Рішення адміністративного суду від 2008-07-24 00:00:00+03

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.04.2006 р., залишеним без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.07.2006р., в позові Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Кіровоградській області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] про стягнення 3 400,00 грн. внаслідок несплати відповідачем у добровільному порядку штрафу в зазначеній сумі, накладеного рішенням про застосування фінансових санкцій від 24.01.2005 р. № 1101932300-21 на підставі абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій, відмовлено. Судові рішення вмотивовані тим, що в акті перевірки РУ ДААК ДПА України у Кіровоградській області від 04.01.2005р. № 1123/113842-6/21-346/2 особою, щодо якої здійснено перевірку та яка за результатами перевірки вчинила порушення частини 6 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», вказано «[PERSON]», тоді як рішення про застосування фінансових санкцій від 24.01.2005р. № 1101932300-21 винесено щодо особи «[PERSON]». В касаційній скарзі позивач просить скасувати постановлені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову, вважаючи, що описка в прізвищі у рішенні про застосування фінансових санкцій від 24.01.2005 р. № 1101932300-21 при правильному та однаковому зазначенні в акті перевірки від 04.01.2005р. № 1123/113842-6/21-346/2 та у вказаному рішенні коду ЄДРФО особи, щодо якої здійснено перевірку на предмет дотримання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та винесено рішення про застосування фінансових санкцій, не може бути підставою для звільнення відповідача від сплати штрафу, накладеного на нього за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідних ліцензій 04 січня 2005 року. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно частини 6 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Абзацом 5 частини 2 статті 17 зазначеного Закону встановлено, що до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової / включаючи імпорт та експорт / і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень. Частиною 3 цієї статті передбачено, що рішення про стягнення штрафів, встановлених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав відповідну ліцензію, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду / частина четверта статті 17 /. Судом встановлено, що [PERSON] 04.01.2005р. здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами за відсутності відповідних ліцензій зі строками дії на вказану дату, продавши при цьому алкогольних напоїв та тютюнових виробів на загальну суму 9,35 грн. Вказаний факт встановлено на підставі залучених відповідачем ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами зі строками дії з 06.01.2005р. по 06.01.2006р. та не заперечується самим відповідачем. Судом також встановлено, що перевірку, за результатами якої складено акт від 04.01.2005р. № 1123/113842-6/21-346/2, РУ ДААК ДПА України у Кіровоградській області проведено щодо суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи [PERSON], а фінансові санкції застосовані рішенням від 24.01.2005 р. № 1101932300-21 до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи [PERSON]. Доводи позивача про те, що в рішенні про застосування фінансових санкцій контролюючим органом допущена описка в прізвищі суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи та код ЄДРФО [NUMBER], вказаний у вищезазначеному рішенні щодо [PERSON]., відповідає коду ЄДРФО [NUMBER], зазначеному у акті перевірки від 04.01.2005р. щодо [PERSON], суд не врахував з посиланням на їх необґрунтованість з огляду на відмінність між собою таких ідентифікуючих особу ознак як код ЄДРФО та найменування суб'єкта підприємницької діяльності. Повно і правильно встановивши обставини справи щодо порушення відповідачем припису частини 6 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, разом з тим неправильно застосував частину четверту статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», положення якої при встановленому за ознакою коду ЄДРФО [NUMBER] факті застосування фінансових санкцій згідно рішення від 24.01.2005р. № 1101932300-21 саме до відповідача та підтвердженні коду останнього наявним в матеріалах справи свідоцтвом про державну реєстрацію відповідача давали суду підстави для стягнення спірної суми штрафу. Враховуючи викладене, ухвалені у справі судові рішення як такі, що не відповідають вимогам статті 159 КАС України, підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову з вище викладених підстав.

Результат розгляду: granted