Рішення адміністративного суду від 2008-06-12 00:00:00+03

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся [PERSON] з позовом до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області про визнання рішення протиправним, зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач в період з 03.04.1978 по 01.08.1992 року працював муляром в бригаді мулярів на різних підприємствах. Маючи необхідний вік, загальний та спеціальний трудовий стаж для пенсії за віком по Списку №2, позивач 06.02.2008 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, рішенням від 26.03.2008 року позивачу було відмовлено в призначенні даної пенсії, мотивуючи своє рішення відсутністю необхідних документів, які б підтверджували роботу [PERSON] мулярем в бригаді мулярів, а також відсутністю документів щодо правонаступництва ПМК №53 і ПМК №25. Комісією підтверджено пільговий стаж [PERSON] -6 років 08 місяців 22 дні. За таких обставин, було прийнято рішення про відмову в призначенні [PERSON] пенсії за віком на пільгових умовах в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (12 років 6 місяців). Позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2 незаконною, а тому звернувся до суду з вимогами визнати рішення управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області від 26.03.2008 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 06.02.2008 року. Представником позивача було надано суду заяву в порядку ст.51 КАС України, в якій просив внести зміни до позовної заяви стосовно зміни прізвища "[INFO]" на "[INFO]" та по-батькові "[INFO]" на "[INFO]". Крім того, позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача надала письмове заперечення вих. №96/06-24/09 від 15.05.2008 року, в якому зазначено, що постановою Кабінету Міністрів СРСР від 29 січня 1991 року №10 із змінами, внесеними 09 серпня 1991 року постановою №591 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, розділом 27 даного Списку №2 передбачено професію мулярів, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Враховуючи, що позивачем документів, які б підтверджували те, що він працював мулярем в бригаді мулярів або в спеціалізованій ланці мулярів комплексних бригад, тому управління Пенсійного фонду просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Однак, під час судового засідання представник відповідача стосовно позовних вимог поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.“б”ч.1 ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи - чоловікам. Ч.3 ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону. Відповідно до п."а" ч.1 ст.100 Закону України “Про пенсійне забезпечення”особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст.100 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановленого раніше діючим законодавством. Ч.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 із змінами, внесеними 09 серпня 1991 року постановою №591 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким передбачено професію мулярів, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Відповідно до ст.45 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”пенсія призначається з дня звернення за пенсією, або ж пенсія призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 03.04.1978 року по 02.03.1981 року працював мулярем в бригаді мулярів пересувної мехколони, зокрема це підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] та довідкою, виданою ВАТ "Тульчинське міжрайонне пересувне будівельно-монтажне підприємство"; в період з 26.03.1981 року по 31.01.1986 року - працював мулярем третього розряду в Ямпільській пересувній мехколоні №53 тресту "Вінницьксільстрой", а з 01.02.1986 року по 27.09.1989 року - муляром у Ямпільській пересувній мехколоні №25 об'єднання "Облагробуд", що підтверджується трудовою книжкою та архівними довідками від 25.02.2005 року №01-20-42 та №01-20-43; в період з 10.10.1989 року по 01.08.1992 року - мулярем в бригаді мулярів пересувної мехколони, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою, виданою ТОВ "Чернівецький райсількомунгосп". Маючи необхідний вік, загальний та пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Рішенням відповідача від 26.03.2008 року позивачу було відмовлено в призначенні даного виду пенсії, мотивуючи своє рішення відсутністю необхідних документів, які б підтверджували роботу [PERSON] в період з 26.03.1986 року по 27.09.1989 року мулярем в бригаді мулярів, а також відсутністю документів щодо правонаступництва ПМК №53 і ПМК №25. В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які своїми показаннями підтвердили, що в період з 1981 по 1989 роки працювали разом з [PERSON] спочатку у Ямпільській пересувній мехколоні №53 тресту "Вінницьксільстрой", згодом -в Ямпільській пересувній мехколоні №25 об'єднання "Облагробуд". Відповідно до ч.1 ст.65 КАС України, як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа якій можуть бути відомі обставини, що належить з'ясувати у справі. Ч.1 ст.69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted