Рішення адміністративного суду від 2008-01-30 00:00:00+02

Позивач[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним рішення Байраківської сільської ради від 12 січня 2007 року про передачу у приватну власність третьої особи [PERSON] земельної ділянки розміром 0,11 га, яка раніше , рішенням УІІ сесії ХХІУ скликання від 24 березня 2003 року , передана йому у власність , посилаючись на те, що цим рішенням йому була виділена земельна ділянка розміром 0,4736 Га по[ADDRESS]. Після цього рішення він звільнив дану земельну ділянку від чагарів, сплачував податок. Однак не поставив його до відома з цих земель ділянка розміром 0,11 га рішенням сесії від 12.01.2007 року була передана у власність [PERSON] для особистого сільського господарства, пославшись як підставу те що земельна ділянка знаходиться біля господарства останнього. Тому просить винести рішення яким визнати протиправним останнє рішення та скасувати її. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов на підставах зазначених у позовній заяві . Просили суд задовольнити вимоги позивача . Представники відповідача позов не визнали , пояснив, що на скільки йому відомо такого рішення сільської радою про передачу земельної ділянки розміром 0,4763 Га позивачу не приймалось, позивач викупив будинок кантори радгоспу за адресою [ADDRESS] та потім для обслуговування цієї будівлі йому за оплату було виділено 0,19 га землі рішенням цієї саме сесії від 24.03.2003 року . На земельної ділянки розміром до 0,4736, на яку претендує позивач знаходяться і інші споруди за адресою 96В, яки теж належали господарству, є сад, та ще третя споруда. Що стосується рішення сесії від 12.01.2007 року про виділення земельної ділянки [PERSON], то оскільки ці питання позивач не вирішив, спірна земельна ділянка належала до земель запасу сільської ради, тривалий час за усним домовленістю із колишнім головою господарства [PERSON] загородив та користувався , знаходиться біля його житлового господарства та мав лише 0,35 га землі, сесія вирішила вид еліти йому у власність і спірну земельну ділянку розміром 0,11 га. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON]. позовне визнали та пояснили, що спірну земельну ділянку їх батько [PERSON] загородив десь у 1995-1997 році коли викликали в кантору колишній директор та запропонував загородити спірну земельну ділянку, де раніше був полігон для військової підготовки, щоб його кури не заходили на територію кантори. Тривалий час користувались даною земельної ділянкою та загородили її. Ще до 2003 року , десь у 2000 році [PERSON] віднесла в сільську раду заяву від її батька [PERSON] про виділення цієї земельної ділянки йому. Вони не прослідкували прийняття рішення, потім дізнались у 2003 році, коли позивач заявив претензії що рішення не було. Тому вони повторі лі свою заяву, але позитивно дане питання було вирішено лише у 2007 році, батькові була виділена земельна ділянка ,виготовлено акт про право власності та став законним власником землі , тому заперечують проти задоволення позову. Судом встановлено, що з публічних торгів 06.03.2003 року позивач придбав нежитловий будинок по [ADDRESS] та на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2006 року позивачу передано у власність 0,19 га для комерційного використання для обслуговування даної будівлі, що підтверджується відповідними копіями договору та державного акту, також викопіровки з плану землекористування Байраківської сільської ради, копією заяви позивача про виделеня йому земельної ділянки для обслуговування амін будинку від 20.03.2003 року ,копією з журналу реєстрації заяв громадян, та показами свідків [PERSON] та [PERSON]., яки відповідно працювали та працюють у відділі земельних ресурсів Герцаївського району про те що позивач на підставі того рішення сільської ради від 24.03.2003 року не зміг оформити право власності, оскільки це рішення було незаконним. Як вбачається з копії рішення Байраківської сільської ради від 24.03.2003 року про виділення земельної ділянки [PERSON] розміром 0,4736 га ця земельну ділянка було виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства . Але на той час у позивача по вул.. [ADDRESS] знаходилась у власність будівля іншого призначення , і як підтвердив свідок [PERSON]. їхня служба не погодила проекту документацію, а також через те що на зазначеній земельній ділянці булі розташовані і інші будівлі, яки не належали позивачу. Третьої особі, згідно його заяві від 22.12.2006р. ,зареєстровану в реєстрі заяв громадян Байраківської сільської ради рішенням сесії від 12.01.2007 року виділено у приватну власність для особистого для ведення особистого селянського господарства спірну земельну ділянку, що підтверджується відповідним актом про право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності та постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником чи користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою ,та його державної реєстрації . Відповідно до ч.1 ст.. 126 ЗК України право власності та право користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Оскільки позивач з 2003 року по 2007 рік не прийняв ніяких мір по усунення суперечностей прийнятого рішення, та по його реалізації, у нього відсутній документ , який би посвідчував його право власності на спірну земельну ділянку, та на час розгляду справи такий документ є у третьої особи, суд вважає що в позові слід відмовити за безпідставністю. Твердження про те ,що він є інвалідом та не міг вчасно вирішити ці питання через хворобу , суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються показами свідка [PERSON]., про те що позивачу були роз'яснені всі проблемні питання представленого ним рішення, та якщо він з ними не погодився то не викупив земельну ділянку, як частина тієї яка передана йому у власність рішенням від 24.03.2003 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted