Рішення адміністративного суду від 2008-01-24 00:00:00+02

Управлінням пенсійного фонду України у Шаргородському районі до товариства з обмеженою відповідальністю по шляховому будівництву в агропромисловому комплексі “Райагрошляхбуд”про стягнення заборгованості в сумі 5143.27 грн. Позов мотивовано тим, що товариство з обмеженою відповідальністю по шляховому будівництву в агропромисловому комплексі “Райагрошляхбуд”не сплачувало з страхових внесків до Пенсійного фонду, що є цільовим загальнообов’язковим платежем. Загальний борг підприємства перед Пенсійним фондом становить 5143.27 грн, де внески –3024.16грн.,пеня –73.42 грн., штрафні санкції –2045.69 грн. Відповідачу було надіслано позивачем вимогу про сплату боргу №184. Однак боржник протягом 10-ти робочих днів після отримання вимоги не сплатив зазначену у вимозі суму не оскаржив. За не подачу до управління розрахунку сум страхових внесків за серпень 2007 року, відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України №1058-1У винесено рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу та пені, які відповідачем не оскаржувалась та є узгодженими. В зв’язку з цим, Управління пенсійного фонду України у Шаргородському районі, згідно своїх повноважень, звернулось до суду про стягнення боргу. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити, обґрунтовуючи свої вимоги, обставинами, що викладені в позовній вимозі. Представник відповідача в ні в попереднє, ні в судове засідання не з’явився. Про час і місце попереднього судового засідання, відповідач був повідомлений належним чином –ухвалою суду та повісткою від 29.11.2007р., що підтверджується витягом з судового реєстру відправлених повідомлень. В судове засідання відповідач був повідомлений судовою повісткою, яка направлена була на адресу відповідача. Однак, відповідач заперечень на позовну заяву та повноважного представника у судове засідання не направив. Отже, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи з його участю та реалізації ним права судового захисту, своїх прав та інтересів. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач, який належним чином повідомлений, умисно ухилився від представництва в судовому засіданні. Представником позивача в судовому засіданні заявлено клопотання про розгляд справи без участі відповідача, за наявними матеріалами, так як вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце слухання. На підставі вищенаведеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”від 09.07.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року (далі - Закон № 1058- IV). Ст.15 Закону №1058-1У передбачено, що платники внесків є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, що обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору ( контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру. Товариство з обмеженою відповідальністю по шляховому будівництву в агропромисловому комплексі “Райагрошляхбуд”зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України у Шаргородському районі платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідач, відповідно до Закону № 1058- IV, є страхувальником, яке повинно сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В силу ч. 3 ст. 18 вищевказаного Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Пунктом 6 ч.2 ст.17 Закону України №1058-1У та п. 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року №64/8663 (далі Інструкція) передбачено, що страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Дане товариство зобов'язане на підставі ст.20 Закону України №1058-1У та п.5 Інструкції до 20 числа наступного за звітним щомісяця сплачувати страхові внески. Однак, в порушення п.п.6 п.2 ст. 17 Закону, за яким страхувальник зобовязаний сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, відповідач створив борг зі сплати страхових внесків. Судом встановлено, що борг зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено на підставі картки особового рахунку платника та рахунків сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, поданих відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, за ТОВ залишається непогашений борг по зданих розрахункам страхових внесків, в яких відповідач, з урахуванням норм Закону України №1058-1У, самостійно зазначив суму необхідну до сплати. В силу п.3 ст. 106 вказаного Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки, страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Загальний борг підприємства перед Пенсійним фондом становить 5143.27 грн, де внески –3024.16грн.,пеня –73.42 грн., штрафні санкції –2045.69 грн. Відповідачу було надіслано позивачем вимогу про сплату боргу №184. Однак боржник протягом 10-ти робочих днів після отримання вимоги не сплатив зазначену у вимозі суму не оскаржив. За не подачу до управління розрахунку сум страхових внесків за серпень 2007 року, відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України №1058-1У винесено рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу та пені, які відповідачем не оскаржувались, а тому є узгодженими. В силу ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об‘єктивному дослідженні. Враховуючи, що на день розгляду справи відповідач доказів в спростування позовних вимог не надав, боргу не сплатив, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Виходячи з положень ч. 5 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted