Рішення адміністративного суду від 2008-05-19 00:00:00+03

Прокурор м. Вінниці в інтересах держави -Міністерства транспорту та зв'язку України в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті та її структурного підрозділу - територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення коштів в сумі 1700 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні прокуратурою перевірки територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області встановлено факт несплати суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON]санкції, накладеної постановою №032110 від 17.09.2007 року за порушення законодавства про автомобільний транспорт в розмірі 1700 гривень. Представник прокуратури в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином. Заслухавши думку представника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті щодо можливості розгляду справи без відповідача, суд прийшов до висновку, що ним вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про день та час розгляду справи, тому ухвалив справу розглядати за даною явкою. Вислухавши пояснення представника Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2007 року державними інспекторами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області було здійснено перевірку транспортного засобу “ВАЗ 2107”, номерний знак [NUMBER]. Перевіркою встановлено порушення, а саме: “надав послуги з перевезення пасажирів на таксі (автомобіль обладнаний розпізнавальним ліхтарем) без ліцензійної картки”. За наслідками перевірки було складено акт №039575 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. 17.09.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №032110 про застосування до [PERSON] фінансових санкцій в сумі 1700 гривень за порушення вимог ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”. Суду доказів про погашення суми заборгованості в розмірі 1700 гривень надано не було. Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт” автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, для водія, що здійснює перевезення пасажирів на таксі передбачена обов'язкова наявність ліцензійної картки. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України “Про автомобільний транспорт”за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки передбачено штрафні санкції. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доцільність задоволення даного позову повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи розміри ставок державного мита, закріплені ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року за №7-93 (із позовних заяв -1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), суд вважає за доцільне стягнути з відповідача до державного бюджету державне мито в розмірі 51 гривень.

Результат розгляду: granted