Рішення адміністративного суду від 2008-07-18 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 7788,48 грн.. Вимоги мотивує тим, що його батьку [PERSON], як інваліду війни 2 групи, відповідно ст. 15 до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені його права. Оскільки його батько помер, просить стягнути вказану заборгованість на його користь як спадкоємця. Крім того, вважає дії відповідачів неправомірними щодо виплати разової грошової допомоги в меншому розмірі, оскільки [PERSON] мав право на виплату в повному розмірі. Позивач в судове засідання не прибув. В позовній заяві просить справу розглянути без його участі. Представники відповідачів до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Представник відповідача Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до суду не з'явився. В своїх письмових запереченнях відповідач позовні вимоги не визнав. Просить справу розглянути без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], мав статус інваліда війни 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням. Відповідно до ст. 13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, [PERSON] отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2004 році в розмірі 160,00 грн., у 2005 році в розмірі 330 грн., у 2006 році - 330 грн., у 2007 році -360 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, “Про Державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що [PERSON] мав право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до 17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” сума разової грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не одержаною у зв'язку з її смертю, не включається до складу спадщини і виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею. Встановлено, що позивач [PERSON] є сином інваліда війни 2 групи [PERSON] та проживав разом з ним, що підтверджується матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] має право на отримання суми разової грошової допомоги, що належала [PERSON] і залишилася не одержаною у зв'язку з його смертю. Відповідно до ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку звернення до суду про стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”). З врахуванням отриманої [PERSON] разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 2920,48 грн. (410,06 грн. х 8 - 360 грн.).

Результат розгляду: partial