Рішення адміністративного суду від 2008-01-28 00:00:00+02

19.09.2007р. позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, в якому просила суд визнати нечинними рішення Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №6/1 від 27.08.1998 року про надання земельної ділянки третій особі у справі [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її батько [PERSON]отримав земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва житлового будинку. 31.05.1979 року спеціальною комісію була поділена земельна ділянка між[PERSON] і [PERSON]та визначені межі у складеному акті. 4 червня 1982 року він помер. Позивач прийняла спадщину та стала власником будинку та користувачем земельної ділянки. В листопаді 2006 року вона почала оформлювати документи на приватизацію земельної ділянки і дізналась, що [PERSON]оформила право власності на землю, частково заволодівши її земельною ділянкою. Їй стало відомо, що виконавчий комітет Великоолександрівської сільської ради прийняв рішення №6/1 від 27.08.1998 року про передачу [PERSON]земельної ділянки у власність площею 0,.15 га, однак позивач стверджує, що не підписувала акт встановлення зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, внаслідок чого [PERSON]самовільно пересунула межу та порушила її право на користування земельною ділянкою в межах, які були визначені комісією. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали заявлені позовні вимоги просять суд їх задовольнити. Додатково позивач пояснила, що у 1979 році комісія представників сільської ради поділила земельну ділянку по [ADDRESS]на рівні частини по 0,13 га, встановивши межі на рівній відстані від сусідів. Після смерті батька вона продовжувала користуватись виділеною йому земельною ділянкою, державний акт на право власності на земельну ділянку вона не отримувала. Їй відомо, що будинок по [ADDRESS]рахується за однією адресою та що її сестра [PERSON]добудувала свою частину будинку більшого розміру, а її частина будинку залишилась розміром 54 кв.м. Вона вважає, що мала право приватизувати земельну ділянку розміром 0,13 га, але внаслідок прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення третя особа в 2006 перенесла огорожу, зменшивши розмір її двору, і на даний час в її користуванні залишилось 0,0962 га. Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі [PERSON]вона не підписувала, в акті не її підпис. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що оскаржуваним рішенням третій особі [PERSON]була виділена земельна ділянка, яка фактично знаходилась в її користуванні та розмір якої відповідав даним земельно-шнурової книги, згідно з якою за [PERSON]рахувалась земельна ділянка площею 0,15 га. виділеною земельною ділянкою позивач не користувалась, а земельна ділянка знаходилась у фактичному користування третіх осіб [PERSON]. На підставі дійсної довіреності Гнідинська сільська рада прийняла заяву від [PERSON] та прийняла рішення про вилучення земельної ділянки площею 0,07 га з користування Солнцевої та передачу її у державну власність, після чого надала дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність для будівництва житлового будинку [PERSON] Вони вважають, що Гнідинська сільська рада діяла у межах своїх повноважень та не порушила права позивача. Третя особа [PERSON]та її представники проти задоволення позову заперечували, пояснили що [PERSON] є рідної сестрою позивачки. Після смерті їх з позивачкою баби [PERSON], якій належав будинок та за якою рахувалась земельна ділянка, одна половина будинку залишилась їх батьку, а потім перейшла у власність до позивачки, а другу половину будинку [PERSON]перебудувала разом із своїм чоловіком. Для обслуговування її частини будинку їй спочатку була виділена земельна ділянка площею 0,21 га, але залишилось в користуванні 0,15 га, що було підтверджено актом встановленні меж земельної ділянки в натурі, під час якого була присутня позивач. Вона не переносила огорожу та не перешкоджала позивачці приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться в користування позивачки. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та їх представників, дослідивши матеріали даної цивільної справи, інвентаризаційну справу на жилий будинок [ADDRESS], суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову[PERSON]слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.3 Земельного кодексу України 1990 року повноваження по передачі, наданню та вилученню земельних ділянок місцеві Ради можуть передавати відповідним органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Відповідно до ч.6 ст.17 Земельного кодексу України 1990 року земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Згідно з актом встановленні зовнішніх меж земельної ділянки в натурі без дати /а.с.-89/ представниками Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району та проектної землевпорядної групи Бориспільського районного відділу земельних ресурсів були встановлені в натурі межі земельної ділянки [PERSON]та складний абрис обміру земельної ділянки /а.с.-90/ відповідно до яких розмір земельної ділянки, яка знаходилась у фактичному користуванні [PERSON]., а також згідно земельно-кадастрової документації складав 0,15 га. Рішенням виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 27 серпня 1998 року №6/1 „Про передачу земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку [PERSON]” було передано третій особі [PERSON] земельну ділянку у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку розміром 0,15 га, /а.с.-12,88/. На підставі вказаного рішення [PERSON]було отримано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ №030276 /а.с.-14/. Відповідно до вимог ст.ст.22,23 Земельного кодексу України 1990 року ( ст.ст.125,126 Земельного кодексу України 2001 року) право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою - державного акту - та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості) до одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється. За такими ж правилами відповідно до вимог ст.119 Земельного кодексу відбувається передача земельної ділянки у власність або користування громадян на підставі набувальної давності, розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених Земельним кодексом. Дослідженням інвентаризаційної справи на жилий будинок [ADDRESS] встановлено наступне. На підставі рішень виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №91 від 22 листопада 1996 року позивачу [PERSON]та третій особі [PERSON]були видані свідоцтва про право власності на жилий будинок відповідно за №50 та №49, відповідно до яких позивачу [PERSON]належить ј частина жилого будинку по [ADDRESS]в с.Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, а третій особі [PERSON] належить ѕ частини жилого будинку по [ADDRESS] Свідоцтва зареєстровані в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 27 листопада 1996 року за реєстровим №335. Згідно з договором дарування, посвідченим 30 листопада 1996 року державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори, третя особа [PERSON]подарувала 1/3 частину жилого будинку, що знаходиться по [ADDRESS]в с.Велика Олександрівна, [PERSON]. Вказаний договір зареєстровано в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 04 грудня 1996 року. Згідно з наданим позивачем наказом дослідного господарства „Олександрівка” №24 від 18 червня 1983 року за письмовою заявою позивача [PERSON]. та рішення земельної комісії було закріплено за її садибою земельну ділянку розміром 0,13 га по [ADDRESS]/а.с.-10/. Відповідно до наданих позивачем кадастрових планів, складених ТОВ „Фірма Вертикаль” 21 січня 2008 року, в її особистому користуванні знаходяться земельні ділянки загальною площею 0,0962 га. Відповідно до вимог ч.2,3 ст.152 Земельного кодексу України захисту шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування та відшкодування заподіяних збитків підлягають порушені права власника або землекористувача земельної ділянки. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не набула право власності чи право користування спірною земельною ділянкою у встановленому діючим законодавством порядку, оскільки межі земельної ділянки не були встановлені у натурі (на місцевості) та позивачем не був отриманий Державний акт на право власності на земельну ділянку. Фактичне користування земельною ділянкою не створювало права на неї незалежно від тривалості користування, якщо її не було надано в установленому земельним законодавством порядку. На підставі викладеного, враховуючи, що позивач не набула права користування земельною ділянкою в розмірах, визначених в наказі дослідного господарства „Олександрівка” №24 від 18 червня 1983 року, суд прийшов до висновку, що Великоолександрівська сільська рада, яка діяла на підставі та в межах своїх повноважень по розпорядженню землями комунальної власності, у спосіб, що передбачений діючим земельним законодавством, не порушила права позивача, передавши земельну ділянку у приватну власність для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку [PERSON], в зв'язку з чим вимоги позивача про визнання рішення виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради №6/1 від 27 серпня 1998 року - задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied