Рішення адміністративного суду від 2008-06-19 00:00:00+03

Заявлено позов [PERSON] до Літинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, з урахуванням п.6 ст. 118 Земельного кодексу України, 4 квітня 2008 року звернувся до Літинської районної державної адміністрації Вінницької області із заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,12 га із земель запасу Малинівської сільської ради Літинського району для ведення індивідуального садівництва. Однак, 15 травня 2008 року на адресу [PERSON] надійшов лист відповідача із відмовою у надані даної земельної ділянки у власність. Позивач вважає відмову неправомірною, оскільки вона є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України. Разом з тим, позивач зазначає, що підстави для відмови йому у наданні земельної ділянки у власність відсутні, так як вказана земельна ділянка на даний час не використовується ніким, і жодних претендентів, крім нього, на набуття її у власність або використання на умовах оренди немає. На підставі вищезазначеного, та з урахуванням п.11 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідно до якого у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність питання вирішується в судовому порядку, позивач звернувся до суду з вимогою визнати відмову Літинської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року №290-1/30 неправомірною, зобов'язати відповідача надати позивачу згоду на передачу у власність земельну ділянку площею 0,12 га із земель запасу Малинівської сільської ради Літинського району для ведення індивідуального садівництва та дозвіл на розробку проекту її відведення. Ухвалою суду від 28 травня 2008 року провадження по справі відкрито. В судовому засіданні позивач просив позов задоволити, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заявлені вимоги мотивує обставинами, наведеними в адміністративному позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Однак, до суду надійшла заява від 04.06.2008 року №509/25 щодо розгляду справи за відсутності Літинської районної державної адміністрації. За змістом даної заяви відповідач у вирішені справи покладається на розсуд суду. Водночас до зазначеної заяви, долучений лист Малинівської сільської ради Літинського району від 26.05.2008 року №107, який підтверджує, що останній не заперечує про передачу у власність земельної ділянки, площею 0, 12 га, із земель запасу сільської ради для ведення індивідуального садівництва гр. [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив, що наступні обставини та відповідні їм правовідносини, регулюються Земельним кодексом України, Законом України “Про місцеві державні адміністрації”. Відповідно до п.6 ст. 118 зазначеного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Виконуючи вимоги вказаних норм Кодексу [PERSON] 4 квітня 2008 року звернувся до Літинської районної державної адміністрації Вінницької області із заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,12 га із земель запасу Малинівської сільської ради Літинського району для ведення індивідуального садівництва. Однак, Літинська районна державна адміністрація Вінницької області відмовила у надані даної земельної ділянки у власність позивачу, про що було направлено лист №290-1/30 від 15.05.2008 року на адресу останнього. Як вбачається зі змісту вказаного листа, причини відмови у надані земельної ділянки відповідач не зазначив. Дана обставина відповідає матеріалам справи та обставинам, які встановлені судом при розгляді справи, а тому вимога позивача щодо визнання відмови Літинської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року №290-1/30 неправомірною з підстав її необґрунтованості підлягає задоволенню з огляду на наступне. Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. В силу п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Літинська районна державна адміністрація як місцевий орган виконавчої влади, розглядаючи питання щодо надання у власність чи користування земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва або її відмови має прийняти обґрунтоване рішення в межах своїх повноважень та надати відповідь у встановлені законодавством строки. Не знайшли свого підтвердження вимоги позивача щодо зобов'язання Літинської районної державної адміністрації надати [PERSON] згоду на передачу у власність земельну ділянку площею 0,12 га із земель запасу Малинівської сільської ради Літинського району для ведення індивідуального садівництва та дозвіл на розробку проекту її відведення, а тому не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Передумовою виникнення права власності чи користування земельною ділянкою, здійснення інших дій щодо оформлення цього права згідно чинного земельного законодавства України є рішення органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень є органом у здійсненні владних управлінських функцій, згідно земельного законодавства, в частині надання земельних ділянок у власність чи користування, передачі їх в оренду і тільки після розгляду таких питань та прийняття відповідних рішень виникають певні зобов'язання та визнання прав, здійснення певних дій щодо виконання прийнятого рішення. В силу частини 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, та в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Оскільки відмова Літинської районної державної адміністрації від 15.05.2008 року №290-1/30 є неправомірною, рішення на передачу земельної ділянки у власність немає, а тому немає підстав для задоволення цієї частини вимог. Відповідно до п.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Отже, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, врахувавши протиправність відмови відповідача №290-1/30 від 15.05.2008 року, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання Літинської районної державної адміністрації Вінницької області здійснити відповідні дії щодо розгляду звернення [PERSON] від 03.04.2008 року та вирішення вказаного питання у відповідності до Земельного кодексу України. На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Літинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Результат розгляду: granted