Рішення адміністративного суду від 2008-05-15 00:00:00+03

До Житомирського окружного адміністративного надійшов позов Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Житомирській області (м. Житомир) про видворення у примусовому порядку. Позов мотивовано тим, що громадянка Грузії [PERSON](м. Нова Борова Володарськ - Волинський район) грубо порушила правила перебування іноземних громадян в Україні, а саме: з питань продовження терміну перебування в україні до відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Житомирській області не зверталася, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.203 КУпАП в 2007 році тричі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд встановив, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2007 року під час проведення оперативно-профілактичного відпрацювання Володарсько-Волинського району Житомисрької області Житомирського РВ УМВС було застримано громадянку Грузії [PERSON] 1956 року народження. 17.07.2007 року начальником Володарсько-Волинського МРВ УМВС України було прийнято рішення про видворення з України в добровільному порядку громадянки Грузії [PERSON]та відібрано письмове зобов"язання покинути територію України до 21.07.2007 року, яке відповідачка не виконала. Представником позивача в судовому засіданні було подано клопотання про зупинення розгляду адміністративного позову до вирішення пов"язаної з нею кримінальної справи відносно посадових осіб відділення Овруцького прикордонного загону, які 01.09.2007 року входили до складу зміни прикордонних нарядів та під час перетину кордону гр. [PERSON]безперешкодно дозволили їй в"їхати на територію України, не притягнувши її до відповідальності, проставивши дактоштампи в паспортному документі. Відповідач вважав дане клопотання таким, що не підлягає задоволенню, в зв"язку з тим, що по даній кримінальній справі винесена постанова. Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 21.04.2008 року Військовий місцевий суд Житомирського гарнізону закрив провадження по кримінальній справі, яка набрала законної сили на час розгляду адміністративного позову., в зв"язку з чим суд відмовив в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі. Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обгрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець та особа без громадянства, який вчинив злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого в"їзду в Україну строком до п"яти років. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що у відповідача відсутні в Україні житло, знайомі та близькі (громадяни України), засоби для існування, а також те, що в Україні проживає нелегально. У своїх поясненнях відповідач вказав, що в Україні проживає протягом останніх дев"яти років, займається господарською діяльністю, являється директором СП "Іскар" ЛТД, має на утриманні неповнолітніх дітей, які відвідують загальноосвітню середню школу в с.Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області. Відповідно до ст.2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов"язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства є рівними перед законом незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, інших обставин. Відповідно до ч.4 ст.6 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України. Стаття 2 КАС України вказує на те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В зв"язку з вищевикладеним, суд вважає, що відсутні підстави для видворення за межі України громадянки Грузії [PERSON]. .

Результат розгляду: denied