Рішення адміністративного суду від 2008-07-30 00:00:00+03

24 березня 2008 року до дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON]до Державної виконавчої служби Дніпропетровської області та Державного казначейства України з проханням: - визнати дії відповідача, який не виконав рішення суду від 04.01.2005 року, протиправними; - визнати дії відповідача щодо розгляду скарги позивача від 23.02.2006 року протиправними; - постанову відповідача про закриття виконавчого провадження від 02.08.2005 року відмінити як протиправну; - постанову відповідача від 02.03.2006 року про відмову в задоволенні скарги позивача від 23.02.2006 року відмінити як протиправну; - зобов'язати відповідача виконати рішення суду про розгляд скарги позивача від 03.02.2004 року та надати на неї відповідь у відповідності до Закону України «Про звернення громадян»; - стягнути з державного бюджету моральну шкоду, нанесену позивачу неправомірними діями під час виконання рішення суду та розгляді скарги позивача в розмірі 2000 грн.; - стягнути з державного бюджету моральну шкоду, нанесену позивачу у зв'язку з необхідністю звертатись до суду в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову [PERSON]. зазначив, що відповідач не виконав рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2005 року та протиправно виніс постанову про закриття виконавчого провадження від 02.08.2005 року. Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Представник відповідача пояснив, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2005 року було виконано в повному обсязі, про що було повідомлено Дніпропетровською міською радою, у зв'язку з чим 02.08.2005 року було винесено постанову про закриття виконавчого провадження. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи сторін суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 03.02.2004 року [PERSON] звернувся зі скаргою до голови Дніпропетровської міської ради на дії головного архітектурно-планувального управління виконкому міської ради, які виразились в неналежному виконанні своїх обов'язків щодо розгляду раніше поданої ним заяви від 02.12.2003 року стосовно приватизації земельної ділянки, на якій знаходиться гараж позивача по вул. Жуковського, 39/41 м. Дніпропетровська. У своїй скарзі позивач просив перевірити зазначені ним порушення законодавства у відповідності до строків, які зазначені в ст.ст. 16, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» та розглянути заяву від 02.12.2003 року в його присутності. Поте відповіді від голови Дніпропетровської міської ради у встановлений законом термін позивач не отримав, у зв'язку з чим був вимушений звернутися з позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. За результатами розгляду зазначеного позову 04.01.2005 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, яким визнані дії Дніпропетровської міської ради, що виразились в неналежному розгляді скарги [PERSON]від 03.02.2004 року, неправомірними та зобов'язано Дніпропетровську міську раду розглянути скаргу [PERSON]від 03.02.2004 року і надати йому відповідь у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», на протязі місяця після набранням рішення законної сили. 16.03.2005 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2-882 за даним рішенням. В період з 13.06.2005 року по 02.08.2005 року на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Дніпропетровської області перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного судового рішення. Матеріали виконавчого провадження, які були досліджені судом під час судового розгляду справи, свідчать, що відповідачем з метою виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2005 року на адресу боржника було двічі направлено вимогу про виконання вищезазначеного рішення суду. 25.07.2005 року на адресу ВДВС від боржника надійшла відповідь за № 5455 про те, що відповідно до висновків наради про розгляд скарги [PERSON]. від 29.06.2005 року № Б-13, виконавчими органами міської ради підготовлено відповідні проекти рішень міської ради та її виконавчого комітету. Проект подано на розгляд в депутатські комісії, та після розгляду вищезазначених проектів міською радою буде надано додаткову інформацію. 01.08.2005 року від Дніпропетровської міської ради до відділу примусового виконання рішень за № 3732 надійшов лист, яким виконком міської ради повідомляв про надіслання на адресу боржника копії рішення міської ради від 13.07.2005 року № 36/29 «Про приватизацію [PERSON]. земельної ділянки у дворі житлового будинку [ADDRESS]», копії скарги [PERSON]. та копії відповіді [PERSON]. Також Дніпропетровська міська рада у своєму листі повідомила, що для виконання постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчого листа та для розгляду скарги [PERSON]. від 03.02.2004 року було здійснено виїзну нараду, за висновками якої комітетом земельних відносин міської ради підготовлено проект рішення міської ради «Про приватизацію [PERSON]. земельної ділянки у дворі жилого будинку [ADDRESS]». Зазначене рішення прийняте міською радою 13.07.2005 року № 39/29. На підставі вищезазначеної відповіді постановою Державної виконавчої служби Дніпропетровського обласного управління юстиції від 02.08.2005 року було закрито виконавче провадження по виконавчому листу № 2-882, виданому 16.03.2005 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська. Проте судом встановлено, що на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позивачу було направлено лише рішення міської ради від 13.07.2005 року №36/29 «Про приватизацію [PERSON]. земельної ділянки у дворі житлового будинку [ADDRESS]». Але саму відповідь про розгляд скарги позивачу не отримував. Не міститься копія такої відповіді також в матеріалах виконавчого провадження, що дає підстави суду дійти висновку, що відповідачем по справі не було перевірено належне виконання боржником судового рішення. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадках фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. На підставі викладеного суд доходить висновку, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська не виконано. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 37 зазначеного Закону копія постанови від 02.08.2005 року повинна була бути надіслана сторонам в 3-х денний термін. Проте позивач його по почті не одержав, підтвердження надіслання цієї постанови в матеріалах справи відсутнє. Копія зазначеної постанови була одержана представником позивача лише 21.02.2006 року. За таких обставин суд дійшов висновку про неправомірність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Щодо решти позовних вимог судом встановлено, що 23.02.2006 року позивач звернувся зі скаргою до відповідача з проханням відмінити протиправну постанову від 02.08.2005 року. 02.03.2006 року відповідач виніс постанову, якою розгляд скарги [PERSON] закінчив та відмовив у задоволенні скарги. Проте ані позивачем в позовній заяві, ані представником позивача в судовому засіданні не доведено в чому саме відбулося порушення прав та законних інтересів [PERSON]. внаслідок розгляду його скарги від 23.02.2006 та винесення відповідної постанови за результатами її розгляду від 02.03.2006. Стосовно вимоги позивача про стягнення з державного бюджету моральної шкоди суд доходить висновку, що представником позивача в судовому засіданні також не було доведено заподіяння позивачу моральної шкоди відповідачем, а саме наявність такої шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього у її заподіянні. Не доведено факту приниження честі та гідності, моральних страждань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушення інших прав, нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Суд при цьому зазначає, що обов'язок доказування щодо заподіяння моральної шкоди покладається особисто на позивача, оскільки тільки особа, яка ставить відповідні вимоги, оскільки зазначена шкода носить виключно особистий характер та не може доводитися через представника. З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Не підлягає задоволенню також за висновком суду позовна вимога про зобов'язання відповідача виконати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2005 року, оскільки відповідач по справі не був зазначеним рішенням зобов'язаний вчиняти ті чи інші дії. Виконавча служба є органом, на який Державою покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень та контроль за їх виконанням. З урахуванням сукупності викладених обставин суд доходить висновку, що позов [PERSON]. підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial