Рішення адміністративного суду від 2008-06-26 00:00:00+03

Позивач просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо виплати їй, як інваліду війни ІІ групи щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі та стягнути з відповідачів недоплачену разову грошову допомогу за 2005 - 2007 роки в розмірі 7788 грн. Вимоги мотивує тим, що їй, як інваліду війни ІІ групи відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Однак за 2005 -2007 роки вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі. Позивач в судове засідання не з'явилась, просить справу розглядати без її участі. Представники відповідачів - Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з'явилися з причин суду не відомих. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заперечення суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи та враховуючи, що: - спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; - позивач -є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 26 квітня 1996 р.; - згідно ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня таким особам виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Як вбачається з довідки Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 5044/29 від 13.12.2007 позивач отримала разову грошову допомогу до 05 травня у 2005 році у розмірі 330 грн., у 2006 році - 330 грн., у 2007 році - 360грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2005 рік”, “Про державний бюджет на 2006 рік”, “Про державний бюджет на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Беручи до уваги річний строк позовної давності в адміністративному судочинстві та вимоги ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, що такі виплати проводяться до 30 вересня відповідного року, суд стягує заборгованість лише за 2007 рік. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 360грн., суд вважає необхідним стягнути на її користь недоплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 2920,48 грн. . В решті позов задоволенню не підлягає. Щодо вимог, заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання їх дій незаконними та стягнення з них недосплаченої разової грошової допомоги, суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних вимог до нього суд відмовляє. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial