Рішення адміністративного суду від 2008-11-03 00:00:00+02

[PERSON]., з урахуванням уточнених в судовому засіданні позовних вимог, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо незабезпечення її час проходження військової служби належним речовим майном та стягнути з останнього на її користь грошову компенсацію замість належного до видачі станом до 11.03.2000р. речового майна у сумі 2802,09 грн. і зобов'язати відповідача видати належне до видачі після 11.03.2000р. речове майно в натурі на суму 3933,42 грн., згідно довідки № 20 від 02.09.2008р., а в разі відсутності вказаного майна вартість останнього просить стягнути з того на її користь. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона проходила військову службу у військовій частині А-1451. Наказом командира військової частини А-1451 за № [NUMBER] від [INFO]р. була звільнена з військової служби у відставку та виключена зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення. В період проходження військової служби вона знаходилась на речовому забезпеченні у відповідача, яким в повному обсязі не забезпечувалась, а тому, відповідно до ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, де передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також, речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця, грошову компенсацію замість них, має право на відшкодування вказаної заборгованості. Крім того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. На день виключення її зі списків особового складу частини сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом на 11.03.2000р. складає в сумі 2802,09 грн., та після 11.03.2000 р. в сумі 3933,42 грн., про що свідчить довідка № 20 від 02.09.2008р., яка видана відповідачем. Оскільки, на момент виключення її зі списків особового складу частини, відповідач не розрахувався з нею стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому вона вважає, що з боку останнього має місце противоправність, яка порушує її право на одержання речового майна в натурі або даної грошової компенсації. Представник відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не прибув, не повідомивши про причину неприбуття та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності і заперечення на адміністративний позов. Суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у справі, відповідно до ст. 128 КАСУ. Заслухавши позивачку, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON]. проходила військову службу у військовій частині А-1451. Наказом командира військової частини А-1451 за № [NUMBER] від [INFO]р. була звільнена з військової служби у відставку та виключена зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення. В період проходження військової служби позивачка знаходилась на речовому забезпеченні у військовій частині А-1451, яким вона в повному обсязі не забезпечувалась. На день виключення позивачки зі списків особового складу частини сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом до 11.03.2000р. складає в сумі 2802,09 грн., та після 11.03.2000 р. в сумі 3933,42 грн., про що свідчить довідка № 20 від 02.09.2008р., яка видана відповідачем. Згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. №1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Відповідно до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців). Оскільки позивачка не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виключено, проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі «Щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення підпункту 3 пункту 67 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. N 107-VI. Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними. А тому вимоги позивачки щодо видачі речового майна в натурі, яким вона не забезпечувалась після 11.03.2000р., на суму 3933,42 грн. та відшкодування вартості майна, яким вона не забезпечувалася до 11.03.2000р., у розмірі 2802,09 грн. підлягють задоволенню на підставі вищевикладеного. Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються - права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки громадянина, а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна система України. Ст.95 Конституції України передбачає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Закон про Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Виходячи з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивачка мала право на забезпечення речовим майном, а в разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців” призупинено, згідно із Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р., але діючим законодавством не передбачена заборона видачі речового майна в натурі, заборгованість по якому має місце, то позивачка має право на одержання речового майна в натурі, заборгованість по якому утворилась після 11.03.2000р. на суму 3933,42 грн., оскільки її право в частині забезпечення речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для задоволення позову в цій частині зазначеним шляхом., в іншій частині - підлягає стягненню грошова компенсація замість невиданого речового майна. В порядку ст. 94 КАСУ позивачеві підлягають відшкодуванню судові витрати у сумі 3,60 грн. за рахунок відповідного місцевого бюджету.

Результат розгляду: granted