Рішення адміністративного суду від 2008-04-22 00:00:00+03

Відповідач направив позив ачеві повідомлення № 630/10/23-03 про проведення з 15.10.2007 по 26.10.2007 планов ої виїзної перевірки відпові дача з метою здійснення конт ролю за своєчасністю, достов ірністю та повнотою нарахува ння та сплати податків та збо рів (обовязкових платежів) , контролю за валютними опера ціями, додержанням порядку п роведення готівкових розрах унків за товари (послуги) у вст ановленому законом порядку, а також за наявністю свідоцт в про державну реєстрацію су бєктів підприємницької ді яльності та ліцензій на пров адження видів господарської діяльності, що підлягають лі цензуванню відповідно до зак ону, торгових патентів за пер іод з 01.07.2004 по 30.09.2007 та просив позив ача забезпечити надання всіх необхідних документів, що пі дтверджують дані податкових декларацій та розрахунків п о податках та інших обовяз кових платежах до бюджету та державних цільових фондів. Зазначене повідомлення ви дане, як зазначає сам позивач у листі про надання інформац ії від 08.10.07 № 17415/10/23-0318, 04.10.2007 та отриман е позивачем 09.10.2007, про що свідчи ть відмітка про вхідну корес понденцію відповідача. Відповідач надіслав позив ачу відповідь датовану 12.10.2007 № 3 0, в якій зазначив про те, що поз ивачем порушено як порядок п овідомлення про проведення п ланової виїзної перевірки, а також не дотримано вимог чин ного податкового законодавс тва України про визначення м аксимального періоду, за яки й можливо податковому органу здійснювати самостійно нара хування податкового зобов язання платника податку. В згаданому вище листі пози вача про надання інформації від 08.10.07, позивач зазначив, що в повідомленні № 630/10/23-03 від 04.10.07 пер іод перевірки вважати з 01.07.04 по 30.06.07. 26.10.2007 позивач листом № 19095/10/23-03 пов ідомив позивача про відправк у йому направлення від 18.10.2007. Як вбачається зі змісту направ лення на перевірку № 1278/23-03 від 18.1 0.2007 про проведення перевірки з 18.10.2007 по 31.10.2007. 31.10.2007 позивачем було видано н аказ № 1229 «Щодо продовження те рміну проведення планової ви їзної перевірки», яким було п родовжено термін проведення планової документальної пер евірки позивача на пять ро бочих днів з 01.11.2007 по 07.11.2007. 18.10.2007, 01.11.2007 та 14.11.2007 позивачем було складено Акти про не допуск д о перевірки та ненадання док ументів ТОВ «Юридична компан ія «Тект-РЕАЛ», в якому зазнач ено, що посадові особи відпов ідача відмовились від отрима ння направлення на перевірку та відмовили у допуску до пер евірки та наданні документів , які свідчать про фінансово-г осподарську діяльність підп риємства, мотивуючи відсутні стю підстав для проведення п еревірки. Зважаючи на вищевикладене , суд зазначає наступне. Згідно зі ст.2 Закону Україн и «Про державну податкову сл ужбу в Україні»передбачено, що завданнями органів держав ної податкової служби є: здій снення контролю за додержанн ям податкового законодавств а, правильністю обчислення, п овнотою і своєчасністю сплат и до бюджетів, державних ціль ових фондів податків і зборі в (обов'язкових платежів), а та кож неподаткових доходів, ус тановлених законодавством (д алі - податки, інші платежі); вн есення у встановленому поряд ку пропозицій щодо вдосконал ення податкового законодавс тва; прийняття у випадках, пер едбачених законом, нормативн о-правових актів і методични х рекомендацій з питань опод аткування; формування та вед ення Державного реєстру фізи чних осіб - платників податкі в та інших обов'язкових плате жів та Єдиного банку даних пр о платників податків - юридич них осіб; роз'яснення законод авства з питань оподаткуванн я серед платників податків; з апобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції пода ткової міліції, їх розкриття , припинення, розслідування т а провадження у справах про а дміністративні правопоруше ння. Статтями 8 - 10 Закону України «Про державну податкову служ бу»визначені функції органі в державної податкової служб и. Згідно з п. 1- 4, 9 ст.10 цього ж зак ону Державні податкові інспе кції в районах, містах без рай онного поділу, районах у міст ах, міжрайонні та об'єднані де ржавні податкові інспекції в иконують такі функції: здійс нюють контроль за своєчасніс тю, достовірністю, повнотою н арахування та сплати податкі в та зборів (обов'язкових плат ежів); забезпечують облік пла тників податків, інших плате жів, правильність обчислення і своєчасність надходження цих податків, платежів, а тако ж здійснюють реєстрацію фізи чних осіб - платників податкі в та інших обов'язкових плате жів; контролюють своєчасніст ь подання платниками податкі в бухгалтерських звітів і ба лансів, податкових деклараці й, розрахунків та інших докум ентів, пов'язаних з обчисленн ям податків, інших платежів, а також перевіряють достовірн ість цих документів щодо пра вильності визначення об'єкті в оподаткування і обчислення податків, інших платежів; зді йснюють у межах своїх повнов ажень контроль за законністю валютних операцій, додержан ням порядку проведення готів кових розрахунків за товари (послуги) у встановленому зак оном порядку, за наявністю св ідоцтв про державну реєстрац ію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на пров адження видів господарської діяльності, що підлягають лі цензуванню відповідно до зак ону, з наступною передачею ма теріалів про виявлені поруше ння органам, що видають ці док ументи, за наявністю торгови х патентів; проводять переві рки фактів приховування і за ниження сум податків та збор ів (обов'язкових платежів) у по рядку, встановленому цим Зак оном та іншими законами Укра їни; за дорученням спеціальн их підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю п роводять перевірки своєчасн ості подання та достовірност і документів, пов'язаних з обч исленням і сплатою податків, інших платежів в порядку, вст ановленому законом. З метою реалізації завдань та функцій, покладених на орг ани державної податкової слу жби, останні, згідно зі ст.11 цьо го ж закону наділені певною с укупністю прав, що кореспонд уються з такими завданнями т а функціями. Згідно з п.1 ст.11 органи держа вної податкової служби у в ипадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених за конами України, мають прав о здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підст аві поданих податкових декла рацій, звітів та інших докуме нтів, пов'язаних з нарахуванн ям і сплатою податків та збор ів (обов'язкових платежів) нез алежно від способу їх подачі ), а також планові та позаплано ві виїзні перевірки своєчасн ості, достовірності, повноти нарахування і сплати податк ів та зборів (обов'язкових пла тежів), додержання валютного законодавства юридичними ос обами, їх філіями, відділення ми, іншими відокремленими пі дрозділами, що не мають стату су юридичної особи, а також фі зичними особами, які мають ст атус суб'єктів підприємницьк ої діяльності чи не мають так ого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або с плачувати податки і збори (об ов'язкові платежі), крім Націо нального банку України та йо го установ (далі - платники под атків). Відповідно до ст.2 Кодексу а дміністративного судочинст ва України \~передбачено, що за вданням адміністративного с удочинства є захист прав, сво бод та інтересів фізичних ос іб, прав та інтересів юридичн их осіб у сфері публічно-прав ових відносин від порушень з боку органів державної влад и, органів місцевого самовря дування, їхніх посадових і сл ужбових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на ос нові законодавства, в тому чи слі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, адміністратив на юрисдикція поширюється са ме на ті адміністративні спо ри, що виникають внаслідок вч инення органами державної вл ади, органами місцевого само врядування, їхніми посадовим и і службовими особами, іншим и суб'єктами при здійсненні н ими владних управлінських фу нкцій на основі законодавств а, в тому числі на виконання де легованих повноважень, у раз і порушення прав, свобод та ін тересів фізичних і юридичних осіб. Разом з тим, відповідно до п . 4 ч. 1 ст. 12 Кодексу адміністрати вного судочинства України пе редбачено певне виключення і з загального правила, згідно з яким (виключенням) компетен ція адміністративних судів п оширюється на спори за зверн енням субєкта владних повн оважень у випадках, передбач ених законом. Тобто, субєкт владних пов новажень може виступати як п озивач в адміністративному п роцесі лише у випадках, перед бачених законом. Таким законом, зокрема, є За кон України «Про державну по даткову службу в Україні», як им передбачено, що органи дер жавної податкової служби маю ть право звертатися до суду з позовами: 1) до підприємств, ус танов, громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одерж аних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, оде ржаних без установлених зако ном підстав, а також про стягн ення заборгованості перед бю джетом і державними цільовим и фондами за рахунок їх майна ; 2) про скасування державної р еєстрації суб'єкта підприємн ицької діяльності. Права на звернення податко вих органів до суду, зокрема, а дміністративного, з позовами про зобовязання посадових осіб субєктів господарюва ння допустити посадових осіб органів державної податково ї служби до проведення перев ірки з наданням достатнього обсягу документів, необхідни х для її проведення закон не п ередбачає. Відповідно до ч. 2 ст.19 Консти туції України передбачено, щ о органи державної влади та о ргани місцевого самоврядува ння, їх посадові особи зобов'я зані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосі б, що передбачені Конституці єю та законами України. Згідно зі ст.13 Закону Украї ни «Про державну податкову с лужбу в Україні»посадові осо би органів державної податко вої служби зобов'язані дотри мувати Конституції і законів України, інших нормативних а ктів, прав та охоронюваних за коном інтересів громадян, пі дприємств, установ, організа цій, забезпечувати виконання покладених на органи держав ної податкової служби функці й та повною мірою використов увати надані їм права. Отже, позивач, як орган дер жавної влади, має діяти виклю чно в межах та у спосіб, що вст ановлені законом. Чинне в Україні законодавс тво передбачає адміністрати вну відповідальність за неви конання законних вимог подат кових органів (ст.163-3 Кодексу пр о адміністративні правопору шення України. Таким чином, по зивач має право вжити необхі дні заходи реагування на пов едінку відповідача та застос увати до його посадових осіб адміністративно-правову від повідальність. Разом з тим, чинним законода вством України не передбачен о будь-яких інших заходів усу нення перешкод для проведенн я перевірки платників податк ів, зокрема, і права на звернен ня до суду з вимогою про зобов язання припинення \~дій, пов язаних з недопуском до про ведення перевірки фінансово -господарської діяльності фа хівцями державної податково ї інспекції та зобовязання платника податків допустити податкові органи до проведе ння планової виїзної перевір ки з наданням достатнього об сягу документів, необхідних для її проведення. Враховуючи принцип законн ості, за яким позивач як суб єкт владних повноважень має діяти в межах та у спосіб, вста новлені законом, будь-які йог о дії, спрямовані на примушен ня відповідача, який не є суб єктом владних повноважень \~в иконати прямо не передбачені \~законом вимоги, можуть бути кваліфіковані як свавілля, о скільки учинятимуться всупе реч закріплених законом прин ципів поза межами компетенці ї субєкта владних повноваж ень. Відповідно до ч.\~1 ст.\~9 Кодекс у адміністративного судочин ства України суд при вирішен ні справи керується принципо м законності, відповідно до я кого органи державної влади, органи місцевого самоврядув ання, їхні посадові і службов і особи зобов'язані діяти лиш е на підставі, в межах повнова жень та у спосіб, що передбаче ні Конституцією та законами України. Аналогічна норма за кріплена і в ч.\~2 ст.\~19 Конституц ії України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодек су адміністративного судочи нства України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимог и та заперечення, крім випадк ів, встановлених статтею 72 цьо го Кодексу. \~ Позивач по справі, як суб єкт владних повноважень, не в иконав покладеного на нього обовязку щодо доказування правомірності прийнятих ним оскаржуваних рішень. Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та обєк тивно, за правилами, встановл еними ст.86 Кодексу адміністра тивного судочинства України , перевіривши наявні у справі докази та заслухавши поясне ння представника позивача, в важає, що позовні вимоги є нео бґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.162 Кодекс у адміністративного судочин ства України, при вирішенні \~с прави \~по \~суті \~суд \~може \~задо вольнити адміністративний \~ позов \~повністю або частково чи відмовити в його задоволе нні повністю або частково. Зважаючи на вищевикладене та

Результат розгляду: denied