Рішення адміністративного суду від 2008-04-17 00:00:00+03

[PERSON]звернулась до суду з адміністративним позовом до Харківського університету Повітряних Сил про відшкодування грошової компенсації замість речового майна у сумі 3000,09 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона проходила військову службу в Харківському університеті Повітряних Сил. Наказом начальника Харківського університету Повітряних Сил від 26.02.2007р. № 44 був звільнений з військової служби у відставку та виключений зі списків особового складу університету, усіх видів забезпечення. В період проходження військової служби позивачка знаходилась на речовому забезпеченні Харківського університету Повітряних Сил, яким вона в повному обсязі не забезпечувалась. Відповідно до ст. 9 та п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в редакції до 28.12.2007р., військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця, грошову компенсацію замість них”. Крім того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. На день виключення позивачки зі списків особового складу університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складає в сумі 3000,09 грн., про що свідчить довідка № 13 від 28.02.2007р., яка видана Харківським університетом Повітряних Сил. Оскільки, на момент виключення позивачки зі списків особового складу, тобто на 26.02.2007р., відповідач не розрахувався з нею стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому позивачка вважає, що з боку останнього має місце противоправність, яка порушує її право на одержання даної грошової компенсації. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, який є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з'явився, не надавши заяву про розгляд справи у його відсутності та не надавши заперечення проти позову, а тому суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних доказів в порядку ст. 128 КАСУ. Заслухавши позивачку, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] проходила військову службу в Харківському університеті Повітряних Сил. Наказом начальника Харківського університету Повітряних Сил від 26.02.2007р. № 44 був звільнений з військової служби у відставку та виключений зі списків особового складу університету, усіх видів забезпечення. В період проходження військової служби позивачка знаходилась на речовому забезпеченні Харківського університету Повітряних Сил, яким вона в повному обсязі не забезпечувалась. На день виключення позивачки зі списків особового складу університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складає в сумі 3000,09 грн., про що свідчить довідка № 13 від 28.02.2007р., яка видана Харківським університетом Повітряних Сил. Відповідно до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено. Оскільки позивачка не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» виключено, то вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна в сумі 3000,09 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Суд зазначає, що згідно ст. 11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються - права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки громадянина, а також встановлюються: Державний бюджет України і бюджетна система України. Ст.95 Конституції України передбачає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Закон про Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Виходячи з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивачка мала право на забезпечення речовим майном, а в разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців” виключено, згідно із Законом України „Про Державний бюджет на 2008 рік” від 28.12.2007р. № 107-VI, але діючим законодавством не передбачена заборона видачі речового майна в натурі, заборгованість по якому має місце, то позивачка має право на одержання речового майна в натурі, оскільки її право в частині забезпечення речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для задоволення позову в цій частині.

Результат розгляду: partial