Рішення адміністративного суду від 2008-08-07 00:00:00+03

15 січня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 09.10.1972 р. ним придбано житловий будинок [ADDRESS] в м. Нова Одеса Миколаївської області. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку складає 0,0558 га, що зазначено в рішенні виконкому Новоодеської міської ради від 07.12.1993 р. № 185, на підставі якого 21.12.1993 р. видано Державний акт на право власності на землю. При придбанні житлового будинку у 1972 році відповідно до технічного паспорту ширина межі земельної ділянки по вул. Радянській складала 13,90 га, а ширина в кінці городу 12, 95 кв. м. Проте при виготовленні Державного акта на право власності на землю на підставі вищезгаданого рішення зазначені розміри помилково вказано навпаки. По сусідству з позивачем у будинку [ADDRESS] в м. Нова Одеса, що розташований на земельній ділянці площею 0,0775 га, проживає [PERSON], яка успадкувала його від чоловіка [PERSON]. Рішенням виконкому Новоодеської міської ради від 23.10.1993 р. [PERSON]. передано у власність цю земельну ділянку, яка складається - для обслуговування житлового будинку розміром 0,0432 га, а для ведення особистого підсобного господарства 0,0343 га і межує з його земельною ділянкою. У зв'язку з відсутністю межових знаків між суміжними ділянками між позивачем та [PERSON]. часто виникають сварки з цього приводу. Рішенням № 134 від 21.06.2006 р. виконком Новоодеської міської ради затвердив акт по встановленню межі між земельними ділянками житлових будинків № 17, 19 по вул. Радянській в м. Нова Одеса і в пункті другому вказав: встановити в натурі межу між двома суміжними земельними ділянками по вул. Радянській 17 і 19 з встановленням межових знаків в точці на відстані 1 метра від задньої стіни житлового будинку [PERSON]. по червоній лінії вулиці та в точці по існуючому паколу в кінці городів з виділенням однакової за розміром частин спірної ділянки, тобто по 30 см. з обох сторін від паколу, із проходженням загальної межі по існуючій металевій сітці, залишивши при цьому розмір межі в кінці городу у [PERSON]. 18,50 м., а у [PERSON]. 12,65 м. Позивач вважає таке рішення протиправним та просив його скасувати, оскільки його земельну ділянку в кінці городу безпідставно зменшено на 30 см. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача вимоги заявника не визнав та пояснив, що приймаючи спірне рішення виконком виконував постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15.03.2006 р. щодо встановлення межі між цими земельними ділянками. Крім того, зазначене рішення виконкому затверджено на сесії Новоодеської міської ради від 26.07.2006 р. № 10, яке в судовому засіданні не оспорюється позивачем. Третя особа та її представники також позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, житлові будинки[ADDRESS] у м. Нова Одеса Миколаївської області належать на праві власності відповідно [PERSON] та [PERSON]. і межують між собою. Будинок [PERSON]. розташований на земельній ділянці розміром 0,0558 га, про що свідчить Державний акт за землю від 21.12.1993 р., у якому зазначені розміри межі земельної ділянки, а саме по вул. Радянській шириною 13,90 м., а по городу 12,95 м. Будинок [PERSON]. розташований на земельній ділянці розміром 0,0775 га, про що свідчить Державний акт на землю від 23.10.1993 р. виданий на ім'я [PERSON]., після смерті якого [PERSON] успадкувала цей будинок, у якому зазначені розміри межі земельної ділянки, а саме по вул. Радянській шириною 16,83 м., а по городу 18,80 м. 15 березня 2006 року постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області за адміністративним позовом [PERSON]. зобов'язано міську раду встановити межові знаки між спірними земельними ділянками. Постанова в апеляційній інстанції не оскаржувалась. 19.06.2006 р. комісією виконкому міської ради був складений акт про встановлення меж між спірними земельними ділянками, що затверджений рішенням виконкому міської ради № 134 від 21.06.2006 р., яким пунктом другим встановлено в натурі межу між двома суміжними земельними ділянками по вул. Радянській 17 і 19 з встановленням межових знаків в точці на відстані 1 метру від задньої стіни житлового будинку [PERSON]. по червоній лінії вулиці та в точці по існуючому паколу в кінці городів з виділенням однакової за розміром частин спірної ділянки, тобто по 30 см. з обох сторін від паколу, із проходженням загальної межі по існуючій металевій сітці, залишивши при цьому розмір межі в кінці городу у [PERSON]. 18,50 м., а у [PERSON]. 12,65 м. Зазначене рішення виконкому затверджене сесією Новоодеської міської ради № 10 від 26.07.2006 р., яке позивачем не оспорюється. Таким чином, розмір земельних ділянок по ширині в кінці городу як [PERSON]., так і [PERSON]. зменшився рівнозначно на 30 см. В ході допиту в якості свідка начальника земельно-кадастрового відділу [PERSON]. з'ясовано, що розміри земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] зменшились на 30 см., оскільки при виготовленні Державного акту на [PERSON], вимірялися за допомогою більш точного приладу ніж раніше при видачі Державних актів - теодоліту, однак фактичні розміри земельних ділянок не змінилися. За таких обставин суд не вбачає протиправність в діях рішення виконкому міської ради, а також правових підстав для його скасування. Крім того, згідно з положеннями статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. За приписом ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Виходячи зі змісту позовних вимог право звернення до суду у позивача виникло 21.06.2006 р., тобто з моменту винесення спірного рішення виконкомом міської ради. Судом встановлено, що позивачу було відомо про винесення такого рішення, а [PERSON] наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог із цих підстав. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON]. без поважних причин пропустив річний строк звернення до суду з адміністративним позовом, про поновлення строку клопотання не заявляв, а тому з цих підстав у задоволенні позовних вимог йому слід відмовити.

Результат розгляду: denied