Рішення адміністративного суду від 2008-10-03 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Гурзуфської селищної ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Вимоги мотивовані тим, що 08 липня 2008 року він звернувся до відповідача з заявою про надання згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,0467 га., за [ADDRESS]. 17 липня 2008 року він отримав відповідь відповідача (лист), що на сьогоднішній день виділити земельну ділянку не можливо, оскільки у найближчій час буде корегування меж земельної ділянки пансіонату «Геолог». На його думку дані дії відповідача є протиправними у зв'язку з чим він та звернувся до суду з даною позовною заявою. Представник відповідача у судове засідання не явився, про день та час розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не надав. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд уважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим 4 листопада 1950 року), ратифікованою Верховною радою України 17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь - якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього , має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частини друга й третя ст. 55 Конституції України визначають, що права та свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суд рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових, і службових осіб. Положення Конвенції та Конституції України з цього питання відтворені в ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України про завдання адміністративного судочинства. Згідно ст. 12 Земельного Кодексу України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. У відповідності зі ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи здобувають право власності й права користування земельними ділянками із земель державної, або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади, або органів місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень. Згідно п.2 ст. 118 ЗК України, рішення органів виконавчої влади то органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до п. 7 ст. 118 ЗК України, - міська Рада у випадку згоди на передачу земельної ділянки у власність дає дозвіл на розробку проекту його відводу. При цьому судом встановлено, що позивач [PERSON] 08 липня 2008 року звернувся до Гурзуфської селищної ради з заявою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,0468 га за [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.,7). Листом від 17 липня 2008 року Гурзуфська селищна рада відмовила позивачу у задоволенні його заяви про надання дозволу на розробку проекту відводу на земельну ділянку. Відмова мотивована корегуванням границь земельної ділянки пансіонату «Геолог» (а.с. 5). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Алупкінська міська рада в порушення вимог ст. 118 ЗК України не розглянула заяву позивача на сесії та не винесла відповідне рішення, чим порушила права та охоронювані законом інтереси позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені. Оскільки позов задоволений, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted