Рішення адміністративного суду від 2008-04-04 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про стягнення з відповідачів різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 3952,00 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач є учасником війни і відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Представник позивача зазначив, що в порушення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 20, ст. 22 Конституції України грошова допомога в 2004-2007 роках була виплачена [PERSON] не в повному обсязі, а саме: у 2004 році не виплачувалась зовсім, у 2005-2006 роках по 50 грн., а у 2007 - 55 гривень. Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року норми Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», які визначають розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня, визнано неконституційними, сума недоплаченої грошової допомоги, на думку позивача, становить 3952 грн. В зв'язку з цим, представник позивача просить стягнути з відповідачів 3952,00 грн. - недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Відповідач 1 - Управління праці та соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації, у судове засідання не з'явився. Надав суду письмові заперечення проти позову. В обґрунтування своїх заперечень посилається на ч.2 ст. 95 Конституції України, п.20 ст.2 Бюджетного кодексу України, Закони України «Про державний бюджет» на 2005, 2006 роки та рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007. Вважає, що позивач отримав щорічну разову грошову допомогу у розмірах, визначених чинним законодавством на дату виплати допомоги. Крім того, зазначає, що позивачем пропущено річний строк для звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.99 КАС України. Просить в задоволенні позову відмовити і справу розглянути без участі представника. Відповідач 2 - Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився. Надав суду заперечення проти позову, в якому одночасно заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника. Свої заперечення проти позову обгрунтовує, посилаючись на ст. 23 Бюджетного кодексу України, Закони України «Про державний бюджет» на 2005, 2006 роки та рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007. Крім того, як і відповідач 1, вважає, що позивач пропустив річний строк для звернення до адміністративного суду з даним позовом. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів на підставі наявних доказів. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником війни, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] (а.с.3), і має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Статтею 171 цього ж Закону передбачено, що щорічна виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюється органами праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки виданої Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації за вих. № 05-Б-106 від 10.01.2008 року (а.с.2), щорічна разова допомога позивачу у 2004 році взагалі не виплачувалась, у 2005-2006 роках останньому було нараховано і виплачено по 50 грн., а у 2007 році - 55 гривень. Статтею 44 Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік» передбачено що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни І групи - 195 гривень, інвалідам війни II групи - 160 гривень, інвалідам війни III групи - 130 гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 195 гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами - 65 гривень. Тобто, для категорії «учасники війни», до якої належить позивач ніяких обмежень законом України «Про державний бюджет України на 2004 рік» - не встановлено. Оскільки мінімальна пенсія за віком у 2004 році становила 92,45 грн., то сума разової грошової допомоги, яка підлягала виплаті позивачу у 2004 році, складала 277,35 грн. Однак, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено, інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу було відомо про невиплату у 2004 році щорічної разової грошової допомоги та про розмір такої допомоги, що йому виплачувалася у 2005-2007 роках. Кодекс адміністративного судочинства набув чинності з 01 вересня 2005 року. До набрання чинності зазначеного Кодексу, позивач міг би звернутися до суду з позовними вимогами за 2004 р. за правилами глави 31-А ЦПК (1963 р.), статтею 2485 якого передбачено двомісячний строк звернення до суду з дня, коли особі стало відомо або їй повинно було стати відомо про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. А тому у задоволенні позовних вимог, що стосуються виплати разової грошової допомоги за 2004 рік слід відмовити у зв'язку з пропущенням строку для звернення до суду. Частиною 2 ст.95 Конституції України, встановлено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України. Згідно ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” у 2005 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень. Статтею 30 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень. Пунктом 18 ст.77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на 2006 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни. Дані норми Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, не змінювались, неконституційними не визнавались, а відтак є чинними і підлягають застосуванню та виконанню відповідно до ст. 68 Конституції України. Відповідно до ст. 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється у розмірі 55 гривень. Пунктом 13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни. Рішенням Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення ст.29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Однак, відповідно до п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України №6/рп-2007 від 09.07.2007 року, положення статті 29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік”, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 09.07.2007 року. Отже, дане рішення не має зворотньої дії в часі і діє з 09.07.2007 року. Таким чином, на момент виплати позивачу разової грошової допомоги в 2007 році норма Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яка встановила розмір такої допомоги в сумі 55 грн., була чинною і підстав для її не виконання відповідачами не було. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки грошова допомога до 5 травня була виплачена позивачу в розмірах, визначених Законами України про державний бюджет, бюджетних асигнувань на виплату такої допомоги в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком законодавчим органом передбачено не було, а повноваження щодо визначення розміру грошової допомоги до 5 травня учасникам війни чи самостійного розпорядження коштами державного бюджету на цілі, не передбачені в ньому, у Управління праці та соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації відсутні, то суд приходить до висновку, що відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За наведених обставин, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення разової грошової допомоги як учаснику війни за 2004-2007 роки до задоволення не підлягають.

Результат розгляду: denied