Рішення адміністративного суду від 2008-04-18 00:00:00+03

11 лютого 2006 року ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати недійсним запис про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця [PERSON]; визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію платника податків на додану вартість №100044135 від 04.06.2007. В обґрунтування позовних вимог ДПІ зазначила, що відповідач не мав наміру здійснювати самостійну підприємницьку діяльність, за його документами треті особи здійснили державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та проводять самостійну господарську діяльність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце якого належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні судом за клопотанням позивача було допитано свідка - дружину відповідача [PERSON], яка підтвердила, що її чоловік самостійну підприємницьку діяльність не здійснює, крім того її чоловік зловживає алкогольними напоями та не може усвідомлювати свої дії. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець [INFO] про що видано свідоцтво [NUMBER] та присвоєно ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів [NUMBER]. 30.05.2007 відповідач був узятий на облік платника податків, що підтверджується довідкою №3934 від 30.05.2007. При вирішенні спору по суті позовних вимог судом встановив, що стаття 104 Кодексу адміністративного судочинства України наділяє особу, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин правом на звернення до адміністративного суду з позовом. Суб'єкти владних повноважень уповноважені звертатися до суду у випадках, встановлених законом. Стаття 11 Закону України «Про державну податкову службу України», пункт 17, надає право головам державних податкових адміністрацій і начальникам державних податкових інспекцій та їх заступникам звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Таким чином, право на звернення органів ДПІ про визнання недійсними установчих документів суб'єктів господарювання не передбачено чинним законодавством України, оскільки Закон України «Про підприємництво» та Закон України «Про підприємства в Україні» втратили чинність, а зі ст. 58 Господарського кодексу України вилучено п.15, який таке право надавав. Щодо позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію платника податку - Законом України «Про державне податкову службу в Україні» також не передбачено право податкового органу звертатися з відповідним позовом до суду. Проте податковим законодавством передбачено випадки, підстави та порядок анулювання свідоцтва платника податку. З огляду на вищевикладене суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied