Рішення адміністративного суду від 2008-05-27 00:00:00+03

[PERSON] звернувся з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду до управління Пенсійного фонду України у Староміському районі м.Вінниці про визнання неправомірними дій щодо перерахунку та обмеження розміру пенсії; зобов'язання перерахувати раніше призначену пенсію за вислугу років, виходячи із фактично отримуваного середньомісячного заробітку згідно вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року; встановити її розмір в сумі 6989 грн. 06 коп.; виплатити різницю, що виникла з 01.03.2008 року та зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати перерахунок розміру пенсії виходячи із середньомусячного заробітку, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач, здійснюючи розрахунок пенсії, зменшив її розмір на підставі спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України №2569/0/14-06/039 від 17.04.2006 року, Генеральної прокуратури України №18-656 від 17.04.2006 року та Пенсійного фонду України №4724/02-30 від 17.04.2006 року, тим самим обмежив зміст та обсяг інсуючих прав і свобод людини і громадянина, а відтак порушив вимоги ч.3 ст.22, ст.8 Конституції України від 28.06.2001 року, ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Натомість, представник відповідача, суду пояснив, що перерахунок пенсії позивача був здійснений фондом з урахуванням наданої ним довідки прокуратури Вінницької області №18-ф-251 від 06.03.2008 року, в якій було визначено, що заробітна плата для нарахування пенсії у межах максимальної становить 7952 грн. 37 коп. При цьому відповідач керувався пропозиціями, що викладені у спільному листі від 17.04.2006 року, а також роз'ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України для органів Пенсійного фонду, викладеними у листі №03-3/5427-02-6 від 24.10.2001 року. Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлено, що [PERSON] процював в прокуратурі Вінницької області на посаді начальника відділу нагаляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури, з 13.09.2006 року отримує пенсію за вислугу років, що стверджується копією довідки №18-ф-251 від 06.03.2008 року (а.с.8), листом №204/06-25/02 від 18.03.2008 року (а.с.9), письмовими запереченнями №353/06-25/09 від 13.05.2008 року (а.с.21) тощо. В зв'язку з набуттям чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про венсенян змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" №34 від 06.02.2008 року, якою на 45 відсотків підвищені посадові оклади працівників прокуратури, позивач звернувся до начальника управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці із заявою від 12.03.2008 року про перерахунок пенсії, якою також попросив врахувати при цьому максимальну заробітну плату. На своє звернення [PERSON] отримав письмову відповідь №204/06-25/02 від 18.03.2008 року (а.с.9), якою відповідач повідомив позивачу, що розрахунок його пенсії відбудеться на підставі та в порядку, визначеному листом Міністерства праці та соціальної політики України №2569/0/14-06/039 від 17.04.2006 року, Генеральної прокуратури України №18-656 від 17.04.2006 року та Пенсійного фонду України №4724/02-30 від 17.04.2006 року, - з урахуванням заробітної плати для нарахування пенсії у межах максимальної згідно довідки, наданої прокуратурою. Вирішуючи даний спір щодо відповідності прийнятого управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Вінниці рішення вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд також керувався положеннями ч.4 ст.9 КАС України, відповідно до яких: у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Так, частиною 1статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру”№1789-XII від 05.11.1991 року передбачено, що: Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Згідно ч.12 цієї норми Закону: обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. При цьому частиною 3 статті 22 Конституції України від 28.06.2001 року визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача, яким обмежено розмір пенсії позивача шляхом врахування при його розрахунку обмеженої максимальної суми заробітної плати суперечить вимогам діючого законодавства. Така позиція суду відповідає Рішенню Конституційного Суду України №8-рп/2005 від 11.10.2005 року, згідно якого: положення, що визначають граничний розмір пенсії суперечать частині 3 статті 22 Конституції України. Слід також зазначинти, що лист Міністерства праці та соціальної політики України №2569/0/14-06/039 від 17.04.2006 року, Генеральної прокуратури України №18-656 від 17.04.2006 року та Пенсійного фонду України №4724/02-30 від 17.04.2006 року не містить нормативно-правових приписів, а є допоміжним матеріалом при розрахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України “Про прокуратуру”№1789-XII від 05.11.1991 року. При цьому висновки, що викладені у ньому не можут суперечити вимогам чинного законодавства. Частиною 17 статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру”№1789-XII від 05.11.1991 року встановлено, що перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Таким чином, позов [PERSON] до управління Пенсійного фонду України у Староміському районі м.Вінниці про визнання неправомірними дій та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії підлягає задоволенню з 01.03.2008 року. Оскільки рішення у даній справі ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, здійснені нею судові витрати - судовий збір у розмірі 3 грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції №136 від 08.04.2008 року, в силу вимог ч.1 ст.94 КАС України підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted