Рішення адміністративного суду від 2008-05-28 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом і вказує, що він працює в м. Овруч, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС /категорія №3/. В період з 12.02.2004 року по 31.12.2007 рік відповідачі неправомірно виплачували йому доплату до заробітної плати та допомогу у зв»язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва у розмірах, передбачених постановою КМУ № 836 від 26 липня 1996 року, хоча розмір цих виплат суперечить вимогам ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який передбачає виплату коштів у кратному розмірі до мінімальної заробітної плати, у зв»язку з чим з боку відповідача виник борг за ст.37 - 719,60 грн., за ст..39 - 17479,5грн., який позивач просить стягнути на його користь. Позивач у судове засідання не з»явився, в позові просив справу розглянути в його відсутність. Представник відповідача в засідання не з”явився, хоча про час та місце розгляду справи його було повідомлено вчасно та в законному порядку, про що свідчать рекомендовані листи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року із змінами та доповненнями, Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Згідно ст. 37,39 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Громадянам, працюючим на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати щомісяця. Позивач, працюючи та проживаючи в м. Овруч ,Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, є потерпілим від аварії на ЧАЕС 3 категорії і повинен був отримувати вказану допомогу та доплату до зарплати в зазначеному розмірі щомісяця, проте у вказаний позивачем період, вона виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати, що вбачається із довідки , копії посвідчення тобто, права позивача були порушені. 9 липня 2007 року Конституційним Судом України прийнято рішення про визнання неконституційними положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» абз. 3 ч. 1 ст. 37 та абз. 2 ч. 1 ст. 39 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», якщо акти (закони та інші правові акти Верховної Ради України, акти Президента України, акти Кабінету Міністрів України, правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим) або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тому стягненню підлягає заборгованість з дня прийняття рішення Конституційним Судом України, а саме за чотири місяці (вересень-грудень) 2007 року , в межах заявлених позовних вимог так ,як допомога за липень-серпень 2007 року стягнута згідно постаови суду від 18.01.2008 року. Розмір мінімальної заробітної плати з 1 липня 2007 року- 440 грн., з 1 жовтня 2007 року - 460 грн.. Таким чином, за ст.37 Закону, відповідач за період з 01.07.2007 року по 31.08.2007 рік мав виплатити позивачу 719,6грн. (440 грн.х40%х1=176грн., 460грн.х40%х3=552грн.+176грн.=728грн.-8,4грн.). З врахуванням розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме : з 1 грудня 2003 року- 205 грн., з 1 вересня 2004 року 237 грн., з 1 січня 2005 року 262 грн., з 1 квітня 2005 р- 290 грн., з 1 липня 2005 р.- 310 грн., з 1 вересня 2005 року -332 грн., з 1 січня 2006 року- 350 грн., з 1 липня 2006 р.- 375 грн., з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня 2007 року- 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн. Заборгованість перед [PERSON] за період з 12.02.2004 року по 31.12.2007 року становить ( по ст.39 Закону): --за 2004 рік - 4766 грн.(205грн.х2х7=2870 грн., 237грн.х2х4=1896грн.) -- за 2005 року -7208грн. (262грн.х2х3=1572грн., 290грн.х2х3=1740грн.,310грн.х2х2=1240грн.,332грн.х2х4=2656грн.); -- за липень-грудень 2007 року -5400грн. (440грнх2х3=2640грн., 460грн.х2х3=2760грн.); а всього 17069,5грн.(17374грн. - 304,5грн.(отриманих згідно ПКМ України) Визначені суми підлягають стягненню саме з Управління праці та соціального захисту населення у Овруцькому районі як розпорядника цих коштів. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України. Виплатою допомоги в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача.

Результат розгляду: partial