Рішення адміністративного суду від 2008-07-02 00:00:00+03

24 січня 2008 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради про визнання незаконним рішення Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради щодо відмови в перерахунку та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та з вимогою зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради зробити перерахунок та виплатити їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з 09 липня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що вона, є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, у зв”язку з чим користується всіма видами матеріального забезпечення та соціальних послуг, передбачених діючим законодавством, а тому відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», їй передбачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Проте, відповідачем, всупереч вимогам Конституції України та Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”, було відмовлено у виплаті соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 7 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, дія ст. 43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” була призупинена. Враховуючи, що Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року положення п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими, що не відповідають Конституції України та з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення втратили чинність, вона 24 жовтня 2007 року звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради з метою перерахування та отримання виплати соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі передбаченому чинним законодавством України та Листом від 5 листопада 2007 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради було надано відповідь на її звернення, з зазначенням про те, що розмір допомоги, визначено згідно п. 9 Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов”язкового державного соціального страхування від 11 січня 2007 року № 13, у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім”ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 відсотків зазначеного прожиткового мінімуму та виплачується згідно діючого законодавства. У зв'язку з тим, що Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів, позивач просила задовольнити позов. Під час розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено Міністерство праці та соціальної політики України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Булік Ю.В. у судовому засіданні позов не визнала, вважала позовні вимоги необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Позивач з 11 січня 2007 року перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як особа застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Статтею 56 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що зазначена допомога відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім”ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 відсотків зазначеного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку отримує [PERSON]складає 144 грн. 10 коп. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні вимог позивача, у зв”язку з відсутністю законного права для проведення перерахунку. В суд першої інстанції представник третьої особи Міністерства праці та соціальної політики України не з'явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи відповідно до ст. 35 КАС України (а.с. а.с.18, 24). Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав. Як встановлено у справі, позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради з 11 січня 2007 року та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як особа застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Даний факт підтверджується поясненнями самих сторін. В рахунок виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON]було виплачено в липні 2007 року - 129 грн. 03 коп., в серпні 2007 року - 132 грн. 64 коп., в вересні 2007 року - 134 грн. 45 коп., в жовтні 2007 року - 136 грн. 13 коп., в листопаді 2007 року - 140 горн. 05 коп., з грудня 2007 року - по червень 2008 року в розмірі 144 грн. 10 коп., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради (а.с. 41). Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» була призупинена. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року положення п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані такими, що не відповідають Конституції України та з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення втратили чинність. 24 жовтня 2007 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради з заявою щодо здійснення перерахунку та виплати передбаченої законом допомоги та Листом від 5 листопада 2007 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради позивачу надано відповідь на її звернення, з зазначенням про те, що розмір допомоги визначено відповідно до п. 9 Порядку призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та ст. 56 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік” у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім”ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 відсотків зазначеного прожиткового мінімуму (а.с. а.с. 4,5). Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України, Конституція України мас: найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до ч.2,3 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Таким чином, норми Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з 9 липня 2007 року. На підставі ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом змагальності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Доводи представника відповідача стосовно відсутності законних підстав для проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеними обставинами та зібраними доказами по справі. Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був провести перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та здійснити її виплату відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Як вбачається з матеріалів справи, Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради будь-яких дій, пов'язаних з проведенням перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в частині її підвищення відповідно до положень ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» не здійснювало та виплату її не проводило. Підстав для звільнення суб'єкта владних повноважень в особі Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровськ ради не діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України, не має. Судом роз”яснювались сторонам положення ст.ст. 11, 69, 70, 71 КАСУ та наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод і інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім обставин, яких не потрібно доказувати. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Приймаючи до уваги положення вищенаведених норм та співвідношуючи їх з встановленими фактами, враховуючи ч. 3 ст. 150 Конституції України, відповідно до якої рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову.

Результат розгляду: denied