Рішення адміністративного суду від 2008-07-02 00:00:00+03

Позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом. Вказала, що 15.04.2008 року вона отримала поштовий конверт з постановою №268 від 01.04.2008 року за постановою державної архітектурно-будівельної інспекції про стягнення з неї 85 гривень штрафу. Дану постанову позивачка вважає незаконною, надуманою, необгрунтованою та такою, що порушує її права та інтереси. Позивачка вказує, що вона ніколи не бачила і не знає посадових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції. Її ніколи не викликали до Державної архітектурно-будівельної інспекції. Вона не підписувала будь-яких документів, а зокрема протокол та дану постанову. Їй невідомо, за яке правопорушення її притягнуто до відповідальності. В постанові зазначено, що позивачка встановила споруду на території торгової площі м.Ямпіль, але яку саме, в якому місці, за якою адресою, що саме мав на увазі інспектор, коли писав слово “споруда”, які саме і в чому порушені та недодержані норми та правила державного будівництва, позивачці не зрозуміло. Також при винесенні постанови позивачка не була присутня, її не було повідомлено, чим було порушено її право на захист та інші процесуальні права. Також позивачка стверджує, що вона ніякого будівництва не проводила, тому і вимушена звернутися до суду з даним адміністративним позовом. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Просив задоволити їх в повному об'ємі. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області Сташко П.М. позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що Постанова про накладення адміністративного стягнення №268 від 01.04.2008 року винесена правомочним суб'єктом - першим заступником начальника Інспекції, що прямо передбачено ст.244-6 КупАП, згідно з якою “Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з недодержанням екологічних вимог під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, недодержанням державних стандартів, норм і правил під час проектування і будівництва, а також самовільним будівництвом будинків або споруд. Від імені інспекції державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальник Державної архітектурно-будівельної інспекції України та його заступники, начальники інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю та їх заступники.” При підготовці та безпосередньо при розгляді справи про адміністративне правопорушення громадянкою [PERSON] було дотримано всіх необхідних процесуальних норм, передбачених КупАП, тому просить суд в задоволенні адміністративного позову - відмовити. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що він дійсно складав протокол про адміністративне правопорушення в м.Ямполі 26.03.2008 року на [PERSON] Однак [PERSON] відмовилась від підпису в протоколі і надала письмове пояснення, в якому повідомила, що з протоколом не погоджується і його не визнає, тому відмовляється ставити підпис в протоколі. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав: Приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивачки [PERSON], посадовою особою не було враховано чи має взагалі позивачка зазначену земельну ділянку, чи особисто вона проводила будівництво і що саме збудовано. Також відсутні будь-які пояснення свідків, які підтверджували б виявлений факт порушення правил ст.96 КУпАП, а тому за таких обставин, відповідно до ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку суб'єктів владних повноважень. Крім цього інших доказів у доведеності вини [PERSON] у скоєнні нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП суду не було надано, а тому суд знаходить вимоги позивачки в частині визнання незаконними дії суб'єкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення доведеними і такими, що підлягають до задоволення. В частині позовних вимог про упередженість винесеної постанови, суд вважає відмовити, так як доказів про це не було здобуто в судовому засіданні. Дані правовідносини врегульовані ст.ст.256,283 КпАП України, ст.162 КАС України.

Результат розгляду: denied