Рішення адміністративного суду від 2008-06-17 00:00:00+03

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 5492,25 грн. Вимоги мотивує тим, що їй як члену сім"ї загиблого військового службовця відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені її права. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заперечення проти позовних вимог суду не надав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом сім"ї загиблого військового службовця, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою військової частини. Згідно ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня членам сім"ї загиблого військового службовця виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивачка отримала разову грошову допомогу до 9 травня у 2004 році-65 грн., у 2005 році-130 грн., у 2006 році-130 грн.,у 2007 році -150 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законом України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Відповідно до ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах,передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення . Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає, що необхідно стягнути на її користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1900,30 грн. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial