Рішення адміністративного суду від 2008-09-23 00:00:00+03

У серпні 2007 року позивач звернувся до Староміського районного суду міста Вінниці з позовом в якому, посилаючись на положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інші норми права, просив, з урахуванням подальших уточнень, визнати дії відповідачів неправомірними і стягнути щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік до 5 травня 2007 року в розмірі 1750 грн. Постановою Староміського районного суду міста Вінниці від 18 вересня 2007 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивач вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права просить скасувати постанову Староміського районного суду міста Вінниці від 18 вересня 2007 року і постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Заслухавши суддю-доповідача та, перевіривши доводи апеляції наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Згідно довідки, виданої Головним управлінням праці і соціального захисту населення, позивач отримав щорічну разову допомогу за 2007 рік у розмірі 280 грн. Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Проте, Законами України про Державний бюджет України на 2007 рік було зупинено дію положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги та встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету. За змістом ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Відповідно до ст.ст.8, 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Окрім того, встановлений частиною другою статті 95 Конституції України, частиною другою статті 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Таким чином, колегія суддів не погоджується за висновком суду першої інстанції, про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з Управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі міста Вінниці заборгованості з виплати одноразової щорічної грошової допомоги, як учаснику війни за 2007 рік до Дня Перемоги. Згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи ат прощення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Зважаючи на те, що зазначені порушення норм призвели до неправильного вирішення справи, постанову Староміського районного суду міста Вінниці від 18 вересня 2007 року належить скасувати і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в частині зобов'язання Управління праці і соціального захисту населення в Староміському районі міста Вінниці здійснити перерахунок та виплатити заборгованість з одноразової щорічної грошової допомоги, як учаснику війни за 2007 рік до Дня Перемоги. Решту доводів апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької міської ради, Управління праці та соціального захисту населення Староміської районної ради міста Вінниці, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці і соціальної політики України є неналежними відповідачами. На підставі викладеного та,

Результат розгляду: granted