Рішення адміністративного суду від 2008-07-28 00:00:00+03

27.05.2008 р. Управління Пенсійного фонду України в Покровському районі звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Науково-виробничої дослідної агрофірми «Наукова» про стягнення заборгованості за регресними вимогами по фактично виплаченій за рахунок УПФУ в Покровському районі суми трудової пенсії по інвалідності громадянину [PERSON]за період з 01.04.1996 року по 01.07.1998 року на загальному розмірі 1393грн. 35коп. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити їх повністю, стягнувши з Відповідача суму заборгованості за регресними вимогами у розмірі 1393грн. 35коп. Відповідач проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечення обґрунтовує тим, що позов заявлено до неналежного відповідача, а також Позивачем пропущений строк позовної давності. Таким чином, суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності вважає за необхідне відмовити у позовних вимогах повністю з наступних підстав. На підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначено та фактично виплачено за рахунок коштів Пенсійного фонду України суму трудової пенсії по інвалідності громадянину [PERSON]у зв'язку зі заподіяним каліцтвом, внаслідок якого потерпілого визнано інвалідом ІІІ групи. Призначена пенсія по інвалідності склала 59,86 грн. Загальна сума виплаченої пенсії гр. [PERSON]. із коштів управління Пенсійного фонду України в Покровському районі за період з 01.04.1996 року по 01.07.1998 року становить 1393,35 грн. Згідно з Інструкцією «Про порядок подання регресних вимог підприємствам, установам, організаціям та громадянам органами Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління пенсійного фонду України від 16 липня 1996 року №9-2, відшкодуванню, за регресними вимогами органів Пенсійного фонду підлягають пенсії. Призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та фактично виплачені за рахунок коштів Пенсійного фонду України суми трудових пенсій по інвалідності (внаслідок трудового каліцтва, професійного захворювання та каліцтва, не пов'язаного з роботою), в разі втрати годувальника, а також суми соціальних пенсій, що виплачуються внаслідок каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідам, які не мають права на трудову пенсію (розділу II п.2.2 підп.2.2.1). Оскільки [PERSON]. працював у радгоспі «Долинський», який, за даними Позивача, згідно наказу № 145 від 26.06.1992 року перейменований в Акціонерне орендне господарство „Долинське", а у подальшому, згідно рішення Дніпропетровського райвиконкому №340/04 від 01.11.1995 року, перейменоване у акціонерне товариство „Долинське" та з 12.06.1996 року приєднано до Дослідного-насіннєвого радгоспу „Науковий" на підставі розпорядження Дніпропетровської райдержадміністрації № 224/1 від 09.12.1996 року, Позивач вважає, що Відповідачем є Науково-виробнича дослідна агрофірма «Наукова», яка згідно наказу №133/1 від 09.12.1996р. перейменована з Дослідного насіннєвого радгоспу „Науковий". Як вбачається з матеріалів справи, Позивач та Відповідач зазначають про ліквідацію радгоспу «Долинський» або його правонаступника - акціонерного товариства „Долинське", однак відповідних доказів суду не надано, рівно як і не надано доказів приєднання Акціонерного товариства „Долинське" до Дослідного-насіннєвого радгоспу „Науковий", оскільки така інформація в установчих документах Відповідача відсутня. Отже, належним відповідачем по справі є Акціонерне товариство „Долинське". Крім того, Позивачем пропущено встановлений ст.99 КАС України річний строк звернення, в межах якого може бути подано адміністративний позов. Так, в позовній заяві позивач просить суд стягнути суми виплаченої пенсії за період з 01.04.1996р. по 01.07.1998р., а адміністративний позов за №1942/08-22 поданий до суду 27.05.2008р., тобто майже через десять років. Суд вважає за можливе враховувати доказом підтвердження того факту, що Позивачу було відомо про порушення його права, лист УПФУ в Покровському районі за № 06/0447 від 27.07.1998 р. (а.с.13). Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін. Отже, Відповідач наполягає на пропущенні Позивачем строку звернення, в межах якого може бути подано адміністративний позов (а.с.27-28, 42-43). Позивачем, також, не доведене існування оригіналів документів на підтвердження травмування гр. [PERSON]., а рівно як ліквідація цих документів. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Отже, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Результат розгляду: denied