Рішення адміністративного суду від 2008-05-21 00:00:00+03

У березні 2008 року позивач, [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області з вимогою зобов'язати відповідача вчинити певні дії в порядку, передбаченому Законом України «Про Державній реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» від 16.07.1999 № 1003-ХІV. Позовні вимоги мотивує тим, що в 2004 році він офіційно повідомив органи Державної податкової інспекції в формі заяви №В2 про його відмову від індивідуального ідентифікаційного коду за своїми релігійними переконаннями. Після оформлення необхідних документів органами МВС України у його паспорті було поставлено штамп про наявність права здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру за серією та номером паспорту. Однак при цьому позивач вважає, що відповідачем були порушені норми чинного законодавства та його особисті немайнові права, а саме відповідач не виконав відносно нього вимоги частини 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків і інших обов'язкових платежів» від 22.12.94 - вести його облік за прізвищем, ім'ям та по-батькові, застосував до нього Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затверджений спільним наказом ДПА України та МВС України від 19.10.04 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.04 року №1345/9944 і надав йому новий ідентифікаційний номер - цифрове позначення (за серією та номером паспорта), яке використовує в якості ідентифікації, веде його облік не за прізвищем, ім'ям та по-батькові, а за серією та номером паспорта. Крім того, позивач вважає, що відмітка про відмову від присвоєння індивідуального ідентифікаційного номеру повинна вноситися органами Державної податкової інспекції, має бути зроблена у письмовому вигляді за підписом відповідальної особи, а не у вигляді штампу, та завірятися гербовою печаткою. Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на ст.ст. 6, 8, 19, 21, 22, 23, 24, 28, 32, 40, 55,58, 60, 64, 92, 120 Конституції України,п.1 ст. 15, ст. 16 ч.1 ст.28, ст.ст.201, 275, 276, 294, 296 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9, 11 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22.12.1994р., ст.ст.1, 5, Закону України „Про звернення громадян”, ст. 4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23.04.1991р., ст.ст. 1, 2, 3, 10, 13 Закону України «Про Державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р., ст.18 Міжнародного Пакту про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (набув чинності в СРСР 23 березня 1976 року). В позові також вказує, що в жовтні 2007 року у відповідності до ст. 40 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» та п. 2 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків і інших обов'язкових платежів» він звернувся з заявою до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області про відмову за своїми релігійними переконаннями від присвоєного йому за попереднім зверненням індивідуального ідентифікаційного номеру - за серією та номером паспорта та про здійснення його податкового обліку за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру - за прізвищем, ім'ям та по-батькові з проставлянням в його паспорті відмітки про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру, звільнення від ідентифікаційного номеру (за серією та номером паспорта), шляхом анулювання його і всієї інформації про нього, з реєстру до якого він був занесений. ХОДПІ у Харківській області за його заявою не вжила заходів для забезпечення поновлення порушених прав, посилаючись на дію "Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів" затвердженого Наказом ДПА України та МВС України від 19.10.04 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.04 року №1345/9944, відмовила в задоволенні його вимог у зв'язку з тим, що зазначена відмітка вже була поставлена органами МВС України. На думку позивача присвоєння людині ідентифікаційного номера - цифрового позначення, по якому б принципу він не складався, та примушення людину здійснювати будь-які майнові зобов'язання або не майнові права під ідентифікаційним номером, замість власного імені, порушують права людини, закріплені міжнародними та державними законодавчими актами та позбавляють його особистих немайнових благ, в першу чергу Імені (порушується ст. 201 ЦК України). Представник відповідача ХОДПІ у Харківській області проти позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача пояснив, що у паспорті позивача зроблено відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру та за нею збережена раніше встановлена форма обліку платників податків та інших обов'язкових платежів, всі відомості щодо позивача у Державному реєстрі анульовані. Крім того, зазначив, що відповідно до Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.10.2004 року за № 1345/9944, до компетенції органів податкової служби не віднесено внесення відміток до паспортів про анулювання індивідуального ідентифікаційного номеру. Відповідач вказує, що відповідно до вказаного порядку, який розроблено згідно із Законом України „Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів” та постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. „Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження” до [PERSON] який через свої релігійні переконання відмовився від ідентифікаційного номера і повідомив у формі заяви про це орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації було застосовано облік як платника податків за номером та серією паспорта. У зв'язку з чим відповідач вважає свої дії відповідними закону, а вимоги позивача безпідставними, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного: Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Таким чином, названим Законом передбачено, що вказаний платник податків в рамках діючого законодавства вправі виконати конституційний обов'язок сплати податків і зборів без присвоєння ідентифікаційного номера, обравши альтернативну форму обліку платників податку. Судом встановлено, що відповідно до Рішення місцевого суду Орджонікідзевського району м.Харкова по справі №2-9786/04, у зв'язку з релігійними переконаннями [PERSON], 25.01.2005р. в паспорті позивача було зроблено відмітку про наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Позивач звернувся до відповідача з заявою від 24.10.2007 року, в якій прохав поновити його право здійснювати конституційний обов'язок сплати податків із зборів під власним ім'ям. Харківська об'єднана державна податкова інспекція у Харківській області своїм листом від 03.12.2007 року за №29-047/П/ повідомила позивача, що на даний час існує лише Порядок передбачений спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.10.2004 року за № 1345/9944 щодо внесення до паспорту громадянина відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. А органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Харківська об'єднана державна податкова інспекція у Харківській області є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, а також вимогам спільного наказу Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.10.2004 року за № 1345/9944. Суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо зобов'язання ХОДПІ у Харківській області зробити в паспорті [PERSON] на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь - які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру», завірити її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Харківської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області виходить з того, що на даний час Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затвердженим Наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226, зареєстрованим Міністерством юстиції України 20 жовтня 2004 року за № 1345/9944, визначено механізм реалізації норми Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та уповноважений на це орган. Тобто на даний час законодавець не покладає обов'язку на ДПІ вносити до паспорту громадянина будь-яких відміток. Таким чином з урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача неправомірні та необґрунтовані і є такими, що не підлягають задоволенню, а позиція відповідача цілком законна та обґрунтована. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied