Рішення адміністративного суду від 2008-01-09 00:00:00+02

17 грудня 2007 року позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо недорахування та невиплати їй одноразової щорічної грошової допомоги та стягнути таку допомогу з відповідача на її користь за 2007 рік в розмірі 1900 гр., посилаючись на те, що вона являється вдовою померлого інваліда війни і відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їй відповідач зобов'язаний щорічно до 5 травня надавати щорічну одноразову грошову допомогу в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте в порушення вимог Конституції України і вказаного закону, їй в 2007 році виплачено 150 гр.. Враховуючи, що у 2007 році мінімальна пенсія складала 410 гр., їй було недораховано і не виплачено 1900 гр.. Ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», встановлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюється органом праці та соціального захисту населення, тому вона і просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати вчинити перерахунок разової щорічної допомоги за 2007 рік, стягнувши з відповідача 1900 гр. недовиплаченої за вказаний період разової щорічної допомоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього надійшло клопотання розглянути справу у його відсутність і пояснення, в яких він позовні вимоги не визнає повністю, посилаючись на те, що ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» для вдів інвалідів війни, які померли передбачена разова щорічна грошова допомога в розмірі 150 гр., вказана допомога позивачці у 2007 році виплачена, норми цього закону є пріоритетними відносно норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому вони не зобов'язані виплачувати позивачці таку допомогу в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком і вони являються неналежним відповідачем по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і заслухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з слідуючих підстав: Поясненнями сторін, посвідченням учасника війни і довідкою відповідача доведено, що [PERSON] являється вдовою інваліда війни, який помер і їй як вдові інваліда війни, який помер, у термін до 5 травня в 2007 році надана одноразова щорічна грошова допомога розмірі 150 гр. Згідно ст.12 ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни щорічно до 5 травня повинна надаватись разова щорічна грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а згідно ст.17 1 цього ж Закону, виплата разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік», мінімальна пенсія за віком у 2007 році встановлена в розмірі 410 гр. Згідно ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів не допускається звуження змісту обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, в тому числі і зупинення дії законів, лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк; згідно ст. 95 Конституції України і ст. 38 Бюджетного Кодексу України, визначено вичерпний перелік правовідносин, які регулюються законом «Про державний бюджет»: встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, а згідно ст.27 Бюджетного Кодексу України, законом про бюджет не може встановлюватися інше правове регулювання відносин, що є предметом регулювання інших Законів України. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп /2007 р. від 9 липня 2007 року визнано, що положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», які обмежують щорічні грошові разові виплати, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі і ст.ст. 12 -14 є неконституційними. Пленумом Верховного Суду України № 9 від 1.11.1996 року «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» встановлено, що судам під час розгляду справ необхідно піддавати оцінці нормативно - правові акти будь-якого державного чи іншого органу, в т.ч. і акти президента України, та розпорядження Кабінету Міністрів України, акти органів місцевого самоврядування на відповідність їх як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці відносини. Оскільки положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» стосовно обмеження соціальних виплат, в тому числі і виплат, на які має право позивачка, визнанні неконституційними, рішення Конституційного суду України є обов'язковим до виконання на території України і є преюдиційним для судів загальної юрисдикції при вирішенні позовів, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними, суд приходить до висновку, що дії відповідача по виплаті одноразової щорічної грошової допомоги в 2007 році позивачці в заниженому розмірі є неправомірними. Його твердження про пріоритетність норм Закону України «Про Державний Бюджет України на 2007 рік» щодо дії норм інших законів є безпідставними - дії відповідача по виплаті допомоги не відповідали вимогам Конституції України і Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», тому відповідач зобов'язаний нарахувати і виплатити позивачу разову щорічну грошову допомогу в розмірі 1900 гр. за 2007 рік.

Результат розгляду: granted