Рішення адміністративного суду від 2008-04-16 00:00:00+03

Заявлено позов про стягнення фінансових санкцій з [PERSON] на загальну суму 1700 грн. Позов мотивовано наступним. Прокуратурою Ленінського району при проведенні перевірки Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області встановлено факт несплати фінансових санкцій в розмірі 1700 грн., накладених постановою № 032087 від 10.09.2007 року за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, 14.08.2007 року державними інспекторами Лановенко І.С., Бадаловим Р. здійснено перевірку транспортного засобу “Даймлер”, державний номерний знак [NUMBER], під час здійснення нерегулярних пасажирських перевезень по маршруту “Вінниця - Феодосія”. При перевірці встановлено, що у водія [PERSON]. були відсутні документи, передбачені ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, зокрема ліцензійна картка, документ про оплату послуг. Про виявлене порушення було складено акт №010576 від 14.08.2007 року. 10.09.2007 року за результатами розгляду справи щодо порушення відповідачем законодавства про автомобільний транспорт винесено постанову № 032087 про застосування до останнього фінансових санкцій в сумі 1700 грн. Копію постанови направлено відповідачу. У зв'язку з тим, що відповідач не сплачує фінансові санкції, що тягне за собою ненадходження коштів до державного бюджету та ставить під загрозу своєчасне виконання державою своїх економічних, соціальних, політичних та інших функцій та суттєво порушує інтереси держави, позивач звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні прокурор, представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті позов підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також вказали, що постанова № 032087 від 10.09.2007 року про застосування до відповідача фінансових санкцій, не оспорювалась та не оскаржувалась і на даний час є чинною. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши на відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника прокуратури, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, відповідача, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Згідно акту № 010576 від 14.08.2007 року, складеного державними інспекторами Лановенко І.С., Бадаловим Р., під час перевірки автомобіля “Даймлер”, державний номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], виявлено порушення, а саме надання послуг з перевезення пасажирів без ліцензійної картки та документа що засвідчує оплату послуг, чим порушено вимоги ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”. Постановою № 032087 від 10.09.2007 року, винесеної начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області Ратовським А.С., за порушення законодавства -здійснення нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення документів, а саме: без ліцензійної картки, документа про оплату транспортних послуг, на підставі ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”до відповідача застосовано фінансову санкцію в розмірі 1700 грн. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, 05.12.1996 року [PERSON], зареєстрований як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний код -[NUMBER].[PERSON]отримав ліцензію Міністерства транспорту та зв'язку на надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі): внутрішні перевезення вантажів, міжнародні перевезення пасажирів, строк дії ліцензії з 19.10.2006 року до 18.10.2011 р. Згідно вимог ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України. Відповідно до абз. 3 ч.1. ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі (п. 3). У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21). Справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (п. 25). Фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову (п. 28) Таким чином, судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством України щодо проведення перевірки та накладення фінансових санкцій. У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Таким чином, судом встановлено, що СПД [PERSON]має заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1700 грн., за порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується матеріалами справи. Тому вказана сума підлягає стягненню. Враховуючи те, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Результат розгляду: granted