Рішення адміністративного суду від 2008-04-08 00:00:00+03

Позивач звернулася в суд з позовом до військової частини А 3990 м.Полтава про відшкодування витрат на службове відрядження в сумі 1564 грн. 08 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу командира в/ ч А 2595 від 05.01.2005 року № 2 була відряджена на навчання у в/ч А 3990 м.Полтава. З навчання повернулася 01.04.2005 р у в/ч А 2595. Стверджує, що неодноразово зверталася до командування в/ч А 3990 з вимогою оплатити добові за час навчання та відшкодувати вартість проїзду в обидва кінці, однак командування в/ч А 3990 проігнорувало її звернення та не провело їй належних виплат. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідача - представник в/ч А 3990, в жодне судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду про що свідчить розписка про отримання судової повістки долученої до матералів справи, причини неявки суду нее повідомив. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, оцінивши інші докази по справі, дійшов висновку, що позов до в/ч А 3990 підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебувала у відрядженні з 09.01.2005 р по 01.04.2005 р. (а.с.12) і на виконання вимог п.1.13 Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.01. 2000р № 9 нею подано у військову частину А 2595 авансовий звіт та оригінали проїзних документів. Згідно довідки в/ч А 2595 від 21.06.2006 року /а.с.14/ позивачу належать до виплати витрати за відрядження на навчання до в/ч А 3990 в сумі 1564 грн. 08 коп. Позивачем заявлені вимоги про стягнення 1564 грн. 08 коп. Таким чином, позивач має право на отримання відшкодування витрат на відрядження в заявленій сумі. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи громадянина захищаються судом. За таких обставин, незважаючи на те, що позивач не подала суду доказів попереднього звернення з вимогами про виплату витрат на відрядження до в/ч А 3990, суд не вправі відмовити позивачу у розгляді цих вимог у судовому порядку. Відповідно до підпункту 5.6 Інструкції про організацію виконання вимог Положення про проходження військової служби солдатами /матросами/, сержантами і старшинами Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України 30.09.2002 р № 322” військовослужбовці контрактної служби, які направляються на навчання до навчальних частин для підготовки на спеціальних курсах, повинні бути забезпечені повсякденною та польовою формами одягу за сезоном, грошовим забезпеченням на період навчання, коштами на проїзд до місця навчання і на зворотний шлях та добовими в розмірах, визначених чинним законодавством України. В Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України, затвердженій наказом Міністра оборони України від 17.01.2000 р № 9 не передбачено, яка саме в/ч /за місцем штатної служби/ чи в/ч у пункті відрядження повинна проводити виплату добових та відшкодування вартості проїзду в обидва кінці. Це питання врегульовано розпорядженням директора Департаменту фінансів МОУ від 08.06. 2005 року № 248/9/12,яке було доведено до військових частин листом від 13.06.2005 р за № 29/1/1317/а.с.7-8/, згідно з яким виплата добових та відшкодування вартості проїзду в обидва кінці, військовослужбовцям контрактної служби, які направляються на навчання витрат, здійснюється за місцем навчання. Як слідує з відповіді заступника директора Департаменту фінансів /а.с.23 / від 25.06.07р № 248/3/Б/1366, відповідно до абзацу третього підпункту 8.2.2 Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 28.10.2006 р № 625 ,військовослужбовцям, направленим на навчання на курси /у центри проходження зборів /системи перепідготовки, удосконалення та підвищення кваліфікації кадрів зі збереженням посад за місцем штатної служби, відшкодування витрат, пов'язаних з відрядженням, здійснюється за місцем відрядження, тобто на курсах/у центрах проходження зборів/. І такий самий порядок відшкодування витрат на відрядження військовослужбовцям, направленим на навчання або курси /у центри проходження зборів/, був передбачений і раніше до прийняття наказу Міністра оборони України від 28.10.2006 р № 625 і доводився до військ листом Головного фінансового управління Міністерства оборони України від 12.09.2000р № 146/1/11/278 та вищезгаданим листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 08.06.05 № 248/9/12. Отже, суд дійшов висновку, що є всі правові підстави для стягнення витрат на відрядження з в/ч А3990 м.Полтава. На підставі підпункту 5.6.Інструкції про організацію виконання вимог Положення про проходження військової служби солдатами /матросами/, сержантами і старшинами Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України 30.09.2002 р № 322; абзацу третього підпункту 8.2.2 Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 28.10.2006 р № 625,

Результат розгляду: granted