Рішення адміністративного суду від 2008-10-23 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду із позовом і в обґрунтовування позовних вимог пояснив, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений, згідно законодавства до 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому щорічно повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 - ти мінімальних заробітних плат. Але всупереч вимогам ст. 22 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного суду № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року, № 7-рп/2004 від 17.03.2004 року, № 17-рп/2004 від 17.10.2004 року, № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року, № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року, № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року належну позивачу грошову допомогу в 2008 році виплатили не в повному обсязі. Так, мінімальна заробітна плата в 2007 році - 420,00 гривень. Сума виплат згідно з Законом повинна складати 420,00х5=2100,00 гривень. Сума дійсної виплати - 100,00 гривень. Таким чином, сума недоплати склала - 2000 гривень. Мінімальна пенсія за віком в 2008 році - 525,00 гривень. Сума виплат згідно з Законом повинна складати 525,00х5=2625,00 гривень. Сума дійсної виплати - 100,00 гривень. Таким чином, сума недоплати склала - 2525,00 гривень. Загальна сума недоплати позивачу Управлінням праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради в Луганської області щорічної допомоги на оздоровлення складає 4525,00 гривен. Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що виплата допомоги громадянам на оздоровлення здійснюється органами праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання, тобто відповідачем по справі. Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради в Луганської області провело виплату належної позивачу суми в 2007 - 2008 року в значно нижчому розмірі, що є порушенням його конституційних праві прав людини, що вимусило його звернутися з цим позовом до суду. Позивач, вважає, що йому належить до сплати Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради в Луганської області в межах строків позовної давності сума недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 - 2008 року в розмірі 4525,00 гривень. Правильність застосування ст. ст. 22, 64 Конституції України при вирішенні питання стосовно виплат щорічної допомоги на оздоровлення було підтвердження і відповідними рішеннями Конституційного Суду України. Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року Конституційний Суд України неодноразово розглядав за звернення суб'єктів права на конституційне подання справи і приймав рішення, у яких визнав окремі положення законів про Державний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій такими, що не відповідають Конституції України (рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 17.03.2004 року № 7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів), від 01.12.2004 року № 20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Проте, незважаючи на зазначені рішення Конституційного Суду України, ревізія законами про Державний бюджет України пільг, компенсацій і гарантій, яку започатковано у 1995 році, набула систематичного характеру. Міністерство Фінансів України і Державне казначейство повинні перечислювати кошти для здійснення виплат одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 позивач звільнено від сплати судового збору. Таким чином, позивач, вважає, що його права визначені у Конституції України та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порушені відповідачем. На підставі викладеного позивач просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради в Луганської області по виплаті допомоги на оздоровлення на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не в повному обсязі неправомірними. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради в Луганської області зробить перерахунок допомоги на оздоровлення за 2007 рік та за 2008 рік та доплатити йому недоплачену допомогу на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2000,00 гривень, за 2008 рік - в розмірі 2525,00 гривень, на загальну суму 4525,00 гривень за рахунок Державного бюджету України. У судове засідання представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позивачем вимоги, наполягав на їх задоволенні і підтвердив ті обставини, які викладені у позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і пояснив, що Управлінням парці та соціального захисту населення [PERSON] була виплачена щорічна допомога на оздоровлення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року та інших підстав для виплати інших сум позивачеві у Управління праці та соціального захисту населення немає. У судове засідання представник третьої особи Міністерства Фінансів України не з'явився та причини неявки суду не повідомив, про місце та час слухання справи повідомлено. Суд, вважає, можливим слухати справу без участі представника третьої особи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії посвідчення [NUMBER], яке видане на ім'я [PERSON], убачається, що він являється інвалідом другої групи без терміново. Згідно копії довідки МСЕК м. Луганська, серії МСЕ № 0016786, витікає, що [PERSON], 13.09.2005 року встановлена друга група інвалідності, яка пов'язана з виконанням службових обов'язків на ЧАЕС. Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради в Луганської області, № 3503-01/18 від 02.09.2008 року, убачається, що [PERSON], щорічна допомога на оздоровлення платиться на підставі та у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та № 562 від 12.07.2005 року у розмірі 120 гривень за 2007 - 2008 роки. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади а органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, та у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України Оскільки ні Верховна рада України , ні Кабінет Міністрів України в наступному будь - яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосування ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ № 836 від 26.07.1996 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи , та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть, яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою , виплачується в таких розмірах: інвалідам 2 групи - 5 мінімальних заробітних плат. Таким чином, суд, вважає, що дії управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області щодо визначення розміру одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю [PERSON], як особі, яка стала інвалідом внаслідок ліквідації на Чорнобильській АЕС є незаконними, так як суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і треба зобов'язати відповідача провести [PERSON] нарахування Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суд, вважає, що відповідач не довів у судовому засіданні правомірність своїх рішень відносно розміру призначених щорічних допоміг на оздоровлення за 2007-2008 рік позивачеві.

Результат розгляду: granted