Рішення адміністративного суду від 2008-08-08 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в якій просить зобов'язати відповідачів здійснити перерахунок та виплатити належну йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2007 роки в розмірі 6540 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід II групи, а тому відповідачем, згідно ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, повинна виплачуватися йому щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Оскільки у передбаченому законом розмірі допомога позивачу виплачена не була просить стягнути суму щорічної допомоги за 2005-2007 р.р. у розмірі 6540 грн. 09.04.2008 року позивач доповнив позовні вимоги та просить визнати дії відповідача - УПСЗН Красноградської районної державної адміністрації, щодо не нарахування та виплати належних йому соціальних виплат такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. 08 травня 2008 року від позивача надійшло уточнення до позовної заяви, в якій він просить виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2005-2007 р.р. з застосуванням індексу інфляції станом на 01.04.2008 рік в сумі 10296,73 грн. 26.06.2008 року позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, доповнені позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність та письмові заперечення проти позову, в яких просили відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, зазначивши, крім іншого, що позивачем пропущений річний строк позовної давності передбачений п. 2 ст. 99 КАС України, та на підставі ст. 100 КАС України, просив розглядати позовні вимоги лише в межах 1 року. Крім того, представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації через канцелярію суду надав клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача Кабінет Міністрів України. Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч.5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок виплати вказаної допомоги громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян, а тому в даних правовідносинах Кабінет Міністрів України не може бути співвідповідачем по справі. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження згідно ч. 3 ст. 122 КАС України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід II групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER] (а.с. 20), довідкою МСЕ № 004016 від 09.09.1998 р (а.с.6) та відповідачами не заперечується. Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” особам які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідам ІI групи захворювання яких пов'язано з аварією на ЧАЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Дія зазначеної норми на 2005 рік не зупинялася, але була зупинена на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. N 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” встановлено громадянам зазначеної категорії розмір щорічної допомоги на оздоровлення 120 гривень. Таким чином, виплачена позивачу у 2006 році щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 120 грн. відповідає законодавству, яке регулювало спірні правовідносини, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На 2007 рік дія ч.4 ст. 48 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена пунктом 30 статті 71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” від 19.12.2006 р. N 489-V. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. N 6-рп/2007 вищезазначена норма Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік” була визнана неконституційною. У рішенні Конституційного Суду України N 6-рп/2007 також зазначено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (частина 7 статті 48 Закону № 796-ХІІ). За 2007 рік щорічна допомога на оздоровлення позивачу була виплачена у травні 2007 року в розмірі 120 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН Красноградської від 08.04.2008 року № 08-23/919. Згідно зі ст. 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” були встановлені наступні розмірі мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року: з 1 січня по 31 березня 2007 року - 400 гривень на місяць, з 1 квітня по 30 червня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня по 30 вересня 2007 року - 440 гривень, з 1 жовтня 2007 року - 460 грн. Розрахунок щорічної грошової допомоги на оздоровлення позивача за 2007 рік на момент її виплати становить: 420х5 =2100 грн. Стягненню підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої: 2100-120=1980 грн. Згідно ч.5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян. Відповідно до ст. ст. 62, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади. Головним розпорядником коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів, яким у даному випадку є Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації на нижчому рівні, бере бюджетні зобов'язання та проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими кошторисами. До функцій Головного управління не належить призначення, перерахунок та виплата соціальних допомог. Головне управління, як розпорядник коштів нижчого рівня, здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації. А тому, Головне управління, як орган виконавчої влади нижчого рівня, діяло в межах повноважень, передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів розпису Державного бюджету України та відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, в зв'язку з чим не несе відповідальності за дії першого відповідача, до компетенції якого відноситься нарахування та виплата вказаної соціальної допомоги. Таким чином, зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації. Крім того, бездіяльність відповідача УПСЗН Красноградської РДА щодо не нарахування та виплати належних позивачу соціальних платежів за 2007 рік, слід визнати такою, що не відповідає вимогам Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Що стосується позовних вимог в частині перерахунку та виплаті належних соціальних виплат на оздоровлення з застосуванням індексу інфляції, суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 2 Закону України „Про індексацію грошових доходів населення” №491-ІV індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в грвнях на території України і які не мають разового характеру. Згідно зі ст. 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищується Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Частиною 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (стаття 100 КАС України). Позов в частині стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2006 роки поданий з пропущенням однорічного строку, відповідач просив відмовити у задоволенні позову з цієї підстави, позивач не навів поважних причин його пропуску, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити у зв'язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки підстав для визнання строку звернення до суду з поважних причин та його поновлення судом не встановлено. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial