Рішення адміністративного суду від 2008-08-01 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати незаконним заниження йому пенсії з врахуванням 70 % надбавки за 20 років безперервної вислуги в органах внутрішніх справ МВС України 33,3 % в якості щомісячних премій та зобовязати відповідачів провести перерахунок пенсії за вислугу років з врахуванням цих надбавок. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України с 01.10.1970р. по 20.01.1991р., за час служби стягнень не мав, визнаний «кращим за професією», мав подяки за сумлінне ставлення до праці, але був звільнений в зв'язку із службовою невідповідністю. З моменту звільнення відповідно до Указу Президента України від 24.04.2003р. № 370/2002 було введено додаткову надбавку до 70 % за двадцять та більше років вислуги, а також 33,3% надбавки у вигляді премії та 50 % надбавки за особливі умови служби. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992р. перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу органів МВС в зв'язку зі зміною розміру грошового утримання, яка відбулася після їх звільнення зі служби, проводиться щорічно, виходячи з встановленого станом на 01 січня поточного року, розміру грошового утримання відповідних категорій військовослужбовців. Позивач звертався з заявою про перегляд розміру його пенсії , на що йому було відмовлено. Таку відмову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що порушує його права та законні інтереси. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали. В обґрунтування своїх заперечень посилались на те, що встановлення надбавок, про які йдеться в позовній заяві, залежить від ставлення працівника до службу та його показників в оперативно-службовій діяльності. В разі скоєння працівником негативних вчинків або заниження показників його роботи, надбавка за безперервну службу зменшується або знімається і преміювання не проводиться. Це положення поширюється на осіб, які звільнені з ОВС з негативних підстав. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого позову та необхідність відмовити у його задоволенні. При цьому суд виходить з наступного. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1970р. по 20.01.1991р., був звільнений наказом УВС Харківської області від 14.01.1991р. №4 о/с через службову невідповідність в атестаційному порядку, що є звільненням за негативними мотивами. Відповідно до п/п «б» п. 3 Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996р. № 926/96, керівникам органів внутрішніх справ надано право у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів, преміювати осіб рядового і начальницького складу ОВС відповідно до їх особистого внеску в загальні результатами роботи в межах фонду преміювання. Згідно ч. 3 п/п «а» п. 3 зазначеного Указу передбачено, що керівники органів внутрішніх справ у межах відповідних асигнувань мають право встановлювати надбавки особам рядового і начальницького складу ОВС за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50 % окладів грошового забезпечення. Згідно п.1 Указу Президента України від 27.11.2005р. № 370/2003 «Про надбавки військовослужбовцям СБУ та працівникам ОВС України за безперервну службу» надано право встановлювати щомісячні надбавки за безперервну службу в органах внутрішніх справ у відсотках до грошового забезпечення працівника ОВС, які мають високі результати в службовій діяльності. Аналізуючи наведені норми суд приходить до висновку, що встановлення цих надбавок та премій не є автоматичним, а залежить від якості та показників роботи конкретного працівника, його сумлінного ставлення до виконання своїх службових обов'язків. В ході розгляду справи твердження позивача про те, що він мав високі показники в роботі було спростовано дослідженими доказами. Так, згідно наданих в матеріали справи копій характеристик, висновків атестацій, подання встановлено, що позивача було звільнено в зв'язку із службовою невідповідністю, до своєї роботи від ставився недбало, порушував службову дисципліну, високих показників в роботі не мав, а 29.10.1990 р. став учасником дорожньо - транспортної пригоди, знаходячись в нетверезому стані. Таким чином суд погоджується з позицією першого відповідача про те, що у разі звільнення працівника з роботи за негативними наслідками, скоєння ним негативних вчинків або зниження показників його роботи, надбавка за безперервну службу зменшується або знімається, преміювання не проводиться. Це положення також поширюється на позивача як особи, звільненої з ОВС за негативних мотивів - через службову невідповідність в атестаційному порядку. На підставі викладеного, Указу Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996р. № 926/96, Указу Президента України від 27.11.2005р. № 370/2003 «Про надбавки військовослужбовцям СБУ та працівникам ОВС України за безперервну службу» та

Результат розгляду: denied