Рішення адміністративного суду від 2008-05-28 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 5095,30 грн.. Вимоги мотивує тим, що його батькові як учаснику війни, щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, однак, у 2007 році вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права передбачені до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, у зв'язку з його смертю має право отримати вказану допомогу замість свого померлого батька. Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві просить розглянути справу без його участі. Представники відповідачів до суду не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. є сином померлого учасника війни [PERSON] який згідно свідоцтва про смерть помер[INFO], тобто після 5-го травня 2007року. Згідно ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту " щорічно до 5-го травня учасниками війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON] отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році -55 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що [PERSON]. мав право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON]. помер [INFO] Відповідно до 17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” сума разової грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не одержаною у зв'язку з її смертю, не включається до складу спадщини і виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею. Як видно із матеріалів справи, [PERSON]. є сином померлого учасника війни [PERSON]. та проживав разом з ним, що підтверджується копіями паспортів позивача та його померлого батька. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ч.4 ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” . З врахуванням отриманої батьком позивача допомоги, який помер в [INFO] разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає, що необхідно стягнути на його користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1175, 18 грн. (410,06 грн. х 3 - 55 грн.).

Результат розгляду: partial