Рішення адміністративного суду від 2008-06-11 00:00:00+03

Позивач [PERSON] працювала з 01.11.1977 року по 01.04.1980 року у ВАТ «Квазар»(в той час Київське виробничо-технічне об'єднання «Кристал») оператором прецизійної фотолітографії, а з 01.04.1980 року по 11.07.1988 року травильником прецизійного травлення. Згідно з наказом від 08.07.1988 року № 641 позивач звільнилась з вищевказаного підприємства за переведенням та загальний стаж на цих роботах складає більше 10 років. Всі ці відомості підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями трудової книжки та довідками ВАТ «Квазар»від 15.04.2005 р. № 144/006, від 17.05.2005 р. № 179/006, № 180/006. Після досягнення позивачем пенсійного віку -11.10.2007 р. їй виповнилось 50 років, вона звернулась 24.10.2007 року до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи. Відповідач відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що оскільки на період роботи за професіями «оператор прецизійної фотолітографії та «травильник прецизійного травлення»діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРС від 22.08.1956 р. № 1173, в яких відсутні дані професії, то призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р., можливо тільки за умови проведення атестації на підприємстві, докази чого необхідно надати разом з пільговою довідкою. У відповідності до п. «б»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах згідно з положеннями Закону є досягнення пенсійного віку і наявність загального стажу 20 років, 10 з яких на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону. Статтею 100 Закону встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 6 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 06.12.1991 р. № 1931 до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діють наявні списки. Дійсно судом встановлено, що на час роботи позивача діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, робота у яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і у пільговому розмірі, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, до якого не були включені професії «оператор прецизійної фотолітографії»і «травильник прецизійного травлення». Проте ці професії були включені вперше до Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 р. і на сьогоднішній день входять до переліку професій, що дають право на призначення пільгової пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Із змінами і доповненнями»(код 16а - травильники прецизійного травлення, 16.4а -оператори прецизійної фотолітографії). Суд, аналізуючи зміст наведених нормативно-правових актів, приходить до висновку, що твердження відповідачів щодо обов'язкового проведення атестації робочих місць для призначення пенсії позивачці на пільгових умовах, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного. Атестація робочих місць повинна проводитись відповідно до 4. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України від 01.08.1992 р. № 442 (чинна на даний час) в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. При цьому, судом враховуються положення щодо проведення атестації, викладені у наказі Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». У пункті 4.1. цього наказу акцентовано увагу на те, що зазначена постанова про порядок проведення атестації набула чинності з 21.08.1992 р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Якщо ж атестація з 21.08.1992 р. не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 р. включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (п. 4.5 наказу). Третя особа надала відомості про те, що вперше атестація у ВАТ «Квазар»була розпочата в 1993 році, тобто після набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць і не була завершена у зв'язку з реорганізацією. Суд визнає, що в даному випадку проведення атестації на підприємстві, де позивач працювала на роботах, які на сьогоднішній день дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, не залежить від позивача і те, що вона не проводилась не може бути підставою для відмови призначити пенсію позивачці на пільгових умовах. Судом достовірно встановлено, що до моменту набрання чинності постанови про порядок проведення атестації позивач вже мала 10-річний стаж на роботах зі шкідливими умовами праці, необхідний для призначення пільгової пенсії. За загальним правилом, встановленим статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення»пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, тому вимоги позивача щодо призначення їй пенсії з дня звернення до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва -з 24.10.2007 р. визнаються судом обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на нормах діючого законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Результат розгляду: granted