Рішення адміністративного суду від 2008-09-19 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Тростянецького районного суду Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.2008 року він звернувся з письмовою заявою до Тростянецького районного суду Вінницької області з проханням надати інформацію. Дана заява цього ж дня була зареєстрована Тростянецьким районним судом Вінницької області. Згодом, 19.05.2008 року позивач повторно звернувся із письмовою заявою до Тростянецького районного суду Вінницької області, в якій просив надати відповідь на питання, поставлені у письмовій заяві від 23.04.2008 року. Проте, станом на 16.07.2008 року позивач відповіді на заяви від 23.04.2008 року та від 16.05.2008 року так і не отримав, а тому звернувся до суду з позовом визнати бездіяльність Тростянецького районного суду Вінницької області неправомірною, зобов'язати Тростянецький районний суд Вінницької області розглянути заяву [PERSON] від 23.04.2008 року та надати необхідну інформацію на питання, поставлені в даній заяві, винести окрему ухвалу на Раду суддів загальних судів Вінницької області щодо порушення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови Тростянецького районного суду Вінницької області [PERSON] за відмову розглядати заяву від 23.04.2008 року [PERSON], стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав письмове клопотання від 15.09.2008 року (вх. №10016 від 18.09.2008 року), в якому просив розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що Тростянецьким районним судом Вінницької області дійсно було отримано заяви [PERSON] Проте, їх належним чином розглянули та надали відповідь [PERSON] А тому просив в задоволенні позову відмовити повністю. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом вставлено наступне: 23.04.2008 року позивачем було подано до Тростянецького районного суду Вінницької області заяву, в якій просив надати відповідь на такі питання: чи дійсно зареєстровані в Тростянецькому районному суді 21.03.2005 року матеріали з прокуратури Тростянецького району щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у відповідності до ст.8 Закону України “Про боротьбу з корупцією”та за яким вхідним номером, чи дійсно отримав 21.03.2005 року дані матеріали суддя [PERSON] та розписався за них у відповідному журналі. Якщо ж дані матеріали не зареєстровані 21.03.2005 року та суддя [PERSON] не розписався в журналі, то надати відповідь , чому було вчинено саме так. Згідно помітки на копії заяви від 23.04.2008 року (а.с.3) дану заяву Тростянецький районний суд Вінницької області отримав 23.04.2008 року за вх. №3820. 19.05.2008 року позивач звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з повторною заявою, в якій просив надати відповідь на поставлені в заві від 23.04.2008 року питання. Згідно помітки на копії заяви від 19.05.2008 року (а.с.4) дану заяву Тростянецький районний суд Вінницької області отримав 19.05.2008 року за вх. №4272. Як вбачається з позовної заяви, станом на 16.07.2008 року позивачем відповіді так і не отримано, чим порушено норми Конституції України та положення Закону України “Про звернення громадян”. Проте, в судовому засіданні було досліджено надані представником відповідача докази, з яких вбачається, що на адресу позивача [PERSON] 23.04.2008 року за підписом голови Тростянецького районного суду Вінницької області [PERSON] було направлено лист-відповідь вих. №659 на заяву [PERSON] від 23.04.2008 року, яким останнього повідомлялося про відмову йому в наданні інформації, яку він просить надати в заяві від 23.04.2008 року, оскільки відповідно до ст.37 Закону України “Про інформацію”зазначена інформація не підлягає наданню. Крім того, [PERSON] роз'яснено його право оскаржити відмову в наданні інформації до апеляційного суду Вінницької області або до суду в загальному порядку. Судом було досліджено наданий представником відповідача журнал вихідної документації, з якого вбачається, що за №659 на адресу [PERSON] 23.04.2008 року було направлено лист-відповідь Тростянецького районного суду Вінницької області. Таким чином, судом встановлено, що Тростянецьким районним судом Вінницької області надано відповідь на заяву позивача від 23.04.2008 року відповідно до ст.15 Закону України “Про звернення громадян”. За таких обставин, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовані наданими представником відповідача доказами. Згідно з п.1 ч.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied