Рішення адміністративного суду від 2008-04-11 00:00:00+03

Позивачі звернулися до суду з позовними заявами про те, що вони мають статус дітей війни і мають право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» п.12 ст.71 було призупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині виплати щомісячної доплати до пенсії. ) 9 липня 2007 року рішенням Конституційного Суду України №6-рп-2007 (справа №1-29/2007) було визнано положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» неконституційним. Таким чином, починаючи з 09 липня 2007 року відповідач зобов'язаний був здійснити перерахування пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного суду України розмір виплати їм пенсій. Але відповідач в порушення ч.5 ст.124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, ігнорує зазначене рішення Конституційного суду України. Бездіяльність відповідача грубо порушує конституційні права і свободи позивачів, позбавляє їх законного права на отримання перерахованих пенсій, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача. Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом. Враховуючи вищевикладене позивачі просять суд визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду України в Борзнянському районі здійснити перерахування пенсій та забезпечити їх виплату відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року за №6-рп-2007. (справа №1-29/2007). В судовому засіданні позивач [PERSON]. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилася. В своїй заяві просить розглянути справу у її відсутність і заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заявлений позов не визнала і при цьому пояснила, що дійсно відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачі мають право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі не має програмного забезпечення для здійснення відповідного перерахунку пенсій та не має коштів на виплату підвищень у вказаному розмірі. У 2008 році, на підставі Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» підвищення отримають всі діти війни в розмірі 10% прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб, дана виплата вже почалася з 1 квітня 2008 року. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-1 від 18.11.2004 року встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 6 вказаного Закону визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. При цьому ст.3 цього Закону передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. В судовому засіданні встановлено, що позивачі на підставі посвідчень, виданих відділом соціального захисту населення Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області являються пенсіонерами, їм призначена пенсія за віком, вони відносяться до категорії «діти війни», про що в посвідченнях є відповідна відмітка. У зв'язку з цим на позивачів поширюється дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», і вони мають право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст..111 цього ж Закону, за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від 09.07.2007 року у справі №1-29/2007 р. Визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі і п.12 ст.71, яким зупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 цього ж Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідне рішення Конституційного суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України: «Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність». Згідно ч.2 ст.19 Конституції України:органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.22 Конституції України: при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області в судовому засіданні не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення Конституційного Суду України №6-рп-2007 від 09.07.2007 року. Також судом не може бути прийнято до уваги та враховано як підставу не нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсії посилання відповідача та той факт, що питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», має бути визначено у законодавчому порядку шляхом внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 8 КАС України визначено, що забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечності чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Факт відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», не може бути підставою для позбавлення позивачів визначених державою соціальних гарантій та підтримки як дітей війни. Ст.9 КАС України визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted