Рішення адміністративного суду від 2008-07-10 00:00:00+03

У травні 2008 року до суду звернувся [PERSON]. з зазначеним позовом до Варвинської селищної ради, мотивуючи наступним. Рішення Варвинської селищної ради від 23.08.2007 року “Про розгляд заяви Варвинського селищного голови”, та від 21.12.2007 року “Про внесення доповнень до рішення 11 сесії 2-го засідання 5-го скликання Варвинської селищної ради “Про розгляд заяви Варвинського селищного голови” від 23.07.2007 року прийняті з порушенням ч. 3 ст.3 ст. 59, ч.3 ст. 79 та ч.1 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” в супереч вимогам проводити по них таємне голосування і за його прийняття повинно бути проголосовано не менше як дві третини голосів від загального складу ради. Проте рішення було прийняте 19 депутатами, що становить менше двох третіх голосів, в той час, як до складу Варвинської селищної ради входить 30 депутатів. Позивач [PERSON]. також зазначає, що сесія прийняла рішення про звільнення його з роботи, хоча він до сесії з такою заявою не звертався. Крім того, рішення було прийнято в той час, коли він перебував на лікарняному, що є порушенням законодавства. Наведені обставини ганьблять його честь і гідність, як посадової особи та громадянина України. Позивач [PERSON]. просить суд також визнати його звільнення з посади Варвинського селищного голови незаконним, поновити його на посаді Варвинського селищного голови, стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 21 грудня 2007 року і по день поновлення в займаній посаді, з розрахунку 143,38 гривень за день, а також стягнути моральну шкоду в сумі 10000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав і пояснив, що територіальною громадою смт. Варва Чернігівської області він був обраний і працював Варвинським селищним головою з 26 квітня 2006 року. 23 серпня 2007 року він звернувся до сесії Варвинської селищної ради з письмовою заявою про складення повноважень Варвинського селищного голови з 7 вересня 2007 року. Цю заяву він особисто зачитав на другому пленарному засіданні одинадцятої сесії п'ятого скликання 23 серпня 2007 року перед депутатами, про що сесія прийняла рішення, яким задовольнила його заяву. Рішення Варвинською селищною радою від 23 серпня 2007 року “Про розгляд заяви Варвинського селищного голови” прийняте з порушенням Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, оскільки голосування проходило відкрито, а не таємно, як того вимагає Закон України “Про місцеве самоврядування в Україні”. Також дане рішення було прийняте голосами 19 депутатів, хоча повинно було прийматись не менше як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. До складу Варвинської селищної ради входить 30 депутатів. Позивач також зазначає, що рішення Варвинської селищної ради від 21 грудня 2007 року “Про внесення доповнень до рішення 11 сесії 2-го засідання 5-го скликання Варвинської селищної ради “Про розгляд заяви Варвинського селищного голови” прийняте з порушенням тих же норм законодавства. Крім того, в цей час він перебував на лікарняному. Позивач [PERSON]. зазначив, що він з заявою про своє звільнення до сесії Варвинської селищної ради не звертався. Позивач [PERSON]. просить суд визнати та скасувати рішення Варвинської селищної ради від 23 серпня 2007 року “Про розгляд заяви Варвинського селищного голови” та рішення Варвинської селищної ради від 21 грудня 2007 року “Про внесення доповнень до рішення 11 сесії 2 засідання Варвинської селищної ради 5 скликання “Про розгляд заяви Варвинського селищного голови”. Визнати незаконним його звільнення з посади Варвинського селищного голови, та поновити в займаній посаді. Зобов'язати Варвинську селищну раду провести нарахування і виплату заробітної плати за період вимушеного прогулу з 21 грудня 2007 року і по 10 липня 2008 року в сумі 27 тисяч гривень та стягнути з Варвинської селищної ради на його користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати. Представники відповідача Гречанівська В.О. та Скудний П.М. позов не визнали і пояснили, що Варвинська селищна рада, приймаючи оскаржувані рішення, можливо, і допустила якісь технічні помилки, але законодавство та права [PERSON]. не були порушені, його воля була задоволена. Всі належні нарахування в оплаті праці по 21 грудня 2007 року були проведені і виплачені позивачеві. Просять відмовити у позові. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON]. та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON]. слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. в березні 2006 року був обраний Варвинським селищним головою і приступив до виконання обов'язків 26 квітня 2006 року. 21 грудня 2007 року звільнений з займаної посади згідно п.1 ч.1 ст. 79 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” (а.с. 96-97). 23 серпня 2007 року [PERSON]. звернувся до Варвинської селищної ради з письмовою заявою про складення ним повноважень Варвинського селищного голови з 7 вересня 2007 року (а.с.129). Як вбачається зі стенограми, цю заяву позивач особисто зачитав на другому пленарному засіданні одинадцятої сесії Варвинської селищної ради п'ятого скликання 23 серпня 2007 року і залишив зал засідань (а.с. 134-135). У відповідності з ч.1 ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання і закінчуються в момент вступу на цю посаду іншої обраної відповідно до закону особи, крім випадків дострокового припинення його повноважень. В ч. 1 ст. 79 закону України “Про органи місцевого самоврядування в Україні” зазначено, що повноваження сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради вважається достроково припиненими у разі: 1. його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови; 2. припинення його громадянства; 3. набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; 4. порушення ним вимог щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою, встановлених цим законом; 5. визнання його судом недієздатним, безвісти відсутнім або оголошення таким, що помер; 6. його смерті. За наявності однієї із цих підстав повноваження відповідного голови вважаються достроково припиненими. Як зазначалося, [PERSON]. 23 серпня 2007 року звернувся з особистою заявою до Варвинської селищної ради про складання ним повноважень селищного голови та сам її озвучив. Сам позивач зазначив у судовому засіданні, що його звернення було усвідомленим, добровільним, оскільки йому заважали нормально працювати окремі впливові у бізнесових структурах депутати, численні виклики до суду та прокуратури. Тому суд вважає, що його волевиявленням на той час була відмова від виконання своїх повноважень селищного голови. На думку суду, така оцінка ситуації підтверджується і поведінкою позивача [PERSON]., який зачитав заяву і залишив зал засідань під час роботи сесії. Відповідно до п.8 ч.2 ст. 42 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” селищний голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесії ради і головує на пленарних засіданнях ради. Проте, залишаючи сесію Варвинської селищної ради, позивач, як селищний голова відмовився від здійснення наданих йому повноважень. Закон не встановлює мотивів відмови голови від виконання своїх повноважень. Тому посилання позивача на те, що йому заважали працювати ті чи інші особи чи обставини, є безпідставними. Суд приходить до переконання, що у разі звернення голови Варвинської селищної ради з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноваження голови, його повноваження припиняються без прийняття радою відповідного рішення, оскільки цього не вимагає закон. Проте заява голови про припинення своїх повноважень повинна була розглянута на пленарному засіданні відповідної ради, оскільки згідно зі ст. 9 Закону України “Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів” рішення про проведення виборів селищного голови повинна була прийняти Варвинська селищна рада, а рішення про проведення позачергових виборів селищного голови приймає Верховна Рада України. Тому суд вважає, що Варвинська селищна рада розглянула заяву [PERSON] про складення повноважень голови на виконання вимог, передбачених зазначеного Закону та п.16 ч.1 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, який вимагає виключно на пленарних засіданнях вирішувати такі питання, як прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови. Судом встановлено, що питання щодо складення повноважень Варвинського селищного голови розглядалося на одинадцятій сесії 2 пленарного засідання п'ятого скликання 23 серпня 2007 року ”Про розгляд заяви Варвинського селищного голови” і було прийнято рішення про задоволення заяви Варвинського селищного голови [PERSON]., а також на тринадцятій позачерговій сесії п'ятого скликання від 21 грудня 2007 року “Про внесення доповнень до рішення 11 сесії 2 засідання Варвинської селищної ради п'ятого скликання”. Рішенням останньої сесії було звільнено з посади Варвинського селищного голови [PERSON] з 21 грудня, та доповнено рішення сесії 11 скликання від 23 серпня 2007 року таким пунктом : “Звернутися до Верховної Ради України щодо призначення позачергових виборів Варвинського селищного голови”. Зазначені рішення не суперечать діючому законодавству, не порушують прав та інтересів позивача або інших осіб, оскільки [PERSON]. виявив свою волю про складення з себе повноважень у своїй письмовій заяві і її не змінював. Згідно зі ст. 25 ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні” селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Тому правових підстав для визнання незаконними зазначених рішень Варвинської селищної ради та їх скасування суд не вбачає. Посилання позивача на те, що у відповідності з ч.3 ст. 79 Закону України ці рішення повинні прийматися таємним голосуванням і за них повинно проголосувати не менше двох третин депутатів від загального складу рад є безпідставними, оскільки ця вимога норми відноситься до випадків припинення повноважень голови, передбачених ч. 2 ст. 79 цього Закону, а саме, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не здійснює наданих йому повноважень. Не може суд покласти в основу рішення для задоволення позовних вимог і ту обставину, на яку посилається позивач, що його звільнили з роботи в той період, коли він перебував на лікарняному. Суд виходить з того, що правовідносини регулюються спеціальними нормами права, тому на них не поширюється дія положень Кодексу законів про працю України щодо заборони звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності. Згідно зі ст.7 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування” правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами “Про місцеве самоврядування в Україні”,, “Про статус депутатів місцевих рад”, “Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів”, цим та іншими законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування визначені ст. 20 вказаного Закону, відповідно до якої, крім загальних підстав , передбачених КЗпП України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”. Таким чином, суд вважає, що Варвинська селищна рада, приймаючи рішення щодо складень повноважень Варвинського селищного голови [PERSON]., не допустила порушень вимог законів, що могли негативно вплинути на його права та свободи. За таких обставин суд не вбачає правових підстав для скасування відповідних рішень та поновлення на посаді Варвинського селищного голови [PERSON]. і стягнення на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відсутні правові підстави і для задоволення позову в частині стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 10000 гривень, оскільки, згідно зі ст. 1167 ЦК України, відшкодування моральної шкоди передбачається у випадках заподіяння особі такої шкоди неправомірними діями . Неправомірних дій щодо позивача [PERSON]. в ході судового слідства судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до переконання, що в позові [PERSON]. слід відмовити. На підставі наведеного,

Результат розгляду: denied