Рішення адміністративного суду від 2008-06-11 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити його у відділі земельних ресурсів у Єланецькому районі Миколаївської області на посаді провідного спеціаліста - юриста, стягнути з Відділу земельних ресурсів у Єланецькому районі Миколаївської області оплату за вимушений прогул та моральну шкоду. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно наказу Єланецького відділу земельних ресурсів Миколаївської області № 4-к від 28.08.2006 року він був прийнятий на посаду спеціаліста 1 категорії - юриста та наказом № 16-к від 3.09.2007 року був звільнений із займаної посади у зв'язку із скороченням спеціалістів 1 категорії Відділу земельних ресурсів у Єланецькому районі за п.1 ст. 40 КЗпП України. Звільнення позивач вважає незаконним оскільки воно проведене із порушенням вимог трудового законодавства, а саме, він не попереджався про майбутнє звільнення у встановлені законодавством строки та йому не було запропоновано іншу роботу. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив суду, що згідно наказу Єланецького відділу земельних ресурсів Миколаївської області № 4-к від 28.08.2006 року він був прийнятий на посаду спеціаліста 1 категорії - юриста та наказом № 16-к від 3.09.2007 року був звільнений із займаної посади у зв'язку із скороченням спеціалістів 1 категорії Відділу земельних ресурсів у Єланецькому районі за п.1 ст. 40 КЗпП України. Про своє звільнення він дізнався 12.09.2007 року, в день коли йому видали трудову книжку та ознайомили з наказом про його звільнення від 3.09.2007 року, крім того при звільненні йому не була запропонована інша робота. Представник відповідача проти позову заперечував, пояснивши суду, що позивач звернувся до суду із пропущенням строків встановлених ст. 233 КЗпП України, а тому просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову по даній справі з наступних підстав. Позивач був звільнений 3 вересня 2007 року з посади спеціаліста 1 категорії - юриста Єланецького районного відділу земельних ресурсів за п.1 ст. 40 КЗпП України. Про своє звільнення позивач дізнався в день видачі трудової книжки 12 вересня 2007 року, а звернувся до суду 23 квітня 2008 року, тобто із пропущенням встановленого законодавством строку. Позивач не заявляв про поновлення пропущених строків, оскільки не вважає їх пропущеними. Згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до положень ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied