Рішення адміністративного суду від 2008-07-31 00:00:00+03

Позивач, Куп'янська об'єднана державна податкова інспекція Харківської області, звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути в доход держави з ФОП [PERSON] все отримане ним по накладним за нікчемними угодами, укладеними між суб'єктом господарювання Колективним підприємством колективна учбово-виробнича фірма „Асоціація” та ФОП [PERSON] на суму 43013,64 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з посиланням на ст. 207 Господарського кодексу України, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”. В обґрунтування позову зазначив, що з 31.08.2007 року по 13.09.2007 року проводилась виїзна планова документальна перевірка ФОП [PERSON], про що складено акт від 25.09.2007 року за № 1380/17-[NUMBER]. За результатами перевірки встановлено порушення п.п. 7.2.1., 7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” та виявлені взаємовідносини ФОП [PERSON] із підприємствами, які мають ознаки фіктивності, а саме КУВФ „Асоціація”. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2002 року по справі № А2/7426 скасовано державну реєстрацію КУВФ „Асоціація”, код 23368346. Представник позивача зазначає, що з вищевикладеного вбачається, що угоду між КУВФ „Асоціація” та ФОП [PERSON] було укладено з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави з метою отримання права на податковий кредит та ухилення від сплати податків, у зв'язку з чим ця угода є нікчемною. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися повістками з поштовими повідомленнями. Згідно ст.35 КАС України відповідачі є належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Відповідачі відзив на позов не надали, правом участі в судовому засіданні не скористалися. Суд вважає, що не з'явлення відповідачів у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ФОП [PERSON] зареєстрований Дворічанською районною державною адміністрацією Харківської області, дата проведення державної реєстрації - 06.04.2005р., номер запису [NUMBER]. З довідки про взяття на облік платника податків вбачається, що відповідача взято на облік у Дворічанському відділені Куп'янської ОДПІ Харківської області з 11.04.2005 року за № 677. 12.04.2005 року ФОП [PERSON]а зареєстровано, як платника податку на додану вартість, про що видано свідоцтво платника ПДВ № 80860340. Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями Куп'янської ОДПІ Харківської області з 31.08.2007 року по 13.09.2007 року проводилась планова документальна перевірка ФОП [PERSON] з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 11.04.2005 року по 30.06.2007 року, про що складено акт від 25.09.2007 року за № 1380/17-[NUMBER]. За результатами перевірки встановлене наступне. Згідно податкової накладної від 01.04.2006 року № 348 КУВФ „Асоціація”, реалізувало ФОП [PERSON] товар на суму 8901,00 грн., в тому числі ПДВ - 1483,50 грн. (умови продажу - готівкою). ФОП [PERSON] включено до податкового кредиту по податковій накладній від 01.04.2006 року № 348 суму ПДВ в розмірі 1483,50 грн. Згідно податкової накладної від 28.04.2006 року № 408 КУВФ „Асоціація”, реалізувало ФОП [PERSON] товар на суму 3060,00 грн., в тому числі ПДВ - 510,00 грн. (умови продажу - готівкою). ФОП [PERSON] включено до податкового кредиту по податковій накладній від 28.04.2006 року № 408 суму ПДВ в розмірі 510,00 грн. Згідно податкової накладної від 19.05.2006 року № 596 КУВФ „Асоціація”, реалізувало ФОП [PERSON] товар на суму 7820,00 грн., в тому числі ПДВ - 1303,33 грн. (умови продажу - готівкою). ФОП [PERSON] включено до податкового кредиту по податковій накладній від 19.05.2006 року № 596 суму ПДВ в розмірі 1303,33 грн. До складу податкового кредиту ФОП [PERSON] відніс суми ПДВ в зв'язку із придбанням запчастин для сільгосптехніки по податковим накладним підприємства, державну реєстрацію якого скасовано, а саме: за липень 2005 року всього на 5579,15 грн., в т.ч. ПДВ 929,86 грн. (накладна № 708 від 08.07.2005 року - всього 1747,21 грн., в т.ч. ПДВ 291,20 грн., накладна № 720 від 20.07.2005 року - всього 661,80 грн., в т.ч. ПДВ 110,30 грн., накладна № 726 від 26.07.2005 року - всього 2458,80 грн., в т.ч. ПДВ 409,80 грн., накладна № 727 від 27.07.2005 року - всього 539,20 грн., в т.ч. ПДВ 89,87 грн., накладна № 729 від 29.07.2005 року - всього 172,14 грн., в т.ч. ПДВ 28,69 грн.); за серпень 2005 року всього на 8359,59 грн., в т.ч. ПДВ 1393,26 грн.( накладна № 805 від 05.08.2005 року - всього на 5074,93 грн., в т.ч. ПДВ 845,82 грн., накладна № 829 від 29.08.2005 року - всього на 1903,51 грн., в т.ч. ПДВ 317,25 грн., накладна № 830 від 30.08.2005 року - всього на 1381,15 грн., в т.ч. ПДВ 230,19 грн.); за жовтень 2005 року всього на 696,00 грн., в т.ч. ПДВ 116,00 грн. (накладна № 897 від 03.10.2005 року - всього на 696,00 грн., в т.ч. ПДВ 116,00 грн.); за листопад 2005 року, всього на 4329,90 грн., в т.ч. ПДВ 721,65 грн. (накладна № 965 від 11.11.2005 року - всього на 4329,90 грн., в т.ч. ПДВ 721,65 грн.); за квітень 2006 року, всього на 11961,00 грн., в т.ч. ПДВ 1993,50 грн. (накладна № 408 від 28.04.2006 року - всього на 3060,00 грн., в т.ч. ПДВ 510,00 грн., накладна № 348 від 01.04.2006 року - всього на 8901,00 грн., в т.ч. ПДВ 1483,50 грн.); за травень 2006 року, всього на 12088,00 грн., в т.ч. ПДВ 2014,67 грн. (накладна № 531 від 05.05.2006 року - всього на 4268,00 грн., в т.ч. ПДВ 711,34 грн., накладна № 596 від 19.05.2006 року - всього на 7820,00 грн., в т.ч. ПДВ 1303,33 грн.). Всього у КУВФ „Асоціація” ФОП [PERSON] придбано товару на загальну суму 43013,64 грн. До податкового кредиту включено суму ПДВ в розмірі 7168,94 грн., та відображено в деклараціях з ПДВ. При перевірці правового статусу КУВФ „Асоціація” встановлено наступне. Листом № 1587/7/17-219 від 26.12.2007 року ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова повідомила позивача, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № А2/7-426 від 29.10.2002 року скасовано державну реєстрацію та ліквідовано КУВФ „Асоціація”, код 23368346. З рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2002 року по справі № А2/7426 вбачається, що державну реєстрацію КУВФ „Асоціація”, м. Дніпропетровськ, вул. К. Цеткін, 2 А, код 23368346 скасовано. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в ЄДР записів про Колективне підприємство колективна учбова-виробнича фірма „Асоціація” не знайдено. Таким чином, суд робить висновок, що на момент виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи КУВФ „Асоціація”, не є суб'єктом господарської діяльності та не є платником податку на додану вартість. Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Згідно ст. 91 ЦК України Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до ст., ст. 207, 208 Господарського кодексу України Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним. Якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави. Частина друга ст.207 Господарського кодексу України зазначає, що недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб. Крім того, відповідно до пп.9.1. п.9 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999р. № 02-5/111 якщо сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника другої сторони відповідних повноважень, то її засновані на цій угоді вимоги до другої сторони задоволенню не підлягають. При цьому припущення про те, що сторона, з якою укладено угоду, знала або повинна була знати про відсутність у представника юридичної особи або керівника її відособленого підрозділу повноважень на укладення угоди, ґрунтується на її обов'язку перевіряти такі повноваження. ФОП [PERSON], не з'явившись до суду, унеможливив подання суду будь-яких доказів, які б спростовували ту обставину, що угоду було укладено з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства. Враховуючи наведене та досліджені матеріали справи, суд вважає, що відповідачу ФОП [PERSON] було відомо про скасування державної реєстрації Колективного підприємства колективна учбово-виробнича фірма „Асоціація”, яке відбулось до виникнення правовідносин між першим та другим відповідачем по справі, та про відсутність повноважень представників Колективного підприємства колективна учбово-виробнича фірма „Асоціація” на укладення господарських угод. Частина 1 ст.203 Цивільного кодексу України визначає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого право чину недійсним судом не вимагається. Тобто, виходячи з положень Господарського кодексу України, правочин, який вчинено з метою за відомо суперечною інтересам держави і суспільства, водночас суперечить моральним засадам суспільства, а тому згідно з ч.1 ст.203 та ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України є нікчемним. Згідно приписів ст.67 Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. З наданих до суду документів встановлено, що за наслідками виконання спірної угоди КУВФ „Асоціація” не сплатило та і не могло сплатити до бюджету відповідні податки, а разом з тим, ФОП [PERSON], на підставі отриманих від імені КУВФ „Асоціація” податкових накладних, включив до складу свого податкового кредиту відповідні суми ПДВ. Оскільки відшкодування суми ПДВ платнику на рахунок (або зменшення податкових зобов'язань платника), у зв'язку зі включенням платником такої суми ПДВ до податкового кредиту, при наданні платником до податкового органу декларації з ПДВ, відбувається з державного бюджету, тобто в даному випадку держава повинна відшкодувати суми ПДВ, які фактично до бюджету не надійшли. Вищезазначене свідчить про те, що від укладання та виконання спірної угоди інтересам держави та суспільства завдаються збитки у вигляді ненадходження до державного бюджету коштів у великих розмірах, витрати державних коштів на користь осіб, які не мають правових підстав та права на їх отримання. Закон України “Про податок на додану вартість” передбачає, що відсутність у продавця статусу платника ПДВ позбавляє його права видавати податкові накладні, а вже видані податкові накладні набувають статусу фіктивних та позбавляють покупця права на податковий кредит. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що угоду між ФОП [PERSON] та КУВФ „Асоціація” було укладено з метою, яка не переслідувала за мету створення взаємних прав та обов'язків, а натомість метою було ухилення від сплати обов'язкових податків та зборів, що, безперечно, суперечить інтересам держави та суспільства, оскільки, відповідно до ст. 9 ЗУ “Про систему оподаткування” платників податків та зборів зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановленим законом терміни. Несплата податків тягне за собою спричинення шкоди економічним інтересам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що угода, яка була укладена між ФОП [PERSON] та КУВФ „Асоціація”, повинна бути визнана судом нікчемною. Органи державної податкової служби, вказані в абзаці 1 статті 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, можуть на підставі пункту 11 цієї статті звертатись до судів із позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних за правочинами, вчиненими з метою, яка за відомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність. Згідно з частиною 1 статті 208 ГК України передбачені нею санкції застосовує лише суд. Це правило відповідає статті 41 Конституції України, згідно з якою конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, все одержане ФОП [PERSON] по накладним за нікчемними угодами, укладеними з КУВФ „Асоціація” на суму 43013,64 грн. повинно бути стягнуто в доход держави, а позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України судовий збір з відповідачів не стягується.

Результат розгляду: granted