Рішення адміністративного суду від 2008-04-23 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Міністерства фінансів України, Державного Казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України, Нетішинського міського управління праці та соціального захисту населення про стягнення недовиплаченої допомоги до 5 травня за період з 2004 по 2007 рік в розмірі 4860 грн. 30 коп. з урахуванням індексу інфляції 6 084 грн. 02 коп. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилався на те, що є учасником бойових дій і відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на разову щорічну грошову допомогу до 5-го травня у розмірі пۥяти мінімальних пенсій за віком. Проте Нетішинське міське управління праці та соціального захисту населення виплатило таку допомогу у 2004 році в розмірі 120 грн., у 2005 році в розмірі 250 грн., у 2006 році в розмірі 250 грн., в 2007 році в розмірі 280 грн. Таким чином сума недовиплаченої допомоги становить 2004 році - 130 грн. 25 коп., у 2005 році - 1415 грн., у 2006 році - 1545 грн., у 2007 році - 1770 грн. Позивач в судове засідання не зۥявився, згідно заяви, просить справу розглянути у його відсутності. Згідно заяв представник управління праці та соціального захисту населення Нетішинської міської ради м.Нетішин та Міністерство фінансів України проти позову заперечують, просять справу розглянути у їх відсутності. Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, однак в судове засідання не зۥявились. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково із слідуючих підстав. Із посвідчення серії [NUMBER], виданого 24 березня 1998 року Славутським ОМВК вбачається, що [PERSON] є ветераном війни - учасником бойових дій. Відповідно до ст. 12 п. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5-го травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога в розмірі пۥяти мінімальних пенсій за віком. Як вбачається з довідки про виплату разової грошової допомоги до 5 травня позивач отримав разову щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі, визначеному Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» у 2004 році - 120 грн.; в розмірі визначеному Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» у 2005 році - 250 грн.; в розмірі визначеному Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» у 2006 році - 250 грн.; в розмірі визначеному Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у 2007 році - 280 грн. Однак рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було обмежено щорічну допомогу учасникам бойових дій. Таким чином, розмір отриманої позивачем разової щорічної допомоги до 5 травня у 2007 році не відповідає вимогам п. 22 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком станом на 05.05.2007 року становила 410,06 грн. Таким чином, разова щорічна допомога до 5 травня учасникам бойових дій повинна була становити у 2007 році - 2050, 30 грн. Тому у 2007 році [PERSON] не було доплачено разової допомоги в сумі 1770 грн. 30 коп. (2050 грн. 30 коп. - 280 грн.). Закони України «Про Державний бюджет на 2005 рік», «Про Державний бюджет на 2006 рік», визначили розмір разової щорічної допомоги учасникам бойових дій у розмірі 250 грн. Згідно із ст. 4 ч. 2 Бюджетного Кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать Конституції України, цьому Кодексу та закону «Про державний бюджет України». Згідно із ст. 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадянами. Виключно законом «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Таким чином, вищезазначені норми Законів України «Про Державний бюджет на 2005 рік» та «Про Державний бюджет на 2006 рік» набрали чинності і відповідно до наведених вище конституційних положень не суперечать іншому законодавству та підлягають застосуванню, а тому вимоги про стягнення недоплаченої допомоги за 2005, 2006 рік задоволенню не підлягають. Суд вважає, що позивачем без поважних причин пропущений строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення недоплаченої допомоги за 2004 рік, а тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Із наведеного витікає, що вимоги позивача про стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги до 5 травня за 2004-2007 роки підлягають задоволенню частково в межах виплати за 2007 рік в сумі 1770 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів» індексації підлягають доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Оскільки вищезазначені виплати носять разовий характер, то позов в частині стягнення суми з урахуванням індексу інфляції задоволенню не підлягає. Згідно ст. 17 ч.1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат здійснюється за рахунок державного бюджету. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги , передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на Міністерство фінансів України та Державне Казначейство України покладено обов'язок забезпечити щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики України для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». З цих підстав суд вважає, що недоплачену допомогу на користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України через Державне Казначейство України та Міністерство фінансів України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted