Рішення адміністративного суду від 2008-05-15 00:00:00+03

Позивач 28.01.2008 року звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії посилаючись на те, що згідно з договором дарування від 12 вересня 2001 року вона набула права власності на житловий будинок [ADDRESS]. 3 листопада 2004 року позивач одержала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1701 га, на якій знаходиться вказаний житловий будинок. Згідно з описом меж в плані меж належної їй земельної ділянки в указаному державному акті зазначено, що від точки Ж до точки А її земельна ділянка межує із землею загального користування, що являє собою проїзд від вул. Миру до воріт її домоволодіння. Земля під вказаним проїздом відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України відноситься до земель комунальної власності територіальної громади м. Монастирище, якою розпоряджається Монастирищенська міська рада. В проекті детального планування центральної частини м. Монастирище, виконаного у 1987 році, зафіксовано проїзд до належної тепер їй земельної ділянки з боку вул. Миру шириною 3,5 м та довжиною близько 30 м. В натурі ширина проїзду від вул. Миру до її земельної ділянки та розташованого на ній будинку не відповідає вимогам закону (п.3.22 ДБН 360-92), тобто є меншою 3,5 м, що унеможливлює проїзд по ньому вантажного чи пожежного автомобіля, тому в липні 2006 року та 14 вересня 2006 року вона звернулась до Монастирищенської міської ради з письмовими заявами про врегулювання цього питання, зокрема, шляхом встановлення належної ширини проїзду. Рішеннями виконавчого комітету Монастирищенської міської ради № 126 від 27 липня 2006 року та № 185 від 28 вересня 2006 року узаконено існуючий проїзд до її земельної ділянки з вул. Миру шириною 3,5 м. Однак, постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2006 року вказані рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради визнані протиправними та скасовані. Зазначена постанова суду ніким не оскаржувалась та набрала законної сили 1 січня 2007 року. Отже, за таких обставин Монастирищенська міська рада була зобов'язана знову розглянути її заяви та прийняти по них відповідні рішення. Оскільки жодних повідомлень від відповідача вона не одержувала, то 8 лютого 2007 року звернулась до нього з письмовою заявою, в якій просила повідомити про причини не вирішення питання щодо проїзду до мого будинку з вул. Миру. На цю заяву вона отримала відповідь від 26 лютого 2007 року, в якій, однак, не вказано ні про результати розгляду її заяв від 2006 року, ні про причини їх не розгляду. Отже, відповідач, як власник землі під проїздом, до цього часу не прийняв жодного рішення по її заявах та не вжив заходів до встановлення ширини проїзду до її будинку згідно з вимогами закону. Бездіяльність відповідача в частині не розгляду її заяв про встановлення належної ширини проїзду до її будинку суперечить пунктам „а" та „є" ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України, згідно з якими розпорядження землями територіальних громад та здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства відноситься до повноважень, зокрема, міських рад. Крім того, бездіяльність відповідача в частині неповідомлення її про причини не вирішення питання щодо проїзду до її будинку з вул. Миру після 8 лютого 2007 року порушує вимоги ст. 40 Конституції України, згідно з якою усі мають право направляти індивідуальні звернення до органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Вказана бездіяльність відповідача порушує також її права, як власника земельної ділянки та житлового будинку, який на ній розташований, іншого проїзду до її будинку не існує, тому вона змушена звернутися за їх захистом до суду. Позивач[PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що в позовній заяві вона пояснила все, підтримує її повністю, додатків до неї не має. Відповідь на лист від 08.02.2007 року вона отримала, але вважає її необґрунтованою. До власників земельних ділянок після отримання відповіді на заяву від 08.02.2007 року про встановлення земельного сервітуту та в суд з цього ж питання вона не зверталась. Перша заява прошу узаконити під'їзд з вул. Миру до мого домоволодіння дата заяви 12.07.2006 року рішення № 126 Міської ради Друга заява 14.09.2006 року внесення змін в рішення № 126( текст заяви від 14.09.2006 року цитує дослівно) Рішення міської ради № 185 цитує повністю. З 21.12.2006 року зверталася до суду з позовами до суду з питань влаштування проїзду до будинку. Зверталася до суду з позовною заявою 13.10.2006 року про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та примусового виконання обов'язку в натурі. Відповідачами у справі були [PERSON], Монастирищенська міська рада, Монастирищенський районний відділ земельних ресурсів. У справі прийнято рішення, в позові відмовлено. Просить в позовній заяві визнати протиправною бездіяльність відповідача - Монастирищенської міської ради Черкаської області в частині не розгляду її заяв від 2006 року про встановлення в натурі меж проїзду з вул. Миру до її будинку [ADDRESS] відповідно до проекту детального планування центральної частини м. Монастирище, а також в частині ненадання їй обґрунтованої відповіді на заяву від 8 лютого 2007року. Зобов'язати Монастирищенську міську раду Черкаської області розглянути її заяви від 2006 року про встановлення в натурі меж проїзду з вул. Миру до її будинку по вул. Партизанській, в м. Монастирище відповідно до проекту детального планування центральної частини м. Монастирище шириною не менше 3,5 метра та зобов'язати Монастирищенську міську раду Черкаської області надати їй обґрунтовану відповідь на її заяву від 8 лютого 2007 року в частині зазначення причин не вирішення питання щодо проїзду до її будинку з вул. Миру. В судовому засіданні представник відповідача Монастирищенської міської ради Черкаської області Мамалига Л.Л. (діє на підставі доручення № 78 від 02.04.2007 року) позовні вимоги не визнала повністю, пояснила, що Монастирищенська міська рада на неодноразові звернення позивача усні та письмові, а також на заяви давала своєчасно і обґрунтовано відповіді, розглядала їх та надавала рішення. Доказом про надання відповідей на заяви є рішення міської ради, що свідчить про те що заява була розглянута всебічно, повно. Рішення міської ради № 126 від 27.07.2006 року та № 185 від 14.09.2006 року породили конфлікт між сусідніми землекористувачами, Після звернення до суду Зозулі, рішення міської ради скасовані. До лютого місяця 2007 року[PERSON] до Монастирищенської міської ради з заявами не зверталась, за весь цей період йшли судові розгляди. 8 лютого 2007 року позивач знову звернулась в міську раду з заявою. На дане звернення їй надано обґрунтовану відповідь та запропоновано встановити сервітут. На всі звернення та заяви міська рада реагувала своєчасно незалежно від того, чи це була усна чи письмова заява. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала заперечення проти позову № 34 від 21.03.2008 року відповідно до якого: розглянувши позовну заяву [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність органу місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певні дії вважаємо її безпідставною та такою, що не підлягає задоволення з наступних причин. 12.07.2006 року гр.[PERSON] звернулася до голови міської ради із заявою про узаконення проїзду до своєї присадибної ділянки з вул. Миру, яка рахується по вул. Партизанській, м. Монастирище. 27.07.2006 року виконавчим комітетом було розглянуто заяву від 12.07.2006, акт комісії від 12.07.2006 та прийнято рішення «Про узаконення проїзду до присадибної ділянки гр.[PERSON] з вул. Миру, за № 126. 28.09.2006 року виконавчим комітетом було внесено зміни до п.1 рішення № 126 від 27.07.2006 «Про узаконення проїзду до присадибної ділянки гр.[PERSON] з вул. Миру та зазначено ширину спірного проїзду. Спеціалісти Монастирищенської міської ради та виконавчий комітет Монастирищенської міської ради в межах своїх повноважень та

Результат розгляду: denied