Рішення адміністративного суду від 2008-05-20 00:00:00+03

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є потерпілою від аварії на ЧАЕС 2 категорії- ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. За 2005,2006 р.р.. вона отримувала одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: а саме, по 100 грн. , а повинна була отримати відповідно 1660 грн.,1750 грн., недоотримано відповідно-1560 грн., 1650 грн., а всього 3210 грн.. Тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги збільшили, просили стягнути з відповідача недоотримані суми за 2005-2007 року в сумі 5210 гривень. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Живага Н.С. позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що виплати управлінням праці та соціального захисту населення проводились на підставі постанов Кабінету Міністрів України. Позивач також пропустив строк звернення до суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є потерпілим від аварії на ЧАЕС 2 категорії - учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА i отримувала компенсаційні виплати на оздоровлення : за 2005р.-30.11.2005р. в cyмі 100 грн., за 2006 р.-24.03.2006р. 100 грн., за 2007р.-06.05.2007р.100 грн. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ « Про державний бюджет» на 2005,2006 та 2007 р.р. в сумах на час виплати відповідно 332 грн.,350грн.,420 грн. Посилання відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996 р.№836 та постанову КМ України від 12.07.2005р. №562, якою встановлені розміри таких виплат ,є необґрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт /постанова КМ України/ , який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанова КМ України залишає незмінними розмір даної виплати , аж до прийняття нової постанови , тобто, на значний період часу. Стосовно строку звернення до суду, суд приймає до уваги пояснення позивача та її представника щодо необізнаності позивача в діючому законодавстві, а також те, що КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року , адміністративний позов подано 08.01.2008 року. За таких обставин суд вважає можливим застосувати загальний строк позовної давності в три роки і стягнути з відповідача недоплачені суми по виплатах за 2005-2007 р.р.Недоплачені суми становитимуть відповідно 1560 грн., 1650 грн.,2000 грн., а всього 5210 грн. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted