Рішення адміністративного суду від 2008-06-17 00:00:00+03

Позивачка [PERSON]. звернувшись до суду з вищевказаним адміністративним позовом посилається на те, що вона в 1986 році працювала в Рокитнянському районному споживчому товаристві. Згідно наказу начальника цивільної оборони споживчої кооперації Київської області №01 від 01.05.1986 року та наказу начальника служби торгівлі і харчування цивільної оборони Рокитнянського району № 1 ДПС від 02.05.1986 року її та інших працівників Рокитнянського РайСТ було залучено до складу формувань Цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 20 по 21 та з 29 по 30 серпня, з 4 по 5 листопада 1986 року. Перебуваючи в с.Корогод та с.Новошепеличі вона приймала участь у міроприємствах ЦО з підготовки до евакуації, евакуації товарів, матеріальних цінностей та захоронення непридатних до використання продуктів харчування. В 2002 році її визнали інвалідом другої групи внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. В березні місяці 2008 року вона звернулась до відповідача з заявою та відповідними документами з проханням надати їй статус інваліда війни та видати посвідчення. Листом від 20.03.2008 року за № 06-22-390 відповідач надав роз'яснення про те, що між Міністерством праці та МНС існують різні підходи щодо змісту довідки, яка підтверджує факт залучення особи до формувань ЦО, яку видає управління з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації ( як колишній штаб ЦО області). За інформацією Головного управління праці та соціального захисту населення Київської облдержадміністрації, для врегулювання зазначеного питання у Міністерстві праці та соціальної політики України створено робочу групу у складі всіх зацікавлених міністерств та відомств, яка опрацьвує пропозиції щодо внесення змін до чинного законодавства. Просить суд зобов»язати відповідача розглянути її заяву про встановлення статусу інваліда війни і прийняти рішення відповідно до п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищенаведені обставини і просить суд задовольнити її вимоги. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи не з'явився на судове засідання, натомість направив до суду заяву, якою просив розглянути справу у відсутності його представника. Суд, заслухавши позивачку та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка була залучена до складу формувань Цивільної оборони, яка в подальшому стала інвалідом другої групи внаслідок захворювання, що пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними у справі та оглянутими у судовому засіданні письмовими доказами, якими є: - Копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 [NUMBER] від 15.02.1999 року, видане на на ім'я позивача; -Копія вкладки [NUMBER] до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.01.1999 року; - Копія довідки МСЕК [NUMBER] від 30.04.2002 року; - Копя наказу начальника цивільної оборони споживчої кооперації Київської області №01 від 01.05.1986 року; -Копія наказу начальника служби торгівлі і харчування цивільної оборони Рокитнянського району №1 ДСП від 02.05.1986 року; -Копія марштурного листа; -Копія довідки відділу з надзвичайних ситуацій Рокитнянської РДА Київської області № 51 від 27.12.2007 року; -Копія довідки Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської облдержадміністрації № 01-08/224 від 05.03.2008 року; Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якого до інвалідів війни належать особи, які залучалися до складу формувань Цивільної оборони та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов»язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Як встановлено судом позивачка була залучена до складу формувань Цивільної оборони та стала інвалідом внаслідок захворювання, пов»язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а тому відповідно до вказаної норми має право на встановлення статусу інваліда війни і на отримання документа, що підтверджує зазначений статус. Судом встановлено, що в березні 2008 року позивачка зверталась до відповідача з заявою про встановлення їй статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення. Проте, листом від 20.03.2008 року за № 06-22-390 відповідач не вирішив заяву позивачки по суті, а надав роз'ясненя з приводу того, що між Міністерством праці та МНС існують різні підходи щодо змісту первинних документів на підставі яких підтверджує факт залучення особи до формувань ЦО та, що створено робочу групу у складі всіх зацікавлених міністерств та відомств, яка опрацьовує пропозиції щодо внесення змін до чинного законодавства. Відповідач не надав суду належних доказів щодо вищевказаних обставин на які він посилається у своїму листі від 20.03.2008 року за № 06-22-390. Крім цього, якщо б дані обставини реально існували, то міжвідомічі розходження щодо змісту ( або тлумачення) первинних докумен-тів на підставі яких підтверджуєтся факт залучення особи до формувань ЦО, ніяким чином не можє вплинути на права та інтереси фізичної особи, яка має Конституційне право на те, щоб її заява або звернення була розглянута об'єктивно та всебічно і на вчасне отримання обгрунтованої відовіді. Суд вважає, що заява позивачки про встановлення їй статусу інваліда війни не була розглянута відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства України тому, що ніякого обгрунтованого рішення по цьому питанню не приймалось, а роз'яснення викладенні у листі від 20.03.2008 року за № 06-22-392 є формальною відпискою, що суперечить вимогам чинного законодавства України, а саме: -Статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб циз органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк. -Частині 1, 3, 4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. -Статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. -Підпунку 14 та 27 пункту 4 Типового положення про Управління праці та соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, затвердженого постановою КМ України від 30.05.2007 року № 790, Управління відповідно до покладених на нього завдань: Видає відповідні посвідчення ветеранів війни, праці та іншим категоріям громадян. Розглядає звернення громадян з питань, що належать до його компетенції, вживає заходів до усунення причин, які викликають скарги. Таким чином, враховуючи вкладене, суд приходить до висновку, що слід зобов»язати відповідача належним чином розглянути заяву позивачки про встановлення їй статусу інваліда війни і прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства України.

Результат розгляду: granted