Рішення адміністративного суду від 2008-07-09 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 01.08.2006 року без зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати згідно із Законами України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та стягнення з відповідача недоплаченої у зв'язку із зменшенням коефіцієнта заробітної плати пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 18.03.1994 року позивачеві була призначена пенсія за віком згідно із Законом України „Про пенсійне забезпечення”. З 01.01.2004 року йому було проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, при цьому коефіцієнт страхового стажу складав 0,42583, а індивідуальний коефіцієнт заробітної плати -4,73907. Згідно із Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” Управлінням Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області станом на 01.01.2008р. позивачеві було здійснено перерахунок пенсії. При перерахунку пенсії індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, на думку позивача, протиправно було зменшено до 2,99311, порівняно із тим, який застосовувався при перерахунку пенсії станом на 01.01.2004 рік при набутті чинності Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. З урахування викладеного, [PERSON] вважає, що при перерахунку пенсії станом на 01.01.2008 рік Управлінням Пенсійного фонду України було безпідставно зменшено індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, в результаті чого, позивач недоотримає 830 грн. пенсії щомісячно. Таким чином, позивач був змушений звернутися за захистом своїх прав до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Натомість, представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. В своїх письмових запереченнях суд пояснила, що перерахунок пенсії позивачу здійснювався відповідно до наданих Управлінню повноважень та в межах діючих на час проведення перерахунку нормативно-правових актів. А тому правових підстав для задоволення позовних вимог на думку представник відповідач не має. Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані у справу докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з того, що відповідач у справі -Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області при перерахунку пенсії [PERSON] діяло відповідно до вимог чинного законодавства. Так, 18.03.1994 року [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області за призначенням пенсії за віком. Для розрахунку розміру пенсії позивача була використана заробітна плата за останні 12 місяців перед звернення за пенсією за період з 01.03.1993р. по 28.02.1994р. 1.01.2004 набув чинності Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, п. 2 ст. 43 якого передбачено, що для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами наявними в пенсійній справі. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається (відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Закону) із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік. Тому, із введенням у дію з 01.01.2004 року Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”за документами, наявними у пенсійній справі [PERSON] був проведений перерахунок пенсії. При цьому, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 4,73907, а коефіцієнт страхового стажу - 0,42583. Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, оглянутої в судовому засіданні, розмір пенсії з 01.01.2004 року становив 626,62 гривень. Надалі, відповідно до прийняття Державного бюджету України на відповідні роки, постановами Кабінету Міністрів України щодо підвищення розміру пенсій у встановленому порядку проводилися масові перерахунки пенсій, зокрема і пенсії позивача, враховуючи дані про стаж та заробіток, в пенсійній справі. Відповідно до ст. 42 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”(в редакції закону від 04.04.2006 р.) зокрема, у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першої статті 40 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”(в редакції закону від 04.04.2006 р. обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який, враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становитиме більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. При цьому заробітна (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід) виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. 1 серпня 2006 року, використовуючи своє право на перерахунок пенсії згідно ст. 42 “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування [PERSON] звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці із письмовою заявою про перерахунок пенсії згідно із наданими довідками про заробітну плату відповідно до ст. 40 Закону України “Про загальнообов'язкове, державне пенсійне страхування”та документами про трудовий стаж. Подавши заяву на перерахунок пенсії та довідки про заробітну плату, [PERSON] таким чином виявив бажання, щоб для перерахунку пенсії враховувалася заробітна плата (дохід) за період, передбачений частиною першою статті Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Даний перерахунок було здійснено 01.08.2006 року з із дотриманням вимог ч. 4 ст. 45 зазначеного Закону. У результаті перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становив 2,99311, а коефіцієнт страхового стажу - 0,42667. Розмір пенсії після перерахунку склав -1008,59 гривень. Згідно ст. 43 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік. Тобто, якби у серпні 2006 році позивач виявив бажання, щоб перерахунок пенсії проводився із заробітної плати за документами, наявними у пенсійній справі, згідно ст. 43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то його розмір пенсії продовжувався би обраховуватися виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати - 4,73907 та коефіцієнту страхового стажу - 0,42583. Таким чином, при перерахунку пенсії за бажання позивача з 1.08.2006 р. змінився коефіцієнт заробітної плати та коефіцієнт страхового стажу [PERSON] Ці коефіцієнти застосовувалися і для наступних перерахунків пенсії, зокрема, і перерахунку пенсії 01.01.2008 року. Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, Законом України “Про пенсійне забезпечення”, а також іншими нормативно-правовими актами не передбачено, що у разі якщо пенсіонер реалізував своє право на перерахунок пенсії на одних умовах, він має право у майбутньому повернутися у минулий період, відмовитися від цього і заявити про перерахунок пенсії на інших умовах з минулого часу. На думку суду, встановлені обставини у адміністративній справі щодо перерахунку Управління Пенсійного фонду у м. Ладижин пенсії позивача чітко узгоджуються і відповідають вимогам діючого законодавства, а його дії на час перерахунку пенсії були правомірними і законними. Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач у справі - Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області при здійсненні перерахунку пенсії [PERSON] діяло на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені законами України, при цьому не порушуючи права та законні інтереси позивача у справі. А тому відсутні всі правові підстави для задоволення позову. Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Результат розгляду: denied