Рішення адміністративного суду від 2008-01-23 00:00:00+02

Пред'явлені позовні вимоги про визнання незаконним незаконними дії відповідача - Фонду державного майна України, по приватизації гуртожитку, який знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Ярослава Гашека 17. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач здійснюючи дії, спрямовані на приватизацію спірного гуртожитку та включення його до статутного фонду ТОВ компанія "Київінвестбуд" діяв протиправно та незаконно. Цими діями за твердженням позивача, було порушено конституційні та житлові права, в тому числі і право позивача на приватизацію державного житлового фонду, оскільки з часом власникам приватизованого майна, в тому числі і гуртожитку став не трудовий колектив підприємства, а третя особа 1. у справі, яка є його добросовісним набувачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та вказав, що приватизацію спірного гуртожитку відбулася з порушенням вимог чинного законодавства. Третя особа 1. у справі проти задоволення позову заперечувала, оскільки будівля по вул.Гашека, 17 у місті Києві, власником якого є ЗАТ - компанія "Київінвестбуд", має статус гуртожитку для тимчасового проживання громадян, право на власності на спірну будівлю підтверджується договором купівлі-продажу майна від 12 серпня 1996 року, який укладено між АТЗТ фірма "Київінвест" і ЗАТ - компанія "Київінвестбуд", крім того, спірний гуртожиток зареєстровано у складі майнового комплексу за третьою особою 1. у справі, що підтверджує факт того, що третя особа 1. є добросовісним набувачем будівлі, тому третя особа 1. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи 2, 3 в судове засідання не з'явились, пояснень по справі суду не надали. Проаналізувавши матеріали справи, пояснення представників учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків. 05.08.1993 р. було укладено договір купівлі-продажу № КП-129 державного майна - цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" між Фондом державного майна України та Організацією орендарів орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" Згідно п. 4 даного договору, зазначений майновий комплекс продано за 204740000 крб. Актом експертної перевірки оцінки вартості майнового комплексу та законності викупу державного майна проектно-будівельної фірми "Київінвест" трудовим колективом від 05.05.93, яким затверджена ціна об'єкта приватизації, було встановлено: оціночна вартість цілісного майнового комплексу -1097147 тис. крб. вилучення майна на суму 892407 тис. крб. вартість майна, що підлягає приватизації - 204740 тис, крб. Тобто, фактично організація орендарів орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" стала власником майна на суму 204740 тис. крб. При приватизації, на виконання вимог п. 42 Методики оцінки вартості об'єктів приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1993 р. № 717, вартість майна ЦМК була зменшена на вартість майна, що належить орендареві на суму 678077 тис. крб., для якого встановлено пільги (безоплатна передача об'єктів соціально-культурного призначення) на суму 74507 тис. крб., на яке поширюється особливий режим приватизації на суму 139823тис.крб.; Відповідно до акту експертної перевірки оцінки вартості майнового комплексу та законності викупу державного майна проектно-будівельної фірми "Київінвест" трудовим колективом від 05.05.1993 р., пільги в розмірі 74507 тис. крб.., які передані колективу у власність без оплати були виключені з вартості державного майна: дитячі дошкільні заклади, табори відпочинку дітей, бази відпочинку, будинок культури, медико-санітарна частина та інше. До об'єктів соціально-культурного призначення, які було передано у власність організації орендарів згідно акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу орендного підприємства проектно-будівельної фірми "Київінвест", було віднесено, зокрема, гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Я. Гашека, 17. Частиною 2 статті 24 Закону України "Про приватизацію державного майна" в редакції, яка діяла на момент приватизації цілісного майнового комплексу було визначено, що товариству покупців, створеному працівниками підприємства згідно зі статтею 8 цього Закону, яке стало власником свого підприємства в результаті викупу підприємства, купівлі його на аукціоні, за конкурсом, придбання 51 і більше відсотків акцій, за його згодою відповідний державний орган приватизації безоплатно передає об'єкти соціально-побутового призначення, створені за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства із зменшенням ціни, за яку було придбано майно підприємства, на суму початкової ціни зазначеного майна. Зазначена норма не містила положення щодо передачі таких об'єктів у власність акціонерному товариству. У відповідності до ст. 15 Закону України "Про приватизацію державного майна", способами приватизації (відчуження державного майна) є : аукціон, конкурс, викуп, тобто будь -який спосіб приватизації є оплатним, а передача майна у власність повинна здійснюватись на підставі відповідних нормативних актів. Згідно Тимчасового положення про Фонд державного майна України, яке затверджене Постановою Верховної Ради України від 07.07.1992 № 2558-XII, Фонд державного майна України не наділений повноваженнями безоплатно передавати, а тим більше дарувати майно, в то час як передача майна у власність на безоплатній основі є ознакою договору дарування, а не договору купівлі-продажу Отже, нормами статті 24 Закону України "Про приватизацію державного майна", Фонду державного майна України та його регіональним відділенням як суб'єктам цивільних правовідносин не надано право передачі об'єктів у власність на безоплатній основі. З матеріалів приватизаційної справи № КП129, а саме: акту експертної перевірки оцінки вартості майнового комплексу та законності викупу державного майна проектно-будівельної фірми "Київінвест" трудовим колективом від 05.05.93, договору № КП-129 від 05.08.93 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" та акту приймання - передачі цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" від 02.08.93, вбачається, що гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Я.Гашека, 17, Фондом державного майна України було безоплатно передано у власність організації орендарів проектно-будівельної фірми "Київінвест". Суд не погоджується з твердженнями відповідача, на момент відчуження цілісного майнового комплексу, гуртожиток, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Я.Гашека,17, мав залишатись на балансі орендного підприємства "Київінвест", оскільки відповідно до Роз'яснення Вищого господарського суду України від 02.04.94 р. № 02-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з судовим захистом права державної власності", знаходження майна на балансі підприємства (організації) ще не є безспірною ознакою його права власності. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства, з наступних підстав. Як вбачається зі змісту договору № КП-129 від 05.08.1993 р. купівлі-продажу цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" та акту приймання - передачі цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" від 02.08.1993 р., що цілісний майновий комплекс, в якій увійшов спірний гуртожиток був переданий організації орендарів проектно-будівельної фірми "Київінвест" на праві власності, щодо подальшого розпорядження цим майном було передбачене лише одне обмеження, в п. 9 договору № КП-129 від 05.08.1993 р. передбачено, що покупець протягом двох років з моменту виникнення у нього права власності повинен зберігати профіль та предмет діяльності підприємства, інших обмежень щодо розпорядження об'єктами права власності організації орендарів проектно-будівельної фірми "Київінвест" договором не передбачено. Спір між сторонами виник в зв'язку з тим, що до складу цілісного майнового комплексу, який підлягав приватизації шляхом викупу, увійшов спірний гуртожиток. Виходячи з положень статті 4 Житлового кодексу Української РСР, до складу житлового фонду входять житлові будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях. Житлові будинки і житлові приміщення в інших будівлях, що належать державі, становлять державний житловий фонд. Статтями 127 - 131 Житлового кодексу УРСР та пунктом 3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 N 208, передбачено, що гуртожитки - це спеціально споруджені або переобладнанні для цієї мети житлові будинки. Враховуючи, що такі житлові будинки належали підприємствам на праві повного господарського відання, то їх, тобто гуртожитки, слід відносити до об'єктів державного житлового фонду. П.2 ст. З Закону України "Про приватизацію державного майна" у редакції Закону, яка діяла на момент приватизації цілісного майнового комплексу визначено, що дія цього Закону не поширюється на об'єкти державного житлового фонду. Відповідач посилається на ту обставину, спеціальним законодавством, яке регулює приватизацію державного житлового фонду, є Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду", зазначене твердження не відповідає дійсності. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції, яка діяла на момент укладення договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" № КП-129 від 05.08.1993 р., приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Статтею 2 цього Закону в цієї ж редакції визначено перелік об'єктів приватизації, а саме, до об'єктів приватизації (далі - квартири (будинки) належать: квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму; незаселені квартири, частини будинків, одноквартирні будинки після закінчення їх будівництва, реконструкції, ремонту та поточного звільнення. Не підлягають приватизації квартири-музеї, квартири в будинках закритих військових поселень, кімнати в гуртожитках, квартири, віднесені у встановленому порядку до непридатних для мешкання або службових квартир (кімнат), квартири, в яких мешкають два або більше наймачів, при відсутності згоди всіх на приватизацію займаної квартири. Приватизація квартир у будинках, включених до плану реконструкції, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку. Наймачі, які проживали у квартирах до початку реконструкції, після проведення реконструкції мають пріоритетне право на приватизацію цих квартир. Одноквартирні будинки, а також квартири в будинках, включених до планів ремонту, можуть бути приватизовані до його проведення за згодою наймачів з наданням їм відповідної компенсації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції, яка діяла на момент укладення договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" № КП-129 від 05.08.1993 р., не регулювалися питання щодо приватизації гуртожитків. Тому судом не приймається посилання відповідача на ч. 2 п. 9 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", відповідно до якої в разі зміни форми власності підприємств, тобто при приватизації, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній передається до комунальної власності територіальних громад. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ту обставину, що відповідач порушив його права та охоронювані законом інтереси тим, що передав у власність організації орендарів проектно-будівельної фірми "Київінвест" спірний гуртожиток чим позбавив позивача можливості приватизувати займану ним кімнату, судом зазначене твердження позивача не приймається з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції, яка діє на час розгляду справи у суді, не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Тобто позивач відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" позбавлений права на приватизацію кімнат в гуртожитку, інших доказів щодо порушення його прав та охоронюваних законом інтересів діями Фонду державного майна України позивач суду не надав. Слід також зазначити, що на даний час спірний гуртожиток належить на праві власності ЗАТ компанії «Київінвестбуд», що підтверджується довідкою КП Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 20.12.2007 р. № 39234 та договором купівлі продажу майна від 12.08.1996 р., який укладено між АТЗТ фірмою «Київінвест»та ЗАТ компанії «Київінвестбуд», тобто третя особа 1. є відповідно до ст. 328 ЦК України власником спірного гуртожитку. Якщо погодитися з позивачем та вважати, що АТЗТ фірмою «Київінвест»неправомірно заволоділо цим гуртожитком, відповідно до ст. 330 ЦК України третя особа 1. є добросовісним набувачем права власності на майно, оскільки відповідно до змісту цієї статті, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд прийшов до висновку, що відповідач своїми діями не порушував права та охоронювані законом інтереси позивача, крім того, позивачем було пропущено як строк звернення до суду з адміністративним позовом, так і строк позовної давності, оскільки факт приватизації цілісно -майнового комплексу орендної проектно-будівельної фірми "Київінвест" був відомий позивачеві з моменту приватизації комплексу, оскільки [PERSON] була працівником ЗАТ «Будінвест-9», є акціонером цього товариства та власником акцій товариства. Однак, враховуючи те, відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, при цьому суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави ( ст. 8 КАС України), та враховуючи те, що на час здійснення спірних дій була відсутня норма законодавства, яка б регулювала питання щодо приватизації гуртожитків або передачі гуртожитків до комунальної власності, суд на підставі ст. 112 КАС України прийняв від Фонду державного майна України заяву про визнання позову, в якій відповідач зазначив, що він визнає той факт, що передача гуртожитку, який знаходиться за адресою: м.Київ,вул.Я.Гашека,17, у власність організації орендарів орендного підприємства проектно-будівельної фірми "Київінвест", не було передбачено нормами чинного на час такої передачі законодавства. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, необхідно визнати дії Фонду державного майна України щодо приватизації гуртожитку, який знаходиться у м. Києві по бул. Ярослава Гашека, 17 неправомірними. На підставі ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються Державний бюджет України.

Результат розгляду: granted