Рішення адміністративного суду від 2009-06-30 00:00:00+03

Державною податковою адміністрацією у Вінницькій області 28.08.2008 р. проведено перевірку казино «Імперіал», що належить суб`єкту підприємницької діяльності ВФ ТОВ «Монте Карло`щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків за товари (послуги). За результатами перевірки Державною податковою адміністрацією у Вінницькій області складено Акт від 28.08.2008 р. Перевіркою встановлено порушення п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг`та п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, а саме, розрахункову операцію при продажу жетонів/фішок для гри у казино на суму 500 грн. та покупки жетонів/фішок на суму 1190 грн., на загальну суму 1690 грн. не проведено через реєстратор розрахункових операцій, відповідний розрахунковий документ не роздруковано та не видано; підприємством при проведенні готівкових розрахунків з використанням реєстратора розрахункових операцій не оприбутковано готівкові кошти у сумі 352212,00 грн., так як не здійснено облік фактичних сум розрахунків згідно фіскальних звітних чеків у книзі обліку розрахункових операцій. На підставі Акта перевірки Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва прийнято рішення від 19.09.2008 р. № 0007232304 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1761060,00 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфер торгівлі, громадського харчування та послуг`передбачено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами -суб`єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі -суб`єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб`єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти. Згідно зі ст. 3 вказаного Закону суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі ) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій. Як встановлено судом, позивач у своїй діяльності використовує реєстратор розрахункових операцій. Таким чином, відповідно до вищезазначених вимог закону позивач зобов`язаний був під час проведення готівкових розрахунків проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. Відповідачем доведено, а позивачем не спростовано не проведення через реєстратор розрахункових операцій та не роздрукування і не видача розрахункового документа при продажу жетонів/фішок для гри у казино на суму 500 грн. та покупки жетонів/фішок на суму 1190 грн. Відповідно до ч.1 та ч. 2 п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися; оприбуткування готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Відповідно до ч.3 п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті передбачено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РО або з використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). За наявних у справі доказів судом встановлено, що позивачем у період з 02.01.2008 р. по 28.08.2008 р. не оприбутковано готівкові кошти у сумі 352212 грн., оскільки не здійснено облік фактичних сум розрахунків згідно фіскальних звітних чеків з № 413 по № 650 у книзі обліку розрахункових операцій в повному обсязі. В судовому засіданні позивачем не спростовано факту неоприбуткування готівкових коштів в порядку, передбаченому п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні. Дана обставина у спірних правовідносинах підтверджується і листом від 25.05.2007 р. № 11-110/2058-5398 «Щодо надання роз`яснення», в якому на звернення Державної податкової адміністрації України Національний банк України в межах своєї компетенції п.4 вказаного вище Положення тлумачить наступним чином: «У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (далі-РРО) або використанням розрахункової книжки (далі -РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах», «… оприбуткуванням готівки в касі підприємства, яке проводить готівкові розрахунки із застосуванням РРО (використання РК), є здійснення обліку такої готівки у книзі обліку розрахункових операцій (на підставі фіскальних звітних чеків РРО або даних РК) та відображення цієї готівки у касовій книзі підприємства». Зазначений вище порядок оприбуткування готівки в повній сумі їх фактичним надходженням у книзі обліку розрахункових операцій позивачем не був дотриманий, облік поступленої готівки із виведенням різниці «службового внесення`та «службової видачі`не дотримувався за вказаний в акті перевірки період, а тому суд вважає правомірним висновок ДПА у Вінницькій області про порушення позивачем п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні та законним прийняття відповідачем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0007232304 від 19.09.2008 р. Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995 р. за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми. Таким чином, Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва правомірно винесла рішення від 19.09.2008 р. № 0007232304, яким до ТОВ « Монте Карло ЛТД`застосовано штрафні санкції у розмірі 1761060,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач по справі виконав покладений на нього обов`язок. Таким чином, оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є необґрунтований та такий, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Результат розгляду: denied