Рішення адміністративного суду від 2008-09-23 00:00:00+03

Позивач, Нововодолазька МДПІ у Харківської області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] несплачену суму фінансових санкцій у розмірі 2712,50 грн. В судовому засіданні представник позивача надав уточнення позовних вимог, де вказує на те, що відповідачем частково сплачено до бюджету суму нарахованих штрафних санкцій в розмірі 150 грн., що підтверджує квитанція № 343 від 15.11.2007 р., на підставі чого він просить суд стягнути з ФОП [PERSON] несплачену суму фінансових санкцій у розмірі 2562,50 грн. Відповідач, Фізична особа - підприємець [PERSON], в судовому засіданні визнала позов у повному обсязі та надала клопотання, в якому просила суд розстрочити виконання судового рішення на одинадцять місяців: першого місяця (жовтня 2008 року) - в сумі 262,50 грн., з листопада 2008 року по серпень 2009 року - в сумі 230 грн. Заявлене клопотання підприємець обґрунтовувала тяжким матеріальним становищем. Представник органу податкової служби в судовому засіданні залишив вирішення цього клопотання на розсуд суду. При розгляді матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області 24.05.1995 р. за [NUMBER] як фізична особа-підприємець, про що свідчить свідоцтво. Також відповідач взятий на облік платника податків в Нововодолазькій Міжрайонній державній податковій інспекції у Харківської області. Відповідно до п.2 та п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року за №510-ХІІ зі змінами та доповненнями, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку та застосовувати до платника податків фінансові санкції, стягувати до бюджетів цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірі, встановлених законами України. Згідно з ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №266/95-ВР, зі змінами внесеними Законом України 21.12.2000р. №2156-ІІІ, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги) здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. 25 вересня 2007 року фахівцями ДПА у Харківській області була здійснена перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності в магазині, що розташований за адресою: Харківська область, смт. Н. Водолага, пл.. Привокзальна, та належить Фізичній особі - підприємцю [PERSON]. Перевіркою встановлено такі порушення: 1. п.п.2.5 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункових операцій без застосування книги обліку розрахункових операцій на суму 8,20 грн.; 2. п.13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: встановлено невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО на суму 474,50 грн. За результатами перевірки було складено акт № 20407558/2310 від 26.09.2007 року. На підставі зазначеного акту начальником Нововодолазької Міжрайонної державної податкової інспекції у Харківської області було прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001242330 від 11.10.2007 року на суму 2712,50 грн. Відповідач скористався правом судового оскарження та звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення № 0001242330 від 11.10.2007 року. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2008 р. було відмовлено в задоволені позову. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сума штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2562,50 грн. на даний момент платником податків до бюджету не сплачена. Відповідно до п. 8 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом. Стягнення несвоєчасно сплачених платниками податків штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” здійснюється виключно у судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду. Згідно з ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття цього судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Відповідно до приписів ч. 4 даної статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання суми заборгованості відповідачем не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, у зв'язку з чим така заява про визнання позову приймається окружним адміністративним судом. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Згідно з ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Дослідивши матеріали справи, розглянувши заявлене клопотання щодо надання відповідачу розстрочення виконання судового рішення та заслухавши думку учасників адміністративного процесу, суд дійшов висновку про задоволення цього клопотання. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: granted