Рішення адміністративного суду від 2008-04-04 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління юстиції в Харківській області про стягнення з Головного Управління юстиції в Харківській області компенсацію за невчасний розрахунок при звільненні у розмірі 2271 гривень 60 копійок, недоплату за січень, лютий березень, та при розрахунку при звільнені у розмірі 1697 гривень 67 копійок та відшкодування моральної шкоди у розмір 1530 гривень 73 копійок, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 19 січня 2006 року [PERSON] був прийнятий на роботу спеціалістом першої категорії Державної виконавчої служби у Харківському районі та місті Люботин Харківської області. 2 квітня 2007 року його звільнили з роботи у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої служби у Харківському районі та місті Люботин Харківської області, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. На день звільнення позивачу була нарахована грошова компенсація за невикористані 16 календарних днів основної щорічної відпустки за період роботи з 19 січня 2006 року по 18 січня 2007 року, грошова компенсація за невикористані 6 календарних днів основної щорічної відпустки за період роботи з 19 січня 2007 року по 2 квітня 2007 року, вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку, але у порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, з ним не було проведено виплати всіх сум, що належали йому від підприємства. Лише після звернення до Головного управління юстиції з заявою провести повний розрахунок, 13 червня 2007 року ним були отримані кошти в сумі 1045 гривень. Також, позивач вважає, що відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, йому повинні виплатити середньомісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто за 72 дні. Крім того, розмір заробітної плати та надбавок, починаючи з 1 січня 2007 року і до моменту звільнення, був незаконно зменшений, тобто з розміру місячного доходу були зняті премія та інші надбавки, встановлені законодавством, про які позивача офіційно не попередили, в результаті чого він отримав недоплату за січень-березень 2007 року. На думку позивача розмір недоплати складає по кожному місяцю, яка дорівнює середньомісячній заробітній платі - фактично отримана за кожний місяць. Середньомісячна заробітна плата, яка дорівнює загальній сумі заробітної плати за останні шість місяців роботи/ кількість місяців ( 5597,94 гривні/6=932,99 гривень). Січень 932,99 гривень - 519,18 гривень = 413,80 гривень, лютий 932,99 гривень - 526,30 гривень = 406,70 гривень. Сума недоплати за робочі місяці складає 413,80 гривень + 295,07 гривень +406,70 гривень = 1115,58 гривень. Також матеріальна допомога за невикористані дні відпустки, яка дорівнює середньоденній заробітній платі х кількість робочих днів невикористаної відпустки (932,99 гривень + (31,55 гривень х 22 дні) - 1045, 00 гривень=582, 09 гривень). Повний розмір недоплати дорівнює сумі недоплати за робочі місяці + недоотримані розрахункові кошти (1115,58 гривень+582,09 гривень=1697,67 гривень). У зв'язку з викладеним розмір адміністративного позову складає 2271,60 гривень+1697,67 гривень+1530,73 гривень=5500,00 гривень. Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2007 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Головного управління юстиції в Харківській області про стягнення компенсації за невчасну виплату розрахункових коштів, недоплати при начисленні заробітної плати та моральної шкоди було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 листопада 2007 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2007 року скасовано і провадження у справі за позовом [PERSON] до Головного управління юстиції в Харківській області про стягнення компенсації за невчасну виплату розрахункових коштів, недоплати при начисленні заробітної плати та моральної шкоди закрито. У ході судового розгляду справи позивач підтримав заявлені позовні вимоги та збільшив розмір моральної шкоди в зв'язку з інфляцією, збільшенням цін на товари і послуги та збільшенням строку розгляду справи, від 1530 гривень 73 копійки до 3030 гривень 73 копійки. Представник відповідача Головного Управління юстиції в Харківській області в судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, пояснивши наступне. У зв'язку з прийняттям Закону України „Про внесення змін до Законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" від 22 грудня 2006 року №521-У, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2006 року № 1622 „ Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої служби", наказу Міністерства юстиції України від 25 січня 2007 року № 21/5 та наказу Департаменту Державної виконавчої служби 19 січня 2007 року № 2 „Про ліквідацію регіональних та територіальних органів державної виконавчої служби" було розпочато процедуру реформування органів юстиції та органів державної виконавчої служби шляхом ліквідації обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, а також Департаменту державної виконавчої служби, як окремого урядового органу державного управління і створення на їх базі Головних управлінь юстиції областей, міст Києва та Севастополя, Департаменту державної виконавчої служби і територіальних органів державної виконавчої служби, підпорядкованих Міністерству юстиції України. 24 січня 2007 року головою комісії з ліквідації Державної виконавчої служби Харківської області було затверджено план заходів, пов'язаних з ліквідацією органів державної виконавчої служби Харківської області. У зв'язку з ліквідацією Департаменту державної виконавчої служби Харківської області, Державна виконавча служба Харківської області у січні 2007 року почала процедуру звільнення працівників відділів державної виконавчої служби, в тому числі [PERSON] Одночасно з цим Головне управління юстиції у Харківській області розпочало процедуру формування новостворених органів державної виконавчої служби та формування кадрового складу цих органів. При цьому процедура звільнення позивача здійснювалася Державною виконавчою службою з дотриманням відповідних гарантій, правил та порядку, встановлених законодавством України, при звільненні працівників у випадках ліквідації підприємства. Так, 24 січня 2007 року [PERSON] був ознайомлений з попередженням про вивільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно з наказом Державної виконавчої служби Харківської області від 2 квітня 2007 року № 548/68 [PERSON] було звільнено із займаної посади у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої служби у Харківському районі та місті Люботин за п.1 ст. 40 КЗпП України. Наказ було підписано головою з ліквідації Державної виконавчої служби Харківської області Гуком В.Є. Згідно з табелем обліку використання робочого часу за першу половину квітня 2007 року останнім днем роботи [PERSON] є 2 квітня 2007 року. Остаточний розрахунок в день звільнення [PERSON] (2 квітня 2007 року) не було проведено Державною виконавчою службою Харківської області, а не Головним управлінням юстиції у Харківській області. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження складу комісій з питань передачі матеріальних цінностей, документації з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного і кадрового забезпечення" №30/7 від 13 березня 2007 року Головним управлінням юстиції у Харківській області та державною виконавчою службою Харківської області було підписано спільний наказ № 26/2-3/47 від 27 березня 2007 року "Про передачу матеріальних цінностей, документації з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного і кадрового забезпечення", згідно з яким голову комісії з ліквідації Державної виконавчої служби Харківської області зобов'язано передати уповноваженій особі Головного управління юстиції у Харківській області матеріальні цінності, документацію з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного та кадрового забезпечення. Відповідач вважає, що Головне управління юстиції у Харківській області набувало обов'язок щодо проведення розрахунків з працівниками Державної виконавчої служби Харківської області з моменту передачі останньою необхідної документації з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного та кадрового забезпечення. Останнім днем такої передачі було встановлено 3 квітня 2007 року (пункт 1 спільного наказу від 30 березня 2007 року № 29/2-4/47), а згодом термін передачі було подовжено до 4 травня 2007 року (п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 4 квітня 2007 року № 409/7). Фактична та юридична передача необхідної документації (відомості на перерахування заробітної плати, особові рахунки працівників за 2007 рік, листки непрацездатності за березень - травень 2007 року, копії наказів про звільнення за березень-травень 2007 року) відбулася лише 12 червня 2007 року, про що свідчать відповідні акти приймання - передачі. Відповідно до ст. 94 КЗпП України обов'язок щодо нарахування та виплати заробітної плати працівникові за виконану ним роботу покладається на власника або уповноважений ним орган. Таким органом до моменту передачі бухгалтерської документації була Державна виконавча служба Харківської області, зокрема - комісія з ліквідації ДВС Харківської області. Головне управління юстиції у Харківській області, набуло статусу органу, уповноваженого на проведення розрахунків з [PERSON] лише з моменту отримання відповідної бухгалтерської документації, а до того моменту Головне управління юстиції таких повноважень не мало, а відтак, не мало і законних підстав для здійснення будь-яких розрахунків з позивачем. При цьому навіть відомості на перерахування заробітної плати за квітень-травень 2007 року оформлені Державною виконавчою службою Харківської області лише 12 червня 2007 року. Аналогічною є ситуація щодо виплати остаточного розрахунку [PERSON] Згідно ст. 116 КЗпП України, обов'язок щодо нарахування і виплати звільненому працівникові остаточного розрахунку при звільненні прокладається на власника або уповноважений ним орган. Головне управління юстиції у Харківській області набуло статусу органу, уповноваженого на проведення розрахунків з працівниками ДВС у Харківській області, в тому числі зі звільненими, лише з моменту отримання відповідної бухгалтерської документації, а саме 12 червня 2007 року. Головне управління юстиції у Харківській області на день звільнення [PERSON] не мало законних підстав для проведення розрахунків з позивачем, як із звільненим працівником ДВС Харківської області. Такі підстави виникли лише 12 червня 2007 року, тобто лише після підписання відповідного акту прийняття - передачі та отримання Головним управлінням юстиції необхідної бухгалтерської документації. Розрахунок з [PERSON] відбувся 12 червня 2007року, тобто одразу після отримання Головним управлінням юстиції необхідної бухгалтерської документації. В адміністративному позові [PERSON] стверджує, що недоотримав розрахункові кошти, а саме: вихідну допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати і матеріальну допомогу за невикористані дні відпустки в загальному розмірі 1697,67 гривень. В обґрунтування викладеного, позивач зазначає, що заробітна плата державних службовців з січня по березень 2007 року була незаконно зменшена. Однак, такі висновки позивача не відповідають дійсності, так як згідно штатного розпису станом на 1 січня 2006 року затвердженого в.