Рішення адміністративного суду від 2008-04-14 00:00:00+03

27.02.2008 р. [PERSON]звернулась в міськрайонний суд з позовом до військової частини А 1815 про визнання протиправною бездіяльність вказаної військової частини, що полягає у не видачі їй компенсації за не отриманий продовольчий пайок за період з 11 березня 2000 р. по 22 березня 2002 року та стягнути з відповідача 11431 грн. 28 коп. з врахуванням індексу інфляції. Свої позовні вимоги він мотивує тим, що з 20.02.1998 р. по 22.03.2005 р. проходила військову службу у ВЧ А 1815 та знаходилась на продовольчому забезпеченні. У період з 11 березня 2000 р. по 22 березня 2005 року їй не видавався продовольчий пайок та не була виплачена грошова компенсація за продовольчий пайок. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просить визнати протиправною бездіяльність військової частини А 1815, що полягає у не видачі їй компенсації за не отриманий продовольчий пайок за період з 11 березня 2000 р. по 22 березня 2002 року та стягнути з відповідача 11431 грн. 28 коп. з врахуванням індексу інфляції. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був належним чином своєчасно повідомлений. До суду від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову в яких він вважає позов безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. По справі встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач проходила військову службу в військовій частині А 1815 з 20.02.1998 р. по 22.03.2005 р. Як військовослужбовець, позивач відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. мав право на одержання за рахунок держави грошового забезпечення, а також речового майна і продовольчих пайків або, по бажанню грошову компенсацію замість них. Керівництво військової частини забезпечувало позивача продовольчими пайками та грошовою компенсацією замість них до березня 2000 року. У подальшому, Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. № 1459/3 (далі Закон), дія частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них, була зупинена. У зв'язку з прийняттям даного Закону військова частина А 1815 починаючи з березня 2000 року не виплачувала грошової компенсації за продовольчі пайки. Суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Результат розгляду: denied