Рішення адміністративного суду від 2008-10-06 00:00:00+03

26.08.2008р. позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради (далі - УПСЗН) недоотриманої суми на оздоровлення за 2005 та 2007 роки, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, у зв»язку з чим має право на одержання кожного року суми на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Разом із тим, УПСЗН за вказані роки сплатило йому по 100 грн. замість належних 1875,0 грн. (за 2005р.) та 2300,0 грн. (за 2007р.), не доплативши, таким чином, загальну суму 3975,0 грн., які він і просив стягнути у судовому порядку. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі і пояснив, що 11 липня 2006 року УПСЗН виплатило йому щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 100 грн. за 2005 рік, а 27.11.2007 року - 100 грн. за 2007 рік, в той час, як Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена виплата у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат, не доплативши таким чином 3975 грн., у зв»язку з чим він змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Представники відповідача Палагута Н.О. та Савельєва В.О. проти задоволення позовних вимог заперечували і зазначили, що суми на оздоровлення виплачувались в межах бюджетного фінансування і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005р., якою визначена сума в розмірі 100 грн. учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Крім того, зазначили, що позивач пропустив строк позовної давності за вимогами стосовно виплати допомоги на оздоровлення за 2005 рік . Просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що [PERSON]перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ясинуватської міської ради, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), у зв'язку із чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . 11.07.2006р. відповідачем йому виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2005 рік в розмірі 100 грн. а 27.11.2007 року - в розмірі 100 грн. за 2007 рік, відповідно до постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 р. “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Разом з тим, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п»ять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року всупереч Закону № 796-ХІІ (який встановив розмір щорічної допомоги як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначеної Законом на час здійснення виплати) установлено конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі й, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. З моменту прийняття постанови встановлені нею розміри щорічної допомоги на оздоровлення залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати, щорічно затверджувався державний бюджет. Тому, оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню ст. 48 Закону № 796-ХІІ та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на відповідні роки, а не постанова КМУ № 562. Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. На момент виплати допомоги на оздоровлення розмір мінімальної заробітної плати складав: за 2005 рік - 375 грн., а за 2007 рік - 430,0 грн., тому [PERSON] мав отримати допомогу на оздоровлення за 2005 рік в сумі 1875,0 грн. (375,0 грн. х 5), а за 2007 рік в розмірі 2150,0 грн. (430,0 грн. х 5). Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки [PERSON]допомогу на оздоровлення за 2005 рік отримав 11.07.2006 року, з цього дня він дізнався про порушення свого права, разом з тим, з відповідними заявами до управління праці та соціального захисту населення з цього приводу не звертався, тому строк для звернення до адміністративного суду сплив 11.07.2007 року, що, відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, є підставою для відмови у задоволенні позову. Що стосується виплати недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2007 рік, позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 2050 грн. (2150,0 грн. - 100,0 грн.), оскільки в позовній заяві позивачем невірно врахована мінімальна заробітна плата на момент виплати в розмірі 460,0 грн. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial