Рішення адміністративного суду від 2008-07-04 00:00:00+03

Позивачка просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо виплати їй, як члену сімї померлого учасника війни щорічної разової грошової допомоги у меншому розмірі та стягнути з відповідачів недоплачену разову грошову допомогу за 2004 -2007 роки в розмірі 3108,53 грн . Вимоги мотивує тим, що їй відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Однак за 2004 -2007 роки вона виплачувалась у неповному розмірі. Позивачка в судове засідання не прибула, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Представники відповідачів в судове засідання не прибули з причин суду не відомих. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заперечення суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи та враховуючи те, що: - спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; - позивачка -є членом сімї померлого ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 20 квітня 2005 р.; - згідно ст.15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня таким особам виплачується разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Як вбачається з довідки Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 17.12.2007 позивачка отримала разову грошову допомогу до 05 травня у 2004 році 65 грн., у 2005-2006 роках по 130 грн., у 2007 році - 150 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2005 рік”, “Про державний бюджет на 2006 рік”, “Про державний бюджет на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Беручи до уваги річний строк позовної давності в адміністративному судочинстві та вимоги ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, що такі виплати проводяться до 30 вересня відповідного року, суд стягує заборгованість лише за 2007 рік. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 150 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь недоплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1080,18 грн. (410,06 грн. х 3 - 150 грн.). В решті позов задоволенню не підлягає. Щодо вимог, заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання їх дій незаконними та стягнення з них недосплаченої разової грошової допомоги, суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних вимог до нього суд відмовляє.

Результат розгляду: partial