Рішення адміністративного суду від 2009-09-29 00:00:00+03

Державною податковою адміністрацією у Київській області було проведено перевірку господарської одиниці -газозаправної станції, розташованої в с. П.Борщагівка по вул. Леніна, 2-А Київської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГазАвто», щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. За результатами перевірки складено Акт № 002237 від 05.08.2008 р. Перевіркою встановлено порушення п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме не оприбуткування готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій № 265300370003, - не здійснено облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскального звітного чека № 1106 від 04.08.2008 р. на суму 1420,00 грн. На підставі Акта перевірки № 002237 від 05.08.2008 р. Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва винесла рішення № 0003932340 від 10 вересня 2008 року, яким до позивача за вчинене порушення застосувала штрафні (фінансові) санкції на суму 7100,00 грн. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржував його у адміністративному порядку. Проте, скарги позивача залишені без задоволення, а рішення ДПІ у Дніпровському районі м. Києва № 0003932340 від 10 вересня 2008 року без змін. Звертаючись до суду, позивач вказував на те, що висновки перевірки не відповідають діючому законодавству та фактичним обставинам справи, а тому, прийняте на підставі цих висновків рішення про застосування штрафних санкцій просив визнати протиправним та скасувати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95 від 06.07.1995 р. передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. Пунктом 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637, на суб'єктів господарювання покладено обов'язок щодо оприбуткування готівки, - вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно ( у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Відповідно до глави 4 Положення, оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги є здійснення обліку готівки в повній сумі їх фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Відповідно до п. 4.2 Положення усі надходження і видача готівки в національній валюті мають відображатись у касовій книзі. У судовому засіданні позивачем не спростовано той факт, що операція з готівковими коштами на суму 1420,00 грн. відповідно до фіскального звітного чеку № 1106 від 04.08.2008 року, не була відображена належним чином у книзі розрахункових операцій №265300370003. Наявність роздрукованого фіскального чеку, що підтверджує отримання готівки, не є підтвердженням оприбуткування готівки в касі підприємства без відображення такої операції у встановленому нормативними документами порядку у книзі розрахункових операцій. Відповідно до Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»№ 436/95 від 12.06.1995 р. щодо порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами -громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки -у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми. Таким чином, застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій у розмірі 7100,00 грн., суд вважає правомірним та таким, що відповідає нормам діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення. Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є не обґрунтований та такий, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки свідки до участі у справі не залучались і експертизи не проводились, витрати, які підлягають стягненню з позивача -відсутні.

Результат розгляду: denied