Рішення адміністративного суду від 2008-07-16 00:00:00+03

[PERSON] як інвалідом війни І групи, заявлено адміністративний позов до управління праці та соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради Волинської області, про визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради, Ковельського управління державного казначейства Головного управління державного казначейства України у Волинській області та зобов'язання здійснити перерахунок і доплату разової щорічної допомоги за 2007 рік відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на суму 3650 грн. 60 коп., посилаючись на те, що відповідно до положень названого закону він має право на щорічне одержання до 05 травня разової грошової допомоги в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак до 05 травня 2007 року йому виплачена щорічна разова грошова допомога в розмірі 450 грн., у зв'язку з тим, що Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік" дія ст. 12 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зупинена і встановлено до виплати фіксований розмір даної допомоги для інвалідів війни І групи - 450 грн. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року ст. 29 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" визнано неконституційною, тому він вважає, що має право на одержання недоплаченої одноразової допомоги в сумі 3650 грн. 60 коп. Згідно з ухвалою суду від 26.05.2008 року проведено заміну неналежного відповідача Управління праці та соціального захисту населення Ковельської міської ради, Ковельського управління державного казначейства Головного управління державного казначейства України у Волинській області на належного та залучено до участі у справі в якості відповідачів Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України. Позивач [PERSON]. у відкрите судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Представник Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ковельської ради в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, з урахуванням заперечення, долученого до матеріалів справи. Представник Ковельського управління Державного казначейства України у Волинській області в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, подала суду заперечення проти позову. Представник Державного казначейства України в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення додане до матеріалів справи. Представник Міністерства фінансів України в судове засідання не з'явився, подав суду письмове заперечення проти позову, позовні вимоги не визнав. Представник Міністерства праці та соціальної політики України в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, та з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини . Згідно зі ст.ст. 21, 22 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними, в при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зупинення дії положення законів , якими визначено права та обов'язки громадян їх зміст та обсяг є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках , передбачених Основним Законом України . Встановлення окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист , тому відповідно до ч. 6 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватись органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Згідно з посвідченням серії [NUMBER], виданого Ковельським управлінням соціального захисту населення, позивач [PERSON] є інвалідом війни І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни / а.с. 3/. Згідно зі ч. 4 ст. 13 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічно до 05 травня інвалідам війни І групи виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком на 2007 рік встановлена відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність та згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" складає 410 грн. 06 коп., тому розмір щорічної разової грошової допомоги до 05 травня для учасника бойових дій мав становити 4100 грн. 60 коп. (410,06х10=4100, 60). Проте згідно зі ст. 29 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007" дія статті 12 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зупинена та встановлено до виплати фіксований розмір допомоги для інвалідів війни І групи - 450 грн., яку позивач згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ковельської міської ради № 42/6 від 16.04.2008 року отримав своєчасно / а.с. 5 /. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними встановлені ст. 29 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" обмеження гарантій ветеранів війни стосовно отримання ними разової грошової допомоги до 5 травня. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в сумі 3650 ( 4100, 60- 450=3650, 60) грн. 60 коп. Відповідно до ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків пенсіонерам за місцем отримання пенсії. В судовому засіданні встановлено, що в даному випадку відповідальність за виконання Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня покладено на Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ковельської міської ради . Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ковельської міської ради виплатити суму недоплаченої разової грошової допомоги підлягає задоволенню, в задоволені позову до Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Ковельського управління Державного казначейства України у Волинській області - слід відмовити.

Результат розгляду: partial