Рішення адміністративного суду від 2008-07-30 00:00:00+03

[PERSON]. звернулася до суду з адміністративною позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в якій просить зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплатити належну їй щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки в розмірі 6600 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії, а тому відповідачами, згідно ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, повинна виплачуватися їй щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Оскільки у передбаченому законом розмірі допомога позивачу виплачена не була просить стягнути суму щорічної допомоги за 2005-2007 рік у розмірі 6600 грн. 25.04.2008 року ухвалою суду, за клопотанням позивача, Головне управління праці та соціального захисту населення було виключене з участі у справі в якості 2-го відповідача. 25.04.2008 року позивач доповнила позовні вимоги та просить визнати бездіяльність відповідача - УПСЗН Красноградської районної державної адміністрації, щодо не нарахування та виплати належних йому соціальних виплат такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а також надала заяву про розгляд справи в її відсутність, доповнені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові заперечення проти позову в яких просив відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, вказав, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи”, здійснюється за рахунок державного бюджету. Головним розпорядником кошів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Роз'яснення порядку застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” провадиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Законами України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки передбачалось, що до внесення відповідних змін до законів, у нормах яких для розрахунків потрібен розмір мінімальної заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат. Згідно із ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи” конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів Україні відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. А також зазначив, що позивачем пропущений річний строк позовної давності передбачений п. 2 ст. 99 КАС України, та на підставі ст. 100 КАС України просив розглядати позовні вимоги лише в межах 1 року. Крім того, представник відповідача через канцелярію суду надав клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача Кабінет Міністрів України. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обов'язок виплати вказаної допомоги громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян, а тому в даних правовідносинах Кабінет Міністрів України не може бути співвідповідачем по справі. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження згідно ч. 3 ст. 122 КАС України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У позовній заяві позивачкою помилково зазначено, що вона має статус віднесений до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON]. має статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження 2 категорії, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 05.04.1994 року (а.с. 6) та відповідачем не заперечується. Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” евакуйованим із зони відчуження у 1986 році виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Дія зазначеної норми на 2005 рік не зупинялася, але була зупинена на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” встановлено громадянам зазначеної категорії розмір щорічної допомоги на оздоровлення 75 гривень. Таким чином, виплачена позивачці у 2006 році щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 75 грн. відповідає законодавству, яке регулювало спірні правовідносини, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На 2007 рік дія ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена пунктом 30 статті 71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” від 19.12.2006 р. N 489-V. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 вищезазначена норма Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” була визнана неконституційною. У рішенні Конституційного Суду України N 6-рп/2007 також зазначено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачка має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (частина 7 статті 48 Закону № 796-ХІІ). За 2007 рік щорічна допомога на оздоровлення позивачці була виплачена у жовтні 2007 року в розмірі 75 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН Красноградської РДА від 05.06.2008 року № 08-23/1440 (а.с. 41). Згідно ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” були встановлені наступні розмірі мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року: з 1 січня по 31 березня 2007 року - 400 гривень на місяць, з 1 квітня по 30 червня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня по 30 вересня 2007 року - 440 гривень, з 1 жовтня 2007 року - 460 грн. Таким чином, розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення позивача за 2007 рік на момент його виплати становить: 460х3 =1380 грн. Стягненню підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої суми: 1380-75=1305 грн. Зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноградської РДА, оскільки ч.5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян. Крім того, бездіяльність відповідача УПСЗН Красноградської РДА щодо не нарахування та виплати належних позивачу соціальних платежів за 2007 рік, слід визнати такою, що не відповідає вимогам Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (стаття 100 КАС України). Позов в частині стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2006 роки поданий з пропущенням однорічного строку, відповідач просив відмовити у задоволенні позову з цієї підстави, позивач не навів поважних причин його пропуску, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial