Рішення адміністративного суду від 2008-01-31 00:00:00+02

[PERSON]. звернувся зі адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у м. Судаку зазначаючи, що вона є пенсіонеркою та пенсія їй призначена мінімальна за досягненням пенсійного віку. Вона звернулася до відповідача з проханням провести їй перерахунок пенсії та збільшити пенсію на 30 % відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ”, оскільки вона має статус „діти війни.” Дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ” була призупинена п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України”, але рішенням Конституційного суду України № 6-рп\2007 від 09 липня 2007 року у справі № 1-29\07положення п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України” було визнано таким , що не відповідає Конституції, а як слід п. 12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України” втратив свою дію з часу прийняття цього рішення. 23 серпня 2007 року відповідач відмовив позивачці у проведенні перерахунку пенсії, мотивуючи тим , що порядок проведення перерахунку пенсії особам ,які мають статус „діти війни ”, ще не ухвалений головним управлінням пенсійного фонду України. Вважає , що її права грубо порушуються відповідачем та за їх захистом вона звернулася до суду. Просить суд визнати дії Управління пенсійного фонду України у м. Судаку, щодо відмови проведення перерахунку пенсії неправомірними і зобов'язати провести перерахунок призначеної раніше пенсії починаючи 09 липня 2007 року по теперішній час. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Управління пенсійного фонду України у м. Судаку АР Крим за довіреністю Сейтхалилова Л.І. позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що з моменту прийняття Конституційним судом України рішення № 1-29\2007 від 09 липня 2007 року ст.. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ” є діючою, але ні в самій статті ні в закону України „Про соціальний захист дітей війни ” не передбачено яким саме чином, зо рахунок яких коштів та в якому процедурному порядку здійснюється призначення та виплата вказаного підвищення пенсії. Відповідач звертає увагу суду на те, що нормативними законодавчими актами України не визначено поняття терміну „мінімальної пенсії за віком”, а як слід станом на теперішній час фактично відсутній конкретний механізм й практичне застосування ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни ”. Окрім того , відповідач посилаючись на норми ст. 18 п.5 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ” зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється винятково шляхом внесення змін у даний закон. А оскільки відповідних змін до закону внесено не було у зв'язку з прийняттям Конституційним судом рішення , щодо положень ст.. 6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни ”, механізм перерахування пенсії за законодавчому рівні не визначено , тому представник відповідача вважає . що дії відповідача по відмові у здійсненні перерахунку цілком законі, та просить суд в задоволені позову [PERSON]. відмовити. Суд вислухавши пояснення осіб з'явившись у судове засідання, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON]. підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач - [PERSON]айне є пенсіонером за віком про, що свідчить видане Судацький ПФУ 18.09.1995 року пенсійне посвідчення № 3995 та їй присвоєний статус „діти війни”. Тобто позивачка має право на отримання державних соціальних гарантій , передбачених Законом України „ Про соціальний захист дітей війни. З 18 листопада 2004 року набрав чинності Закону України „ Про соціальний захист дітей війни ” № 2195- ІV, статтями 6, 7 цього закону передбачено, що дітям війни пенсії підвищуються на 30 % мінімальної пенсії призначеної за віком. Дія ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни ” була призупинена п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України”, але рішенням Конституційного суду України № 6-рп \2007 від 09 липня 2007 року положення п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України” було визнано таким , що не відповідає Конституції, а як слід п. 12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України” втратив свою дію з часу прийняття цього рішення. Конституційний суд дійшов висновку, „ ...зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законодавчих актів України , встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України , не відповідає статтям1,3, частині2 статті6,частині2 статті8, частині2 статті 19, статтям 21,22 пункту 1 частини 2 статті92, частинами 1 та 2,3 статті 96 Конституції України . Тобто, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів актів України, зупиняти дію окремих законів України та \ або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин...” З оглядом на вищенаведене, суд вважає, що УПФУ в м. Судаку не мало правових підстав відмовляти [PERSON]. у проведенні перерахунку пенсії відповідно до норм ст. 6,7 Закону України „Про соціальних захист дітей війни” Суд вважає, що доводи відповідача щодо відсутності механізму нарахування виплат вказаної категорії соціальних гарантій є безпідставними, оскільки згідно з Конституцією України за відсутності закону, регулюючого дані правовідносини, повинен застосовуватися закон, регулюючий подібні правовідносини

Результат розгляду: granted