Рішення адміністративного суду від 2008-03-19 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Ялтинського міського суду як адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом в порядку процесуальних вимог адміністративного судочинства і просить суд : - Визнати неправомірною бездіяльність Гурзуфського селищного голови та землевпорядника місцевої ради, яка полягає у непідписанні проекту відведення земельної ділянки; - Зобов'язати відповідачів підписати проект відведення земельної ділянки. Адміністративний позов обґрунтовується з наступних підстав. Рішенням Гурзуфської селищної ради № 22 від 25 листопада 2005 року [PERSON]наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.15 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Проект відведення земельної ділянки був розроблений та погоджений з органом по земельних ресурсах, природоохоронними та санітарно-епідеміологічними органами, органом архітектури. Однак, Гурзуфський селищний голова [PERSON] та землевпорядник [PERSON], нічим не обґрунтовуючи своєї бездіяльності, не підписують проект відведення. Представник відповідача Гурзуфського селищного голови проти позову заперечував, оскільки вважає, що відповідних повноважень його довіритель як посадова особа органу місцевого самоврядування не має, такі не передбачені законами України. Відповідач землевпорядник Гурзуфської селищної ради у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON]просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав наявності цивільно-правового спору між його довірителем та позивачкою про захист цивільного інтересу, пов'язаного з набуттям права власності на суміжну земельну ділянку. Вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративної позовної заяви з таких підстав. Рішенням 56 сесії 4 скликання Гурзуфської селищної ради № 22 від 25 листопада 2005 року [PERSON]в порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України, наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.15 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Проект відведення земельної ділянки був розроблений та погоджений з органом по земельних ресурсах, природоохоронними та санітарно-епідеміологічними органами, органом архітектури та охорони культурної спадщини. Позивачка просить суд зобов'язати Гурзуфського селищного голову [PERSON] та землевпорядника [PERSON] підписати зазначений проект відведення земельної ділянки. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження селищного голови передбачені Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” та не містять обов'язку підписувати розроблені проекти відведення земельних ділянок (стаття 46). Також суд зауважує, що такий обов'язок у повноваженнях відповідачів не передбачений в інших нормативних актах, зокрема, у статті 118 ЗК України, п. 9 якої встановлено, що проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Таким чином, суд не вправі зобов'язувати посадових осіб місцевого самоврядування до вчинення таких дій, які не передбачені законом, їх бездіяльність є правомірною, а позовні вимоги необґрунтованими. Обставини існування між позивачкою та третьої особою цивільно-правового спору з приводу реалізації цивільного інтересу на набуття права власності на земельні ділянки значення для вирішення публічно-правового спору не мають, повинні з'ясовуватись за правилами цивільного судочинства. Рішення органу місцевого самоврядування, прийняте у відповідності з нормою ч. 10 ст. 118 ЗК України, з підстав ст. 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України може бути предметом оскарження особою, права, свободи або охоронюваний законом цивільний інтерес якої порушуються. На підставі викладеного і

Результат розгляду: denied