Рішення адміністративного суду від 2008-10-21 00:00:00+03

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Частинами 1, 3 статті 4 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 року № 509-ХІІ передбачено, що Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Відповідно до підпункту 2.1.4 п. 2.1. статті 2 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ”№ 2191-ІІІ від 21.12.2000 року податкові органи визнані контролюючими органами стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Отже, вони наділені компетенцією, визначеною підпунктом 2.2.1 пункту 2.2. статті 2 Закону здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати зазначених податків. Таким чином, органи державної податкової служби у відносинах з суб'єктами господарювання, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, являються суб'єктами владних повноважень, які мають право звертатись до адміністративного суду згідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії [NUMBER][PERSON]. 02.08.2004р. був зареєстрований Білогірською районною державною адміністрацією як фізична особа-підприємець (номер запису державної реєстрації [NUMBER] від 02.08.2004 р.). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва” від 28.06.1999 р. № 746/99 (далі -Указ) суб'єкти малого підприємництва -фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Відповідно до поданої заяви від 12.12.2006р. відповідач був зареєстрований на основі Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництві" від 03.07.1998р. №727/98. У абзаці 2 пункту 2 Указу передбачено, що ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва -фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності й не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Згідно рішення 7 сесії білогірської міської ради 5 скликання від 25.12.2006р. "Про ставку єдиного податку для фізичних осіб" з 01.01.2007р. ставка єдиного податку була встановлена для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без права створення юридичної особи, в розмірі, визначеному додатком до рішення. Згідно до абзацу 6 пункту 2 Указу фізичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. У порушення вимог закону, відповідач не здійснював сплату єдиного податку з 20.07.2007 р. по 30.05.2008р. У зв'язку з несплатою відповідачем суми єдиного податку з 20.07.2007 р. по 30.05.2008р. за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 694,47 грн. Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, сторони мають доводити належними та допустимими доказами всі обставини, на які вони посилаються, як в обґрунтування позову, так й заперечуючи його. Разом з тим, відповідач не надав жодного документального доказу в підтвердження факту сплати єдиного податку в період з 20.07.2007 р. по 30.05.2008р. За такими обставинами, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Вступна та резолютивна частина постанови оголошені у судовому засіданні 21.10.2008р., повний текст постанови складений та підписаний 27.10.2008р. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted