Рішення адміністративного суду від 2008-07-17 00:00:00+03

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Углянської сільської ради про скасування рішення посадової особи органу місцевого самоврядування , поновлення на роботі та стягнення коштів. В позовній заяві зазначила , що в Углянській сільраді вона прийнята на роботу спеціалістом 1 категорії - головним бухгалтером з 16 січня 2004 року. Після обрання сільським головою Рошко В.М. останній заявив, що зробить все, щоб звільнити її з роботи, якщо вона не звільниться сама і в 2007 році безпідставно притягнув її до дисциплінарної відповідальності - оголосив їй три догани, одна з яких була скасована судом. У березні 2008 року працівниками КРВ в Тячівському районі була проведена перевірка додержання бюджетного законодавства Управлінням Пенсійного фонду в Тячівському районі і за наслідками цієї перевірки було складено Акт перевірки, за яким вона неналежно виконуючи свої службові обов'язки у листопаді 2007 року надала довідку УПФ в Тячівському районі про заробітну плату колишнього сільського голови [PERSON] за травень 2007 року, в той час як премію нараховану за травень виплачено лише у вересні 2007 року і нібито у довідку вона повинна була включати лише заробітну плату та премію , які були виплачені в травні 2007 року у абсолютних розмірах. Цей Акт перевірки був направлений в прокуратуру Тячівського району і прокуратурою району 14 квітня 2008 року було порушено дисциплінарне провадження проти неї та постанову про порушення дисциплінарного провадження направлено на розгляд Углянському сільському голові Рошко В.М., який 18 квітня 2008 року , не прийнявши до уваги її пояснення, безпідставно, незважаючи на те, що вона перебувала на лікуванні, виніс розпорядження № 8 від 18 квітня 2008 року «Про виконавську дисципліну», яким наказав звільнити її з посади головного бухгалтера сільради за невідповідність займаній посаді і виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації по ст. 40 п. 2 КЗпП України мотивуючи дане рішення раніше безпідставно винесеними ним же розпорядженнями № 31 від 05.07.2007 року, № 40 від 26.09.2007 року, яке скасоване судом, № 48 від 13.11.2007 року про винесення їй догани по кожному з них. Звільнення вважає незаконним, оскільки із тексту п. 6 Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 року «Про впорядкування структури та умов оплати праці керівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та тексту Постанови КМУ № 700 від 12.05.2007 року, на який посилаються в цьому Акті працівники КРВ в Тячівському районі, такого висновку не можна зробити, оскільки в цих нормативних документах взагалі не має опису порядку включення заробітної плати в довідку про заробітну плату службовим особам органів місцевого самоврядування в абсолютних розмірах, а також не має терміну - «абсолютний розмір». Колишній сільський голова [PERSON] звернувся в сільраду до сільського голови Рошко В.М. за довідкою про заробітну плату в листопаді 2007 року у зв'язку із виникненням права на перерахунок пенсії, але Рошко В.М. відмовив у видачі довідки і лише на письмовий запит прокуратури району в інтересах [PERSON] така довідка була підготована і підписана Рошком В.М. та нею і видана [PERSON], хоча право на перерахунок пенсії виникло в кожного пенсіонера-держслужбовця з травня 2007 року. Рішення про нарахування за травень 2007 року і виплату премії сільському голові було прийнято розпорядженням сільського голови і проведено виплату бухгалтерією у вересні 2007 року самому Рошко В.М. , а у листопаді 2007 року бухгалтерією видано пенсіонеру [PERSON] довідку про заробітну плату, встановлену на травень 2007 року діючому голові, з урахуванням вислуги років [PERSON]. Працівники КРВ в Тячівському районі не взяли до уваги те, що в частині перерахунку пенсії колишнім працівникам органів місцевого самоврядування, необхідно керуватися Постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865, якою передбачено, що у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів здійснюється перерахунок пенсії на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати , яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, тобто станом на травень 2007 року, а премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою у тому державному органі, звідки вийшла особа на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, тобто станом на травень 2007 року. З 17 квітня по 6 травня 2008 року вона перебувала на лікуванні. Пояснення вона надавала безпосередньо сільському голові Рошко В.М., який не маючи відповідної освіти в бухгалтерському обліку, однак оцінив її фаховий рівень, встановив його невідповідність займаній посаді і виконуваній роботі, визначив її кваліфікацію недостатньою, маючи упереджене ставлення до неї та скориставшись неправильними на її думку висновками працівників КРВ в Тячівському районі, які не можуть вважатися її грубим порушенням трудової дисципліни. В її функціональні обов'язки не входило нарахування заробітної плати, ці обов'язки виконувались бухгалтером. А тому вважає, що при звільненні її з роботи до неї застосовано стягнення не за трудову дисципліну, яку вона не порушила, а застосоване Рошко В.М. безпідставно і упереджено, з особистих мотивів. Крім того, вона як спеціаліст І категорії являється державним службовцем сьомої категорії і на неї поширюється вимога щодо проведення атестації атестаційною комісією, яка і уповноважена визначити відповідність займаній посаді. Таким чином сільський голова привласнив собі повноваження колективного органу. Через звільнення за невідповідність займаній посаді і виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, вона не може знайти відповідної роботи за фахом, оскільки таке звільнення є дискредитацією, вона і її сім'я перебувають у стресовому стані, без засобів до існування, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і ці обставини вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, і це спричинило їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000 гривень. Контрольно-ревізійний відділ розглянув її звернення, але відмовив у перегляді вказаного акта ревізії та у видачі їй копії акта , а тому це рішення оскаржено до окружного адміністративного суду. Просить скасувати розпорядження Углянського сільського голови № 8 від 18.04.2008 року про звільнення її з посади головного бухгалтера та поновити її на роботі в Углянській сільській раді головним бухгалтером. Стягнути з Углянської сільської ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 травня 2008 року до дня поновлення на роботі. Стягнути з Углянської сільської ради на її користь моральну шкоду в сумі 3000 гривень. Позивачка і її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що ніякого упередженого ставлення до позивачки з його боку немає. Вона неналежно виконувала свої службові обов'язки , про що свідчать акти перевірок заінтересованих служб , внаслідок чого їй оголошувалися догани. Її звільнення проведено на підставі постанови прокурора Тячівського району про порушення дисциплінарного провадження. Про це є також відповідне рішення виконкому Углянської сільської ради. В день звільнення вона була на роботі , про що свідчить її письмове пояснення та особистий підпис в книзі обліку виходу на роботу. Атестація щодо позивачки не проводилася у зв'язку з великим обсягом роботи. Перебування позивачки на посаді створило напружену психологічну ситуацію в колективі , наявні нарікання на роботу позивачки з боку громадян. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що позивачка перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 20 січня 2004 року , являлася посадовою особою органу місцевого самоврядування і займала посаду спеціаліста 1 категорії - головного бухгалтера Углянської сільської ради. Постановою прокурора Тячівського району від 14.04.2008 року порушено дисциплінарне провадження відносно головного бухгалтера Углянської сільської ради [PERSON] за те , що , як зазначено в мотивувальній частині постанови , працівниками Контрольно-ревізійного відділу в Тячівському районі проведено перевірку додержання бюджетного законодавства Углянською сільською радою і встановлено , що головний бухгалтер Углянської сільської ради [PERSON], неналежно виконуючи свої службові обов'язки , в порушення п. 6 постанови КМ України № 268 від 09.03.2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці керівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» , із змінами , внесеними постановою КМ України № 700 від 12.05.2007 року, у листопаді 2007 року надала довідку Управлінню Пенсійного фонду України в Тячівському районі про заробітну плату колишнього сільського голови [PERSON] за травень 2007 року для перерахунку пенсії , в яку незаконно включено премію за травень 2007 року , в той час як премію за даний місяць виплачено лише у вересні 2007 року , а в дану довідку повинна включатися премія , виплачена в травні минулого року в абсолютних розмірах. Дана постанова для розгляду та прийняття рішення направлена Углянському сільському голові. Згідно до розпорядження Углянського сільського голови № 8 від 18 квітня 2008 року «Про виконавську дисципліну» позивачку звільнено з посади головного бухгалтера Углянської сільської ради за невідповідність займаній посаді і виконуваній за посадою роботі внаслідок недостатньої кваліфікації по ст. 40 п. 2 КЗпП України. Дане рішення мотивовано тим , що позивачка мала постійні зауваження , зазначені у розпорядженнях № 31 від 05.07.2007 року, № 40 від 26.09.2007 року, № 48 від 13.11.2007 року про винесення їй догани , які до уваги не брала. У відповідності до ст. 1 Закону України « Про службу в органах місцевого самоврядування « служба в органах місцевого самоврядування - це професійна , на постійній основі діяльність громадян України , які займають посади в органах місцевого самоврядування , що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади , наданих законом. Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування , згідно до ст. 7 цього Закону, визначається Конституцією України та законами України. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей , передбачених цим Законом. Порядок і строки накладення дисциплінарного стягнення врегульовано главою 10 КзПп України. Зокрема , згідно до ст. 147 КзПп України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана , звільнення. А згідно до ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку , але не пізніше одного місяця з дня його виявлення , не рахуючи часу звільнення його від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування у відпустці. За змістом ст.149 КзПп України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і при обранні виду стягнення повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду , обставини , за яких вчинено проступок , і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі ( розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як встановлено в судовому засіданні , позивачка звільнена з роботи на підставі ст.. 40 ч.1 п.2 КзПп України. За змістом цієї норми трудовий договір , укладений на невизначений строк , може бути розірваний у випадку виявлення невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я , які перешкоджають продовженню цієї роботи. Згідно ч.2 цієї статті звільнення з цих підстав допускається , якщо неможливо перевести працівника , за його згодою , на іншу роботу. Застосовуючи дану норму закону відповідач у оскаржуваному розпорядженні послався виключно на постанову прокурора Тячівського району від 14.04.2008 року , у якій зазначено про неналежне виконання позивачкою службових обов'язків по конкретному факту та раніше накладені на позивачку дисциплінарні стягнення за порушення трудової дисципліни , та жодним чином не мотивовано виявлення невідповідності позивачки займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації. При цьому відповідачем не враховано , що підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування визначені ст. 20 Закону України « Про службу в органах місцевого самоврядування « , де зазначено , що крім загальних підстав , передбачених КзПп України , служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку , визначених Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні « , цим та іншими законами України. А статтею 17 цього Закону визначено , що з метою оцінки ділових та професійних якостей , а також кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування , проводиться атестація. Доводи представника відповідача з цього приводу про те , що атестація щодо позивачки не проводилася у зв'язку з великим обсягом роботи та що перебування позивачки на посаді створило напружену психологічну ситуацію в колективі суд в даному випадку вважає безпідставними. Згідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав , свобод та інтересів. А згідно до ст.. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень , дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем в даній справі належними і допустимими доказами не доведено правомірність свого рішення при звільненні позивачки з роботи на підставі ст.. 40 ч.1 п.2 КзПп України. При цьому суд бере до уваги доводи позивачки про упередженість до неї з боку відповідача , оскільки це стверджено змістом попередніх розпоряджень сільського голови № 40 від 26.09.2007 року, №16 від 03.07.2006 року , в яких її попереджено про звільнення з роботи уразі незначного порушення трудової дисципліни , що не передбачено діючим законодавством. Враховуючи наведене , суд вважає , що вимоги позивачки щодо визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення відповідача та поновлення її на роботі є підставними і в судовому засіданні доведені та підлягають до задоволення. Згідно до ст. 235 КзПп України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган , який розглядає трудовий спір , одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Беручи до уваги наведене , суд вважає , що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток позивачки за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2008 року по 17 липня 2008 року , тобто за три місяці , із розрахунку середньомісячної заробітної плати 1591 гривень 16 копійок , всього на суму 4773.48 гривень. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди , суд враховує , що згідно до ст. 237-1 КзПп України відшкодування моральної шкоди провадиться власником або уповноваженим ним органом у разі порушення законних прав працівника , що призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В поданій позовній заяві позивачкою в цій частині наведено загальні підстави для відшкодування моральної шкоди і не наведено жодних належних і допустимих доказів щодо наявності такої шкоди і обґрунтування її в грошовому виразі , що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Результат розгляду: partial