Рішення адміністративного суду від 2008-04-04 00:00:00+03

[PERSON], звернувшись до суду з позовом, просить визнати не чинним рішення про застосування до неї фінансових санкцій за № 0001292340 від 24.05.2007 року в сумі 10 295 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що 16 травня 2007 року було проведено перевірку бару «Рафаель» власником якого є його довіритель, за наслідками якої було виявлено невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків та в денному звіті РРО в сумі 1991 гривень. Оскільки кошти в сумі 1950 гривень були залишені [PERSON] за поминальний обід, який 16.05.2007 року о 10 год. 40 хв. робила [PERSON], а бармен помилково поклала їх в касу, то з оспорюваним рішенням не погоджується тому, що в діях довірителя нічого протиправного не вбачається. Просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення, вважає проведену перевірку та прийняте за її наслідками рішення № 0001292340 від 24.05.2007 року про нарахування штрафної санкції в сумі 10 295 гривень законними та правомірними. Заслухавши учасників процесу, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду, представником відповідача правомірність своїх дій доказана. В акті перевірки від 16 травня 2007 року встановлено порушення позивачем вимог п.1,2,9,13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» а саме: в графі 1 застосування реєстратора розрахункових операцій (книги ОРО) - не застосовано; в графі 2 видача розрахункового документу - не роздруковано та не видано; в графі 10,11 встановлено невідповідність суми коштів на місці проведення розрахунків та суми коштів, яка зазначена в поточному звіті РРО. Цей акт підписаний без зауважень барменом [PERSON](а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень бармена бару «Рафаель», нею не заперечується факт, виявлений при перевірці 16 травня 2007 року, продажу 50 грам горілки «Хортиця платінум» по ціні 2 грн.00 коп. за готівку, без застосування РРО, без роздрукування та видачі відповідного документа, а також не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків. В своїх пояснення бармен лиш заперечує факт відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, оскільки по своїй недбалості поклала в касу виручку за 15.05.2007 року.( а. с. 6) Однак акт перевірки від 16 травня 2007 року був підписаний [PERSON] (барменом) без зауважень (а.с.8,9), а в поясненнях поданих разом з позовною заявою фігурує дата 16.05.2007 року (а.с.7), що спростовує правдивість даного твердження. Перевірка бару позивачки проведена відповідно до п.2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», де вказано, що органи державної податкової служби дійсно мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги). Згідно ч.1-3 ст. 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Відповідно до ст.22 та п.4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність та двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій. Отже, за вищевказані порушення до позивача було правомірно застосовано штрафні фінансові санкції в сумі 10 295 гривень, а тому позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами та не підлягають до задоволення.

Результат розгляду: denied