Рішення адміністративного суду від 2008-09-02 00:00:00+03

27 червня 2008 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідачів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон № 2195-IV) має статус дитини війни. На підставі статті 6 цього Закону з 1 січня 2006 року йому як дитині війни щомісячно повинні виплачувати соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтями 77 і 110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» і пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію статті 6 Закону № 2195-IV призупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано неконституційними норми Закону України «Про державний бюджет на 2007 р.», яким призупинено дію норми ст. 6 Закону № 2195-IV. Таким чином, позивач вважає, що не виконуючи вимоги ст. 6 Закону № 2195-IV йому недоплачено у 2006 році 1290,60 грн, а в 2007 році 1442,70 грн, що разом складає 2733,30 грн. У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - (Пенсійний фонд) заявлені вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що відсутні підстави, щодо нарахування такої допомоги позивачу. Представники Головного управління праці та соціального захисту населення у Миколаївській області, Головного управління Державного казначейства України в Миколаївській області та Міністерства фінансів України у своїх запереченнях просили відмовити у задоволенні вимог позивача у зв'язку з безпідставністю та розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. задоволенню не підлягає з таких підстав. Статтею 1 Закону № 2195-IV (який набрав чинності 01.01.2006 р.) визначено, що дитиною війни є громадянин України, якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Судом встановлено, що позивач [PERSON]., [INFO]р. народження, має статус дитини війни. Відповідно до статті 6 Закону № 2195-IV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. В силу пункту 17 ст. 77 і пункту 12 ст. 71 відповідно Законів України «Про державний бюджет на 2006 рік» і «Про державний бюджет на 2007 рік» дію статті 6 Закону № 2195-IV на ці роки зупинено, а в останньому із ссилкою на ст. 111, у якій зазначено, що у 2007 р. дітям війни, які є інвалідами встановлено підвищення до пенсії чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Судом встановлено, що позивач не є інвалідом війни і на нього не поширюється Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законома України. Статтею 95 Конституції України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і пільгове спрямування цих видатків встановлюється Законом про Державний бюджет України. Відповідно до п. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням цього Кодексу та Закону про Державний бюджет України. Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року (справа про соціальні гарантії громадян), яким положення пункту 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними є необгрунтованим з таких підстав. Визнані неконституційними положення пункту 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратили чинність з дня ухвалення рішення, тобто з 9 липня 2007 р. Згідно з ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня цього ж року. Тобто, дія Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» закінчилася 31 грудня 2007 р., а Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» такі виплати не передбачені. Крім того, пункт 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» не був предметом розгляду Конституційного Суду України на його відповідність Конституції України. З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення недоплаченої помісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» є безпідставними.

Результат розгляду: denied