Рішення адміністративного суду від 2008-07-02 00:00:00+03

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду в Замостянському районі м.Вінниці звернувся [PERSON] просить скасувати рішення про застосування до нього фінансових санкцій. В позовній заяві зазначено, що до позивача Однак позивач не погоджується з позицією відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на заперечення, що долучено до матеріалів справи, та просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши доводи сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Чинним законодавством передбачено включення часу роботи на посаді помічника прокурора до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років, проти чого відповідач не заперечує. Права та обов'язки помічника прокурора, у тому числі з урахуванням роз'яснення поняття "прокурор", яке дається у ст. 56 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, визначені цілим рядом статей цього закон, іншими законами та підзаконними актами, а також нормативними актами, які діяли на час роботи позивача в прокуратурі. Ковальчуком О.В. до матеріалів справи було додано довідку Прокуратури Вінницької області № 11-9/1-536-07 від 14 вересня 2007 року де зазначено, що оскільки позивач був направлений в розпорядження прокуратури Вінницької області на роботу після закінчення вищого юридичного учбового закладу у 1991 році та не мав досвіду роботи за фахом, а тому на виконання відомчих нормативних актів з 01.08.1991 року по 01.08.1992 року він проходив стажування, працюючи на посаді помічника прокурора Замостянського району м. Вінниці, тому у зазначеному вище наказі про призначення, а також трудовій книжці вказано, що позивача було призначено стажистом на посаду помічника прокурора. Однак, згідно наказу по прокуратурі Української РСР № 600 від 17.05.1991 року у прокуратурі Вінницької області на 1991-1992 роки встановлено лише дві штатні посади стажистів, а саме: у прокуратурі м. Вінниці та прокуратурі м. Жмеринки. Тобто у прокуратурі Замостянського району м. Вінниці, у якій працював на посаді помічника прокурора з 01.08.1991 року до 01.08.1992 року, на 1991-1992 роки позивач - не було встановлено жодної посади стажиста. У цій же довідці вказано, що згідно атестаційних документів на помічника прокурора Замостянського району м. Вінниці Ковальчука О.В., затверджених прокурором області 20.07.1992 року, у період з 01.08.1991 року до 01.08.1992 року він підтримував державне обвинувачення у 7 кримінальних справах, давав висновки по 5 цивільних справах, розслідував одну кримінальну справу, розглянув 48 скарг громадян, тобто виконував роботу помічника прокурора. Зі змісту названої довідки, а також приєднаних до позовної заяви копій деяких складених позивачем чи постановлених судом за участю позивача як помічника прокурора процесуальних документів (а.с. 11,12,13-19, 21), вбачається, що позивач працюючи, фактично мав повноваження та повноцінно виконував обов'язки помічника прокурора Замостянського району, тому дані факти є визначальними і породжують право на зарахування часу виконання такої роботи до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання. Згідно частини першої статті 46 Закону України “Про прокуратуру” прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові і моральні якості. Особи, які не мають досвіду практичної роботи за спеціальністю, проходять в органах прокуратури стажування строком до одного року. Порядок стажування визначається Генеральним прокурором України. В узагальненні судової практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам, що було проведено Управлінням законодавства та узагальнення судової практики спільно з Судовою палатою з розгляду справ, пов'язаних зі спорами щодо проходження публічної служби Вищого адміністративного суду України, зазначено що, період роботи на посаді стажиста помічника прокурора та половина строку навчання у вищому навчальному закладі, після навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю правознавство підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років. За таких обставин, відсутні будь-які правові підстави для відмови зарахування на підставі названих вище нормативних актів періоду роботи з 01.08.1991 року до 01.08.1992 року мною на посаді помічника прокурора Замостянського району м. Вінниці до стажу роботи, який дає право на відставку та встановлення щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч.1 цієї статті КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Результат розгляду: granted