Рішення адміністративного суду від 2008-07-31 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 4725,30 грн. Вимоги мотивує тим, що йому як учаснику бойових дій відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права. Вважає неправомірними дії відповідачів щодо виплати разової грошової допомоги в меншому розмірі, оскільки він має право на виплату в повному розмірі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представники відповідачів до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням [NUMBER]. Згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005 році у розмірі 250 грн., у 2006 році - 250 грн., у 2007 році -280 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1770,30 грн. (410,06 грн. х 5 - 280 грн). В решті позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду по зазначених виплатах за 2005-2006 роки. і підстав для його поновлення немає. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial