Рішення адміністративного суду від 2008-08-05 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до Красноперекопського МВ ГУ МВС України в АР Крим, Головного Управління МВС України в АР Крим про зобов'язання їх нарахувати йому одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби з органів внутрішніх справ України з урахуванням періоду служби з березня 1996 року по листопад 2006 року включно, а також зобов'язати їх провести виплату йому цієї оодноразової грошової допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з липня 1986 року проходив службу у Збройних силах Радянського Союзу, у грудні 1995 року був звільнений з служби Збройних Сил Російської Федерації в зв'язку з штатними заходами. З березня 1996 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, наказом ГУ МВС України в АРКрим від 30.11.2006 року він був звільнений у запас. Вислуга років на день звільнення становить - 20 років 21 день. При звільненні йому не була виплачена одноразова грошова допомога. 12.04.2007 року він звернувся до Головного управління про виплату одноразової грошової допомоги, яке 07.05.2007 року відмовило в її виплаті на підставі того, що при звільненні з Збройних Сил Російської Федерації він набув такого права і при повторному звільненні зі служби втратив його. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову і наполягають на їх задоволенні. Представник Красноперекопського МРВ ГУ МВС України в АР Крим - Андрусевіч Г.О. в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена, надіслала клопотання про розгляд справи в її відсутність. У представленому відгуку на позовну заяву заперечує проти задоволення позову, вказуючи на те, що при звільненні з Збройних Сил [PERSON] отримав вихідну допомогу, тому при повторному звільненні не набув права на ї отримання.(а.с.17) Крім того, згідно зі ст. 100 КАС України, наполягають на відмові у задоволенні адміністративного позову в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. (а.с.50) Представник Головного Управління МВС України в АРКрим позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що правовідносини по виплаті одноразової вихідної допомоги працівникам міліції регулюються статтею 9 Закона України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу ОВС України та деяких інших осіб” в редакції яка діяла на момент звільнення позивача з ОВС України (тобто до 01.01.2007 року), згідно якої особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі їх повторного звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на її отримання. Крім того, просять відмовити у задоволенні адміністративного позову в зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Суд, вислухавши позивача та його представника, представника Головного управління МВС України в АРКрим, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 1986 року по 1995 рік проходив дійсну військову службу у Міністерстві оборони СРСР та СНД. Після звільнення з служби Збройних Сил Російської Федерації в зв'язку з штатними заходами, набув права на отримання одноразової грошової допомоги, яку йому було виплачено, про що не заперечував позивач в судових засіданнях - 21.07.2008р., 05.08.2008 року. З березня 1996 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, наказом ГУ МВС України в АРКрим №263 від 24.11.2006 року [PERSON] з 01.12.2006 року був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ України в запас Збройних Сил України за п. 64 „Ж” (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до ст.22 Закону України «Про міліцію», держава гарантує правовий та соціальний захист працівників міліції. Статтею 9 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” №2262 від 09.04.1992 року в редакції яка діяла на момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ України, передбачено, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі їх повторного звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на її отримання. Згідно Угоди між державами -учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні і правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей, підписаної між Російською Федерацією, Україною і іншими державами -учасницями СНД, яка набула чинності 14.02.1992 року, односторонні обмеження зазначених прав і пільг військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби не допускаються. При обчисленні стажу, вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні з урахуванням військової служби у Міністерстві оборони СРСР та СНД становить 20 років 28 днів. Пунктом 6 статті 9 Закону України „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців” №3591 від 04.04.2006 року, передбачена у разі повторного звільнення зі служби осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, виплата одноразової грошової допомоги за період їх календарної служби з дня останього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби. Проте цей пункт згідно п.1 Прикінцевих Положень цього Закону набирає чинності з 01.01.2007 року, і не має зворотньої сили, тому вимоги позивача про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги, враховуючи час його звільнення - 01.12.2006 року, - задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст. 99 КАС України, оскільки звільнився 01.12.2006 року, а до суду звернувся 07.05.2008 року і питання про поновлення данного строку ним не ставилося. Твердження позивача та його представника про те, що про порушення свого права позивач дізнався тільки 07.05.2007 року, суд вважає неспроможніми, оскільки після звільнення знав про право на отримання грошової допомоги при звільненні. Звернення до інших органів (ВФРЕ ГУ МВД України в АРКрим), не позбавляло позивача на право звернення до суду. Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Результат розгляду: denied