Рішення адміністративного суду від 2008-04-08 00:00:00+03

У липні 2005 року позивач звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця, просила скасувати його постанову про накладення арешту на частину квартири, визнати недійсним акт опису і арешту майна від 30.05.2005 року. Відповідно до вимог перехідних та прикінцевих положень КАС України справа розглядається в порядку Кодексу адміністративного судочинства України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, вказавши, що про постанову про накладення арешту на частину квартири та про акт опису й арешту майна позивачу стало відомо лише у липні 2005 року. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що оскаржувані дії вчинені відповідно до вимог законодавства, в установлені законом строки, просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа - [PERSON]. підтримала в судовому засіданні позицію представника відповідача. Третя особа - орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради просила суд розглянути справу за відсутності його представника. Третя особа [PERSON]., який був стягувачем у виконавчому провадженні, до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, матеріали зведеного виконавчого провадження, суд не знаходить підстав для задоволення позову. 2 В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Новозаводському відділі ДВС Чернігівського міського управління юстиції знаходився виконавчий лист №2-5504/03 від 18.11.2003 року про стягнення з позивача на користь [PERSON]. 3070-65 грн. та виконавчий лист №2-5593/04 від 28.04.2004 року про стягнення з позивача на користь [PERSON]. 5637-50 грн. 20.04.2004 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 19.05.2004 року постанову про накладення арешту на &frac12; частину квартири [ADDRESS], 30.05.2005 року був складений акт опису й арешту майна частини вказаної вище квартири, яку в цей же день було передано на відповідальне зберігання чоловіку позивача [PERSON]. Позивачем не надано суду доказів того, що про зазначені постанови їй стало відомо у липні 2005 року. Даний факт спростовується матеріалами справи, оглянутими в суді матеріалами виконавчого провадження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач пропустила встановлений законом 10-денний строк для звернення до суду зі скаргою (позовом) на дії (рішення) державного виконавця. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів поважності причин для поновлення пропущеного строку для звернення до суду, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Результат розгляду: denied