Рішення адміністративного суду від 2008-01-16 00:00:00+02

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Тростянецького районного суду із позовом до Тростянецької міської ради, в подальшому уточнюючи його, в якому просять визнати протиправною бездіяльність Тростянецької міської ради у ненаданні письмової відповіді на заяву [PERSON] від 17.09.2007 року, зобов'язати відповідача терміново розглянути заяву та надати письмову відповідь, а у разі обґрунтованості викладених у заяві вимог - видати відповідне свідоцтво, та стягнути на їх користь 1700 грн. моральної шкоди та судові витрати, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно рішення Тростянецької міської ради [NUMBER] від 19.06.07 року їм було надано у якості підсобного приміщення нежиле приміщення у будинку [ADDRESS]. 17.09.07 року [PERSON] звернулася з заявою до відповідача про надання їй свідоцтва про право власності на вказане приміщення, однак її заява не була розглянута, письмова відповідь надана не була. Така бездіяльність Тростянецької міської ради є грубим порушенням вимог ст.ст. 15, 20 Закону України “Про звернення громадян”, що спричинило моральні страждання у позивачів, так як порушено нормальні життєві зв'язки, внаслідок бездіяльності відповідача [PERSON] вимушена втрачати значний час на відвідування міської ради, з'ясовувати результати розгляду звернення, втратила спокій, перебуває у нервовому стані, погіршився стан здоров'я, змушена менше уваги приділяти родині. Позивачі просять стягнути 1700 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні свої уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та пояснили суду, що вони з родиною проживають у приватизованій квартирі по [ADDRESS], під якою знаходиться нежиле приміщення. У 2001 р. вони розірвали договір з ТЖЕУ, а у 2002 р. комісія міськради виїжджала на місце і запропонувала використовувати це нежиле приміщення. 19.06.02 р. рішенням міської ради вказане приміщення було передано позивачам у якості підсобного, а 17.09.07 р. позивач [PERSON] подала заяву до міськради про видачу свідоцтва про право власності на вказане нежиле приміщення, однак відповіді по заяві не отримала на час подачі позову, і лише 15 січня 2008 р. через чотири місяці після звернення по пошті отримано письмову відповідь. Таку бездіяльність позивачі вважають порушенням своїх прав, передбачених Законом України “Про звернення громадян”, що спричинило їм моральних страждань, за обставин, викладених у позовній заяві в розмірі 1700 грн. Заперечуючи проти позову представники міськради [PERSON]. міський голова [PERSON], вказували, що дійсно від позивача [PERSON] 17.09.07. до міської ради надійшла заява про передачу у приватну власність підсобних приміщень. Вказане приміщення було зареєстроване на позивача [PERSON], а тому це питання зняли з порядку денного виконкому міськради і на особистому прийомі [PERSON] роз'яснили, що з даною заявою необхідно звернутися [PERSON] Представники відповідача вказували, що на заяву від 17.09.07 р. позивачам була надана усна відповідь у встановлений законом строк, а тому права позивачів не порушувалися. Письмова відповідь [PERSON] дійсно була відправлена 15.01.2008 року. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 19.06.02 р. власнику квартири [NUMBER] [PERSON] було надано нежитлове приміщення площею до 30 кв.м. на першому поверсі у будинку [ADDRESS]для використання у якості підсобного (а.с.5). З копії свідоцтва про право власності на житло від 09.10.1998 року виданого [INFO], з копії реєстру на нерухоме майно та витягу вбачається, що квартира [NUMBER] загальною площею 47,7 кв.м. по [ADDRESS] у будинку [NUMBER] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та членам їх родини [PERSON] та [PERSON] у рівних долях по ј частці (а.с.8,9). З листів КП Тростянецької міської ради “ТЖЕУ” вбачається, що будинок [ADDRESS]в березні 2001 р. з балансу [INFO] передані на баланс міської ради, договори на експлуатаційне обслуговування з мешканцями квартир розірвані, та припинено нарахування квартплати, питання щодо розподілення підсобних приміщень вирішує міська рада (а.с.26,33). Як вбачається 17.09.07 р. [PERSON] звернулася з письмовою заявою до міського голови з проханням видати їй свідоцтво про право власності на підсобне приміщення, яке розташоване на першому поверсі у будинку по [ADDRESS]. Заява зареєстрована міськрадою 17.09.2007 року, на заяві мається резолюція міського голови, адресована трьом виконавцям - БТІ, [PERSON], [PERSON] для внесення пропозицій (а.с.33). 10.10.07 року [PERSON] звернувся з заявою з проханням надати дозвіл на приватизацію двох нежилих приміщень, розташованих у будинку [NUMBER] по [ADDRESS], під квартирою позивача [NUMBER] та надати письмову відповідь (а.с.32). На вказане звернення [PERSON] виконкомом міськради надано відповідь 31.10.2007 р. та роз'яснено право звернутися в міську раду з питань придбання нежитлового приміщення (а.с.36). З листа КП Охтирське міське бюро технічної інвентаризації на ім'я міського голови вбачається, що МБТІ надало свої пропозиції по заяві [PERSON] від 17.09.2007 р., лист зареєстрований в міськраді 23.10.07 р. (а.с.31). Таким чином, дослідивши докази у справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.19 Закону України “Про звернення громадян” органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують. Як передбачено ст. 15 вказаного Закону, органи державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Згідно ст. 18 цього Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Строк розгляду звернення громадян передбачений ст. 20 Закону України “Про звернення громадян” та становить один місяць, а у разі якщо у місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керіник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Як встановлено в судовому засіданні, вказані вимоги Закону України “Про звернення громадян” відповідачем не дотримані, оскільки на заяву [PERSON] від 17.09.07 р. письмова відповідь надана лише 15 січня 2008 року. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як встановлено в судовому засіданні, вказані вимоги Закону України “Про звернення громадян” відповідачем не дотримані. З огляду на вищевикладене необхідно визнати бездіяльність Тростянецької міської ради щодо несвоєчасного ненадання відповіді на звернення автора від 17.09.2007 р. протиправною, оскільки письмова відповідь [PERSON] надана 15 січня 2008 року, та, відповідно вимоги щодо негайного розгляду заяви і надання відповіді задоволенню не підлягають. Щодо моральної шкоди, заподіяної позивачеві [PERSON] суд вважає, що за обставин у справі визнання порушення прав позивача є достатньою справедливою сатисфакцією, оскільки позивачем не доведено, що несвоєчасне надання відповіді завдало їй таких моральних страждань, які спричинили розлад здоров'я, чи порушення нормальних життєвих зв'язків. Співпозивач [PERSON] взагалі не навів доказів у підтвердження заподіяння йому моральної шкоди. На користь [PERSON] підлягають відшкодуванню із місцевого бюджету Тростянецького району понесені нею судові витрати 3 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, відповідно до ст.94 КАС України.

Результат розгляду: partial