Рішення адміністративного суду від 2008-01-24 00:00:00+02

[PERSON]. звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання не чинними та скасування наказів Департаменту державної виконавчої служби № 596 від 26.03.2007 року та Департаменту державної виконавчої служби Черкаської області № 275 від 26 березня 2007 року про його звільнення з посади начальника державної виконавчої служби у Соснівському районі м. Черкаси, визнання неправомірною бездіяльність Головного управління юстиції в Черкаській області щодо порушення переважного права [PERSON]. на поновлення на посаді та укладення трудового договору в зв'язку з реорганізацією органів Державної виконавчої служби, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 липня 2007 року позов [PERSON]. задоволено в повному обсязі. Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач - Головне управління юстиції в Черкаській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, під час її ухвалення судом були неповно з'ясовані обставини що мають значення для справи, є недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам по справі, судом були порушені норми матеріального та процесуального права, тому вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу. Письмових заперечень на апеляційну скаргу позивача від інших учасників процесу до суду апеляційної інстанції в установлений судом строк не надійшло. Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Головного управління юстиції у Черкаській області підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом першої інстанції встановлено, що позивач [PERSON]. відповідно до наказу № 229/к від 05.09.2006 року Департаменту державної виконавчої служби був призначений начальником Державної виконавчої служби у Соснівському районі м. Черкаси. Наказом № 596 від 26.03.2007 року Департаменту державної виконавчої служби позивач був звільнений із займаної посади у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої служби у Соснівському районі м. Черкаси на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Правовою підставою для прийняття наказу про звільнення позивача є прийняття Постанови Кабінету Міністрів України № 1622 від 16.11.2006 року «Про ліквідацію департаменту Державної виконавчої служби» відповідно до якої ліквідовано департамент Державної виконавчої служби, що діє у складі Міністерства юстиції України, як урядовий орган державного управління. Задовольняючи позов [PERSON]., суд першої інстанції зазначив, що звільнення [PERSON]. ніяким чином не узгоджуються із нормами чинного трудового законодавства, Конституції України, якою визначено право громадянина на працю, прямо протирічать їм, при цьому посилався на те, що: - проведення розрахунку з [PERSON]. та надання йому трудової книжки відбулося всупереч ст. ст. 47,48,116 КЗпП України, · направлення Головним управлінням юстиції у Черкаській області ще 16 березня 2007 року [PERSON]. повідомлення про те, що йому пропонується посада начальника відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції за відсутності наказу про звільнення [PERSON]. із займаної посади, а також за відсутності будь - яких доказів про належне доведення вказаної інформації [PERSON]. \ повідомлення від 16.03.2007 року , а наказ про звільнення з посади -26.03.2007 року \. - складення начальником Головного управління юстиції у Черкаській області та його заступником акту від 16.03.2007 року про те, що [PERSON]. у письмовій формі було запропоновано посаду начальника відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції, і [PERSON]. в усній формі відмовився від запропонованої посади, а в письмовій формі засвідчити відмову відмовився - ніяким чином не узгоджується із фактичними обставинами справи і суперечить їм, оскільки фактично за виключенням [PERSON]. всі решта працівників ДВС у Соснівському районі м. Черкаси були переведені до новоутвореного Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, який створений на базі ліквідованої ДВС Соснівського району м. Черкаси. Вказаний Акт складено без наявності наказу про звільнення [PERSON]. з посади, такий Акт [PERSON]. вперше побачив в судовому засіданні і обставини складання йому невідомі. А враховуючи ті обставини, що він складений за підписами двох осіб - начальника Головного управління юстиції та його заступника , які в тій чи іншій мірі зацікавлені у вирішенні спору, суд оцінює даний акт від 16.03.2007 року - критично. - відсутні будь - які докази про належне доведення до [PERSON]. даних акту , наказу про звільнення, з посиланням на те, що повідомлення направлялись за адресою, яку вказав [PERSON]. при прийнятті на роботу, в той час коли [PERSON]. станом на 16.03.2007 року виконував обов'язки начальника ДВС Соснівського району м. Черкаси, відповідачу достовірно відоме робоче місце позивача . Проте з такими висновками суду не можна погодитися, оскільки вони не відповідають обставинам встановленим по справі. Висновки суду першої інстанції щодо проведення розрахунку з [PERSON]. та надання йому трудової книжки всупереч вимогам ст. ст. 47,48,116 КЗпП України не підтверджені в судовому засіданні жодним доказом. Крім того, порушення вказаних норм трудового законодавства не впливають на вирішення питання про законність звільнення [PERSON]. Відповідно до наданих суду апеляційної інстанції документів - повідомлення про майбутнє звільнення та матеріалів справи вбачається, що [PERSON]. 24.01.2007 року був особисто попереджений про майбутнє звільнення із займаної посади відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. 26.03.2007 року наказом № 596 голови комісії з ліквідації Департаменту державної виконавчої служби [PERSON]. був звільнений із займаної посади у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої служби у Соснівському районі м. Черкаси на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.5). Вказаний наказ був оголошений позивачу [PERSON]., про що свідчить наказ голови комісії з ліквідації державної виконавчої служби Черкаської області № 275 від 26 березня 2007 року (а.с.6). Інші висновки суду щодо відсутності будь - яких доказів про належне доведення до Корчаки повідомлення про те, що йому пропонується посада начальника відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції за відсутності наказу про звільнення [PERSON]. із займаної посади, також не ґрунтуються на матеріалах справи, у судовому рішенні не наведено жодних доказів на підтвердження таких висновків суду. Таким чином, твердження суду першої інстанції щодо незаконності звільнення [PERSON]. не ґрунтуються на матеріалах справи. Навпаки матеріали справи свідчать про те, що відповідачі Департамент державної виконавчої служби, головне управління юстиції у Черкаській області звільняючи позивача [PERSON]. діяли із дотриманням вимог КЗпП України щодо попередження позивача про наступне звільнення не менш як за два місяця, йому було запропоновано іншу посаду і в зв'язку з відмовою від іншої посади його правомірно було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлюючи Корчаку на посаді начальника, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не врахував наступні обставини. Застосовуючи ст.42-1 КЗпП України щодо права на поворотне прийняття на роботу, суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» застосування Кодексу законів про працю України у відносинах державної служби можливо лише у конкретно визначених законом випадках, щодо: особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців (ст.14), тривалості та оплати робочого часу (ст.20), службових відряджень (ст.21), підстав припинення державної служби (ст.30). Таким чином, Закон України «Про державну службу» не містить жодних приписів щодо можливості поворотного прийняття на службу державних службовців відповідно до вимог ст. 42-1 КЗпП України, тому застосування судом першої інстанції вказаної норми права слід визнати неправильним. Крім того, слід зазначити, що виходячи з аналізу нормативно-правових актів, які є в матеріалах справи, зокрема, Постанови Кабінету Міністрів України №1622 від 16.11.2006 р. «Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої служби» та наказів Міністерства Юстиції України № 21/5 від 25.01.2007 року (а.с.60), Міністерства Юстиції України № 22/5 від 26.01.2007 року (а.с.61) Департаменту ДВС № 2 від 19.01.2007 р.(а.с.64), витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб про припинення ДВС у Соснівському районі м. Черкас (а.с.68) та про реєстрацію Соснівського районного відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції (а.с.67) витікає, що в даному випадку відбулася саме ліквідація Департаменту державної виконавчої служби та державної виконавчої служби у Соснівському районі м. Черкас, а не реорганізація, як стверджує позивач. Відповідно до цього висновки суду щодо порушення права позивача протягом одного року на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, якщо Міністерство юстиції України через свої структурні підрозділи здійснює прийняття на роботу працівників аналогічної кваліфікації, оскільки фактично відбулась не ліквідація органу Державної виконавчої служби, а її фактична реорганізація з передачею правонаступником всіх прав та обов'язків не відповідають вищевказаним обставинам по справі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач працював на посаді начальника ДВС у Соснівському районі м. Черкас та його було звільнено саме з цієї посади та саме з цієї юридичної особи. Проте суд першої інстанції поновив позивача на посаді та в юридичній особі, на якій він не працював до звільнення - на посаді начальника Соснівського районного відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. Ця посада була створена лише 26.01.2007 р. після прийняття Міністерством юстиції України відповідного наказу № 22/5, якими були створені районні відділи ДВС відповідних управлінь юстиції. ДВС у Соснівському районі м. Черкас та Соснівське районне ВДВС Черкаського міського управління юстиції - це дві різних юридичні особи, які на момент постановлення судового рішення існували згідно з даними Державного реєстру юридичних осіб. Відповідно до наказу № 220/н від 23.03.2007 року Головного управлінням юстиції у Черкаській області Поліщука М.В. призначено на посаду начальника ДВС у Соснівському районі м. Черкас. Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки вказаному наказу та безпідставно поновив позивача на посаді, яку обіймає інша особа, відповідно до наказу, який був і є чинним на момент розгляду справи. Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам, а порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, відповідно до вимог ст. 202 КАС України постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення яким у задоволенні позовних вимог [PERSON]. відмовити в повному обсязі.

Результат розгляду: denied