Рішення адміністративного суду від 2009-11-05 00:00:00+02

Матеріали справи свідчать, що 02.12.2008 [PERSON] , 19.12.2008 [PERSON] та 15.12.2008 [PERSON] звернулись до Державної податкової адміністрації України із заявами про ліквідування їх ідентифікаційних номерів з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів, виключення з інформаційного фонду відомостей про індивідуальні ідентифікаційні номери позивачів та знищення облікових карток з особистими даними, що були внесені до Державного реєстру. Окрім цього, 02.12.2008 [PERSON] , 19.12.2008 [PERSON] та 18.12.2008 [PERSON] звернулись до державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва із заявами, в яких просили: - поставити в паспортах заявників відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; - зберегти за ними форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по-батькові); - виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про їх індивідуальні ідентифікаційні номери та загальні відомості заявників; - знищити облікові картки з особистими даними заявників, що були заповнені та на підставі яких були внесені дані про них та присвоєно ним ідентифікаційні номери до Державного реєстру. Листами Державної податкової адміністрації України від 23.12.2008 №10043/С/29-2115 та від 29.12.2008 №10201/В/29-2115 [PERSON] та [PERSON] відповідно, повідомлено, що для вчинення відповідних дій позивачам необхідно звернутися до органу державної податкової служби за місцем їх реєстрації відповідно до Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944. Після проходження визначеної даним Порядком процедури та після видачі довідок за формою №В3 заявникам органом внутрішніх справ буде проставлена відмітка у паспортах (про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера). Крім цього, державна податкова адміністрація України повідомила позивачів, що для облікових карток за формою 1ДР, установлено строк їх зберігання -3 роки, після завершення якого вони знищуються згідно вимог Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.1997 №1153. Державна податкова інспекція у Дніпровському районі міста Києва надаючи відповіді на заяви [PERSON] та [PERSON] своїми листами від 26.12.2008 №7807/С/29-207, від 21.01.2009 №293/М/29-211 відповідно, повідомила, що для вирішення поставлених заявниками питань їм необхідно відповідно до чинного Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, звернутися до державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва (за місцем проживання). Матеріали справи також свідчать, що [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] 12.12.2008 звернулась із заявами до Державної податкової адміністрації України та державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва, в яких відповідно просила: - ліквідувати у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів ідентифікаційні номер малолітньої дитини [PERSON] та зберегти за ним раніше встановлену форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по-батькові); - виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про ідентифікаційний номер малолітньої дитини [PERSON] ; - знищити облікову картку з особистими даними малолітньої дитини [PERSON] ; - видати малолітній дитині [PERSON] довідку з текстом: «має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера`та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою; - після отримання малолітньою дитиною [PERSON] паспорту громадянина України внести у нього запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірення підпису відповідальної особи круглою гербовою печаткою. Листом Державної податкової адміністрації України від 23.12.2008 №10042/С/29-2115 [PERSON] повідомлено про процедуру, визначену Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944. Окрім цього зазначено, що якщо неповнолітня особа має ідентифікаційний номер, то відмовитись від нього зможе після досягнення нею 16-річного віку та отримання паспорта громадянина України. Листом державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва від 26.12.2008 №7809/С/29-207 [PERSON] повідомлено, що її заява не підлягає задоволенню, є передчасною, оскільки дитина є неповнолітньою і паспорта громадянина України не має. Також заявника повідомлено про дію Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів. Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Згідно статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів`від 22.12.1994 №320/94-ВР Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів (далі - Державний реєстр) - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України. Для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Положеннями частини другої статті 5 названого Закону встановлено, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Відповідно до частини третьої цієї ж статті реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників, а для осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні, - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування. З метою виконання положень Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів`та врегулювання питання щодо внесення відмітки до паспорта громадянина України, який через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, розроблений Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, який затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944 (далі за текстом - Порядок). Відповідно до пунктів 1.2 та 1.5 Порядку відмітка вноситься до паспорта громадянина України. Особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 2 до Порядку. При цьому, пунктом 2.2 Порядку встановлено, що особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, пред`являє до органу державної податкової служби: свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності), копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера (за наявності). Відповідно до розділу 3 Порядку посадова особа органу державної податкової служби отримує заповнену заяву з додатком. У разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред`явленими документами приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та формує особову справу. Після прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (далі - ДРФО) щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику довідку, форму якої наведено в додатку 3 до Порядку, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів. Положеннями розділів 4 та 5 Порядку визначено, що фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою №В3 та паспорт громадянина України. За результатом розгляду звернення, у разі відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7 - 9 сторінку паспорта відмітку, зміст та форму якої наведено в додатку 4 Порядку («Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера», із зазначенням прізвище, ім`я та по батькові і підпису посадової особи, дати, номеру довідки за формою №В3). Окрім цього, згідно пункту 7 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 № 3423-ХІІ записи і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою. Відповідно до пункту 6.1 Порядку після надходження відривного корінця до форми №В3 від органу внутрішніх справ щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби протягом двох тижнів учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. З матеріалів справи вбачається, що не заперечується представником позивачів, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зверталися до органу державної податкової служби за своїм місцем реєстрації з відповідними заявами та необхідними документами. За відсутності відповідних заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та недотриманням відповідного порядку вирішення питання щодо відмови від ідентифікаційного номера, органами державної податкової служби по суті відповідне питання не розглядалось. Відповідно до підпунктів 2.3. та 2.6. Положення про картку фізичної особи - платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 27.01.1998 №43, до отримання документа, що посвідчує особу та підтверджує її громадянство, картки неповнолітнім фізичним особам видаються одному з батьків за наявності свідоцтва про народження дитини та паспорта громадянина України одного з батьків або його паспортного документа з унесеними до нього відомостями про місце проживання або тимчасового перебування. Присвоєння ідентифікаційного номера здійснюється Державною податковою адміністрацією України у двотижневий термін від дня подання облікової картки фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів (форма № 1ДР). Зазначеним положенням не передбачено примусове чи без подання належно оформленої і підписаної облікової картки за формою № 1ДР включення відомостей про неповнолітню дитину до Державного реєстру фізичних осіб -платників податків та інших обов`язкових платежів та здійснення присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного номера платника податків. Матеріали справи свідчать, що до відома [PERSON] доводилось, що якщо неповнолітня особа має ідентифікаційний номер, то відмовитись від нього зможе після досягнення нею 16-річного віку та отримання паспорта громадянина України. Відмова від ідентифікаційного номеру здійснюється по процедурі, передбаченої Порядком. Оскільки неповнолітній [PERSON] [INFO] паспорта не мав, питання щодо відмови від ідентифікаційного номера органами державної податкової служби по суті не вирішувалось. Крім цього, згідно статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, у даному випадку у разі порушення прав, свобод чи інтересів [PERSON] , у нього або його батьків (опікунів) виникає право звернення до суду, а вимоги щодо зобов`язання вчинити певні дії на майбутнє за відсутності відповідного порушення, не можуть бути предметом розгляду в суді. В свою чергу, суд вважає необхідним зазначити, що вимога зобов`язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі міста Києва проставити у паспортах позивачів відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, не підлягає задоволенню, оскільки Порядком чітко встановлено, що відмітки про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера вносяться відповідним органом внутрішніх справ (завірення гербовою печаткою не передбачено). Тобто, зазначена вимога необґрунтовано сформована до державної податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва. Щодо вимог позивача зобов`язати Державну податкову адміністрацію України скасувати ідентифікаційні номери позивачів, виключити ідентифікаційні номери позивачів та всю інформацію про них з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів, суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, адже попередньо встановлено судом недотримання позивачами положень Порядку. Джерелами формування інформаційного фонду Державного реєстру є, зокрема, дані районних державних податкових інспекцій. Враховуючи, що позивачі у встановленому порядку офіційно не повідомляли відповідний орган державної податкової служби про відмову від ідентифікаційного номера через свої релігійні або інші переконання, у Державної податкової адміністрації України відсутні підстави вчиняти дії з виключення всієї інформації про позивача з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів. Щодо вимоги позивачів зобов`язати Державну податкову адміністрацію України знищити облікові картки з особистими даними позивачів, що були заповнені та на підставі яких були внесені дані про них та присвоєно їм ідентифікаційні номери до Державного реєстру, суд дійшов висновку, що вони також не підлягають задоволенню. До відома позивачів доводилось, що для облікових карток за формою 1ДР установлено строк їх зберігання -3 роки, після завершення якого вони знищуються. У відповідності до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied