Рішення адміністративного суду від 2008-08-07 00:00:00+03

Позивач, ФОП [PERSON] звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням доповнень до позовних вимог, які були прийняті судом, просить суд скасувати повністю податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Харкова від 19.03.2008р. № 0031191702/0, від 11.04.2008 року № 0031191702/1 та від 04.06.2008 року № 0031191702/2. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем була проведена виїзна планова перевірка ФОП[PERSON]., про що складений акт від 12.03.2008 року № 1273/17-218/[NUMBER]. Висновками акта встановлено порушення ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” та ст. 13 ДКМУ „Про прибутковий податок з громадян”. За висновками акта перевірки ДПІ у Київському районі м. Харкова винесено податкове повідомлення-рішення від 19.03.2008 року за № 0031191702/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 8014,36 грн. Після процедури адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 19.03.2008 року за № 0031191702/0 залишено без змін та винесені податкові повідомлення-рішення від 11.04.2008 року № 0031191702/1, від 04.06.2008 року № 0031191702/2 на таку ж саме суму. Як зазначає представник позивача, вищевказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не враховані вимоги Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, відповідно до вимог якого у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду. Позивачем у 4 кварталі 2007 року було отримано суму виручки від реалізації, яка перевищує 500 тис. грн.., він правомірно знаходився на спрощеній системі оподаткування у 4 кварталі, а отже не є платником податку на доходи фізичних осіб в цьому періоді, а повинен перейти за загальну систему оподаткування починаючи з 1 кварталу 2008 року. Відповідач, Державна податкова інспекція у Київському районі м.Харкова в своїх запереченнях на позов та її представник в судовому засіданні проти позову заперечують та зазначають, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення ДПІ у Київському районі м.Харкова від 19.03.2008р. № 0031191702/0, від 11.04.2008 року № 0031191702/1, від 04.06.2008 року № 0031191702/2 на суму 8014,36 грн. були прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства України на підставі висновків акту перевірки від 12.03.2008 року № 1273/17-218/[NUMBER]. Зазначають, що у випадку перевищення платником податків встановленого ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” граничного розміру обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 500 тис.грн., обсяг виручки повинен враховуватися до складу сукупного оподаткованого доходу і підлягати оподаткуванню за правилами, встановленими розділом IV Декрету КМУ „Про прибутковий податок з громадян” з урахуванням Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”. В обґрунтування своїх заперечень посилаються також на лист Міністерства юстиції України від 15.08.2007 року № 20-9-7599, в якому зазначено, що у разі порушення суб'єктом малого підприємництва - фізичною особою вимог Указу, зокрема щодо обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік, доходи, отримані таким суб'єктом, підлягають оподаткуванню у порядку, встановленому розділом IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92 „Про прибутковий податок з громадян”, який діє у частині оподаткування доходів фізичних осбі від заняття підприємницькою діяльністю. Звертають увагу суду на те, що діюче законодавство не містить норм, які б звільняли від оподаткування та звітності суб'єктів малого підприємництва” в частині перевищення встановленого максимального рівня доходів за рік. Підсумовуючи викладене, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Підставами для прийняття вказаних оскаржуваних рішень, як визначає відповідач та його представник в судовому засіданні, є встановлені перевіркою порушення позивачем вимог ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” - перевищення обсягу виручки від реалізації у 4 кварталі 2007 року; ст.13 ДКМУ „Про прибутковий податок з громадян”. В зв'язку з чим, за наслідками перевірки позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 8014,36 грн. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що з 27.02.2008 року по 06.03.2008 року Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова була проведена виїзна планова перевірка ФОП[PERSON]. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005р. по 31.12.2007р., за наслідками якої складено акт від 12.03.2008 року № 1273/17-218/[NUMBER]. Перевіркою встановлено порушення позивачем ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, а саме перевищення обсягу виручки від реалізації у 4 кварталі 2007 року; ст.13 ДКМУ „Про прибутковий податок з громадян”. В зв'язку з чим, за наслідками перевірки позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 8014,36 грн. На підставі висновків перевірки щодо порушення позивачем ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, ст.13 ДКМУ „Про прибутковий податок з громадян” було прийнято податкове повідомлення - рішення від 19.03.2008р. № 0031191702/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмір 8014,36 грн. Позивач не погодився з вказаним рішенням і оскаржив його до ДПІ у Київському районі м.Харкова. За результатами адміністративного оскарження шляхом подання первинної скарги до ДПІ у Київському районі м. Харкова, остання своїм рішенням залишила без задоволення скаргу ФОП[PERSON]., а податкове повідомлення-рішення від 19.03.2008р. № 0031191702/0 - без змін та винесла податкове повідомлення-рішення від 11.04.2008 року № 0031191702/1 на таку ж саме суму. Не погодившись з рішенням ДПІ у Київському районі м. Харкова за результатами розгляду первинної скарги, ФОП[PERSON]. подала до ДПА у Харківській області повторну скаргу, яка рішенням ДПА у Харківській області була залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 19.03.2008р. № 0031191702/0 та від 11.04.2008 року № 0031191702/1 без змін та винесла податкове повідомлення-рішення від 04.06.2008 року № 0031191702/2 на таку ж саме суму податкового зобов'язання. Судом при дослідженні наданих до справи письмових документів встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] зареєстрована 21.01.2003 року в виконкому комітеті Харківської міської ради, про що зроблено запис за № 24800170000047823. З наданої до матеріалів справи копії свідоцтва про сплату єдиного податку серії Г № 126873 від 01.01.2006 року, термін дії свідоцтва до 31.12.2006 року, термін дії свідоцтва продовжено на 2007 рік, вбачається і не заперечується відповідачем по справі, що[PERSON]. в 4 кварталі 2007 року здійснювала підприємницьку діяльність на підставі Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”. Тобто, перебувала на спрощеній системі оподаткування. Як вбачається з акту перевірки в 4 кварталі 2007 року на підставі звіту позивача від 02.01.2008 року № 150298 встановлено, що протягом 2007 року отримано грошових коштів на рахунок (виручка від реалізації) в сумі 605935,06 грн., чим перевищив обсяг виручки від реалізації 500 тис. грн. за календарний рік на суму 105935,06. З 1 кв.2008 року ФО-П[PERSON]. перейшла на загальну систему оподаткування. Суд зауважує, що донарахування податку з доходів фізичних осіб згідно оскаржуваного рішення відбулось на підставі поданого звіту позивача за 4 квартал 2007 року від 02.01.2008 року № 150298. Відповідач наполягає на тому, що у випадку перевищення платником податків встановленого ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” граничного розміру обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - 500 тис.грн., обсяг виручки повинен враховуватися до складу сукупного оподаткованого доходу і підлягати оподаткуванню за правилами, встановленими розділом IV Декрету КМУ „Про прибутковий податок з громадян” з урахуванням Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”. Суд не може погодитись з вищенаведеним твердженням відповідача виходячи з наступного. Вказаний звіт визначає зобов'язання позивача, які виникли упродовж 4 кварталу 2007 року, на протязі якого на позивача розповсюджувалися пільги, надані суб'єктами, що обрали спрощену систему оподаткування - єдиний податок. Згідно п. 9.12. ст. 9 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту. Суд вважає за необхідне зазначити, що спеціальним законодавством, яке регламентує порядок оподаткування прибутків, отриманих суб'єктом підприємницької діяльності, що сплачує єдиний податок, є Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”. Виходячи зі змісту положень ст.1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” № 727 ( надалі Указ № 727) спрощена система оподаткування, обляку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва, в тому числі до фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн. Відповідно до ст.5 Указу № 727 у разі порушення вимог, встановлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Судом встановлено, що ФО-П[PERSON]. в 4 кв. 2007 року знаходилася на спрощеній системі оподаткування та був платником єдиного податку. Приписами ст.6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” № 727 ( надалі Указ № 727) визначено, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказаний податок сплачується ним у складі єдиного податку. Перехід на загальну систему оподаткування у разі перевищення обсягу виручки над встановленим п. 1 Указу № 727 повинен бути проведений починаючи з наступного звітного періоду (кварталу) шляхом подання до податкового органу за місцем державної реєстрації декларації про доходи та витрати за наслідками звітного кварталу, наступного за тим, в якому було перевищення ( ст. 5 Указу № 727). Суд зауважує, що Суму грошових коштів у розмірі 605935,06 грн., за рахунок якої позивач перевищив обсяг виручки від реалізації 500 тис. грн. на 105935,06 грн. за календарний рік, ФО-П[PERSON]., отримала на розрахунковий рахунок в 4 кварталі 2007 року. З 1 кварталу 2008 року перейшов на загальну систему оподаткування. У відповідності до висновків акту перевірки та оскаржуваних рішень сума податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 8014,36 грн. визначено податковим органом ФО-П[PERSON]. за 4 квартал 2007 року, тобто за час коли позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування і був платником єдиного податку. Приписами ст.6 Указу № 727 визначено, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказаний податок сплачується ним у складі єдиного податку. Згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.200 року № 507 „Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 р. N 727”, на суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 6 не є платниками податку на доходи фізичних осіб, не поширюються вимоги розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 р. N 13 "Про прибутковий податок з громадян" (у частині доходів від провадження підприємницької діяльності, що здійснюється відповідно до зазначеного Указу). Беручи до уваги той факт, що перевищення об'єму виручки було допущено позивачем у 4 кварталі 2007 року, суд вважає, що загальна система оподаткування повинна застосовуватися для визначення його податкового зобов'язання починаючи з 1 кварталу 2008 року, а податкове зобов'язання позивача щодо сплати податку з доходів фізичних осіб мало бути розраховане на підставі квартальної декларації за 2008 рік. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Відповідач правомірність винесених податкових повідомлень - рішень від 19.03.2008р. № 0031191702/0, від 11.04.2008р. № 0031191702/1, від 04.06.2008 року № 0031191702/2 належним чином не довів. З огляду на це, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для донарахування податку з доходів фізичних осіб у розмірі 8014,36 грн. За таких обставин, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Харкова від 19.03.2008р. № 0031191702/0 про визначення суми податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 8014,36 грн. є таким, що підлягає скасуванню повністю. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Харкова від 11.04.2008р. № 0031191702/1, від 04.06.2008 року № 0031191702/2 були винесені органом податкової служби за результатами розгляду скарг позивача на ту ж саму суму зобов'язань, що була застосована податковим повідомленням-рішенням ДПІ у Київському районі м.Харкова від 19.03.2008р. № 0031191702/0, що суперечить приписам ст.6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, яка не передбачає прийняття нового податкового повідомлення-рішення в разі залишення оскарженого податкового повідомлення-рішення без зменшення або збільшення нарахувань. У в зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м.Харкова від 11.04.2008р. № 0031191702/1, від 04.06.2008 року № 0031191702/2 також підлягають скасуванню повністю. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи. Відповідно до ст.94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владним повноважень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого державного мита з держбюджету на користь позивача.

Результат розгляду: granted