Рішення адміністративного суду від 2008-07-09 00:00:00+03

Позивач - Приватне багатогалузеве підприємство «ПВС», звернувшись з позовом до суду просить скасувати постанову Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю у Рівненській області про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 26 лютого 2008 року № 21. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що оспорюванню постановою було застосовано до Приватного багатогалузевого підприємства «ПВС» штрафну санкцію в розмірі 53 000 гривень за порушення ст. 29 ЗУ «Про планування та забудову територій», а саме: виконання будівельних робіт без дозволу під час будівництва торгового павільйону [ADDRESS]. Вважають дії відповідача неправомірними, оскільки Постановою Господарського суду Рівненської області по аналогічній справі за №14/270 між тими ж сторонами з ти х же підстав скасовано постанову міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 207 від 21.09.2006 року, якою на ПБП «ПВС» накладено штраф в сумі 52 161,00 грн. за ведення будівництва об'єкту по [ADDRESS] за відсутністю дозволу на виконання будівельних робіт. При цьому, мотивувальна частина постанови вказує на наявність у Позивача дозволу на ведення будівельних робіт. Вважають, що відповідно до ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також в доповненні до адміністративного позову зазначили, що застосовані до позивача штрафні санкції за своєю суттю є адміністративно-господарськими санкціями, визначення яких закріплено частиною 1 ст.238 Господарського кодексу України, оскільки, є заходом майнового характеру, спрямовані на припинення порушення суб'єктом господарювання встановлених правил здійснення господарської діяльності та застосовуються уповноваженим органом державної влади. Вважають, що строк застосування штрафу передбачений статтею 250 ГК України закінчився. Просять позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Представники відповідача позов не визнали, надали письмові заперечення, в яких пояснили, що оспорювана постанова винесена з дотримання вимог чинного законодавства та оскільки павільйон [ADDRESS] не приймався в експлуатацію державно приймальною комісією, а тому вважається не завершеним будівництвом, де можливе проведення будівельних робіт. Це вказує на те, що порушення закону (здійснення будівельних робіт без дозволу на їх виконання) є триваючим правопорушенням до прийняття об'єкта містобудування в експлуатацію державною приймальною комісією. Тому вважають, що перебіг строку статті 250 Господарського кодексу не закінчився. Заслухавши учасників процесу, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду, представником відповідача правомірність своїх дій доказана повністю. Як вбачається з матеріалів справи 17 квітня 2003 року Рішенням Рівненської міської ради №294 ТзОВ комерційно-виробничій фірмі «Екос-92» було надано в оренду на 10 років земельну ділянку загальною площею 52 кв.м. [ADDRESS] (район автовокзалу) для будівництва та обслуговування торгового павільйону з літнім майданчиком в комплексі з торговим рядом (а.с.28). Будівництво торгівельних павільйонів здійснювало Приватне багатогалузеве підприємство "ПВС" на підставі дозволів наданих міською інспекцією ДАБК, відповідно до Положення Про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, а саме ППФ "Інтур" дозвіл № 240 від 16.08.2004 року, ВАТ Рівне Культтовари дозвіл № 243 від 16.08.2004 року, підприємець [PERSON] дозвіл № 235 від 13.08.2004 року, підприємець [PERSON] дозвіл № 236 від 13.08.2004 року, ЗАТ Лізінг ЛТД дозвіл № 242 від 16.08.2004 року, підприємець [PERSON] дозвіл № 241 від 16.08.2004 року, підприємець [PERSON] дозвіл №234 від 12.08.2004 року, підприємець [PERSON] дозвіл № 248 від 25.08.2004 року (а.с.68-80). Дозволу на будівництво 6-го павільйону в комплексі з торговим рядом [ADDRESS] ні Товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма «ЕКОС - 92» ні Приватне багатогалузеве підприємство «ПВС» не отримувало. Дані обставини стверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: копією листів Управління містобудування та архітектури про те що земельна ділянка на якій побудовано згаданий павільйон виділялась ТзОВ «Екос-92», а не ПБП «ПВС», який проводив будівництво (а.с.33, 34), довідкою позивача за підписом керівника і головного бухгалтера про вартість виконаних робіт при будівництві павільйону №6 - 106000 грн. (а.с.20), відповіддю господарського суду Рівненської області на запит щодо наявності дозволу, згідно якого, в матеріалах справи на яку посилається позивач відсутній дозвіл на будівництво (а.с.102). Згідно з ст. 29 ЗУ «Про планування та забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Такого документа позивачем суду не пред'явлено. Відповідно до наведеного, твердження позивача що наявність у нього дозволу на будівництво встановлено рішенням Господарського суду Рівненської області по справі № №14/270 від 20.11.2006 року і не потребує доказування відповідно до ст..72 КАС України не заслуговує на увагу, оскільки законом чітко визначено який документ засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт. Відповідно до абз.2 ст.1 ЗУ «Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування», підприємства, їх об'єднання, установи та організації (далі - підприємства) незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту (далі - будівельні роботи), виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництві або поєднують функції замовника і підрядчика, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації - у розмірі п'ятдесяти відсотків вартості цих робіт; Оскільки дозволу на проведення будівельних робіт павільйону [ADDRESS] ні Товариством з обмеженою відповідальністю комерційно виробничою фірмою «ЕКОС - 92» ні Приватним багатогалузевим підприємством «ПВС» отримано у встановленому порядку не було, то цілком правомірно було винесено інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області постанову № 21 від. 26.02.2008 про накладання штрафу в розмірі 53 000 грн.(половини вартості робіт) за порушення у сфері містобудування згідно листа від 25 лютого 2008 року №012/л (а.с.20). За наведених обставин позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами та не підлягає до задоволення. Посилання позивача на пропущення строку застосування штрафних санкцій передбачених статтею 250 Господарського кодексу, то вони є безпідставними, оскільки самовільно збудований об'єкт є неприйнятим в експлуатацію, тому вважається незавершеним будівництвом, а вчинене правопорушення триваючим.

Результат розгляду: denied