Рішення адміністративного суду від 2008-07-29 00:00:00+03

[PERSON]., 1935 року народж ення знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсій ного фонду України в м. Києві \~ і отримує пенсію за віком. На своє звернення до відпов ідача щодо отримання доплати до пенсії в сумі 30% від мінімал ьної пенсії за віком позивач отримав лист Головного упра вління Пенсійного фонду Укра їни в м. Києві від 01.02.2008 №4335/12, яким п озивачу відмовлено в проведе нні перерахунку пенсії. На момент звернення позива ча до суду, нарахування позив ачу доплати до пенсії в сумі 30 % від мінімальної пенсії за ві ком відповідачем не здійснен о. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конст итуції України органи держав ної влади, їх посадові особи з обов'язані діяти лише на підс таві, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конст итуцією та законами України. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 8 КАС Украї ни суд при вирішенні справи к ерується принципом верховен ства права, відповідно до яко го зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищим и цінностями та визначають з міст і спрямованість діяльно сті держави. Суд застосовує п ринцип верховенства права з урахуванням судової практик и Європейського Суду з питан ь захисту прав людини. Згідно зі ст. 1 Закону Україн и “Про соціальний захист діт ей війни” дитиною війни є осо ба, яка є громадянином Україн и та якій на час закінчення (2 в ересня 1945 року) Другої світово ї війни було менше 18 років. Позивач є дитиною війни в ро зумінні Закону України “Про соціальний захист дітей війн и”, що не заперечується відпо відачем, а відтак, на нього пов ністю розповсюджуються всі п ільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України “Про соціальний захист діте й війни”, в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мін імальної пенсії за віком, як п ередбачено статтею 6 зазначе ного Закону. Відповідно до ст. 46 Конститу ції України громадяни мають право на соціальний захист, щ о включає право на забезпече ння їх у разі повної, частково ї або тимчасової втрати прац ездатності, втрати годувальн ика, безробіття з незалежних від них обставин, а також у ст арості та в інших випадках, пе редбачених законом. Таким чином, щомісячна допл ата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезп ечення громадян, які відпові дно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є форм ою реалізації конституційно го права громадян, які є дітьм и війни, на соціальний захист . Разом з тим, згідно ст. 7 Закон у України “Про соціальний за хист дітей війни” фінансове забезпечення державних соці альних гарантій здійснюєтьс я за рахунок Державного бюдж ету України, а не за рахунок бю джету Пенсійного фонду Украї ни. За умови відсутності у дер жавному бюджеті коштів на ви плату щомісячних надбавок ді тям війни це створює ситуаці ю правової невизначеності ст осовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка. Поряд з цим, у справі “Кечко проти України” Європейський Суд з прав людини констатува в, що не приймає аргумент Уряд у щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної в лади не можуть посилатись на відсутність коштів як на при чину невиконання своїх зобов язань. Суд вважає необхідним зазн ачити, що посилання органами державної влади на відсутні сть коштів як на причину неви конання своїх зобовязань с удом не приймається до уваги , оскільки реалізація особою права, яке повязане з отрим анням бюджетних коштів і баз ується на спеціальних та чин них на час виникнення спірни х правовідносин нормативно-п равових актів національного законодавства, не може бути п оставлено у залежність від б юджетних асигнувань, відсутн ість яких не може бути підста вою для порушення прав грома дян на соціальний захист, в то му числі й на отримання надба вки до пенсії, яка прямо перед бачена законом. Відповідно до ст. 6 Закону Ук раїни “Про соціальний захист дітей війни” (в редакції від 0 9.07.2007) дітям війни пенсії або щом ісячне довічне грошове утрим ання чи державна соціальна д опомога, що виплачується зам ість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенс ії за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справа №1-29/2007 №6-рп/2007 (справа про соціаль ні гарантії громадян) визнан о такими, що не відповідають К онституції України (є неконс титуційними), положення Зако ну України "Про Державний бюд жет України на 2007 рік" пункту 12 с татті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "П ро соціальний захист дітей в ійни", з урахуванням статті 111 ц ього Закону. Правовідносини, що виникаю ть в процесі реалізації прав а на отримання надбавки до пе нсії основані на принципі юр идичної визначеності. Зазнач ений принцип не дозволяє дер жаві посилатися на відсутніс ть певного нормативного акта , який визначає механізм реал ізації прав та свобод громад ян, закріплених у конституці йних та інших актах. Як свідчи ть позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юри дичної визначеності означає , що зацікавлені особи повинн і мати змогу покладатися на з обовязання, взяті державою , навіть якщо такі зобовяза ння містяться у законодавчом у акті, який загалом не має авт оматичної прямої дії. Така ді я зазначеного принципу пов язана з іншим принципом ві дповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне по рушення зобовязань для зап обігання відповідальності. П ри цьому, якщо держава чи орга н публічної влади схвалили п евну концепцію, в даному випа дку це державна соціальна пі дтримка дітей війни, така дер жава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно , якщо вони відступлять від та кої політики чи поведінки, зо крема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи пов едінці, оскільки схвалення т акої політики чи поведінки д ало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фі зичних осіб стосовно додержа ння державою чи органом публ ічної влади такої політики ч и поведінки. \~ Відповідно до статті 22 Конс титуції України конституцій ні права і свободи гарантуют ься і не можуть бути скасован і. При прийнятті нових законі в або внесенні змін до чинних законів не допускається зву ження змісту та обсягу існую чих прав і свобод. Як зазначено у Рішенні Конс титуційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа п ро рівень пенсії і щомісячно го довічного грошового утрим ання) зміст прав і свобод люди ни - це умови і засоби, які визн ачають матеріальні та духовн і можливості людини, необхід ні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг п рав людини - це кількісні пока зники відповідних можливост ей, які характеризують його м ножинність, величину, інтенс ивність і ступінь прояву та в иражені у певних одиницях ви міру. Звуження змісту прав і своб од означає зменшення ознак, з містовних характеристик мож ливостей людини, які відобра жаються відповідними правам и та свободами, тобто якісних характеристик права. Звужен ня обсягу прав і свобод - це зм еншення кола суб'єктів, розмі ру території, часу, розміру аб о кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання пра в і свобод, тобто їх кількісно ї характеристики. Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим ст атусом, який включає в себе й п раво на додаткові елементи с оціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії. Наділивши дітей війни зазн аченою соціальною гарантією , держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матері альний рівень осіб, які є діть ми війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певн ий правовий зв'язок у визначе ній сфері життєдіяльності, я кий характеризується наявні стю зобовязання держави за безпечити соціальний захист дітей війни. Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенс ії, інші види соціальних випл ат та допомоги, що є основним д жерелом існування, мають заб езпечувати рівень життя, не н ижчий від прожиткового мінім уму, встановленого законом. І ншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат що є є диним джерелом існування не можуть бути нижче від прожит кового мінімуму, який встано влюється законом. Статтею 2 Закону України “Пр о прожитковий мінімум” визна чено, що прожитковий мінімум застосовується зокрема для: встановлення розмірів мінім альної заробітної плати та м інімальної пенсії за віком, в изначення розмірів соціальн ої допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіт тю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; формуван ня Державного бюджету Україн и та місцевих бюджетів. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закон у України “Про загальнообов язкове державне пенсійне стр ахування” мінімальний розмі р пенсії за віком за наявност і у чоловіків 25, а у жінок - 20 рокі в страхового стажу встановлю ється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втрати ли працездатність, визначено го законом. При цьому ч. 3 ст. 28 За кону України “Про загальнооб овязкове державне пенсійн е страхування” передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзац ом 1 частини 1 цієї статті, заст осовується виключно для визн ачення розмірів пенсій, приз начених згідно з цим Законом . Враховуючи викладене, в кон тексті положень ст. 6 Закону Ук раїни “Про соціальний захист дітей війни” (в редакції від 0 9.07.2007) та ч. 1 ст. 28 Закону України “П ро загальнообовязкове дер жавне пенсійне страхування” , суд вважає за можливе застос увати для визначення розміру щомісячної доплати до мінім альної пенсії за віком розмі р прожиткового мінімуму, оск ільки в даному випадку мінім альний розмір пенсії за віко м використовується лише як к оефіцієнт для визначення роз міру щомісячної доплати до п енсії, що на думку суду, не суп еречить вимогам частини 3 ста тті 28 Закону України “Про зага льнообовязкове державне п енсійне страхування”. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Зак ону України “Про соціальний захист дітей війни” Законом України “Про Державний бюдже т України на 2008 рік та про внесе ння змін до деяких законодав чих актів України” від 28.12.2007 вик ладена в новій редакції: дітя м війни (крім тих, на яких поши рюється дія Закону України "П ро статус ветеранів війни, га рантії їх соціального захист у") до пенсії або щомісячного д овічного грошового утриманн я чи державної соціальної до помоги, що виплачується замі сть пенсії, виплачується під вищення у розмірі надбавки, в становленої для учасників ві йни. Відповідно до п. 2 Прикінц евих положень Закону України “Про Державний бюджет Украї ни на 2008 рік та про внесення змі н до деяких законодавчих акт ів України” розділ II цього Зак ону, яким, зокрема, внесено змі ни до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей вій ни”, набирає чинності з 01.01.2008. За таких обставин, надбавка , передбачена ст. 6 Закону Укра їни “Про соціальний захист д ітей війни” (в редакції від 9 л ипня 2007 року), підлягала виплат і у період з 9 липня 2007 року до 31 г рудня 2007 року. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження ріш ень, дій чи бездіяльності суб 'єктів владних повноважень а дміністративні суди перевір яють, чи прийняті (вчинені) вон и: 1) на підставі, у межах повнов ажень та у спосіб, що передбач ені Конституцією та законами України; 2) з використанням по вноваження з метою, з якою це п овноваження надано; 3) обґрунт овано, тобто з урахуванням ус іх обставин, що мають значенн я для прийняття рішення (вчин ення дії); 4) безсторонньо (неуп ереджено); 5) добросовісно; 6) роз судливо; 7) з дотриманням принц ипу рівності перед законом, з апобігаючи несправедливій д искримінації; 8) пропорційно, з окрема з дотриманням необхід ного балансу між будь-якими н есприятливими наслідками дл я прав, свобод та інтересів ос оби і цілями, на досягнення як их спрямоване це рішення (дія ); 9) з урахуванням права особи н а участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто пр отягом розумного строку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС Ук раїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та зап еречення, крім випадків, вста новлених статтею 72 цього Коде ксу. В адміністративних спра вах про протиправність рішен ь, дій чи бездіяльності суб'єк та владних повноважень обов' язок щодо доказування правом ірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він запе речує проти адміністративно го позову. Відповідач не надав суду до статніх беззаперечних доказ ів в обґрунтування правомірн ості своїх дій. Дослідивши обставини спра ви, проаналізувавши вищезазн ачені правові норми, суд прих одить до висновку, що вимоги п озивача є обґрунтованими і п ідлягають задоволенню частк ово. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС У країни якщо судове рішення у хвалене на користь сторони, я ка не є суб'єктом владних повн оважень, суд присуджує всі зд ійснені нею документально пі дтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого б юджету, якщо іншою стороною б ув орган місцевого самовряду вання, його посадова чи служб ова особа). Якщо адміністрати вний позов задоволено частко во, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йо му відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відпові дно до тієї частини вимог, у за доволенні яких позивачеві ві дмовлено.

Результат розгляду: granted