Рішення адміністративного суду від 2008-03-13 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання неправомірною відмову УПСЗН м.Докучаєвська у виплаті одноразової грошової допомоги за 2004-2007 роки та стягнення недоотриманих сум. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він є інвалідом 2 ї групи війни, учасником бойових дій. Згідно ст.13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( далі Закон) щорічно до 05 травня інвалідам війни 2 групи сплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Докучаєвське УПСЗН за 2005-2007р.р.виплатило йому 1020 грн., просить стягнути з відповідача недоплату. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі , надавши пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позові. Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради у судове засідання не з*явилася, надавши заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, надавши до суду письмові заперечення проти позову, пославшись на те, що дійсно, ст.12 ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон)передбачено щорічно до 5 травня ветеранам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах:: учасникам бойових дій - 5 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст..17 цього Закону, передбачено що фінансування витрат, пов*язаних з його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Вказані норми Закону не суперечать Конституції України, оскільки ст.95 Конституції передбачено, що тільки виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Фінансування витрат, пов*язаних з виплатою одноразової грошової допомоги до 05 травня ветеранам війни здійснюється за розмірами визначеними ст..34 ЗУ « Про державний бюджет України за 2005р», ст..30 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2006 рік», ст..29 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік.».Крім того, п.13 ст.71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визначено з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом зупинити на 2007 рік дію ч.5 ст.ст.12,13,14,15 Закону . Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач є інвалідом війни 2 групи у зв*язку з чим користується правами та пільгами. ст.13 Закону щорічно до 5 травня інвалідом війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірах:: 8 мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком становив : з 01.01.2005р-332,0 грн., з 01.04.2006р.-359,0 грн., з 01.04.2007р- 410,06 грн.. Відповідно до п.13 ст. 71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік», зупинена на 2007 рік дія частини п*ятої ст..ст.12,13,14,15 ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової допомоги. Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року п.30 ст.71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційним. Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов*язану з реалізацією права на соціальний захист неприпустимості обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішенні Конституційного Суду України зазначалось, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається( рішення Конституційного Суду України від 06.07.99 № 8-рп/99, від 20.03.2002р. № 5-рп/2002, від 17.03.04р.№ 7-рп/2004р., від 01.12.2004р. № 20-рп/2004р). Розмір мінімальної пенсії за віком визначається на момент виплати. Позивачеві у квітні 2005 року було виплачено 330 грн., у квітні 2006р.- 330 грн., у квітні 2007р.- 360грн.. З урахуванням отриманих позивачем сум та розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент виплати ,на користь позивача: - за 2005 рік підлягає стягненню сума в розмірі -2326 грн (332,0 х8-330); - за 2006 рік підлягає стягненню сума в розмірі 2542 грн..- (359,0*8-330); - за 2007 рік підлягає стягненню сума в розмірі 2920,48грн..-( 410,06*8-360) З урахуванням отриманих позивачем сум 1020 грн ( 2005,2006, 2007рр.) та розміру мінімальної пенсії за віком ,встановлених на момент виплати , на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі : 2005р-2326 грн., 2006-2542 грн., 2007р.-2920,48 грн.., а всього 7788,48грн.. Відповідно до ст.257ЦК України , позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, таким чином в частині виплати за 2004 р. слід відмовити. Управління праці та соціального захисту населення має статус юридичної особи, діє на підставі Положення, розробленого відповідно до Типового , що затверджене постановою КМУ від 29.09.2000 року № 1498 і в спірних правовідносинах є суб*єктом, який виконує делеговані повноваження органами виконавчої влади. Відповідно до постанови КМУ від 04.03.2002р. №256, якою затв.Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій , виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення ( далі- головні розпорядники коштів). Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету. Відповідно до Постанови № 256 у управлінь праці та соціального захисту населення з*явився обов*язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, зокрема, пільг громадянам , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 29.10.2003 року у зв*язку із внесенням змін до наведеної постанови згідно з постановою КМУ від 29.10.2003року № 1687. Статтею 63 спеціального Закону фінансування витрат, пов*язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст. 12 ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту»,

Результат розгляду: partial