Рішення адміністративного суду від 2008-04-15 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати нечинним рішення ДПІ у м. Житомирі про застосування штрафних (фінансових) санкцій №0000652303 від 06.02.2008 року у розмірі 6625,00грн. Зазначає, що оспорюване рішення прийняте на підставі акту від 18.01.2008 року складеного працівниками відповідача, згідно якого встановлено порушення п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" а саме при купівлі однієї туристичної путівки був наданий договір на надання туристичних послуг, за путівку вартістю 1325,00 грн. розрахунок проведено повністю, будь-який інший розрахунковий документ не видавався. Вважає, що такий висновок податкового органу не відповідає дійсності, оскільки згідно умов договору про надання туристичних послуг, укладеного з перевіряючими, сторони домовилися про безготівковий розрахунок та місце проведення розрахунків не співпадає з місцем надання туристичних послуг, тому згідно п.п.1,12 ст. 9 вказаного Закону підприємство не повинно було застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки. Також зазначає, що працівники відповідача шляхом провокаційних дій настояли залишити у [PERSON] (яка на момент перевірки проходила стажування на посаді менеджера по туризму) гроші за путівку та провести її оплату від їх імені. При цьому [PERSON] не приймаючи гроші в руки дала лише усну згоду, після чого їй повідомили про здійснення позапланової перевірки. На думку позивача, відповідачем не встановлено факту порушення податкового законодавства, оскільки останні не переконалися чи надійдуть кошти до банку і оскільки підприємство проводить розрахунки в безготівковій формі, тому правових підстав видавати касовий чек чи інший розрахунковий документ у підприємства не було. Крім того, посилається на те, що проведення такої перевірки відбулося без достатніх законних підстав встановлених Указом Президента України "Про деякі заходи з регулювання підприємницької діяльності", а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Встановлено, що 18.01.2008 року працівниками ДПА в Житомирській області проведено перевірку ПП "Туристична компанія "Україна Тревел" з питань дотримання вимог Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні". За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.01.2008 року. В акті перевірки зазначено, зокрема, що перевірка здійснена на підставі ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Перевіркою встановлено факт реалізації однієї путівки в Єгипет згідно угоди №84 від 18.01.2008 р. по ціні 1323,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункового документа на суму 1325,00 грн. На підставі акта перевірки відповідачем згідно з п. 1, п. 2 ст. 3 та п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" прийнято рішення № 0000652303 від 06.02.2008 року, яким позивачу визначено штрафну (фінансову) санкцію за порушення застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 6625,00 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, встановлений перевіркою факт порушення підтверджується письмовими поясненнями менеджера позивача [PERSON] та її показами даними у судовому засіданні, де вона підтвердила, що при бронюванні туру до Єгипту вартістю 1325,00 грн. на 8 днів, видала договір на надання туристичних послуг №84 від 18.01.2008 р. та отримала завдаток у розмірі вартості путівки в сумі 1325,00 грн., хоча розрахунки ведуться в безготівковій формі. Допитані як свідки перевіряючі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні також підтвердили факт отримання менеджером позивача [PERSON] коштів в сумі 1325 грн. за бронювання туру до Єгипту без видачі розрахункового документу. Даний факт також підтверджується договором №84 від 18.01.2008 р. про надання туристичних послуг, який підписаний сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт порушення, встановлений в акті перевірки. Крім того, статтями 15 та 16 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог здійснюється органами державної податкової служби шляхом проведення планових або позапланових перевірок. Пунктом 11 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи ДПС в межах компетенції та у порядку, встановленому Законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених Законами України. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: 1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; 2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Відповідно до п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у разі не проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів, у разі не проведення розрахункових операцій через РРО, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки, застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів, на які встановлено невідповідність. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність нарахування штрафних санкцій. Посилання позивача на неправомірність проведення відповідачем перевірки та відсутності підстав, зазначених в Указі Президента України "Про деякі заходи з регулювання підприємницької діяльності" від 23.07.1998 року є безпідставним, оскільки питання проведення органами державної податкової служби України планових, позапланових перевірок врегульовано нормами Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Зокрема ч. 7 ст. 11-1 цього ж Закону встановлено, що позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими і такими що задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied