Рішення адміністративного суду від 2008-06-05 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Управління праці і соціального захисту населення Дунаєвецької райдержадміністрації в Хмельницькій області про стягнення недоотриманої щорічної допомоги в розмірі 2810 грн. за 2006-2007 роки. На підтвердження позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії постраждалих, а також є інвалідом 3-ої групи, тому відповідно до ст.48 Закону України “ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” має право на отримання щомісячної допомоги на оздоровлення в 2006 р. та 2007 р.; як інвалід 3-ої групи- 4 мінімальних заробітних плат, яка в 2006 р. була - 400 грн.; в 2007 р.- 460 грн. Проте Управлінням праці і соціального захисту населення Дунаєвецької райдержадміністрації в Хмельницькій області зазначена допомога виплачувалась на підставі Постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в 2006 році - 90 грн., а в 2007 році - 90 грн. Враховуючи пріоритетність Законів України над урядовими нармативними актами, а також рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року, яким визнано неконституційними положення Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” та ”Про державний бюджет України на 2007 рік” в частині зупинення на 2006 - 2007р. ст.48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” вважає що виплати на оздоровлення повинні проводитись відповідно до рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року. Представник Управління праці і соціального захисту населення Дунаєвецької райдержадміністрації в Хмельницькій області позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначав, зокрема таке, що виплати, про які йдеться в позові , позивачу виплачувалися у відповідності до Законів України “Про державний бюджет України на 2006 рік” та “Про державний бюджет України на 2007 рік” та відповідних постанов КМУ, якими встановлено порядок та розмір щорічних допомог, стосовно рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року про визнання неконституційними певних статей Закону України “ Про державний бюджет України на 2006 рік” та положень Закону України “ Про державний бюджет України на 2007 рік” то в даному випадку воно не застосовується, тому просив відмовити в задоволенні позову. Представники інших відповідачів - Міністерства праці і соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України в судове засідання не з”явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно судовими повістками, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача, представника Управління праці і соціального захисту населення Дунаєвецької райдержадміністрації в Хмельницькій області, вивчивши матеріали справи в цілому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є особою яка приймала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Йому встановленно 3-тю групу інвалідності, пов”язаної з ушкодженням здоров”я, в зв”язку з ліквідацією аварії. Зазначене підтверджується копією довідки серія МСЕ №298401, копією посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чрнобильської катастрофи на ім”я [PERSON] серія Б№0811896 1-ої категорії. Частиною 4 ст.48 Закону України “ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” допомога на оздоровлення виплачується щорічно: 1-ої категорії інвалідам 3-ої групи в розмірі - 4 мінімальних заробітних плат. Згідно ст.77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” з метою проведення окремих норм законів у відповідності із цим законом зупинено на 2006 рік дію вищезазначених положень Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Тому виплати позивачу проведено у розмірах, визначених Постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року “ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та “Про державний бюджет України на 2006 рік”, тому у стягненні доплат за 2006 рік слід відмовити. В частині щодо стягнення щорічної грошової допомоги за 2007 рік у відповідності до Закону України ст.48 “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” за 2007 рік, суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними п.30 ст.71 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік”, яким зупинено дію в частині виплати компенсації і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати , абзаців 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го частини 4 та частини 7 ст.48 Закону України ст.48 “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Тому виплати в цій частині повинні проводитись в повному об'ємі для осіб 3-ої категорії за 2007 рік з розрахунку чотирьох мінімальних заробітних плат, яка на час виплати позивачу 14.03. 2007р. становила у відповідності до закону України “Про державний бюджет України” на 2007р.-400грн. /400грн.х4/=1600-90=1510грн. Таким чином кошти для виплати позивачу щорічної разової допомоги на оздоровлення повинно виділити Міністерство фінансів України, а Державне казначейство України повинно було перерахувати ці кошти для їх безпосередньої виплати. Тому саме з цих відповідачів слід стягнути недоплачені суми.

Результат розгляду: partial