Рішення адміністративного суду від 2008-01-17 00:00:00+02

У листопаді 2007 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо виплати їй, як дружині померлого інваліда війни, разової грошової допомоги у меншому розмірі, та просить стягнути з головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на її користь недоплачену таку допомогу за 2005-2007 роки в розмірі 5095 грн. 30 коп. Вимоги мотивує тим, що їй, як дружині померлого інваліда війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Однак за 2005-2007 роки вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської ОДА в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, заперечень суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки встановив: спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною померлого інваліда війни, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Корольовського району № 8335 від 01.08.2000 року. Згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня таким особам виплачується разова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. З довідки Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №25180/27 від 09.11.2007 року видно, що позивачка отримала разову грошову допомогу до 9 травня у 2006 році - 130 грн., у 2007 році - 150 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет на 2005 рік», «Про державний бюджет на 2006 рік», «Про державний бюджет на 2007 рік». Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Беручи до уваги річний строк позовної давності в адміністративному судочинстві та вимоги ч.4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що такі виплати проводяться до 30 вересня відповідного року, суд стягує заборгованість лише за 2007 рік. З урахуванням отриманої позивачкою разової грошової допомоги за 2007 рік у розмірі 150 грн., суд вважає необхідним стягнути на її користь недоплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1900 грн. 30 коп. (2050 грн.30 коп.-150 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial