Рішення адміністративного суду від 2008-01-28 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. За 2003-2005 р.р. вона отримувала одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: по 26,70 грн. до 2005 року та по 120 грн. з 2005 року, а повинна була отримати за 2003 р.- 1025 грн., за 2004 р.- 1550 грн., 2005 р.-1875 грн. Недоотримано відповідно 998,30 грн., 1523,30 грн., 1655 грн., а всього 4176,60 грн. Тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги збільшила до 5110 грн., просила стягнути на користь позивача недоплату за 2005-2007 р.р.в даній сумі. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Левковська С.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила суду , що всі виплати управління праці та соціального захисту населення проводило згідно постанов Кабінету Міністрів України. Позивач має право вимоги тільки за один рік, оскільки по КАС України строк позовної давності один рік. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримувала виплати на оздоровлення за 2005- 2007 р.р.- по 100 грн.. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ «Про державний бюджет» на 2005, 2006, 2007 р.р. в сумах на час виплати відповідно 332,350 , 400 грн., суми недоплат відповідно складають 1560 грн., 1650 грн., 1900 грн., а всього 5110 грн. Посилання відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996 р.№836 та постанову КМ України від 12.07.2005р.№562, якими встановлені розміри таких виплат, є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт ( постанова КМ України), який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати , а постанова КМ України залишає незмінним розмір даної виплати аж до прийняття нової постанови, тобто, на значний період часу. Стосовно строку звернення до суду, суд приймає до уваги пояснення позивача щодо необізнаності його в діючому законодавстві, а також те, що КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року , адміністративний позов подано до суду 27.07.2007р.. За таких обставин суд вважає можливим застосувати загальний строк позовної давності в три роки і обмежитись виплатами за 2005-2007 роки . На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted