Рішення адміністративного суду від 2008-06-12 00:00:00+03

27 березня 2008 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2008 року направлено на новий розгляд справу за позовом [PERSON] до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, Державної податкової адміністрації України, третя особа Бабушкінський районний відділ Дніпропетровського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області. Позивач просить: - зобов'язати відповідача виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про нього; - зобов'язати відповідача знищити Облікову картку Ф. № 1 ДР, на підставі якої, були внесені дані, про привласнення індивідуального ідентифікаційного номера і зональні відомості про нього, в інформаційному фонді Державного реєстру БДПІ м. Дніпропетровська та Державної податкової адміністрації України; - зобов'язати Державну податкову адміністрацію України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер і всю інформацію про нього з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і інших обов'язкових платежів та повідомити його у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації про нього з Держреєстру, включаючи прізвище, ім'я, по батькові, ідентифікаційний номер і все пов'язане з ним; - зобов'язати відповідача зробити в паспорті позивача на сторінці 7, або 8, або 9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі і без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою БДПІ і зберегти за заявником раніше встановлену форму обліку платника податків і інших обов'язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера. Під час судового розгляду справи позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Від представників відповідачів на адміністративний позов позивача надійшли письмові пояснення, доводи та заперечення проти позову з проханням відмовити у задоволені позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивач помилково вважає, що роз'ясненням податкової інспекції про порядок відмови від ідентифікаційного номера порушено його право і якщо він звернеться в податкову інспекцію у встановленому законодавством порядку його вимоги будуть задоволені. Але вважає, що вони не мають право робити будь які відмітки у паспорті. Від третьої особи надійшла письмова заява з проханням розглянути справу без її участі. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи сторін суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 20 липня 2005 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з письмовою заявою про те, що він відмовляється від раніше наданого йому ідентифікаційного номера. Відповіддю Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 27.07.2005 року за № 19925/6/28-431 йому було надано роз'яснення щодо дій, які необхідно здійснити стосовно присвоєння та скасування ідентифікаційного номера. Позивач вважає, що зазначеною відповіддю було порушено його права. Вирішуючи спір по суті суд встановив, що частиною 2 статті 1 Закону України від 22.12.1994 «Про Державний реєстр платників податку та інших обов'язкових платежів» передбачено право платників податку та інших обов'язкових платежів через свої релігійні переконання відмовитися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомивши про це відповідні державні органи, та сплачувати державні платежі за раніше встановленою формою, про що отримати відповідну відмітку в Паспорті. Для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні податкові органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. Представник відповідача визнає, що позивач мають право на відмову від ідентифікаційного номеру та не заперечує проти цього. Спільним наказом МВС України та ДПА України за № 602М226 від 6.07.2006 «Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів» встановлено, що особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви, яка наведена в додатку 2 Порядку (форма В2), та додає до неї свідоцтво про народження, паспорт громадянина України та інше. Згідно з п. 3 Порядку посадова особа органу ДПІ отримавши заяву з додатком, перевіряє інформацію про дану особу, та у термін 30 календарних днів з дня прийняття заяви надає заявнику довідку, форма якої наведена в додатку 3 до Порядку (форма ВЗ). Відповідно до п. 4 Порядку особа подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою В3 та паспорт громадянина України. Згідно з п. 5 Порядку посадова особа Органу внутрішніх справ розглядає довідку за ф. ВЗ щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності пред'явленому і паспорту, після цього вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку, зміст якої наведено в додатку 4 Правил. Згідно з п. 6 Правил після надходження відривного корінця до формі № ВЗ від органу внутрішніх справ щодо внесення відмітки до паспорта, посадова особа ДПІ протягом 2-х тижнів учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, після цього, згідно з ст. 5 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових виплат...» від 20.02.2003р. до державного реєстру не вноситься інформація про осіб, яки через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та відповідні державні органи. Ст. 2 КАС передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Суд перевіряє, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чи обґрунтоване рішення, чи використані повноваження з метою, з якою це повноваження надано тощо. По справі встановлено, що відповідач визнав, що [PERSON] має право на відмову від ідентифікаційного номеру, проте позивач не виконав дії, передбачені вищезазначеним Порядком, в результаті чого посадова особа органу ДПІ не мала можливості надати йому довідку форми ВЗ, а орган внутрішніх справ без даних документів на має можливості зробити відмітку у паспорті, тобто позивач сам створив умови, які перешкоджають йому здійснювати свої права, на підставі чого суд доходить висновку, що з боку посадової особи органу ДПІ не вбачається ніяких порушень прав позивача. Посилання позивача на те, що вищезазначений Наказ є незаконним не може бути прийнято до уваги судом, оскільки на момент вирішення спору в суді зазначений Наказ є чинним, не скасовано та визнано у встановленому порядку таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову позивача немає.

Результат розгляду: denied