Рішення адміністративного суду від 2008-03-26 00:00:00+02

Позивач, СТГО Південна залізниця в особі Куп'янської дирекції залізничних перевезень, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд з урахуванням наданих уточнень позовних вимог визнати неправомірними дії Державної податкової адміністрації щодо проведення планової перевірки, контрольної закупки, перевірки РРО, розрахункової книжки, правильності реалізації алкогольних напоїв та складання акту Державної податкової адміністрації в Харківській області №011979 від 04.09.07 року; визнати недійсними акти ненормативного характеру: рішення про застосування фінансових санкцій № 0001150846 від 25.10.2007 року про стягнення 1700 грн.; рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 000140846 від 25.10.2007 року про стягнення 870 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перевірка була проведена з грубим порушенням чинного законодавства України, а тому акт перевірки ненормативного характеру № 011979 від 04.09.07 р. необхідно визнати недійсним на підставі наступного. Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво -...господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (суб'єктами підприємницької діяльності з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Суб'єктами господарювання є згідно з ст.55 ГК України юридичні особи. Буфет № 1 ресторану Куп'янської дирекції залізничних перевезень не є суб'єктом господарювання, а тому перевірка повинна була проводитись в СТГО Південна залізниця, яке є суб'єктом господарювання (суб'єктом підприємницької діяльності). Куп'янська дирекція залізничних перевезень з її буфетом є відокремлений структурний підрозділ, тобто податківці мали право проводити перевірку Куп'янської дирекції залізничних перевезень, а не буфет № 1 ресторану і акт необхідно було складати відносно порушень в СТГО Південна залізниця, або за згодою суб'єкта господарювання в Куп'янській дирекції залізничних перевезень. Крім того відповідно до Статуту Південної залізниці, Положення про Куп'янську дирекцію залізничних перевезень, акти перевірок діяльності залізниці, дирекції підписуються їх керівниками, або за їх згодою, іншими особами. Податкова адміністрація при проведенні перевірки порушила ч.4 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», не попередивши суб'єкт господарювання, або його відокремлений підрозділ, про проведення планової перевірки за десять днів до її початку, а тому по закону, фактично, у податкової адміністрації не виникло взагалі право на проведення цієї перевірки. Контролюючим органом при проведенні перевірки, порушені вимоги ч.1 ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» в тій частині, яка вказує на те, що посадові особи органу податкової служби вправі приступити до проведення планової...виїзної перевірки..., за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку. Буфет №1 Куп'янської дирекції не є платником податку, направлення про проведення перевірки необхідно було надати під розписку керівникам суб'єкта господарювання, або відокремленого структурного підрозділу. Про те, що цього не було, свідчить те, що перевіряючі не пройшли відповідної реєстрації на підприємствах, згідно порядку, який встановлений на залізниці. На думку позивача, працівники ДПА при перевірці буфету не зареєструвались у журналі перевірок на залізниці, тобто порушили вимоги Указу Президента України Указом Президента України № 817/98 від 23.07.1998 року «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності". По причині того, що контролюючим органом порушена ч.1 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», останній неправомірно проводив перевірку додержання порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), та ст.15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 року, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону органи державної податкової служби України здійснюють за допомогою планових перевірок, а право на проведення такої перевірки не виникло. Податкова адміністрація порушила п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» в тій її частині, коли ревізори-інспектори зробили контрольну закупку товару, коли це не входить в обов'язки податкової адміністрації. Також позивач вважає, що відповідачем без належних повноважень проводилась перевірка виконання Законів України «Про застосування реєстру розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95р., «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.96р., «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління національного банку України № 637 від 15.12.04року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній Україні», що зроблено також, неправомірно, в порушення законодавства України. На думку позивача Наказ ДПАУ № 441 від 11.10.2005 року, який використовує в роботі відповідач не зареєстрований в Мінюсті України, а тому не носить характеру нормативно-правового акту і необов'язковий для дотримання на території України. Позивач вважає, що прийняті в результаті неправомірних дій рішення №№ 0001150846, 000140846 від 25.10.2007 р. про застосування фінансових санкцій та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі відповідно 1700,00 грн. та 870,00 грн., як акти ненормативного характеру необхідно визнати недійсним на підставі наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 р. фінансова санкція застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності. В даному випадку таким суб'єктом є Південна залізниця. В порушення вказаної норми Закону фінансові (штрафні) санкції застосовані не до юридичної особи, а до Куп'янської дирекції залізничних перевезень, яке не є юридичною особою, а зареєстрована як відокремлений структурний підрозділ Південної залізниці. Крім того, на думку позивача, оскільки згідно направлень ДПА у Харківській області №№ 16780, 16781 від 03.09.2007 р., підписаних головою ДПА Денисюк С.Ф., головні державні податкові ревізори-інспектори податкової служби [PERSON] та [PERSON]. повинні були проводити з 4 по 6 вересня 2007 року перевірку Південної залізниці в плановому порядку, а тому фінансові санкції, знову ж таки, повинні застосовуватись до Південної залізниці. До того ж, в порушення п.п.2.4.4., 4.1, 4.2, 4.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 327 10.08.05 р., п.10 Інструкції про порядок застосування (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої Наказом ДПАУ №110 17.03.2001 року акт перевірки буфету № 0111979 від 04.09.2007 року не підписаний посадовими особами суб'єкта господарювання, вони з ним не ознайомлені. СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові при застосуванні штрафних (фінансових) санкцій допущено порушення п.11 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої Наказом ДПАУ № 110 17.03.2001 року в частині того, що рішення про штрафні (фінансові) санкції прийняті через 50 діб після проведення перевірки, коли це необхідно робити через 10 днів. Окрім того, в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.10.07 р. № 000140846 про стягнення 870,00 грн. вказано, що застосування штрафної (фінансової) санкції необхідно провести до Харківської дирекції залізничних перевезень, тоді як вона ніякого відношення до акту перевірки № 0111979 від 04.09.07 р. не має. В рішенні про застосування фінансових санкцій № 0001150846 від 25.10.07 р. не вказана норма Закону, порушення якої нібито встановлено в ході перевірки, а в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.10.07 р. № 000140846 вказано про порушення п.5.11.13 ст.3 закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в буфеті № 1, коли вказана стаття такого пункту не має, а в ній є п.5, п.11, п.13. СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові не мала права застосовувати фінансові (штрафні) санкції, також з тієї причини, що в буфеті № 1 не були допущені ті порушення, які вказані в акті перевірки. Згідно з поясненнями буфетників [PERSON], [PERSON], [PERSON] інженера [PERSON] книга обліку розрахункових операцій буфету мала запис про її початок використання, акцизні марки до горілчаних напоїв були на місці зберігання цих напоїв, але перевіряючи не взяли це до уваги. Буфетник [PERSON] мала при собі гроші, які належали [PERSON]. Крім того, позивач наголошує, що Куп'янська дирекція залізничних перевезень в особі її керівника не має довіреності від Південної залізниці в особі її керівника на перерахування фінансових (штрафних) санкцій. 1-й відповідач, ДПА у Харківської області, надав заперечення на позов, де виклав свій погляд на обставини справи та вважає, що доводи позивача про неправомірність дій податкових ревізоров-інспекторів по проведенню перевірки ґрунтуються на хибному розумінні діючого законодавства, документально не підтверджені та задоволенню не підлягають. 