Рішення адміністративного суду від 2008-02-05 00:00:00+02

Позивач [PERSON]. звернувся з позовом до Кам'янопотоківської сільської ради та просить скасувати рішення 9 сесії 4 скликання Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 4 липня 2003 року “Про передачу земельної ділянки в приватну власність жителя[ADDRESS][PERSON] площею 0,4385 га” та рішення виконавчого комітету Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 лютого 2005 року за № 4 “Про оформлення права власності житлового будинку[ADDRESS]за [PERSON]та видачу свідоцтва про право власності. Свій позов мотивує тим, що зазначені рішення порушують його права власності на на земельну ділянку та на нерухоме майно у вигляді житлового будинку, оскільки як він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка була власником зазначеної земельної ділянки та житлового будинку. Вважає, що зазначені рішення перешкоджають йому отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав у повному обсязі і суду пояснив, що дійсно він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Звернувшись за отриманням свідоцтва про право на спадщину він дізнався, що житловий будинок, який належав [PERSON]. та земельна ділянка на якій він розташований переданий за рішенням відповідача іншій особі [PERSON]. Вважає зазначені рішення такими, що не відповідають вимогам закону, порушують його права на спадкове майно, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Кам'янопотоківської сільської ради позов не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що дійсно зазначені рішення були прийняті, проте ніяких порушень закону при прийнятті рішень допущено не було, а саме земельна ділянка та житловий будинок, яким користувалась померла їй не належали на праві власності. Тривалий час після смерті [PERSON]. земельна ділянка ніким не використовувалась, а житловий будинок руйнувався, в зв'язку з чим і були прийняті рішення ради про передачу земельної ділянки та будинку у власність [PERSON]., яка мешкала в селі та не мала земельної ділянки та житлового будинку. Третя особа [PERSON]. заперечила проти позову та суду пояснила, що вона проживала на території села Ройове та не мала свого житла та земельної ділянки, вважає, що їй надали земельну ділянку та житловий будинок на законних підставах. Третя особа Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явилися про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Листом від 20.11.2007 року (а.с.44) повідомили, що просять розглянути справу без участі їх представника, щодо заявлених позовних вимог, зазначили, що покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON]. жителька [ADDRESS]заповідала все своє майно де б воно не було і з чого воно б не складалось [PERSON]- позивачу у справі. Заповіт посвідчений секретарем Кам'янопотоківської сільської ради (а.с.7). Даний заповіт внесений до Спадкового реєстру за № 138, про що свідчить витяг із Спадкового реєстру (а.с. 8). Із матеріалів справи (а.с.10, 11) встановлено, Рішенням 9 сесії 4 скликання Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області “Про передачу земельної ділянки у приватну власність жителя [ADDRESS]) у власність [PERSON]. земельну ділянку площею 0,4385 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1885 га., а 25.02.2005 року виконавчий комітет Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняв рішення № 4 від про оформлення права власності на житловий будинок[ADDRESS]” за [PERSON]. на підставі запису в погосподарській книзі. Закон України “Про місцеве самоврядування” (п. 34 ст. 26 ) відносить до виключної компетенції сільської селищної, міської ради вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Із довідки (а.с.27) встановлено, що житловий будинок та господарські будівлі [PERSON]. розташовані на земельній ділянці державного фонду. Із довідки (а.с.28, 29) вбачається що [PERSON]. була мешканцем та зареєстрована в [ADDRESS]. Земельна ділянка 0,45 га нею не приватизована, оскільки вона до своєї смерті не отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації В зв'язку з ненаданням позивачем доказів того, що земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності, суд приходить до висновку, що дана земельна ділянку розташована на території Кам'янопотоківської сільської ради і саме рада відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України уповноважена передавати земельні ділянки у власність громадян та юридичних осіб. Беручи до уваги зазначені обставини суд приходить до переконання, що Рішення 9 сесії 4 скликання Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області “Про передачу земельної ділянки у приватну власність жителя [ADDRESS]) у власність [PERSON]. земельну ділянку площею 0,4385 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства 0,1885 га рішення прийняте відповідачем в межах своєї компетенції відповідно до закону, а тому підстав для його скасування суд не знаходить. Вирішуючи питання щодо правомірності прийняття виконавчим комітетом Кам'янопотоківської сільської ради рішення № 4 від 25.02.2005 року “Про оформлення права власності на житловий будинок[ADDRESS]” суд виходив з наступного. Із довідки (а.с. 63) вбачається, що будинок в[ADDRESS]на засіданні виконавчого комітету від 31.03.2003 року прийнято до комунальної власності. Рішення з даного питання виконавчого комітету Кам'янопотоківської сільської ради та інших документів, які б підтверджували право комунальної власності на даний будинок представником відповідача суду не надано. Із пояснень представника відповідача та матеріалів справи (а.с.27,) встановлено, що у зазначеному будинку до своєї смерті проживала та була в ньому зареєстрована [PERSON]., яка також не мала правовстановлюючих документів на даний будинок, а він значився за нею згідно із записом у погосподарській книзі. Виходячи з цього суд вважає не доведеним факт перебування у комунальній власності Кам'янопотоківської сільської ради житлового будинку по[ADDRESS]на момент прийняття рішення виконавчого комітету про оформлення права власності на зазначений будинок за [PERSON]., тобто на 25.02.2005 року. Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України лише власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Законом України “Про місцеве самоврядування”, а саме п. 30 ст. 26 визначено, що до виключної компетенції сільської селищної міської ради відноситься прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна. Таким чином суд приходить до переконання, що при прийнятті рішення № 4 від 25.02.2005 року “Про оформлення права власності на житловий будинок[ADDRESS]” виконавчий комітет Кам'янопотоківської сільської ради допустив порушення ч.1ст. 317 ст. 203 ЦК України, а саме прийняв рішення про розпорядження майном, яке не перебувало у комунальній власності та крім цього вийшов за межі своїх повноважень, передбачених ст.29 Закону України “Про місцеве самоврядування” прийняв рішення про відчуження майна, що є виключною компетенцією ради. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial