Рішення адміністративного суду від 2008-07-17 00:00:00+03

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Житомирського окружного адміністративного суду посилаючись на те, що відповідач в порушення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" при звільнені її в запас і до цього часу не виплатив грошову компенсацію за належне речове майно до 11.03.2000 року - 2182,86 грн. та після 11.03.2000 року - 2910,66 грн. Позивач вважає дії відповідача неправомірними. Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію замість належного речового майна. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила: просить виплатити компенсацію за належне до видачі речове майно до березня 2000 року в сумі 2182,86 грн та видати в натуральному вигляді належне до видачі речове майно після 2000 року, а в разі відсутності майна видати його вартість у сумі 2910,66 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині виплати компенсації за належне до видачі речове майно до березня 2000 року в сумі 2182,86 грн визнав. Надав суду заперечення проти видачі в натуральному вигляді належного до видачі речового майна після 2000 року, а в разі відсутності майна видачі його вартості в сумі 2910,66 грн. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проходила військову службу у військовій частині А 0281 . Згідно наказу командира військової частини від 12.10.2006 року № 214 була звільнена у запас за п.85 пп “б”(за віком). Речовим майном у встановленому порядку позивач не забезпечувалась, про що свідчить довідка-розрахунок № 45 від 12.10.2006 року і заборгованість складає 5093,52 грн. На письмове звернення [PERSON] про виплату грошової компенсації за речове майно військова частина А 0281 листом за № 1465 від 10.07.2007 року повідомила, що в/ч А 0281 дійсно має кредиторську заборгованість перед звільненою [PERSON] згідно довідки-розрахунку за № 45 від 12.10.2006 року. Відповідно до ст.9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей”в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, держава гарантує військовослужбовцям матеріальне і інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. Військовослужбовці одержували за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовці грошову компенсацію замість них. Порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюється Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів. Проте, статтею 2 Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”від 17.02.2000р. №1459/3, з 11.03.2000 року була призупинена дія частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України. Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців). Отже, позивач має право на отримання грошової компенсації за речове майно лише за період до 11.03.2000 року, а за період після 11.03.2000 року і по час звільнення зі служби вона має право на отримання речового майна в натурі. Відповідно до довідки-розрахунку № 45 від 12.10.2006 року розмір заборгованості по компенсації за речове майно, яке підлягає стягненню, становить 2182,86 грн. Речове майно, не отримане позивачем за інший період часу, може бути витребуване в натурі. Розмір грошової компенсації та перелік не отриманого речового майна, зазначені в довідці розрахунку, виданого відповідачем. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 51 грн., що підтверджено документально. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб”єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Таким чином, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем удовий збір у сумі підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted