Рішення адміністративного суду від 2008-01-23 00:00:00+02

Державною податковою інспекцією у Оболонському районі м. Києва проведена документальна невиїзна перевірка дотримання вимог податкового та валютного законодавства СПД - фізичної особи [PERSON]. за період з 20.10.2005р. по 31.03.2006р., за результатами якої складено акт від 17.05.2007 року за № 380/17-4-1964908492 та винесено податкове повідомлення -рішення № 0004231704/0 на загальну суму 174 499,99 грн.. з яких 116 333,33 грн. -основного платежу та 58 166,66 грн. -штрафних (фінансових) санкцій. Позивач не погодився з вказаним податковим повідомлення -рішенням та в порядку передбаченому п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 20.12.2000 р. № 2181-ІІІ, оскаржив його 01.06.2007 р. до ДПІ у Оболонському районі м. Києва. Рішенням ДПІ у Оболонському районі м. Києва про результати розгляду первинної скарги від 23.07.2007 р. № 5485/Р/25-009 скарга СПД -фізичної особи [PERSON]. залишена без задоволення, скаржнику було збільшено розмір фінансової санкції на 680,00 грн. та винесено нове податкове повідомлення -рішення від 23.07.2007 р. № 0004231704/1 на загальну суму 175 179,99 грн., з яких 116 333,33 грн. -основного платежу, 58 846,66 грн. -штрафних (фінансових) санкцій. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. Щодо порушення направлення рішення про розгляд скарги позивача Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа [PERSON]оскаржив до ДПІ у Оболонському районі м. Києва податкове повідомлення - рішення 17.05.2007 року за № 0004231704/0 на суму 174499,99 грн. Рішення про результати розгляду даної скарги він не отримав. Позивач вважає, що відповідач порушив вимоги п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та «Положення про порядок розгляду скарг платників податків органами держаної податкової служби», затвердженого наказом ДПА України від 11.12.1996 р. № 29 щодо порядку розгляду скарги платника податків. Щодо неправомірності прийняття податкового повідомлення -рішення про донарахування податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій Позивач вважає, що відповідач при прийнятті даного податкового повідомлення -рішення не взяв до уваги положення Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 р. № 727/98 щодо суб'єктів малого підприємництва, які сплачують єдиний податок та не є платниками інших податків, зокрема податку на додану вартість. Відповідач з даними твердженнями позивача не погоджується виходячи з наступного. При розгляді скарги позивача від 01.06.2007 р. відповідачем ДПІ у Оболонському районі м. Києва були дотримані всі вимоги ст.. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та «Положення про порядок розгляду скарг платників податків органами держаної податкової служби», затвердженого наказом ДПА України від 11.12.1996 р. № 29 щодо порядку розгляду скарги СПД -фізичної особи [PERSON]. Рішення про продовження терміну розгляду скарги від 07.06.2007 року за № 4365/Р/25-007 та рішення про результати розгляду первинної скарги від 23.07.2007 р. № 5485/Р/25-009 були направлені позивачу, що підтверджується поштовими відправленнями. Щодо перевищення меж своєї компетенції та порушення чинного законодавства при прийнятті спірного податкового повідомлення -рішення відповідач зазначає наступне. Позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування. Відповідно до ст.. 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»від 03.07.1998 р. № 727/98, передбачено, що у разі порушення вимог, установлених ст. 1 Указу ( обсяг виручки від реалізації товарів ( робіт, послуг ) за рік не повинен перевищити 500 тис. грн. ) платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Згідно з п.п.2.3.1 п.2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями, обов'язковій реєстрації як платник ПДВ підлягає особа у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість. З моменту перевищення обсягів виручки від реалізації продукції понад 500 тис. грн., та разом з тим перевищення 300 тис. грн., (без урахування податку на додану вартість) протягом останніх дванадцяти календарних місяців СПД ФО [PERSON]повинен був зареєструватися платником податку на додану вартість. Але в порушення підпункту 2.3.1 п. 2.3 ст. 2 цього Закону, позивач не зареєструвався. Тому, на думку відповідача, ним було правомірно донараховано податок на додану вартість та штрафні санкції. З висновками, викладеними акті перевірки, суд погоджується з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджуючись з податковим повідомленням -рішенням, подав скаргу про перегляд податкового повідомлення - рішення до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва. Відповідачем 07.06.2007 року за № 4365/Р/25-007 було прийнято рішення про продовження строку розгляду первинної скарги до 30.07.2007 року та направлено позивачу (докази направлення в матеріалах справи). Однак, вказаний лист був повернутий відповідачу, про що свідчить відмітка на конверті. Відповідачем 23.07.2007 року за № 5485/Р/25-009 було прийнято рішення про результати розгляду скарги СПД - фізичної особи [PERSON]., яким збільшено розмір штрафної санкції за не подачу декларації з вересня по грудень 2006 року у розмірі 680, 00 грн. Рішення про результати розгляду скарги СПД - фізичної особи [PERSON]. 23.07.2007 року направлено поштою з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у скарзі. Однак, вказаний лист також був повернутий відповідачу, про що свідчить відмітка на конверті. Згідно з абз. 11 п. 10 «Положення про порядок розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби»(затвердженого наказом ДПА України від 11.12.1996р. №29 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 18.12.1996. за №723/1748, із змінами і доповненнями), рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі - платнику податків, якщо його вручено особисто такій фізичній особі або уповноваженій нею особі чи надіслано поштою з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною фізичною особою - платником податків у скарзі (заяві) як адреса, на яку необхідно надіслати рішення (відповідь) на скаргу (заяву). За результатами розгляду скарги винесено та направлено податкове повідомлення -рішення від 23.07.2007 року за № 0004231704 /1 на суму 175179,99 грн. СПД -фізична особа [PERSON]. у III кварталі 2006 року перевищив обсяг виручки 500 тис. грн., передбачений для суб'єктів господарювання, які обрали спрощену систему оподаткування, а саме обсяг виручки від реалізації продукції у III кв. 2006 року становить 1070297,87 грн. (відповідно до виписок банку за липень, серпень 2006 року): виписка за 27.07.2006р. -197505,00 грн. виписка за 02.08.2006р. - 133600,00 грн. виписка за 07.08.2006р. - 148500,00 грн. виписка за 08.08.2006р. - 67350,59 грн. виписка за 18.08.2006р. - 50000,00 грн. виписка за 23.08.2006р. - 99112,00 грн. Статтею 5 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (зі змінами та доповненнями) (надалі Указ № 727/98) передбачено, що у разі порушення вимог, установлених ст. 1 Указу (обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за рік не повинен перевищити 500 тис. грн., платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Згідно ст. 5 Указу СПД -фізична особа. [PERSON]. здав свідоцтво про сплату єдиного податку та перейшов на загальну систему оподаткування з IV кварталу 2006 року. Відповідно до п.п.2.3.1 п.2.3 ст. 2 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997р. із змінами та доповненнями (далі Закон № 168/97-ВР), обов'язковій реєстрації як платник ПДВ підлягає особа у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість. З моменту перевищення обсягів виручки від реалізації продукції понад 500 тис. грн., та разом з тим перевищення 300 тис. грн., (без урахування податку на додану вартість) протягом останніх дванадцяти календарних місяців СПД ФО [PERSON]повинен був зареєструватися платником податку на додану вартість . Отже, в порушення п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону № 168/97-ВР, позивач СГД ФО [PERSON]платником податку на додану вартість не зареєструвався. Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону № 168/97-ВР, особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Також, в порушення п.п. 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 -III від 21.12.2000 р. із змінами та доповненнями, за вересень 2006 року СПД ФО [PERSON]. податкову декларацію з податку на додану вартість до ДПІ Оболонського району не подав. Відповідачем було встановлено заниження податку на додану вартість у сумі, в т.ч. по періодам (відповідно до виписок банку за вересень місяць 2006 року), а саме: виписка за 01.09.2006р. - 90000,00 грн. виписка за 08.09.2006р. - 210000,00 грн. виписка за 15.09.2006р. - 228000,00 грн. виписка за 29.09.2006р. - 170000,00 грн. Сума виручки позивача за реалізацію товару за вересень 2006 року склала 698000,00 грн. Таким чином, базою оподаткування та об'єктом оподаткування податку на додану вартість відповідно до статті 4 та ст. З Закону України "Про податок на додану вартість", є об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю); база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). Сума виручки від товарів СПД [PERSON]. становить 698 000,00 грн., податкові зобов'язання за вересень 2006р. складають -116 333,33 грн. Згідно з п.п. 7.3.1. п.7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку. В порушення пп.. 7.3.1 п. 7.3. ст.7 Закону №168/97-ВР, встановлено заниження податкового зобов'язання за вересень 2006 року на загальну суму 698000,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 116 333,33 грн. При визначенні податкового зобов'язання, на підставі первинних документів наданих приватним підприємцем (банківських виписок, тощо), встановлено заниження податкового зобов'язання при реалізації товару за вересень 2006 року склало 116 333,33 грн. Таким чином, позивач згідно п.9.4 ст. 9 Закону № 168/97-ВР, не має права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Суд не вбачає в діях відповідача ДПІ у Оболонському районі м. Києва порушень чинного законодавства при винесенні оспорюваних податкових повідомлень -рішень. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв податкове повідомлення -рішення, яке відповідає чинному законодавству України. Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. Позивач не надав суду належних доказів щодо правомірності заявлених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене та

Результат розгляду: denied