Рішення адміністративного суду від 2008-04-17 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив стягнути з Харківського інституту танкових військ ім. Верховної Ради України НТУ „ХПІ” на його користь грошову компенсацію замість речового майна, що підлягало видачі, у розмірі 231,96 гривень станом на 11 березня 2000 р. відповідно до довідки № 1073 від 23 жовтня 2006 р. та зобов'язати відповідача видати в натурі решту речового майна на суму 3155 гривень 50 копійки відповідно до довідки № 1072 від 23 жовтня 2006 р. В обґрунтування позову позивач зазначив, що проходив службу в Харківському інституту танкових військ ім. Верховної Ради України НТУ „ХПІ”, звідки був звільнений у запас з правом носіння військової форми. На час звільнення з військової служби йому не було видано компенсації замість речового майна в сумі 231,96 грн. та речового майна на загальну суму 3155 грн. 50 коп., у зв'язку з чим вважає, що порушено його право на отримання грошової компенсації замість належного йому до видачі речового майна та речового майна. Просив стягнути вказане з відповідача у судовому порядку. У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, наведене суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів без участі представника відповідача. У письмовому відгуку відповідач вказав, що проти позову заперечує з позовними вимогами не згоден мотивує тим, що позивач виключений зі списків особового складу наказом начальника Харківського інституту танкових військ від 22 серпня 2006 року № 190 , тобто на момент подачі ним позовної заяви минув річний строк звернення до адміністративного суду за захистом його прав, свобод та інтересів. Просив суд застосувати у справі позовну давність відповідно до п. 2 ст. 99 КАС України та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлене наступне. Позивач [PERSON]. проходив військову службу в Харківському інституту танкових військ ім. Верховної Ради України НТУ „ХПІ”. Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандуючого Збройних сил України № 218 від 27.07.2006 року позивач був звільнений із військової служби у запас за п.67 п.п. „В” у зв'язку із скороченням штатів та з 22 серпня 2006 року виключений зі списку особового складу інституту. Відповідачем нарахована позивачу грошова компенсація замість належного до видачі речового майна, що підлягало видачі до 11.03.2000 року - у розмірі 231 грн. 96 коп., що підтверджується довідкою №1073 від 23.10.2006 року. Також згідно довідки наданої відповідачем № 1072 від 23.10.2006 року позивач не отримав належне йому до видачі речове майно в натурі, яке підлягало видачі після 11.03.2000 року по день звільнення на загальну суму 3155,50 грн. 17 жовтня 2007 року позивач звернувся до відповідача з запитом про можливість отримання речового майна та 20 грудня 2007 року отримав відповідь про відсутність на складі ФВП належного до видачі речового майна. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII в редакції Закону до 03.11.2006 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Дію ч.2 ст. 9 Закону № 2011-XII в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість речового майна та продовольчих пайків зупинено Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 07.02.2000 року № 1459-III. Зазначений Закон опублікований в газеті „Урядовий кур'єр”, 2000, 03, від 11.03.2000 року № 45. Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, у зв'язку з чим необхідно стягнути з ХУПС ім. І. Кожедуба на користь [PERSON]. грошову компенсація замість речового майна, що підлягало видачі до 11.03.2000 року, у розмірі 231 гривень 96 коп. та стягнути на користь позивача в натурі речове майно яке підлягало видачі після 11.03.2000 року по день звільнення на суму 3155 гривень 50 копійки, а саме: пальто зимове - 2 штуки, вартістю 245,94 грн., загальною вартістю 491,88 грн., плащ д/сезонний вартістю 170 грн., брюки утеплені вартістю 68 грн., мундир та брюки вартістю 179,1 грн., кітель повсякденний - 2 штуки, вартістю 122,1 грн., загальною вартістю 244,2 грн., брюки о/с - 4 штуки, вартістю 57 грн., загальною вартістю 228 грн., куртка та брюки вартістю 163,92 грн., кітель та брюки бавовняні вартістю 78 грн., кашкет повсякденний вартістю 24,72 грн., кашкет польовий вартістю 6,66 грн., берет - 4 штуки, вартістю 8,52, загальною вартістю 34,08 грн., плащ-накидка о/с вартістю 129,5 грн., сорочка - 14 штук, вартістю 27,6 грн., загальною вартістю 386,4 грн., краватка - 10 штук, вартістю 3,3 грн., загальною вартістю 33 грн., білизна натільна - 14 комплектів вартістю 18 грн., загальною вартістю 252 грн., шкарпетки бавовняні - 10 пар, вартістю 1,39 грн., загальною вартістю 13,9 грн., напівчоботи хромові утеплені - 3 пари, вартістю 104 грн., загальною вартістю 312 грн., напівчеревики - 2 пари, вартістю 88,5, загальною вартістю 177 грн., сумка польова вартістю 37,8 грн., кашне - 2 штуки, вартістю 8,7 грн., загальною вартістю 17,4 грн., печатки - 2 пари, вартістю 6,5 грн., загальною вартістю 13 грн., білизна тепла - 3 комплекти, вартістю 27,98 грн., загальною вартістю 83,94 грн., шкарпетки зимові - 5 пар, вартістю 2,2 грн., загальною вартістю 11 грн., на загальну суму 3155 (три тисячі сто п'ятдесят п'ять) гривень 50 копійок. Відповідно до вимог п. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Судом встановлено, що позивач дізнався про порушення своїх прав 23.10.2006 року та в порядку можливості досудового вирішення спору 17.10.2007 року звернувся до відповідача із листом на який отримав відповідь 20 грудня 2007 року. Згідно п.4 ст. 99 КАС України якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкту владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Отже, позивач скористався порядком досудового вирішення спору, обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня коли позивач отримав відповідь від відповідача за результатами розгляду його запиту, тобто з 20 грудня 2007 року, а тому строк звернення позивача до суду 07 грудня 2007 року судом не може вважатися як пропущений. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted