Рішення адміністративного суду від 2008-05-05 00:00:00+03

У лютому 2008 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Київського міського голови Черновецького Л.М., що проявилась у: не проведенні особистого прийому громадян; не доведенні до відома громадян графіку особистого прийому Київського міського голови; незабезпеченні першочергового особистого розгляду звернень Героїв України, Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни; та зобов'язати Київського міського голову Черновецького Л.М. проводити особистий прийом громадян, затвердити та довести до відома громадян графік особистого прийому громадян Київським міським головою. Позовні вимоги мотивує тим, що своєю бездіяльністю відповідач порушує право жителів територіальної громади міста Києва, та особисте право позивача на звернення до Київського міського голови у встановленому Законом порядку, посилаючись на ст.ст. 3, 6, 10, 12, 38, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; ст.ст. 1, 22 Закону України "Про звернення громадян" просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просить його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що позивач не має право на оскарження бездіяльності відповідача, так як його права не порушуються. Суд вислухавши пояснення учасників судового процесу, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є членом Київської міської територіальної громади, Героєм України та депутатом Київської міської ради. Предметом позовних вимог є бездіяльність що на думку позивача проявилась у не проведенні особистого прийому громадян; не доведенні до відома громадян графіку особистого прийому Київського міського голови; незабезпеченні першочергового особистого розгляду звернень Героїв України, Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни. Також судом встановлено що з боку відповідача протягом 2007 року по 26.02.2008 р. не проводився особистий прийом громадян та графік особистого прийому громадян не було доведено до відома громадян. Приходячи до такого висновку, суд виходить з того, що в порядку передбаченим ч.2 ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності своєї бездіяльності покладений на відповідача, а з його боку доказів на спростування в цій частині позовних вимог надано не було та не було надано доказів реєстрації звернення громадян на особистому прийомі які за правилами ч.4 ст. 22 Закону України «Про звернення громадян» підлягають реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування», первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Згідно із ч.1 ст.10 цього ж Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Пунктом 17 ч.3 ст. 42 вказаного Закону, міський голова веде особистий прийом громадян. У відповідності до ч.1 ст. 22 Закону України «Про звернення громадян», керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян. Отже дія щодо проведення особистого прийому громадян носить обов'язків характер. Враховуючи предмет позовних вимог, реалізація цього обов'язку повинна вчинятись також із передбаченим ч.2 ст. 22 порядком останнє зазначеного Закону, а саме прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян. За таких обставин суд приходить до висновку, що з боку міського голови була допущена бездіяльність, яка полягала у не проведені особистого прийому громадян у період з 2007 року по 26.02.2008 року та не у доведенні до відома громадян графіку прийому за цей же період. Така бездіяльність була перешкодою позивачу у реалізації свого такого права, а отже підлягає захисту в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача уточнив що має місце звернення за захистом порушеного права в межах строків позовної давності, а тому суд застосовуючи положення ч.2 ст. 11 КАС України вважає за можливе обмежити період захисту порушеного у який тривала бездіяльність до річного строку позовної давності, а саме із 20.02.2007 року по 20.02.2008 року Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність з боку міського голови в частині не проведення особистого прийому громадян та не доведенні до відома громадян графіку особистого прийому підлягають задоволенню в межах строку починаючи з 20.02.2007 року по 20.02.2008 року. Також суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог в частині незабезпеченні першочергового особистого розгляду звернень Героїв України, оскільки позивач має статус Героя України, а з боку відповідача не було забезпечено порядку реалізації такого права Героїв України. Що стосується іншої частини позовних вимог, то на думку суду вони є такими що не підлягають задоволенню в зв'язку із безпідставністю.

Результат розгляду: partial