Рішення адміністративного суду від 2008-08-28 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Синельниківської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області із позовними вимогами про: - зобов'язання відповідача не порушувати Закон України про пільги учасників війни, не нараховувати позивачу податок на всі види земельного доходу; - стягнути з відповідача на користь позивача незаконно нараховану та сплачену позивачем суму податку в розмірі 1190,00 грн.; - зобов'язання відповідача виконати рішення добровільно, без втручання виконавчої служби. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є учасником Великої Вітчизняної війни, який звільнений згідно пунктом 17 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач у 2004-2007 році нараховував податок на дохід, з наявного у позивача земельної ділянки (паю) у на загальну суму 1190 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Також зазначив про не пропущення ним строку звернення до суду який має складати 3 роки, усно змінив позовні вимоги, просив не враховувати вимогу щодо стягнення суми сплаченого податку за 2004 рік. Представник відповідача проти позову заперечив, надав письмові пояснення згідно яких податок на доходи з фізичних осіб обчислюється та утримуються з позивача АТЗТ «Агро-Союз», який є орендарем земельної ділянки (паю) позивача, за 2004 р. - 264, 59 грн., 2005 рік - 251,83 грн., 2006 рік - 251,83 грн., 2007 рік - 251,83 грн., орендар є податковим агентом позивача, просив у задоволенні позову відмовити. Посилався на наявність соціальної пільги, неможливість визначення іншими законами ніж закони про оподаткування пільг щодо сплати податків відповідно до статті 1 Закону України «Про систему оподаткування». Суд вимагав надання позивачем підтвердження сплати податку у розмірі 1190 грн., доказів наявності земельної частки «паю», на що позивач заявив клопотання про розгляд справи за наявних доказів в одному судовому засіданні. Позивач заявив клопотання про поновлення строку позовної давнини на звернення до суду у зв'язку із тим, що позивач не думав, що податковий орган може порушувати закон про пільги пенсіонерам, а про порушення прав дізнався від власних товаришів - ветеранів. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, подані документи і матеріали, суд дійшов висновку що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є учасником Великої Вітчизняної війни, що підтверджується посвідченням [NUMBER], має земельну ділянку (пай), яку надав в оренду АТЗТ «Агро-Союз». Сторони визнають що позивач є ветераном війни, визнають факт наявності у позивача земельної ділянки (паю) та надання її позивачем в оренду АТЗТ «Агро-Союз» та факт утримання з позивача сум податку з доходу фізичних осіб, що сплачується при виплаті винагороди за надану в оренду земельну ділянку (пай). Спір точиться навколо того, чи є у позивача пільга по сплаті податку з доходу фізичних осіб, що сплачується при виплаті винагороди за надану в оренду земельну ділянку (пай), як учасника Великої Вітчизняної війни, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до пункту 17 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни надаються, зокрема, пільги - звільнення від сплати прибуткового податку з усіх одержуваних доходів, податку з власників транспортних засобів (не більше одного транспортного засобу), земельного податку. Принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначені Законом України «Про систему оподаткування». Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлення і скасування податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також пільг їх платникам здійснюються Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону, інших законів України про оподаткування. Ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування. Зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року. Це правило не застосовується у випадках зменшення розміру ставок податків, зборів (обов'язкових платежів) або скасування пільг з оподаткування та інших правил, які призводять до порушення правил конкуренції та створення податкових переваг окремим суб'єктам підприємницької діяльності або фізичним особам. Податок на доходи фізичних осіб віднесено до загальнодержавних податків, ставки, механізм справляння якого і пільги щодо оподаткування ним встановлені Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб». З системного аналізу наведених законів України, суд дійшов висновку, що пільга по сплаті податку з доходів фізичних осіб може бути встановлена виключно Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб». Передбачена пунктом 17 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» пільга по сплаті прибуткового податку (з 01.01.04 р. - податку з доходів фізичних осіб), є бланковою нормою, яка застосовуватиметься з часу введення відповідної пільги до закону про оподаткування. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1190 грн. сплаченого податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає що у якості доказів надані довідки за формою 2 АТЗТ «Агро-Союз» про суму виплаченого і утриманого податку у 2005 році не за місцем основної роботи, т.ч. за сумісництвом та цивільно-правовими договорами за 2004 рік у розмірі 264,59 грн.,у 2005 році - 251,83 грн., у 2006 році - 251,83 грн. Довідка, що підтверджує суму утриманого податку за 2007 рік не надана. Суд дійшов висновку, що відповідач - податковий орган не є особою, на яку законодавством покладено обов'язок розрахунку та утримання суми податку з фізичних осіб, оскільки такий обов'язок відповідно до статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» покладено на податкового агента. Підпунктом 9.1.1. пункту 9.1. «Оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм)» статті 9 вказаного Закону передбачено, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Доходи, зазначені у цьому пункті, кінцево оподатковуються при їх виплаті за їх рахунок. Податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону. Таким чином, особою, на яку законом покладено обов'язок нараховувати, утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб є орендар, а не податковий орган. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Поряд з цим суд не вважає що позивач пропустив строк звернення до суду оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення незаконно начисленого та сплаченого податку, а відповідно до пункту 15.3.1. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied