Рішення адміністративного суду від 2008-10-23 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд припинити державну реєстрацію Громадського об'єднання клуб «Оазис». В обґрунтування позову вказано, що [PERSON], зареєстрований у Дергачівській районній державній адміністрації як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа. Як зазначив позивач, Дергачівською МДПІ при здійсненні контролю за дотриманням податкового законодавства згідно ст. 2 Закону України „Про державну податкову службу в України" встановлено: відповідач не звітує перед Дергачівською МДПІ з III кварталу 2005 року (декларація про доходи від 06.05.2005 року №1970). Із норм ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців" слідує, що фактичне ненадання протягом року та більше фінансової звітності, свідчить по суті про припинення діяльності. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування" платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Як вказав позивач, Дергачівська МДПІ неодноразово направляла до ФОП [PERSON] листи-нагадування про необхідність надання до податкової інспекції податкової звітності. Але до теперішнього часу він до МДПІ не з'явився і звітність не подав. Відповідно до п.17 ч.1 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", органи ДПС в установленому законом порядку мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Така підстава припинення підприємницької діяльності відповідача в судовому порядку, як неподання протягом року органам ДПС податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, передбачена абз. З ч.2 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» В судове засідання представник ДПІ з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями, які направлялись за офіційним місцем знаходження згідно довідки органу реєстрації, про що свідчить підпис його представника у повідомленні про вручення поштового відправлення від 07.10.2008 року. Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON], зареєстрований у Дергачівській районній державній адміністрації як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа. 06.06.2008 року фахівцями ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова було складено акт перегляду журналів вхідної кореспонденції Дергачівської МДПІ та баз даних програмного забезпечення АІС «Облік податків та платежів» у відповідності до якого в період з 06.05.2008 року по 06.06.2008 року від фізичної особи - підприємця [PERSON] кореспонденції не зареєстровано. Відповідно до довідки Дергачівської МДПІ від 27.06.2008 року № [NUMBER] що [PERSON]. податкової заборгованості в бюджети або цільові фонди не має. Відповідно до корінців повідомлень від 22.11.2005 року № 17-140/330, від 06.06.2006 року № 17-153/267, від 20.11.2006 року № 17-153/393, від 13.03.2007 року № 17-104/897 відповідач неодноразово запрошувався до Дергачівської МДПІ у Харківській області з питань подання податкових декларацій. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року N 509-XII до функцій органів державної податкової служби входить здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів обов'язкових платежів). Крім того, податкові органи контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та інших платежів, а також, перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів; забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також, стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; проводять перевірки фактів приховування і зниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та Іншими законами України. Відповідно до п.2 ст. 9 ЗУ „Про систему оподаткування" зі змінами та доповненнями від 18.02.97 р. №77/97-ВР платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів). Відповідно до п.1.3 ст. 1 Порядку складання податкового звіту про використання коштів неприбутковими установами й організаціями, який затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 11 липня 1997 р. №233, податковий звіт про використання коштів неприбутковими установами й організаціями складається і подається неприбутковою установою за кожний звітний період. Відповідно п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України №2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: а) календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); в) календарному року - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Відповідно до п.8.6 положень Наказу ДПАУ № 80 від 19 лютого 1998 року „Про затвердження Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів)" якщо платник податків не має заборгованості перед бюджетом, та у разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків - про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності, постановлення судового рішення про припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, визнання повністю або частково недійсними установчих документів чи змін до них. Відповідно до п.2 ст. 38 ЗУ „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.03 р. № 755-ІУ підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року до державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням. На час розгляду справи відповідачем не надано вищевказані документи до Дергачівської МДПІ у Харківській області починаючи з III кварталу 2005 року до теперішнього часу. Суд, проаналізувавши положення ст. 71 КАС України прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача суду не надав. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та правомірність вимог позивача, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted