Рішення адміністративного суду від 2008-09-02 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути звідповідача різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 3958,00 грн.. Вимоги мотивує тим, що йому як члену сім'ї загиблих (померлих) ветеранів війни, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач в судове засідання не прибув. До суду від позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON]., є членом сім'ї загиблого (померлого) учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням [NUMBER]від 12.12.2007 року. Відповідно до ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивачка отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2004р. - 65,00 грн., у 2005 році - 130 грн., у 2006 році - 130 грн., у 2007 році -150 грн., тобто з урахуванням обмежень встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Відповідно до ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Стягненню підлягає допомога за 2007 роки, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”). Позивач в своїй позовній заяві виходить з 4-х, а не 5-ти мінімальних пенсій за віком, як передбачено для членів сімей померлих ( загиблих ) учасників бойових дій. Тому суд відповідно до ст.11 КАС України виходить за межі позовних вимог. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на її користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1900,30 грн. (410,06 грн. х 5 - 150 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду по зазначених виплатах за 2005-2006 роки.

Результат розгляду: partial