Рішення адміністративного суду від 2008-02-19 00:00:00+02

У червні 2007 року позивач - [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Міністерства Оборони України в особі військової частини А 3769 про визнання про визнання протиправною бездіяльності, вираженої в не нарахуванні та невиплаті грошової компенсації за невидані продовольчі пайки в сумі 32795 грн. 45 коп. та стягнення цієї компенсації за нормою № 1 за період з 11.03.2000 року по 26.06.2005 рік. Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 червня 2007 року позовні вимоги [PERSON]. задоволені повністю: визнана протиправною бездіяльність Міністерства Оборони України в особі Гайсинської військової частини А 3769, виражену в не нарахуванні та невиплаті [PERSON]. з 11.03.2000 р. по 26.06.2005 р. грошової компенсації за неотримані продовольчі пайки в сумі 32795 грн. 45 коп., з вирахуваною на підставі Закону „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” компенсацією включно. Представник відповідача - військової частини А 3769, не погоджуючись із судовим рішенням по справі, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає що оскаржувана постанова постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 червня 2007 року та залишити позовну заяву без розгляду. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив апеляційний суд скасувати постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 червня 2007 року, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову позивача - відмовити. Суддя-доповідач - Бєлова Л.В. Справа в апеляційній інстанції №22а - 6834/07 перереєстровано на № 22-а-3354/08 Головуючий в першій інстанції - Ковчежнюк В.М. Справа в першій інстанції № 2а-498/2007 р. Заперечень на апеляційну скаргу від позивача до Київського апеляційного адміністративного суду не надходило. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови, якою позивачеві у задоволенні його позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається що позивач - [PERSON]проходив дійсну військову службу у військовій частині А - 3769 з 26.06.1997 року по 26.06.2005 рік (а.с. 5) Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції до внесення змін Законами № 1459-III ( 1459-14 ) від 17.02.2000, № 1577-III ( 1577-14 ) від 23.03.2000) - військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Відповідно до ст. 9 - 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції від 20.06.2007 року, - продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України. Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду вважає безпідставним ігнорування судом першої інстанції норми Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року № 1459 - ІІІ, яким дію частини другої ст. 9 призупинено в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Таким чином, апеляційний суд вважає що у задоволенні позову [PERSON]про визнання про визнання протиправною бездіяльності, вираженої в не нарахуванні та невиплаті грошової компенсації за невидані продовольчі пайки в сумі 32795 грн. 45 коп. та стягнення цієї компенсації - необхідно було відмовити. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 статті 198 КАС України, - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати її та прийняти нову постанову суду. Відповідно до ст. 202 КАС України, - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: denied