Рішення адміністративного суду від 2008-08-26 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, який в ході судового розгляду справи уточнював, до Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації, 3-я особа: Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про стягнення недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2007р. в розмірі 1590,00 грн. та щорічної разової грошової допомоги за 2007 р. в розмірі 2570,42 грн., в якому вказав, що має статус особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом ІІІ групи, а тому відповідачем йому повинна виплачуватися щорічна допомога на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічна разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки у передбаченому законами розмірі допомога виплачена йому не була. На підставі висновку МСЕК при інвалідності третьої групи позивач має статус інваліда війни, оскільки інвалідність пов'язана з перебуванням на військовій службі, а також віднесений до першої категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв'язку із вищезазначеним, позивач має право на отримання пільг, компенсацій і допомоги, передбачених Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме, право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і на виплату щорічної одноразової допомоги відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, нарахування та виплата вказаних допоміг здійснюється відповідачем в значно менших розмірах ніж передбачено законодавством. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та надавши заперечення на адміністративний позов. Представник третьої особи - Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, заяву про слухання справи у його відсутність не надав та надавши заперечення на адміністративний позов. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. [PERSON] має статус особи - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда IIІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копіями посвідчень [NUMBER] від 11.11.1999 року, [NUMBER] від 15.10.1999 року, довідкою МСЕК № 045089 від 11.10.2002 року. Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до 1 категорії, інвалідам ІІІ групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Згідно із ч.7 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно із ч.5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком. Згідно п.п. 13, 30 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, дію зазначених норм зупинено на 2007 рік. Статтею 76 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" були встановлені наступні розміри мінімальної заробітної плати на відповідні періоди 2007 року, а саме: 400 гривень - з 01 січня по 31 березня 2007 року; 420 гривень - з 01 квітня по 30 червня 2007 року; 440 гривень - з 01 липня по 30 вересня 2007 року; 460 гривень - з 01 жовтня 2007 р. Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат, законів України про Державний бюджет України, якими визначалися мінімальні розміри заробітних плат, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" здійснюється у таких розмірах: інвалідам I групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 р. по справі "Про соціальні гарантії громадян" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 29, пункту 13 статті 71, пункту 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Також встановлено, що це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Конституційний Суд України дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України. Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Встановлений у 2005 році Постановою КМУ № 562 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом багатьох років не змінювався і не відповідав розміру, встановленому іншими Законами України. При цьому відповідні закони не містили обмежень щодо застосування ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і норма відповідного закону України про визначення мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова № 562. Суд вважає безпідставними доводи відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, що щорічна разова грошова допомога повинна бути виплачена у розмірі встановленому ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", так як дія ч.5 ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" була зупинена п. 13 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", оскільки як зазначено вище положення ст.29 та п.13 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (частина 7 статті 48 Закону № 796-ХІІ). За 2007 рік щорічна допомога на оздоровлення позивачу, згідно довідки № 08/265 від 11.02.2008 року Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької РДА, була виплачена у квітні 2007 року в розмірі 90 грн. Таким чином, розрахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік на момент її виплати становить: 420Х4=1680 грн. Стягненню підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої, тобто 1680-90 = 1590 грн. Зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької РДА, відповідно до вимог ч.5 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обов'язок виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян. За 2007 рік разова допомога позивачу, як інваліду ІІІ групи, була виплачена у квітні 2007 року в розмірі 300 грн., що підтверджується довідкою № 08/265 від 11.02.2008 року Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької РДА. Відповідно до ст.62 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Розміри державних соціальних гарантій на 2007 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Крім того, зазначеною нормою встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, таким чином мінімальний розмір пенсії за віком на 2007 рік становить 410,06 грн. (406х1%). Таким чином, розрахунок щорічної разової допомоги за 2007 рік на момент її виплати становить: 410,06Х7=2870,42 грн. Стягненню підлягає сума з відрахуванням фактично отриманої: 2870,42-300=2570,42 грн. Сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Великобурлуцької РДА, оскільки відповідно до вимог ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted