Рішення адміністративного суду від 2008-08-28 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Міністерства праці та соціальної політики України, Полтавського обласного військового комісаріату, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України та Управління праці та соціального захисту населення Лубенського міськвиконкому про перерахунок допомоги до 5 травня 2008 року. У позові вказав, що з 30.08.1970 року по 08.09.1997 рік він проходив військову службу у збройних силах колишнього СРСР та збройних силах України. У період з 11.07.1986 року по 10.09.1986 рік приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. У 2002 році Полтавською МСЕК № 1 позивача було визнано інвалідом ІІІ групи, що стало наслідкомліквідації аварії на ЧАЕС. 31.03.2004 року Полтавською обласною МСЕК позивача було визнано інвалідом І групи. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року позивач являється ветераном війни - інвалідом війни першої групи. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» [PERSON], як інваліду війни І групи, відповідачі повинні були перерахувати та виплатити разову допомогу до 5 травня у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, однак у 2008 році він отримав значно меншу суму. [PERSON] стверджує, що до 5 травня 2008 року йому мали виплатити грошові кошти в сумі 4700,00 грн. (з розрахунку мінімальної пенсії 470,00 грн. х 10), однак фактично виплатили 500,00 грн. Таким чином за 2008 рік недонарахували допомогу до 5 травня в сумі 4200,00 грн. (з розрахунку 4700 грн.-500 грн.). Позивач звертався до відповідачів з приводу недонарахувань та недоплати належних йому коштів, але отримав відмову. Позивач вважає, що йому недоплачено 4200 грн. в зв»язку з чим прохає зобов»язати Міністерство фінансів України шляхом списання коштів з відповідних рахунків Державного казначейства України виділити та перерахувати через Міністерство праці та соціальної політики України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації для виплати йому недосплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня, як інваліда війни І групи в сумі 4200 грн. за 2008 рік, та зобов»язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації виплатити йому одержану на його ім»я вищевказану суму недосплаченої разової грошової допомоги. В ході судового засідання представник позивача вимоги підримав в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Представник управління праці та соціального захисту населення м. Лубни позов не визнав, мотивуючи тим, що позивачу виплачена щорічна допомога до 5 травня за 2008р. у визначених законом розмірах, вимоги позивача є безпідставними. Представники відповідачів - Міністерства фінансів України , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області в судове засідання не з»явились, направили до суду письмові заперечення в яких прохають справу розглянути без їх участі, прохають відмовити в задоволенні позову. Представники відповідачів - Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації та Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України, Потавського обласного військомісаріату в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчесно про що свідчать поштові повідомлення Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України суд, враховуючи думку позивача вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які не повідомили про причини неприбуття, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення. З'ясувавши обставини справи, засулухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задольнити повністю. Встановлено, що [PERSON] являється військовим пенсіонером Міністерства оборони України, ветераном війни - інвалідом війни першої групи, що підтверджується копією посвідчення ветерана війни - інваліда І групи №036041 від 9 квітня 2004 року, і відповідно до ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. В зв»язку з цим йому нарахована і виплачена щорічна грошова допомога до 5 травня в 2008р. в розмірі - 500 грн. Згідно ст.13 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни І групи повинна виплачуватися щорічно до 5 травня разова грошова допомога - в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком. Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод. З 2005 по 2008 роки приймались ЗУ "Про державний бюджет", які встановлювали розмір зазначеної грошової допомоги, менший ніж передбачено ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 частини ІІ ст. 62, частини І ст. 66 , пунктів 7,9,12, 13, 14, 23, 29, 30, 39 41, 43, 44, 45, 46 с. 71, статей 98, 101, 103, 111 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 09.07.2007р. положення щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни визнані неконституційними. У відповідності до вимог Закону позивач повинен був отримати за 2008 рік з розрахунку мінімальної пенсії 470 грн. х 10 пенсій за віком = 4700 грн. Враховуючи те, що уповноважені органи частину належної суми виплатили (500 грн.), то суд приходить до висновку, що позивачу мають доплатити - 4200 грн. (4700 - 500 = 4200 грн.). Розрахунок виплат позивачу суд проводить на підставі ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ст. 58 ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік». Встановлено, що позивач звертався до управління праці та соціального захисту населення м.Лубни з приводу перерахунку та виплати недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, але на це отримав відмову. За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Доводи відповідачів про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат протирічить вимогам Конституції та Законів України. Приймаючи до уваги, що головним розпорядником коштів по виплаті допомоги інвалідам війни є Міністерство праці і соціальної політики України, яке не має особистих коштів для задоволення вимог позивача і дані кошти слід запозичити з Державного бюджету України, суд вважає за необхідне покласти обов'язок по виділенню коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим перерахуванням їх розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити їх позивачу. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю, віднісши судові витрати за рахунок держави.

Результат розгляду: granted