці яких не встановлено невідповідності їх чинному законодавству, всі документи на призначення пенсії [PERSON] прийняті без зауважень. Спеціаліст [PERSON] суду пояснила, що Управлінням праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації, відповідно до Порядку здійснення нагляду за додержанням вимог законодавства під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій органами ПФУ, проведено перевірку пенсійної справи позивачки [PERSON] й не виявлено порушень при призначення та перерахунках їй пенсії. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші докази вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. Відповідно до ст.. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та ст.. 1.1. Положення про помічника - консультанта народного депутата України, затвердженого постановою КМУ від 13.10.1995 року № 379/95-ВР, помічник - консультант народного депутата України працює за строковим трудовим договором на постійній основі чи за сумісництвом або на громадських засадах та може перебувати у штаті державних підприємств, установ, організацій або за заявою народного депутата України прикріплюється для кадрового та фінансового обслуговування до Апарату Верховної Ради України або до виконавчих органів місцевого самоврядування. В судовому засіданні встановлено, що з 01.02.2004 року по 25.03.2005 року позивачка [PERSON] працювала на постійній основі на посаді помічника - консультанта народного депутата України 1У скликання [PERSON], їй було присвоєно 7 ранг державного службовця 4 категорії, встановлено посадовий оклад в сумі 231 грн., доплату за ранг в сумі 110 грн., надбавку за вислугу років в сумі 102,30 грн., надбавку за високі досягнення у праці в сумі 170 грн., премія в сумі 136,70 грн., всього 750 грн. та прикріплено до кадрового та фінансового обслуговування до Бобринецької районної ради, що підтверджується розпорядженням голови Бобринецької районної ради Кіровоградської області № 8-гр від 31 січня 2004 року, поданням народного депутата України [PERSON]від 28.01.2004 року, штатним розписом та додатком до нього ( т.1, а.с.97-100). В подальшому розмір оплати праці [PERSON] змінювався розпорядженням голови Бобринецької районної ради за відповідним поданням народного депутата України [PERSON], а саме: розпорядженням № 27-гр від 22 березня 2004 року з 01 березня 2004 року збільшено до 1000 грн., в тому числі до отриманих надбавок, доплат та премії включено доплату за додаткове навантаження в розмірі 215,90 грн. за поданням від 05.03.2004 року, розпорядженням № 13-гр від 31 січня 2005 року збільшено заробітну плату до 1375 грн. з 01 січня 2005 року за поданням від 25 січня 2005 року (т.1, а.с.101-108). Так, як представники відповідача Бобринецької районної ради заперечили той факт, що розмір заробітної плати [PERSON] у січні місяці 2005 року збільшено до 2000 грн. й надали до суду докази на обґрунтування заперечень, а саме подання народного депутата України [PERSON]від 25.01.2005 року, штатний розпис та додаток до нього, з яких слідує, що з 01.01.2005 року позивачці збільшено розмір заробітної плати до 1375 грн., а не до 2000 грн., як зазначає позивачка, на підставі вказаних документів голова Бобринецької районної ради виніс відповідне Розпорядження № 13-гр від 31.01.2005 року про зміну до умов оплати праці [PERSON] (т.1, а.с.105-108), й вказують, що ні додатку до штатного розпису на суму 2000 грн. зарплати для [PERSON] ні подання народного депутата України на збільшення розміру заробітної плати позивачці до 2000 грн. вони не отримували, тому дані докази спростовують доводи [PERSON] про підвищення їй у січні місяці заробітної плати до 2000 року, крім того суд оцінює критично наданий позивачкою додаток до її штатного розпису з розміром заробітної плати 2000 грн. (т.2, а.с.107), оскільки цей документ не датовано й позивачка не надала суду обґрунтованих пояснень звідки саме в неї мався цей документ та як вбачається із відомості про заробітну плату помічників консультантів народного депутата України [PERSON](т.2, а.с.62), станом на березень місяць 2005 року заробітна плата усіх його помічників, в тому числі й [PERSON] становила один розмір 1375 грн. Розпорядженням голови Бобринецької районної ради Кіровоградської області № 25-гр від 24 березня 2005 року, на підставі подання народного депутата України [PERSON]від 10.03.2005 року, [PERSON] звільнено з посади помічника - консультанта народного депутата за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію за віком з 25 березня 2005 року. (т.1, а.с.109-110). Відповідно до статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного Фонду України № 224/30 від 30.04.2002 року, чинного на час виникнення правовідносин, встановлено перелік документів з наведенням зразків, що додаються для призначення пенсії за віком. Відповідно до ст..66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-Х11 від 05.11.1991 року до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). За змістом ст.. 37 Закону України «Про державну службу», який є спеціальним по відношенню до вказаного вище Закону, та відповідно до п.1 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами, заробіток для призначення пенсії державного службовця визначається у наступному порядку: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, встановлених на момент призначення пенсії. Інші виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії (надбавки, премії, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук) визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60. Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 року визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно якого заява про призначення (перерахунок) пенсія або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи у повноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодження із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. З матеріалів пенсійної справи [PERSON] № 122582 вбачається, що за її особистою заявою до управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі від 25.03.2005 р. та на підставі доданих нею документів, в тому числі й довідки Бобринецької районної ради №01-13/4 від 25.03.2005р. та №7 від цього ж числа, УПФУ в Бобринецькому районі проведено нарахування позивачці пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» з 26.03.2005 року в розмірі 721 грн. 83 коп. Відповідно до поданої заяви позивачки їй у січні 2006 року припинено виплату пенсії у зв'язку із переведенням на пенсію чоловіка - пенсіонера МВС, по втраті годувальника та 22.01.2007 року за заявою [PERSON] відновлено виплату їй пенсії державного службовця, а починаючи з 01.05.2007 року на підставі поданої нею заяви та довідки Бобринецької районної ради 301-13/37 від 23.07.2007 року у відповідності до Постанови КМУ № 700 від 12.05.2007 року їй проведено перерахунок пенсії у бік збільшення, при цьому порушень вимог ст.. 44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» судом не встановлено. Як вбачається із пояснень спеціаліста управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Крижної Л.І., за наслідками перевірки пенсійної справи [PERSON], при призначенні пенсії та при її подальших перерахунках порушень вимог чинного пенсійного законодавства не встановлено. Надана Бобринецької районною радою позивачці довідка про заробітну плату №01-13/4 (а.с.83) для призначення пенсії містить інформацію про посадовий оклад, надбавку за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи державного службовця [PERSON] станом на 01.04.2005 року. Дослідивши вказану довідку Бобринецької районної ради №01-13/4 від 25.03.2005 року та врахувавши роз'яснення спеціаліста Крижної Л.І. та покази свідка [PERSON], суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам статті 37 Закону України «Про державну службу» та не суперечить Порядку №224/30. З пояснень представників відповідача УПФУ в Бобринецькому районі та особистої заяви [PERSON] про призначення пенсії від 25.03.2005 року вбачається, що саме остання надала до УПФУ в Бобринецькому районі вказану вище довідку, тому доводи позивачки про неправомірні дії та бездіяльність відповідача Бобринецької районної ради, щодо відмови видати їй довідку про заробітну плату для призначення пенсії не відповідають дійсності, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні й факти відмови відповідача видати позивачці довідки про її заробіток для подальшого перерахунку розміру пенсії, так 10 січня 2007 року Бобринецької районною радою їй видано довідку про середньомісячну заробітну плату помічника - консультанта народного депутата станом на 01.01.2006 року №004-02/1, крім того відповідачем не порушувались норми ст.. 33 Закону України «Про інформацію», так як на всі звернення позивачки до нього вона отримувала відповіді у визначений статтею вказаного закону строк (т.1 а.с.20-21). Аналогічно не підлягають задоволенню й позовні вимоги щодо бездіяльності та неправомірних дій пов'язаних з відмовою Апарату Верховної ради України видати довідку про заробіток позивачці. Оскільки вона була прикріплена для кадрового та фінансового обслуговування до Бобринецької районної ради та не перебувала у штаті Апарату ВРУ, то останнім правомірно на її письмове звернення від 10.10.2006 року відмовлено у наданні такої довідки (т. 1, а.с.18,22). Щодо листа - звернення від 03.06.2006 року то позивачка не надала до суду належних доказів вручення його адресату, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки відповідно до ст.. 4.1. Положення про помічника - консультанта народного депутата України, затвердженого постановою КМУ від 13.10.1195 року №379/95-ВР, розподіл місячного фонду заробітної плати помічнику - консультанту народного депутата України здійснює самостійно народний депутат, такий розподіл є індивідуальним щодо кожного помічника - консультанта, суд вважає доводи позивачки про те, що розмір її заробітної плати має відповідати розміру заробітної плати помічника - консультанта народного депутата України [PERSON] безпідставними, а відмову Бобринецької районної ради Кіровоградської області та Апарату Верховної Ради України надати позивачці довідку про заробітну плату для призначення пенсії аналогічну довідці виданій [PERSON] правомірною. Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, тому доводи позивачки про неправомірність дій управління пенсійного фонду в Бобринецькому районі щодо збирання поза її відомом довідок з місць її роботи є необґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 33 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-Х11 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до ст.. 37 Закону України «Про державну службу» (редакція 2005р.) пенсія державного службовця призначається за 10 років роботи в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати. Оскільки доплата за додаткове навантаження не є складовою заробітної плати державного службовця в контексті статті 33 Закону України «Про державну службу», то управлінням пенсійного фонду України в Бобринецькому районі правомірно не прийнято цієї доплати до розрахунку пенсії [PERSON] та до подальших її перерахунків. Відповідно до ст..37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. З метою вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». До зазначеної постанови внесені зміни постановою Кабінету Міністрів від 23 квітня 2003 року №581 про доповнення її пунктом 4 за змістом якої, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набирання чинності Законом України від 16 січня 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії: надбавки за звання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання «Заслужений», за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховується в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 2005 року № 646 абзац четвертий підпункту 2 пункту 4 Постанови від 31 травня 2000 року №865 викладено в новій редакції за змістом якої премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Так, як позивачка фактично не отримувала надбавки за додаткове навантаження, а отримувана нею доплата за додаткове навантаження не передбачена законодавством та не враховується при визначенні розміру заробітку для перерахунку пенсії у порядку визначеному Постановою КМУ №865 з подальшими змінами, тому в Бобринецької районної ради були підстави не включити її в довідку про заробітну плату [PERSON] №004-02/1 від 10.01.2007 року та №01-13/37 від 23.07.2007 року, а в управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі, не включити вказану доплату в розмір заробітку для перерахунку пенсії позивачки, який проведено з 01.05.2007 року на підставі постанови КМУ №700 від 12.05.2007 року. Оскільки відповідно до ст.. 58 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.. 81 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати відноситься до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України та в судовому засіданні встановлено, що при призначенні пенсії позивачці та при її подальших перерахунках порушень законодавства з боку відповідачів не було, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення невиплаченої пенсії з відповідачів Апарату Верховної Ради України, Бобринецької районної ради та Управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі в сумі 177275,15 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного не підлягають також задоволенню й вимоги позивачки щодо стягнення солідарно з відповідачів на її користь моральної шкоди в сумі 15000 грн. так, як в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт її заподіяння.

Результат розгляду: denied