Рішення адміністративного суду від 2008-11-05 00:00:00+02

Позивач в порядку адміністративного судочинства оскаржує дії відповідача щодо винесення постанови від 28.04.2008р. про накладання стосовно нього штрафу в розмірі 850 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Конотопського міського суду Сумської області від 07.09.2007р. про зобов'язання нарахувати і виплатити [PERSON] грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 31.05.2005р. по 27.09.2005р. в сумі 2737,10 грн., та ставить питання про її скасування, посилаючись на те, що виконати вказане рішення неможливо, оскільки у їх кошторисі доходів та видатків коштів на такі виплати не передбачено, щодо зобов'язання надати довідку про грошове утримання [PERSON]. за період з 31.01.2004р. по 31.01.06р., позивач посилається на те, що вони позбавлені були такої можливості, в зв'язку з тим, що стягувачка проходила в цей період часу військову службу у в/ч А- 2356 м. Конотоп, та данні стосовно її грошового забезпечення за цей час у них відсутні. Одночас, позивачем ставиться питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в зв”язку з несвоєчасністю отримання оскаржуваної постанови. Сторони в судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, що на думку суду можливо на підставі наявних доказів у справі, відповідно до ст. 128 КАСУ. Дослідивши докази, суд приходить висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. Встановлено, що 07.09.2007р. Конотопським міським судом Сумської області винесено рішення про зобов'язання військової частини А- 4104 нарахувати і виплатити [PERSON] грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 31.05.2005р. по 27.09.2005р. в сумі 2737,10 грн. На виконання цього рішення Конотопським міським судом Сумської області виданий 07.09.2007р. виконавчий лист № 2а-86 та направлений на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, по якому 02.11.2007р. останнім відкрито виконавче провадження і в межах виконання якого 19.11.07 позивачеві вручено зобов'язання виконати вищезазначене рішення суду. 23.11.07 військовою частиною А-4104 відповідачеві надана довідка про грошове забезпечення [PERSON]. за період з 10 жовтня 2005 р. по 31 січня 2006 року. Згідно акту державного виконавця від 08.12.07р., начальник фінансово-економісної служби військової частини А-4104 повідомив, що [PERSON]. проходила службу у в/ч А-4104 з 10.10.05р. по 31.01.06р. та надати довідку про грошове забезпечення за період до 10.10.2005р. і його виплати військова частина А-4104 не має можливості, так як [PERSON]. В цей час проходила службу у в/ч А 2356 м. Конотоп.. 11.12.07р. відповідачем до Конотопського міського суду Сумської області надіслана заява про зміну способу та порядку виконання, виданого ним виконавчого листа № 2а-86 від 07.09.07р., в зв”язку з чим, зазначене виконавче провадження зупинено провадженням на підставі п. 1 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження". 18.03.08р. до відповідача з Конотопського міського суду Сумської області надійшла копія ухвали про відмову у задоволенні заяви державного виконавця про заміну способу та порядку виконання рішення суду. 20.03.08р. зазначене виконавче провадження поновлено та надіслано зобов'язання командиру військової частини А- 4104 про виконання вищезазначеного рішення суду в строк до 8 квітня 2008 року. 07.04.08р. до відділу ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області з в/ч А-4104 надійшла відповідь про неможливість виконати дане зобов'язання з таких підстав: нарахувати і виплатити [PERSON]. грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 31.05.2005р. по 27.09.2005р. в сумі 2737,10 грн. немає можливості у зв'язку з тим, що у кошторисі доходів та видатків в/ч А-4104 коштів на такі виплати не передбачені. Такі виплати проводяться за рахунок винної особи, яка у списках в/ч А-4104 не може бути, так як [PERSON]. була звільнена з іншої військової частини. Надати довідку про грошове утримання [PERSON]. за період з 31.01.2004 р. по 31.01.2006 р. немає можливості у зв'язку з тим, що дана особа проходила в цей період службу у в/ч А-2356 м. Конотоп, даних стосовно її грошового забезпечення за цей період у в/ч А4104 немає. З цього приводу державним виконавцем складений акт та постановою від 09.04.08 на боржника - військову частину А-4104 накладено штраф, згідно ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження", у розмірі 25 неоподатковуваним в доходів громадян в сумі 425,00 грн. Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області призначено новий строк виконання вказаного рішення до 25.04.2008р. та повторно попереджено позивача про відповідальність за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду. 25.04.08р. до відділу ДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області з в/ч А-4104 надійшла відповідь про неможливість виконати дане зобов'язання з вищевикладених підстав. З цього приводу державним виконавцем складений акт та постановою від 28.04.08 на боржника - військову частину А-4104 накладено штраф, згідно ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження", у подвійному розмірі від раніше накладеного штрафу в сумі 850 грн. Згідно ст. 87 Закону України “Про виконавче провадження” у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання. Постанова державного виконавця про накладення штрафу може бути оскаржена до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до суду в 10-денний строк. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону. В даному випадку є поважні причини невиконання судового рішення, а саме: у кошторисі доходів та видатків військової частини А- 4104 коштів на таки виплати не передбачено, та надати довідку про грошове утримання [PERSON]. за період з 31.01.2004р. по 31.01.06р. позивач не мав змоги, в зв'язку з тим, що дана особа проходила в цей період службу у в/ч А-2356 м. Конотоп, а тому дані стосовно її грошового забезпечення за цей період часу у в/ч А-4104 відсутні. Згідно вимог ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, при виконанні своїх функцій відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження” мали місце не відповідність дій в частині застосування штрафних санкцій до позивача, не з'ясувавши поважність причин невиконання судового рішення, в зв'язку з чим постанова про накладання штрафу до військової частини А-4104 підлягає скасуванню. Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 100 КАСУ „ Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядується і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом”. Згідно ст. 181 КАСУ учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Суд вважає, що в даному випадку є підстави для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, так як постанова відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 28.04.2008р. несвоєчасно отримана військовою частиною А-4104. Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов”язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов”язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. При таких обставинах, вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона незаконна та необгрунтована.

Результат розгляду: granted