Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Лубенсько-Оржицький об'єднаний міський військовий комісаріат про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги та зобов”язання вчинити дії . У позові вказав, що він є інвалідом ІІІ групи, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Таким чином, відповідно до ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" [PERSON] є інвалідом війни, а тому має право на передбачену зазначеним законом щорічну разову грошову допомогу в розмірі розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. [PERSON] стверджує, що за 2007 років йому невірно розраховували та виплачували щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, а саме - в розмірі меншому, ніж передбачений чинним законодавством України. Зокрема [PERSON] вважає, що згідно ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" йому повинна виплачуватись разова допомога в розмірі 7 мінімальних пенсі за віком щорічно до 5 травня. Виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком позивачу за його підрахунками мали сплатити: за 2007 рік - 2870 грн., Фактично ж було виплачено: за 2007 рік - 300 грн. Отже недоплата складає 2570 грн. На думку позивача невірні розрахунок і виплата щорічної разової допомоги уповноваженими органами викликані тим, що при підрахунку зазаченої суми вони користувалися законами України "Про державний бюджет" за відповідний рік. В той час, як цього робити неможна, оскільки згідно рішень Конституційного суду від 9 липня 2007 року та 1 грудня 2004 року відповідні статті ЗУ "Про державний бюджет" визнанні неконституційними , а отже втратили чинність. З приводу вищезазначених недорахувань та недоплат позивач звертався до відповідачів з вимогою провести перерахунок та виплатити недораховані кошти, але отримав відмову. На підставі викладеного позивач прохає суд визнати неправомірними дії Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо відмови в проведенні перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня йому, як інваліду війни Ш групи. Зобов"язати Міністерство фінансів України шляхом списання коштів з відповідних рахунків Державного казначейства України виділити на перерахунок через Міністерство праці та соціальної політики України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації для виплати [PERSON] недосплачену грошову допомогу до 5 травня, як інваліду війни Ш групи в сумі 2570 грн. за 2007 рік. Зобов"язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області виплатити [PERSON] одержану на його ім"я недосплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня інваліда війни Ш групи в сумі 2570 грн. за 2007 рік. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягає. Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України будучи повідмоленими про день і час розгляду справи до суду не з”явивлись, про причини неявки суд не повідомили. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, інвалідом Ш групи, за 2007 рік отримав 300 щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірах, встановлених державою в порушення Конституції, діючих законів України. Згідно ст.13 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни Ш групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 01.12.2004р. та Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п. 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46, ст. 71, ст.ст. 98,101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 09.02.2007р. положення щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни визнані неконституційними і втратили чинність. У відповідності до вимог закону позивач повинен був отримувати : за 2007 рік з розрахунку мінімальної пенсії 410 грн. х 7 пенсій за віком = 2870 грн Враховуючи те, що уповноважені органи частину належної суми виплатили, то суд приходить до висновку, що позивачу мають доплатити 2570 грн. Розрахунок виплат позивачу суд проводить на підставі ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", постанов КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат" від 10.11.2000 р. № 1686, від 27.06.2001 р. № 741, постанов КМУ № 1706 від 19.12.2001 р., № 544 від 15.04.2003 р. ст. 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ЗУ "Про державний бюджет на 2005 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2006 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2007 рік". За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат, є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Доводи відповідачів про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат інвалідам війни протирічить вимогам Конституції та Законів України. Приймаючи до уваги, що Головним розпорядником коштів по виплаті допомоги інвалідам війни є Міністерство праці і соціальної політики України, яке не має особистих коштів для задоволення вимог позивача і дані кошти слід запозичити з Державного бюджету України, суд вважає за необхідним покласти обов'язок по виділенню коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим перерахуванням їх розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити їх позивачу. Згідно статті 11ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вищевикладеного, перебуваючи в межах заявлених позивачем вимог, суд вважає, що його позов слід задовольнити, віднісши судові витрати за рахунок держави.

Результат розгляду: granted