Рішення адміністративного суду від 2008-05-16 00:00:00+03

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання незаконними дій по затвердженню рішення громадського обговорення «Реконструкція гуртожитку під житловий будинок з влаштуванням надбудови та прибудови на [ADDRESS]»від 05.07.2006 р. Позовні вимоги мотивовані тим, що проведене громадське обговорення 05.07.2006 р. було проведено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст. 18 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 22 Закону України «Про столицю України -місто-герой Київ», ст. ст. 12, 17 Закону України «Про основи містобудування», ч. 1 ст. 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 1.1 рішення КМР «Про порядок громадського обговорення містобудівної документації в м. Києві». Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, вважає, що всі вимоги рішення «Про порядок проведення громадського обговорення містобудівної документації в м. Києві»були виконані замовником будівництва. Третя особа надала письмові пояснення на позов, проти позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків. Позовні вимоги заявлено про визнання незаконними дій по затвердженню рішення громадського обговорення «Реконструкція гуртожитку під житловий будинок з влаштуванням надбудови та прибудови на [ADDRESS]»від 05.07.2006 р. Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно -правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом. Згідно ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Згідно з ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, позивач має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1380 від 12.07.2007 р. «Про реконструкцію будинку [ADDRESS]»було дозволено Головному управлінню житлового забезпечення виступити замовником та інвестором реконструкції гуртожитку на [ADDRESS] з переобладнанням під житловий будинок з по квартирним заселенням та внесено доповнення в додаток 4 до розпорядження КМДА від 12.11.2001 р. № 2419 «Про будинки комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд», а саме п. 24 змісту: «[ADDRESS]». Наказом від 30.07.2002 р. № 619-у «Про реконструкцію будинку [ADDRESS] м. Києва»доручено Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»виконання функцій замовника та інвестора реконструкції гуртожитку на [ADDRESS] м. Києва. Рішенням Київської міської ради № 330/2905 від 21.04.2005 року Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»передано земельну ділянку для реконструкції під житловий будинок з поквартирним заселенням по [ADDRESS] м. Києва. 06.08.2007 р. замовником будівництва отримано позитивний висновок комплексної державної експертизи проекту «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з поквартирним заселенням по [ADDRESS] м. Києва». Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність»передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному статтею 24 Закону України "Про планування і забудову територій". Згідно з п. 2.1.3 Правил забудови м. Києва, встановлено, що замовник містобудівної документації забезпечує проведення громадського обговорення містобудівної документації та урахування законних громадських і приватних інтересів у встановленому порядку. На виконання Правил забудови м. Києва Київською міською радою було прийнято рішення «Про порядок громадського обговорення містобудівної документації в м. Києві»№ 438/3014 від 16.06.2005 р., згідно з яким замовник будівництва забезпечує проведення громадського обговорення містобудівної документації та відповідно до п. 5.3 спільно з генпроектувальником у місячний термін з дня отримання відповідно оформлених запитів забезпечує інформування населення щодо урахування вимог громадськості, які не суперечать державним нормам та законодавству, з відповідними роз'ясненнями. Відповідно до п. 5.1 Порядку, замовник (забудовник) інформує населення з питань будівництва окремих об'єктів містобудування шляхом установки на місці будівельного майданчика інформаційного стенду із стислою інформацією про реквізити замовника, генпроектувальника та генпідрядника, функціональне призначення, основні техніко-економічні показники об'єкта (гранична поверховість, кількість квартир), а також схемою генерального плану з експлікацією об'єктів забудови та благоустрою (паркінгу, прибудинкових майданчиків, озеленення), схемами фасадів або перспективного зображення будівлі, схваленими на засіданні архітектурно-містобудівної ради при Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації). На виконання Порядку громадського обговорення містобудівної документації Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»надало оголошення в газеті «Хрещатик»про планування реконструкції гуртожитку під житловий будинок з влаштуванням надбудови та прибудови. Щодо обговорення містобудівної документації Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»було проведено громадські слухання, що підтверджено протоколом громадського обговорення Реконструкція гуртожитку під житловий будинок з влаштуванням надбудови та прибудови на [ADDRESS] від 05.07.2006 р. (копія міститься в матеріалах справи). Згоду на реконструкцію гуртожитку на [ADDRESS] під житловий будинок з влаштуванням надбудови та прибудови підтвердили своїми підписами 330 мешканців будинків № № 18, 20, 23, 16/85 на [ADDRESS], № № 32/22, 34, 36 на вул[ADDRESS] Позивачі стверджують, що рішення громадського обговорення від 05.07.2007 р. є таким, що не відповідає волевиявленню громади та не враховує громадські та приватні інтереси. Згідно п. 5.2 Порядку, члени територіальної громади можуть за місцем свого проживання провести загальні збори з питань будівництва об'єктів містобудування в кварталі, мікрорайоні, скласти протокол громадського обговорення, звернутися з колективними запитами до замовника, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування щодо економічних, екологічних та інших наслідків передбачуваного будівництва, урахування громадських і приватних інтересів, вмотивованих та обґрунтованих відповідно до законодавства, державних норм, Генерального плану міста Києва і Правил забудови м. Києва та підтриманих простою більшістю населення території відповідного кварталу (мікрорайону). Позивачі на підтвердження того, що мешканці проти реконструкції гуртожитку по [ADDRESS] з надбудовою та прибудовою заперечували надали протокол громадських слухань від 11.02.2008 р., відповідно до якого було постановлено відмовити КП «Спецжитлофонд»у наданні згоди на будівництво прибудови до гуртожитку по [ADDRESS]. Суд не бере до уваги як доказ протокол громадських слухань від 11.02.2008 р. виходячи з наступного. Листом Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 05.05.2008 р. № 3-414/10 мешканців будинків № 16/85 та № 18 по [ADDRESS], 32/22 та № 34 по вул. [ADDRESS] було проінформовано по питанню щодо затвердження протоколу громадських слухань від 11.02.2008 р. У листі зазначено, що відповідно до Регламенту Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, Положень про відділи та управління Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації та згідно зі ст. ст. 11, 13, 17 Закону України «Про столицю України -місто-герой Київ», ст. ст. 13, 41, 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 13 Статуту Територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 р. № 371/1805, рішенням КМР від 16.06.2005 р. № 438/3014 «Про порядок обговорення містобудівної документації в м. Києві», розпорядженням КМДА № 43/230 від 18.05.2005 р. «Про проведення громадських слухань у районах та мікрорайонах м. Києва», розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 17.05.2006 р. № 810 «Про заходи щодо організаційної роботи з громадськістю Солом'янського району м. Києва»та від 23.03.2007 р. № 525 «Про проведення громадських слухань у Солом'янському районі м. Києва»затвердженню підлягають лише протоколи громадських слухань, ініційованих профільними управліннями та відділами райдержадміністрації з актуальних питань життєздатності району. Також в листі було відмічено, що пропозицій щодо внесення до районного графіку слухань, за ініціативи Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, громадських слухань, ініційованих громадянином [PERSON] ., що відбулись 11.02.2008 р. від профільного відділу не надходили. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що всі вимоги рішення „Про порядок проведення громадського обговорення містобудівної документації в м. Києві" були виконані комунальним підприємством „Спецжитлофонд", а саме було проведено громадські слухання та відповідне інформування населення в газеті „Хрещатик". Крім того, з пояснень відповідача вбачається, що до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації було надано лише копію протоколу громадських слухань. Затверджуючи протокол громадських слухань відповідач лише констатує факт проведення цих слухань, в яких згідно протоколу прийняли участь усі зацікавлені сторони. Крім того працівники райдержадміністрації провели вибіркову перевірку підписів мешканців мікрорайону на протоколі - згоді щодо будівництва. Усі опитані мешканці підтвердили свої підписи, що також підтвердили світки викликані та опитані у судовому засіданні. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року N 18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем у позовній заяві не були наведені обставини, які б підтверджувались достатніми доказами, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог. Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання незаконними дій по затвердженню рішення громадського обговорення «Реконструкція гуртожитку під житловий будинок з влаштуванням надбудови та прибудови на [ADDRESS]»від 05.07.2006 р. не підлягають задоволенню, оскільки відповідач діяв з дотриманням вимог чинного законодавства та в межах своїх повноважень. На підставі ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачів.

Результат розгляду: denied