2-й відповідач, СДПІ по роботі з ВПП, у запереченні на позов виклав свою позицію проти доводів позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач вважає, що перевірка проведена відповідно до норм чинного законодавства, встановлені порушення позивачем відображені в акті, на підставі висновків якого винесені оскаржувані рішення. Свої заперечення відповідачі обґрунтовують таким. Згідно з ч.4 ст.11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.90 № 509-ХІІ (далі - Закон № 509) право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Одночасно в ч.1 ст.11-1 Закону № 509 законодавець визначає, що плановою виїзною перевіркою є перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. У відношенні позивача ДПА у Харківській області проводила перевірку додержання порядку проведення розрахунків за товари, наявністю торгових патентів тощо, а не перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів). За таких обставин, у ДПА у Харківській області не було правових підстав керуватися положеннями ч.4 ст.11-1 Закону № 509 та повідомляти позивача за 10 днів про проведення перевірки. Не порушені ДПА у Харківській області і положення ст.ст. 42, 55 ГК України, ч.1 ст. 11 -2 в частині надання під розписку позивачу відповідних направлень на перевірку. Згідно з ст.1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти. Таким чином, на думку представника відповідача, вищевказаний закон виходить з того, що: по-перше, поняття «суб'єкти підприємницької діяльності» не вживається для цілей даного закону в тому значенні, яке дається йому в Господарському кодексі України; по-друге, поняття «суб'єкти підприємницької діяльності» вживається для цілей Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» як збірне поняття, яке своїм значенням охоплює фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, юридичних осіб (їх філій, відділень, інші відокремлені підрозділи). Враховуючи, що вищевказаний закон виходить з того, що суб'єктами застосування РРО є не тільки юридичні особи, а й суб'єкти без статусу юридичної особи, то обов'язок по дотриманню порядку проведення розрахунків несуть всі вказані особи. ОДПС уповноважені здійснювати відповідні види контролю відповідно до правил та процедур, встановлених положеннями нормативно-правових актів, а не у відповідності до порядків, визначених суб'єктами господарювання, в т.ч. і залізницею. В акті перевірки відсутні будь-які посилання на те, що перевіряючими була проведена контрольна закупка товару. Отже, відповідні твердження позивача про порушення ДПА у Харківській області п.1 ч.1 ст.11 Закону № 509 є лише його припущеннями, які не підтверджуються жодними фактичним обставинами. На думку відповідача, твердження позивача відносно того, що при проведенні перевірки посадові особи ДПА, використовуючи положення додатку № 2 Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб, затверджених наказом ДПА України від 11.10.2005 р. № 441 (надалі - Методичні рекомендації № 441), а саме - розділ "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку складання плану - графіка перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні" провели неправомірні дії та склали неправомірний акт щодо перевірки буфету №1, є таким що зроблено на підставі досить довільного трактування вимог діючого законодавства. Підприємство помилково вважає, що оскільки Методичні рекомендації не зареєстровані в Мінюсті України, то вони не носять характеру нормативно - правового акту, а тому необов'язкові для дотримання на території України. СДПІ ВПП зазначає, що актом діючого законодавства, який визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Закон України від 04.12.1990 р. № 509 "Про державну податкову службу в Україні" із змінами та доповненнями (надалі - Закон № 509). Відповідно до ст.4 наведеного Закону державна податкова служба має структуру підпорядкованості, тобто центральним органом є ДПА України, їй підпорядковані ДПА областей, яким в свою чергу підпорядковуються ДПІ міст та районів у містах. Право ДПА України на видання нормативно-правових актів та методичних рекомендацій законодавчо встановлено п.2 ст.8 Закону № 509. За таких обставин положення Методичних рекомендацій № 441 не можуть бути не обов'язковими для дотримання на території України. Оскільки ч.1 ст. 13 Закону № 509 зобов'язує посадових осіб державної податкової служби дотримуватися не лише Конституції і законів України, а й інших нормативних актів та забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, то фахівці, як ДПА, так і СДПІ ВПП повинні були застосовувати у своїй діяльності положення Методичних рекомендацій № 441. Згідно з п.1.3 «Порядку оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктів підприємницької діяльності», затвердженого Наказом ДПА України від 04.04.02р. №155/ДСК, перевірки додержання порядку проведення розрахунків проводяться на об'єктах господарювання суб'єктів підприємницької діяльності, тобто перевіряється безпосередньо той об'єкт суб'єкта господарювання, на яком знаходиться РРО або РК. Відповідно до положення Порядку ведення журналу реєстрації перевірок, затвердженого наказом Державного комітету України з питань розвитку підприємства від 10.08.98 №18, зареєстрованого в Мінюсті 01.10.98 за № 619/3059, передбачають ведення журналу у кожній філії, представництві, іншому підрозділі суб'єкта господарювання. Як вбачається з акту перевірки, п.21, журнал реєстрації перевірок контролюючий органів перевіряючим не надавався. Відповідно до п.9 зазначеного положення відмова особи, що здійснює перевірку, від підпису в журналі є підставою для недопущення його до проведення перевірки. Проте перевіряючі були допущені до проведення перевірки, про що свідчить складений акт перевірки. Крім того, суб'єкт підприємницької діяльності у триденний строк надсилає письмове повідомлення до відповідного контролюючого органу про факт відмови особи, що здійснює перевірку, від підпису в журналі. Позивачем таке письмове повідомлення зроблено не було. Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Фахівцями Державної податкової адміністрації у Харківській області (надалі -ДПА) було здійснено перевірку СТГО "Південна залізниця" в особі Куп'янської дирекції залізничних перевезень. За результатами проведеної перевірки складено акт № 0111979 від 04.09.2007 р. Матеріали перевірки ДПА у Харківській області направила на адресу СДПІ ВПП у м. Харкові листом від 06.09.2007 року №12139/7/23-111, вхідний номер СДПІ ВПП у м. Харкові №5559/8 від 11.09.2007 року, до відділу податкового супроводження матеріали перевірки надійшли 12.09.2007 року. За результатами розгляду акту перевірки прийнято рішення про застосування штрафних санкцій в розмірі 870,00 грн. № 000140846 від 25.10.2007 р. та рішення про застосування штрафних санкцій № 0001150846 від 25.10.2007 р. в розмірі 1700,00 грн. Відповідно до п.2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» (далі - Закон № 509) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Статтею 11-1 Закону № 509 передбачено, що перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", вважаються позаплановими перевірками. Разом з тим, здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахунків врегульовано розділом IV (ст. 15, 16) Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 1776). Зокрема, ст. 15 визначено, що такий контроль здійснюється податковими органами шляхом проведення планових або позапланових перевірок. Оскільки Закон № 1776 є спеціальним у питаннях застосування РРО, то інші нормативні акти, у тому числі Закон № 509, застосовуються тільки в частині, не врегульованій Законом про РРО. Також слід зазначити, що ст. 11-1 Закону № 509 визначені саме підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а не перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. А, відтак, посилання позивача на обов'язковість повідомлення про проведення перевірки за 10 днів до її початку, не відповідає нормам чинного законодавства та не приймається судом до уваги. Також суд вважає за необхідне зазначити, що перевірки суб'єктів підприємницької діяльності щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу регламентовані Порядком оформлення і реалізації матеріалів перевірок, затвердженим Наказом ДПА України від 04.04.02 р., № 155/ДСК, в якому зазначено, що перевірки проводяться особами органів державної податкової служби групою у складі не менше двох посадових осіб та за наявності у них службових посвідчень, особистих знаків і посвідчення на право проведення перевірки суб'єктів підприємницької діяльності. При проведені перевірки посадові особи податкових органів у своїй діяльності керуються - Методичними рекомендаціями щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб, які затверджені Наказом ДПА України від 11.10.05 р. за №441. - Наказом ДПА у Харківської області від 29.12.05 р. за № 409 «Про організацію роботи підрозділів оперативного контролю». Так, п. 2.6 Методичних рекомендацій передбачено, що перевірки контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у сфері готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок. Пунктом 1 Наказу ДПА у Харківської області від 29.12.05 р. за № 409 «Про організацію роботи підрозділів оперативного контролю» затверджено створення групи при ДПА у Харківської області з числа фахівців підрозділів оперативного контролю державних податкових інспекцій в районах м. Харкова, Харківської області. Перевірка позивача проводилась на підставі направлень на перевірку від 03.09.2007 р. за №№ 16780, 16781 та Плану проведення перевірок на вересень 2007 р., затвердженого головою ДПА у Харківської області Денисюк С.Ф. працівниками 1-го відповідача [PERSON]. та [PERSON]. Відповідно до п.1.3 «Порядку оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктів підприємницької діяльності», затвердженого Наказом ДПА України від 04.04.02р. №155/ДСК, перевірки додержання порядку проведення розрахунків проводяться на об'єктах господарювання суб'єктів підприємницької діяльності. В судовому засіданні встановлено, що позивач має дозвіл на розміщення окремої торгової точки - буфету № 1 на вокзалі м. Куп'янськ, а отже, посилання позивача щодо неправомірності проведення перевірки буфету № 1, а не Куп'янської дирекції залізничних перевезень чи СТГО «Південна залізниця» є безпідставним, оскільки перевіряється безпосередньо той об'єкт суб'єкта господарювання, на якому знаходиться РРО або РК. Порядок оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, затверджений Наказом ДПА України від 04.04.2002 р. № 155-ДСК з змінами та доповненнями. Відповідно до п.п. 3.1. п.3 наведеного Порядку акт перевірки підписують посадові особи органу державної податкової служби та керівник або особа що його заміщає, а у випадку їх відсутності особа, що уповноважена здійснювати розрахункові операції. Перший примірник акта перевірки залишається у посадових осіб органу державної податкової служби, а другий - у керівника або особи, що його заміщає, а у разі їх відсутності - у особи, що уповноважена здійснювати розрахункові операції суб'єкта підприємницької діяльності Як вбачається з матеріалів справи, акт проведення перевірки підписаний особою, яка уповноважена здійснювати розрахункові операції, а саме буфетницею буфету [PERSON]. Відповідно до п.3 та п.4 положення Порядку ведення журналу реєстрації перевірок, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань розвитку підприємства від 10.08.98 №18, зареєстрованого в Мінюсті 01.10.98р. за № 619/3059, журнал реєстрації перевірок знаходиться за місцем здійснення підприємницької діяльності. В разі наявності у суб'єктів підприємництва територіально відокремлених філій, представництв та інших підрозділів у кожному з них ведеться окремий Журнал реєстрації перевірок. Як вбачається з матеріалів справи, журнал реєстрації перевірок контролюючих органів перевіряючим не надавався, оскільки він відсутній в буфеті № 1. Крім того, суд зауважує, що відповідно до п.7 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності» № 817/98 від 23.07.1998 р. - відмова представника контролюючого органу від підпису в журналі є підставою для недопущення його до проведення перевірки. Однак, як свідчать матеріали справи, інспектори-ревізори були допущені до проведення перевірки, а тому посилання позивача на цю обставину як на підставу визнання дій відповідача незаконними та рішень про застосування штрафних санкцій недійсними - необґрунтовані. Посилання позивача на проведення представниками 1-го відповідача контрольної закупки спростоване в ході судового засідання показаннями свідків. Свідок [PERSON]. та [PERSON] - головні податкові інспектори-ревізори, які проводили перевірку буфету позивача пояснили в судовому засіданні, що діючим законодавством не передбачено перевіряючими проведення контрольних закупок при здійсненні перевірки суб'єктів підприємницької діяльності, а тому вони не могли та не робили контрольну закупку при проведенні перевірки буфету № 1 позивача. Показання ревізорів-інспекторів підтвердила й свідок [PERSON], яка пояснила, що перевіряючі не говорили, що здійснюють контрольну закупку. Щодо встановлених під час перевірок порушень суд зазначає на таке. Під час перевірки буфету № 1, розташованого за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ встановлені порушення: проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування назви товару, а саме: при купівлі двох стаканчиків по ціні 0,10 грн. чек виданий на 2 куска хліба по ціні 0,10; невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, яка зазначена у денному звіті РРО (х-звіті) у розмірі 89 грн. 00 коп.; порушення встановленого законодавством порядку ведення розрахункової книжки (РК), а саме: перед початком використання книжки на її реєстраційній сторінці не вказана дата початку використання РК; в реалізації знаходяться алкогольні напої без марок акцизного збору встановленого зразка, а саме: дві пляшки вина "Слав'янське рожеве" 0,7 л по ціні 9 грн.10 коп. (виробник ТОВ "Віна Лівадії", вміст алкоголю 18%, дата розливу 19.04.2007 р.). Перевірка була проведена в присутності буфетниці [PERSON]. Відповідно до пунктів 5, 11, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України; проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Відповідно до п. п. 9.1 п.9 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 01.12.2000 р. № 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 р. за № 106/5297 - перед початком використання розрахункової книжки на її реєстраційній сторінці необхідно зазначити дату початку використання. Згідно з п. 3 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції, зокрема, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну Згідно з п. 6 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості застосовуються штрафні санкції у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як свідчить акт перевірки № 0111979 від 04.09.2007 р. було виявлено порушення встановленого законодавством порядку ведення розрахункової книжки, а саме: перед початком використання книжки на її реєстраційній сторінці не вказана дата початку використання. Представник позивача надав для огляду в судове засідання розрахункову книжку, на реєстраційній сторінці якої є відмітка головних державних податкових ревізорів-інспекторів [PERSON]. та [PERSON], яка свідчить про відсутність на момент перевірки дати початку використання книжки. За таких обставин, суд вважає, що до позивача правомірно застосовано відповідальність, передбачену саме п.3 ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340,00 грн. Під час проведення перевірки встановлено, що при купівлі двох стаканчиків по ціні 0,10 грн. чек виданий на 2 куска хліба по ціні 0,10, що свідчить про проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування назви товару. Цей факт підтвердила в судовому засіданні буфетниця [PERSON], допитана в якості свідка та ревізори-інспектори [PERSON]. та [PERSON], які проводили перевірку. А, відтак, суд вважає, що до позивача правомірно застосовано відповідальність, передбачену п.6 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 85 грн. Крім того, під час перевірки виявлено невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО (х-звіт) у розмірі 89,00 грн. У разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність (ст. 22 вказаного Закону). Посилання позивача на те, що грошові кошти в розмірі 89 грн. належали [PERSON] спростовуються зібраними у справі доказами та поясненнями свідків. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. пояснили, що дійсно встановлена невідповідність готівкових коштів у розмірі 89 грн. Грошові кошти, які знаходились у місці проведення розрахунків відображені в описі наявних купюр та монет. В описі зазначено, що грошові кошти знаходились на місці проведення розрахунків у буфеті № 1 ст. Куп'янськ - вузловий. Опис і перерахунок наявних купюр та монет складений власноручно буфетницею [PERSON] без фізичного та психологічного впливу. В описі зазначається, що грошові кошти належать Південній залізниці. Як вбачається з матеріалів справи встановлена невідповідність готівкових коштів по Х-звіту склала 89,00 грн. (89,00 * 5 = 445,00 грн.). Посилання позивача на відсутність у відповідачів повноважень щодо проведення перевірки дотримання норм Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23.03.96р., «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та винесення відповідних рішень, не приймається судом до уваги з огляду на таке. Повноваження органів державної податкової служби України визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року № 509 із змінами та доповненнями (далі - Закон № 509). Відповідно до ст. 1 цього Закону до системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову адміністрацію, державні податкові адміністрації в Автономній республіці Крим, областях, містах Киві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби). Відповідно до п.1 ст.8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» на Державну податкову адміністрацію України покладено функцію безпосереднього виконання, а також організації роботи державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану з проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво та обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; здійснення заходів щодо вилучення, знищення або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв, знищення тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному обігу. За порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами статтею 17 цього Закону встановлено, що посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. ДПІ є іншим органом, якому Законом України «Про державну податкову службу в Україні» надано таке право. За наслідками перевірки буфету № 1 позивача встановлено факт зберігання з метою продажу алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, а саме: дві пляшки вина «Славянське рожеве» 0,7л по ціні 9,10 грн. (виробник «Вина Лівадії», вміст алкоголю 18%, дата розливу 19.04.07 р.). П.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством. Посилання позивача на наявність акцизної марки на пляшках, ґрунтуються на його твердженнях та показаннях свідка, викликаного за його ініціативою - [PERSON], яка пояснила відсутність марок акцизного збору на пляшках вина тим, що марки відклеїлись та знаходились поруч з пляшками. Однак, в суді були надані показання і інспекторів-ревізорів, які безпосередньо проводили перевірку буфету № 1 позивача [PERSON] та [PERSON]., які заперечували проти того, що марки акцизного збору знаходились поряд з пляшками. Таким чином, в суді були надані суперечливі показання свідків, у зв'язку з чим вони до уваги не приймаються і справа розглядається на підставі оцінки наданих до суду документів. До матеріалів справи наданий акт перевірки від 04.09.2007 р. за № 011979, в якому зазначено, що перевіркою встановлено факт зберігання з метою продажу алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, а саме: дві пляшки вина «Славянське рожеве» 0,7л по ціні 9,10 грн. (виробник «Вина Лівадії», вміст алкоголю 18%, дата розливу 19.04.07 р.). Зазначений акт підписано буфетницею [PERSON], при цьому в графі «Зауваження до акту перевірки» нею написано, що вона з порушеннями згодна, претензій до проведення перевірки не має. Також [PERSON] на ім'я Голови ДПА у Харківській області Денисюка С.Ф. були надані пояснення, в яких вона зазначила, що в реалізації знаходяться 2 пляшки вина «Славянське рожеве» 0,7л по ціні 9,10 грн. (виробник «Вина Лівадії», вміст алкоголю 18%, дата розливу 19.04.07 р.) без марок акцизного збору. Даний факт пояснює тим, що акцизні марки погано приклеєні, а тому відпадають. Отже, посилання на те, що марки акцизного збору знаходились поряд з пляшками судом до уваги не приймається, оскільки на підтвердження цього факту позивачем не надано жодних доказів ні під час проведення відповідачем перевірки, ні під час судового розгляду. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що будь-які обставини, які б свідчили про наявність цих марок на пляшках до початку чи під час проведення перевірки - відсутні. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чиним законодавством. До суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору - 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень. Безпідставним та таким, що не відповідає дійсності є твердження підприємства про те, що в рішенні про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.10.2007 р. № 000140846 вказано про «порушення п. 5.11.13 ст. 13 Закону "Про РРО"». Як свідчить копія зазначеного рішення, в розділі "посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено" зазначено "встановлено порушення п. 5, 11, 13 ст. 3 Закону "Про застосування реєстраторів ....". А, відтак, посилання позивача на зазначену обставину нікчемне. Суд зауважує, що форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481 встановлена додатком до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790. Наведена форма не містить вимог щодо необхідності чіткого посилання на пункт та статтю нормативних актів України, вона вимагає лише вказати перелік та зміст порушень, за які застосовуються фінансові санкції, номера статей та пунктів законодавчих актів України, що були порушені підприємством, вказані в акті перевірки, а саме: ст.11 Закону № 481, та ст.7 п.2 абз.2 Закону України від 15.09.1995 р. № 329 "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби" із змінами та доповненнями. Посилання позивача на той факт, що в рішенні від 25.10.2006 р. № 000140846, винесеного за порушення норм Закону "Про РРО", зазначено Харківську дирекцію залізничних перевезень дійсно має місце, але суд вважає, що в даному випадку має місце помилка у вигляді описки, яка не несе за собою ніяких правових наслідків. Перевірку здійснено та складено акт за наслідками такої перевірки у відношенні саме буфету Куп'янської дирекції залізничних перевезень, повідомлено про винесення рішення саме на СТГО "Південна залізниця" в особі Куп'янської дирекції залізничних перевезень. Крім того, наведена описка не завадила 21.12.2007 (платіжне доручення № 7598) Куп'янській дирекції залізничних перевезень сплатити зазначений в даному рішенні штраф. Стосовно винесення рішення про застосування штрафних санкцій в строк, який перевищує 10-денний термін, встановлений для їх винесення, суд зазначає таке. Дійсно, рішення прийнято не в 10-ти денний термін. Однак, суд вважає, що це не призвело до погіршення становища позивача, не спричинило додаткового порушення його прав, не збільшило рівня обсягу відповідальності за порушення, ним вчинених. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеної законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути беззаперечною підставою для визнання його недійсним. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied