Рішення адміністративного суду від 2008-07-07 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що він є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії. Згідно ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, має право на отримання щорічної одноразової виплати на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Однак відповідачем в період з 2005 по 2007 роки виплата проводилась не у розмірах, визначених Законом, а у розмірах, встановлених Постановою КМУ від 26.07.1996 року за № 836 та за № 562 від 12.07.2005 року, що призвело, на його думку, до порушення його прав, оскільки Закони мають пріоритетне значення перед Постановою КМУ. Позивач у судове засідання не з”явився. Просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з”явився тоді, як про час та місце розгляду справи його було повідомлено вчасно та в законному порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Письмове заперечення на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Спірні правовідносини регулюються Законами України „Про державний бюджет на 2006 рік, „Про державний бюджет на 2007 рік”, Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”від 28.02.1991 року із змінами та доповненнями, Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Згідно ст. 48 Закону, щорічна допомога на оздоровлення повинна була виплачуватись у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Із матеріалів справи вбачається, що позивач отримувала таку допомогу в зазначений період по 120 грн. Враховуючи річний термін позовної давності, стягненню підлягає сума компенсації, як різниці між отриманою та передбаченою зазначеною нормою Закону, тільки за 2007 рік в розмірі -1900, 00 грн. (400,00 грн. х 5 мін. з/пл.) - 100,00 грн., в іншій частині вимога задоволенню не підлягає за безпідставністю, так як дія ст. 48 Закону, була зупинена Законом України „Про державний бюджет на 2006 рік”, норма якого на час розгляду справи є чинною. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед Постановою Кабінету Міністрів України. Виплатою допомоги в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Результат розгляду: partial