Рішення адміністративного суду від 2008-03-28 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду і просить зобов'язати відповідача поставити на чергу, встановлену місцевими органами виконавчої влади, для отримання компенсації за втрачене домоволодіння [ADDRESS], яке отримала у спадщину в сумі 31484 грн., мотивуючи тим, що має право на вказану компенсацію, але відповідач відмовив у постановці на чергу, оскільки експертна оцінка втраченого домоволодіння зроблена без заключення чотирьохсторонньої угоди, спадкоємець не мав статусу переселенця та не надала документів про забезпеченість житлом у місці переселення. Позивач в просить справу розглядати без ї участі. Представник відповідача в судове засідання не з”явився ,хоча про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку про, що свідчить рекомендований лист. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач отримала у спадщину домоволодіння [ADDRESS], яке відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.93 відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.. Відповідно до ст.4 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”(надалі Закону) ,населення ,яке проживає на території безумовного(обов”язкового) відселення ,підлягає обов”язковому відселенню.Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення. Право на самостійне переселення мають сім'ї, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у складі яких є вагітні жінки або діти до 18 років, за умови, що вони за медичними показниками, які визначаються МОЗ України, проживати в цій зоні не можуть. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відповідно до ч.6 ст.35 вказаного Закону компенсацію, передбачену ст.4 цього Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно(жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій. Позивач отримав у спадщину будинок в с.Раківщина, Овруцького району , що підтверджується копією рішення Овруцького районного суду від 22.12.2006 року, а сам з 6.12.2006 року проживає в с.Острів, Овруцького району, яке розташоване на території зони посиленого радіологічного контролю,що підтверджується паспортом громадянина України ВМ 260141, довідкою сільської ради. Вказане домоволодіння позивач здала на баланс Раківщинської сільської ради, що підтверджується актом прийняття житлового будинку від 619.11.2007 року. Однією з підстав відмови відповідача в постановці на чергу є лист Міністерства праці та соціальної політики України від 27.06.2006 року №363/0/15-06/20, відповідно до якого тільки ті спадкоємці мають право на отримання компенсації за втрачене майно, спадкодавці яких за життя набули статусу переселенців(отримали направлення на переселення). Відповідно до ст.ст.24,50 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця проживання. Кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, а тому, суд вважає, що відмовляючи позивачу в постановці на чергу для отримання компенсації, відповідач обтяжує його становище й примушує використовувати належне позивачу на праві власності майно в небезпечних для здоров'я умовах відносно постійного місця проживання, так як позивач проживає на території зони посиленого радіологічного контролю де діє менш суворий правовий режим ніж в зоні гарантованого добровільного відселення . Крім того, стаття 35 Закону не містить будь-яких обмежень або посилань на наявність у спадкодавця направлення на переселення або отримання у спадщину майна лише переселенця, як підставу для виплати компенсації спадкоємцю, чи обов"язковість забезпечення житм в місці переселення. Відсутні зазначені посилання і в Положенні про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою КМ України № 755 від 15.07.97. Пунктом 5 вказаного Положення єдиною підставою для отримання спадкоємцем компенсації визначено знаходження нерухомого майна на території зони радіоактивного забруднення. В переліку документів, які подаються спадкоємцем органу виконавчої влади, відсутнє направлення на переселення на ім'я спадкодавця (п.6 Положення). Вартість нерухомого майна,яке знаходиться на території зони безумовного(обов”язкового) відселення визначається бюро технічної інвентаризації , в зонах гарантованого добровільного відселення та посиленого радіологічного контролю визначається експертами з оцінки ринкової вартості і не може бути більшою за вартість визначену бюро технічної інвентаризації (п.1,2 Положення). Згідно заключення експертизи вартість домоволодіння становить 31484 грн. Статтею 62 Закону надано право визначати порядок застосування Закону лише Кабінету Міністрів України, а Міністерству праці та соціальної політики України таке право не надано. Статтею 5 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” визначено, що суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до вказаного Закону. Копією сертифікату суб'єкту оціночної діяльності [NUMBER], виданого 21.07.2006 року Фондом державного майна України та дійсного до 21.07.2009 року засвідчується, що Савчук Євгенію Івановичу дозволено проведення оцінки об'єктів у матеріальній формі і земельних ділянок, а тому посилання відповідача на те, що експертна оцінка проведена з порушенням порядку, встановленого законодавством, є безпідставним.

Результат розгляду: granted