о. директора Департаменту ДВС Кузь О.Р. встановлено оклад спеціаліста 1-ї категорії районного органу ДВС, а саме 430,00 гривень., який не змінювався. Згідно розрахункових листів оклад спеціаліста 1-ї категорії районного органу ДВС (код 01) [PERSON] становить - 430 гривень., але виплата премії із фонду заробітної плати не проводилась, в цілях економії фонду оплати праці та за відсутності відповідного подання, тому й кошти, отримані позивачем в період з січня по березень 2007 року значно менше ніж кошти, отримані раніше. Відповідач вважає, доводи позивача не необґрунтованими, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Головного управління юстиції у Харківській області в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, установив наступні обставини. У зв'язку з прийняттям Закону України „Про внесення змін до Законів України "Про державну виконавчу службу" та "Про виконавче провадження" від 22 грудня 2006 року №521-У, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2006 року № 1622 „ Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої служби", наказу Міністерства юстиції України від 25 січня 2007 року № 21/5 та наказу Департаменту Державної виконавчої служби 19 січня 2007 року № 2 „Про ліквідацію регіональних та територіальних органів державної виконавчої служби" було розпочато процедуру реформування органів юстиції та органів державної виконавчої служби шляхом ліквідації обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, а також Департаменту державної виконавчої служби, як окремого урядового органу державного управління і створення на їх базі Головних управлінь юстиції областей, міст Києва та Севастополя, Департаменту державної виконавчої служби і територіальних органів державної виконавчої служби, підпорядкованих Міністерству юстиції України. 24 січня 2007 року головою комісії з ліквідації Державної виконавчої служби Харківської області було затверджено план заходів, пов'язаних з ліквідацією органів державної виконавчої служби Харківської області. З урахуванням вищевикладеного, у зв'язку з ліквідацією Департаменту державної виконавчої служби Харківської області Державна виконавча служба Харківської області у січні 2007 року почала процедуру звільнення працівників відділів державної виконавчої служби, в тому числі [PERSON] Одночасно з цим Головне управління юстиції у Харківській області розпочало процедуру формування новостворених органів державної виконавчої служби та формування кадрового складу цих органів. При цьому процедура звільнення позивача [PERSON] здійснювалася Державною виконавчою службою у Харківському районі та місті Люботин Харківської області з дотриманням відповідних гарантій, правил та порядку, встановлених законодавством України, при звільненні працівників у випадках ліквідації підприємства. Так, 24 січня 2007 року [PERSON] був ознайомлений з попередженням про вивільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, що було визнано позивачем у судовому засідання. Відповідно до ст.49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Таким чином, до обов'язків Головного управління юстиції у Харківській області не входить пропонувати позивачу іншу роботу в установі, а входить до повноважень його роботодавця. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження складу комісій з питань передачі матеріальних цінностей, документації з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного і кадрового забезпечення" №30/7 від 13 березня 2007 року Головним управлінням юстиції у Харківській області та державною виконавчою службою Харківської області було підписано спільний наказ № 26/2-3/47 від 27 березня 2007 року "Про передачу матеріальних цінностей, документації з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного і кадрового забезпечення", згідно з яким голову комісії з ліквідації Державної виконавчої служби Харківської області зобов'язано передати уповноваженій особі Головного управління юстиції у Харківській області матеріальні цінності, документацію з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного та кадрового забезпечення. Зі змісту вищенаведених актів вбачається, що Головне управління юстиції у Харківській області набувало обов'язок щодо проведення розрахунків з працівниками Державної виконавчої служби Харківської області з моменту передачі останньою необхідної документації з питань бухгалтерського обліку, фінансового, організаційного та кадрового забезпечення. Останнім днем такої передачі було встановлено 3 квітня 2007 року (пункт 1 спільного наказу від 30 березня 2007 року № 29/2-4/47), а згодом термін передачі було подовжено до 4 травня 2007 року (пункт 1 наказу Міністерства юстиції України від 4 квітня 2007 року № 409/7). Фактична та юридична передача необхідної документації (відомості на перерахування заробітної плати, особові рахунки працівників за 2007 рік, листки непрацездатності за березень - травень 2007 року, копії наказів про звільнення за березень-травень 2007 року) відбулася лише 12 червня 2007 року, про що свідчать відповідні акти приймання - передачі. Відповідно до ст. 94 КЗпП України обов'язок щодо нарахування і виплати заробітної плати працівникові за виконану ним роботу покладається на власника або уповноважений ним орган. Таким органом до моменту передачі бухгалтерської документації була Державна виконавча служба Харківської області, зокрема - комісія з ліквідації ДВС Харківської області. Головне управління юстиції у Харківській області, набуло статусу органу, уповноваженого на проведення розрахунків з [PERSON] лише з моменту отримання відповідної бухгалтерської документації, а до того моменту Головне управління юстиції таких повноважень не мало, у зв'язку з чим не мало законних підстав для здійснення будь-яких розрахунків з позивачем. При цьому навіть відомості на перерахування заробітної плати за квітень-травень 2007 року оформлені Державною виконавчою службою Харківської області лише 12 червня 2007 року. Аналогічною є ситуація щодо виплати остаточного розрахунку [PERSON] Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як зазначено вище, Головне управління юстиції у Харківській області набуло статусу органу, уповноваженого на проведення розрахунків з працівниками ДВС у Харківській області, в тому числі зі звільненими, лише з моменту отримання відповідної бухгалтерської документації, а саме 12 червня 2007 року. Згідно з наказом Державної виконавчої служби Харківської області від 2 квітня 2007 року № 548/68 [PERSON] було звільнено із займаної посади у зв'язку з ліквідацією Державної виконавчої служби у Харківському районі та місті Люботин за п.1 ст. 40 КЗпП України. Наказ було підписано головою з ліквідації Державної виконавчої служби Харківської області Гуком В.Є. Згідно з табелем обліку використання робочого часу за першу половину квітня 2007 року останнім днем роботи [PERSON] є 2 квітня 2007 року. 2 квітня 2007 року остаточний розрахунок з [PERSON] не було проведено Державною виконавчою службою Харківської області, а не Головним управлінням юстиції у Харківській області. Головне управління юстиції у Харківській області на день звільнення [PERSON] не мало законних підстав для проведення розрахунків з позивачем, як із звільненим працівником ДВС Харківської області. Такі підстави виникли лише 12 червня 2007 року, тобто лише після підписання відповідного акту прийняття - передачі та отримання Головним управлінням юстиції необхідної бухгалтерської документації. Розрахунок з [PERSON] відбувся 12 червня 2007 року, тобто одразу після отримання Головним управлінням юстиції необхідної бухгалтерської документації. Доводи позивача про недоотримання ним розрахункових коштів в розмірі 1697 гривень 67 копійок із-за незаконного зменшення заробітної плати державного службовця з січня по березень 2007 року суд також вважає необґрунтованими, оскільки згідно штатного розпису, станом на 1 січня 2006 року, затвердженого в.о. директора Департаменту ДВС Кузь О.Р., встановлено оклад спеціаліста 1-ї категорії районного органу ДВС, а саме 430 гривень, який не змінювався. Відповідно до Положення про преміювання працівників апарату Головного управління юстиції у Харківській області, органів юстиції Головного управління юстиції у Харківській області, органів юстиції, підпорядкованих Головному управлінню юстиції у Харківській області, встановлення їм надбавок до посадових окладів та надання матеріальної допомоги, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Харківській області від 3 квітня 2007 року №40/2, премії працівникам виплачуються за сумлінне, своєчасне і якісне виконання службових обов'язків, проявлену професійну майстерність, наполегливість, ініціативу, високу виконавчу і трудову дисципліну. При визначенні розміру премії та надбавки конкретному працівнику враховується: особистий вклад працівника в загальні результати роботи; оперативність терміну виконання; фактичне навантаження, суміщення посад, обсяг виконуваної роботи, якість, важливість виконуваних робіт, ініціативність у діяльності та результативність, інші позитивні чинники. Про виплату премії, як і про встановлення надбавки до посадового окладу начальником Головного управління юстиції виноситься відповідний наказ. Згідно з розрахунковими листами вбачається, що оклад спеціаліста 1-ї категорії районного органу ДВС (код 01) [PERSON] становить - 430 гривень, але виплата премії із фонду заробітної плати не проводилась, в цілях економії фонду оплати праці та за відсутності відповідного подання, тому й кошти, отримані позивачем в період з січня по березень 2007 року значно менше, ніж кошти, отримані раніше. Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення компенсації за невчасну виплату грошових коштів, недоплати при начисленні заробітної плати необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про виплату компенсацій та виплат, відсутність встановленої судом вини підприємства у затримках витрат розрахункових коштів, недоведеність моральних страждань позивача, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied