Рішення адміністративного суду від 2008-09-12 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 р. до 01.07.2008 року, зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області нарахувати на її користь недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 - 2007 роки в сумі 2733 грн. 30 коп. та недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2008 рік в сумі 570 грн. 60 коп., а усього 3303 грн. 90 коп.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Лозівському району Харківської області та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус „Дитина війни”, що підтверджується пенсійним посвідчення [NUMBER]. З 1 січня 2006 року [PERSON] щомісячно повинна виплачуватись як дитині війни соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 350 грн., з 1 квітня - 359 грн., з 1 жовтня - 366 грн.. Згідно із законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік” прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить з 01 квітня 406 грн., з 1 жовтня - 411,00 грн.. Згідно із Законом України „Про державний бюджет на 2008 рік” прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн.. Таким чином, сума невиплаченої соціальної допомоги за 2006 - 2008 роки становить 3303,90 грн.. [PERSON] вважає, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили та законів України, крім того, про належні їй як дитині війни виплати, їй повідомлено не було, тому про факт порушення її прав їй стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у пресі у зв'язку з ухваленням відповідних рішень Конституційним судом України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року, а отже, на думку позивача, грубе порушення її прав тривало понад півтора року, про що їй стало відомо тільки після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації, тому просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення адміністративного позову заперечував та пояснив, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Лозівському районі Харківської області та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус „Дитина війни”. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. №6-рп/2007 було визнано такими що не відповідають Конституції положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було припинено на 2007 рік дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яка передбачала що в 2007 році підвищення пенсій або щомісячного грошового утримання, яке виплачується замість пенсії, згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам які є інвалідами, окрім тих на яких розповсюджується дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 50% від розміру, надбавки, встановленої для учасників війни. Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає що «дітям війни» пенсії або щомісячне довічне утримання, або соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Стаття 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. В зв'язку з прийняттям 28.12.2007 року Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та визначенням у п. п. 2, п. 41, розділу II надбавки у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб яки втратили працездатність, у витратну частину бюджету управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області, за рахунок державного бюджету була закладена з урахуванням кількості пенсіонерів-дітей війни чітко визначена сума виплат. Пункт 9 Положення «Про Пенсійний фонд України» передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. На підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Механізм реалізації положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відсутній, та відповідно до роз'яснень Міністерства Юстиції України вирішити питання про реалізацію вказаного положення можливо лише внесенням змін в Закон України "Про соціальний захист дітей війни". Відповідно до ст.ст. 99,100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк , який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача приходить до висновку що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач - [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус «Дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідчення [NUMBER]. В даному посвідченні Управлінням праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації проставлено штамп «Дитина війни». Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає державну соціальну підтримку дітей війни. Відповідно до ст. 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтями 77 та 110 Закону України „Про державний бюджет на 2006 рік” дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” зупинено на 2006 рік . Пунктом 12 ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік з урахуванням положення ст. 111 цього Закону. При цьому статтею 111 Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік» визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09 07 2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Крім того, дане Рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність 09 липня 2007 року. Судом встановлено, що [PERSON] має статус „Дитини війни” відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” вона вправі отримувати підвищену пенсію на 30% від мінімальної за віком. Статтею 41 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік” ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” викладено в новій редакції, а саме: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гаранті соціального захисту”) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенси або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до нього Закону та Закону України ..Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 05 2008 року положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24 - 34. підпунктів 1-6, 8 - 12, пункту 35. пунктів 36 - 100 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України” визнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. Згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року ,.Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян” (діє з 22.05.2008 року) дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та „Про жертви нацистських переслідувань”) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 грн., з 1 липня - 48,2 грн. та з 1 жовтня - 49,8 грн. З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, а також враховуючи постанову пленуму Верховного суду України „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя” від 01.11.1996 року, в якій зазначено, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, але не суперечить їй. Тому під час вирішення цього спору, суд вважає за необхідне застосувати саме норми Закону України „Про соціальний захист дітей війни”, а не Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 року. Таким чином, положення Статтею 41 Закону України ..Про державний бюджет України на 2008 рік” втратило чинність 22 травня 2008 року. Крім того, доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. Поряд з цим, 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений строк звернення до адміністративного суду. Згідно з ч. 1 даної статті адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 зазначеної норми встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративною суду. Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строк звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на ньому наполягає одна зі сторін. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] просить зобов'язати УПФУ в Лозівському районі Харківської області нарахувати на її користь недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 рік, але звернулась до суду з цією вимогою лише 22.08.2008 року, суд дійшов висновку про те, що строк пред'явлення позову до суду з даною вимогою був пропущений позивачем. З урахуванням викладеного, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині позовних вимог щодо зобов'язання нарахувати на користь позивача недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 р. по 22.08.2008 року в іншій частині позову відмовити.

Результат розгляду: partial