Рішення адміністративного суду від 2008-07-08 00:00:00+03

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю „Первомайськ-Агро”, звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівської ОДПІ у Харківській області, в якому після уточнень, які були прийняті судом, просить суд визнати нечинними податкові повідомлення рішення Лозівської ОДПІ від 27.08.2007р. № 0000212310/0, від 07.11.2007р. за №№ 00002122310/1, 0000332328/1, від 15.01.2008р. за №№ 0000212310/2, 0000332328/2. Представник позивача в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилається на п.1.7 ст.1, пп.7.2.1 п.7.2, пп. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, п.1.32 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”. Вказує, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті з порушенням наведених норм права. Також зазначає, що здійснені ТОВ „Первомайськ-Агро” витрати на придбання консультаційно-сервісних послуг за договором консультаційно-сервісного обслуговування № 22/04-с від 05.01.2004р., укладеним з ПП „Об'єднана елеваторна компанія”, що включали послуги з організації комерційної, фінансово-облікової діяльності Товариства, інформаційно-юридичного забезпечення його діяльності, безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю Товариства. Наполягає на тому, що право Товариства на податковий кредит підтверджено належно оформленими податковими накладними, які були досліджені органом ДПІ під час проведення виїзної планової документальної перевірки, про що зазначено в акті перевірки від 13.08.2007 року № 785/23-201/32359066. Представник позивача посилається на наявність у платника податку усіх необхідних первинних документів, які містять обов'язкові реквізити, передбачені чинним законодавством України. Вважає, що заниження сум ПДВ за липень 2005 року на 833 грн., за серпень 2005 року на 1667 грн., за вересень 2005 року на 1667 грн., за жовтень 2005 року на 1667 грн., за листопад 2005 року на 1667 грн., за грудень 2005 року на 1667 грн., за січень 2006 року на 1667 грн., за лютий 2005 року на 1667 грн., за березень 2006 року на 3083 грн., за квітень 2006 року на 3083 грн., за червень 2006 року на 3083 грн., за липень 2006 року на 3083 грн., за серпень 2006 року на 3083 грн., за вересень 2006 року на 3083 грн., за жовтень 2006 року на 3083 грн., за листопад 2006 року на 3083 грн., за грудень 2006 року на 3083 грн., за січень 2007 року на 3083 грн., за лютий 2007 року на 3083 грн., за березень 2007 року на 3083 грн., всього за перевіряємий період на 49498,00 грн. не відбулося, а відповідно спірні податкові повідомлення - рішення є незаконними на його думку та такими, що мають бути визнанні судом нечинними. Відповідач, Лозівська об'єднана державна податкова інспекція у Харківській області позов не визнає, посилаючись на висновки акту перевірки про встановлені в діяльності позивача порушення п.п. 7.4.1., 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, внаслідок чого ТОВ „Первомайський-агро” було зменшено суму бюджетного відшкодування на суму 833,00 грн. Вважає, що спірні податкові повідомлення - рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства України, оскільки в ході перевірки не встановлено зв'язку по придбанню послуг інформаційно-сервісного обслуговування з господарською діяльністю та не встановлено, що ПП „Об'єднана елеваторна компанія” у процесі надання послуг проводила відповідну роботу і отримала результати, які ТОВ „Первомайськ-Агро” використало у власній господарській діяльності. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Матеріалами справи підтверджено, що Лозівською об'єднаною державною податковою інспекцією у Харківській області була проведена виїзна планова документальна перевірка ТОВ „Первомайськ-Агро” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 року по 31.03.2007 року. За результатами вказаної перевірки Лозівською ОДПІ був складений акт перевірки № 785/23-201/32359066 від 13.08.2007року. Згідно акту перевірки встановлено, що позивачем порушені вимоги п.п. 7.4.1., 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (зі змінами та доповненнями), п.5.1 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, п.4 ст. 144 ЦК України. За зазначені порушення відповідачем податковим повідомленням рішенням № 0000212310/0 від 27 серпня 2007 року зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 833,00 грн., а податковим повідомленням рішенням № 0000222310/0 від 27 серпня 2007 року визначено позивачу податкове зобов'язання з ПДВ за основним платежем в сумі 48665,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями у розмірі 21050,00 грн. (загальна сума податкового зобов'язання 69715,00 грн.). За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, рішенням Лозівської ОДПІ у Харківській області від 02.11.2007р. № 10725/10/25-005 податкове повідомлення-рішення від 27.08.2007 року № 0000212310/0 залишено без зміни, податкове повідомлення-рішення від 27.08.2007 року № 0000222310/0 скасовано в частині визначення податкового зобов'язання по ПДВ у розмірі 10939,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій по ПДВ на суму 2187,00 грн., в іншій частині визначення податкового зобов'язання по ПДВ у розмірі 37726,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій по ПДВ на суму 18863,00 грн. податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скарга без задоволення та відповідно видані податкові повідомлення-рішення від 07.11.2007 року №0000212310/1 на суму 833,00 грн. та від 07.11.2007 року № 0000332328/1, яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ за основним платежем у сумі 37726,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 18863,00 грн. За результатами розгляду повторної скарги ТОВ „Первомайськ-Агро” на податкові повідомлення-рішення від 27.08.2007 року № 0000212310/0, від 07.11.2007 року за №№0000212310/1, 0000332328/1, ДПА у Харківській області прийнято рішення від 28.12.2007 року № 5025/10/25-103, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ у Харківській області від 27.08.07 року № 0000212310/0 (від 07.11.2007 року №0000212310/1), від 07.11.2007 року № 0000332328/1, а скаргу директора ТОВ „Первомайськ-Агро” [PERSON]. - без задоволення. 15.01.2008 року Лозівською ОДПІ у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення за №№ 0000212310/2, 0000332328/2 на таку ж суму податкового зобов'язання як із дріб'ю 1. Суд зазначає, що предметом оскарження позивача є встановлені перевіркою порушення п.п.7.41., 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” (зі змінами та доповненнями), які знайшли своє відображення в акті перевірки, на підставі якого відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0000212310/0 від 27 серпня 2007 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 833,00 грн. та з урахуванням адміністративного оскарження винесено податкове повідомлення-рішення від 07.11.2007 року № 0000332328/1, яким визначено податкове зобов'язання з ПДВ за основним платежем у сумі 37726,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 18863,00 грн., а загалом 56589,00 грн. Відповідач в акті перевірки та його представник у судовому засіданні з посиланням на пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” наполягали на тому, що позивач не мав права відносити до податкового кредиту суми по придбанню від ПП „Об'єднана елеваторна компанія” послуг з сервісно-консультаційного обслуговування. В обґрунтування вказують на те, що у відповідача не було можливості установити з якою метою та для яких цілей були виконані для ТОВ „Первомайськ-Агро” послуги з сервісно-консультаційного обслуговування, з актів виконаних робіт, наданих до перевірки не зрозумілі зміст виконаних робіт, відповідальних за здійснення господарської операції і за правильність її оформлення. На підставі викладеного, відповідач зробив висновок, що вказані послуги не відносяться до господарської діяльності Товариства. Проте, суд не погоджується із таким висновком відповідача, з огляду на таке. Як свідчать матеріали справи 05.01.2004 року між позивачем та ПП „Об'єднана елеваторна компанія” був укладений договір консультаційно-сервісного обслуговування № 22/04-с, згідно якого ТОВ „Первомайськ-Агро”, як замовник доручало виконавцю - ПП „Об'єднана елеваторна компанія”, а останній зобов'язувався здійснювати для замовника консультаційно-сервісне обслуговування підприємницької, фінансової, адміністративно-господарської, корпоративної та іншої діяльності Замовника. Також до цього договору було укладено додаткові угоди № 1 від 23 червня 2004 року, відповідно до якої вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику відповідно до умов наведеного договору складає 5000,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 20% - 833,33 грн., № 2 від 1 серпня 2005 року, відповідно до якої вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику відповідно до умов наведеного договору складає 10 000,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 20% - 1666,67 грн. та № 1-03/06 від березня 2006 року, відповідно до якої вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику відповідно до умов наведеного договору складає 18 500,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 20% - 3 083,33 грн. Положення вказаного договору та додаткових угод до нього є дійними, оскільки вони не визнані недійсними, у встановленому законом порядку. Наведені документи є доказами того, що витрати по придбанню ТОВ „Первомайськ-Агро” сервісно-консультаційних послуг, зокрема у спірний період, пов'язані із господарською діяльністю позивача, оскільки ці послуги, придбані ним на підставі дійсних договорів, укладених у відповідності до норм чинного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (виконати роботу, надати послугу тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З метою виконання зобов'язань за договором (п.3.4 договору), ТОВ „Первомайськ-Агро” за липень-грудень 2005 року, січень-грудень 2006 року, січень-березень 2007 року отримало від ПП „Об'єднана елеваторна компанія” сервісно - консультаційні послуги на суму 297000,00 грн., у т. ч. ПДВ - 49499,98 грн., що підтверджується Актами здачі-прийому виконаних робіт, копії яких знаходяться в матеріалах справи податковими накладними, звітами про хід виконання договору консультаційно-сервісного обслуговування № 22/04-с від 05.01.2004 року та виписками з банку. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що витрати на сервісно - консультаційні послуги здійснені позивачем у зв'язку з проведенням ним господарської діяльності, а саме з метою виконання своїх зобов'язань за договором № 24/04-с від 05.01.2004 року, що підтверджується Актами здачі-прийому виконаних робіт за спірний період. Більш детальний перелік сервісно - консультаційних послуг, наданих на виконання договору про консультаційно-сервісне обслуговування № 24/04-с від 05.01.2004 року визначено у Звітах ПП „Об'єднана елеваторна компанія”, копії яких знаходяться в матеріалах справи і містять відомості про здійснену ним роботу за спірний період, що проводилася в межах умов вказаного договору. Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Тобто, законодавцем визначено, що первинним документом, який засвідчує факт здійснення господарської операції є акт приймання-передачі виконаних (наданих) товарів (робіт, послуг). Таким документом в даному випадку є Акти здачі-прийому виконаних робіт за спірний період, які містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема містить зміст господарської операції, а саме: сервісне обслуговування. Вказаний акт підписано особами, що брали участь при його складанні і дають змогу їх ідентифікувати. Обсягом господарської операції в даному випадку є вартість виконаних робіт. Вартість виконаних послуг, визначена відповідно до пункту 4.1 додаткових угод № 1 від 23 червня 2004 року, № 2 від 01 серпня 2005 року та № 1-03/06 від березня 2006 року становить відповідно 5000,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 20% - 833,33 грн., 10 000,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 20% - 1666,67 грн., 18 500,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 20% - 3 083,33 грн. та підтверджуються Актами здачі-прийому виконаних робіт за спірний період, які повністю узгоджуються з вимогами п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", згідно якого валові витрати повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Відповідачем не надані суду докази того, що у цих документах повинні міститися більш детальний зміст та обсяг господарської операції. А також не надано доказів, які підтверджують та встановлюють спеціальні вимоги по обов'язковому складанню та наявності вказаних вище документів. Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 8 ст. 19 Господарського кодексу України, забороняється вимагати від суб'єктів господарювання надання статистичної інформації та інших даних, не передбачених законом. Враховуючи викладене, обов'язкова наявність інших документів, окрім тих, які засвідчують факти здійснення господарських операцій, чинним законодавством не передбачена. А тому посилання контролюючого органу на не надання ТОВ „Первомайськ-Агро” до перевірки актів виконаних робіт, які б давали розуміння про зміст виконаних робіт, відповідальних за здійснення господарської операції і за правильність її оформлення є неправомірним. Крім вищевикладеного, придбання позивачем спірних послуг підтверджується податковими накладними. Суд зауважує, що відповідно до п.3.1.5 акту перевірки порушень щодо правильності ведення позивачем книг обліку придбання товарів (робіт, послуг) та книг продажу товарів (робіт, послуг), ведення реєстрів виданих та одержаних податкових накладних не встановлено. Вказані податкові накладні містять всі необхідні реквізити, передбачені п.п. 7.2.1 п.7.2. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". Дані зазначені в податкових накладних відповідають змісту договору. Відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Згідно п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг) (пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону). Отже, ТОВ „Первомайськ-Агро” має право на включення до складу податкового кредиту за спірний період суми ПДВ у розмірі 49498 грн., на підставі отриманих податкових накладних, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п.п. 7.2.1 п.7.2. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" і засвідчують факт придбання платником послуг. В судовому засіданні представники відповідача не заперечували проти того, що податкові накладні отримані ТОВ „Первомайськ-Агро” від ПП „Об'єднана елеваторна компанія” відповідають вимогам чинного законодавства та підтвердили сплату грошовими коштами у повному обсязі. Відповідно до п.п. 7.4.1. п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Таким чином, суд приходить висновку про те, що позивач правомірно включив суми ПДВ у розмірі 49498 грн. до податкового кредиту за липень-грудень 2005 року, січень-грудень 2006 року, січень-березень 2007 року, по послугам, які використовуються ТОВ „Первомайськ-Агро” в господарській діяльності. Також, суд відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Відповідач правомірність винесених податкових повідомлень - рішень належним чином не довів. Висновки перевіряючих осіб, що викладені у акті перевірки, не підкріплені жодними доказами і носять характер суб'єктивних припущень. За таких умов, факти вказаних в акті перевірки № 785/23-201/32359066 від 13.08.2007 року порушень п.п. 7.4.1., 7.4.4. п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", слід вважати недоведеними. З огляду на це, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість у загальній сумі 56589,00 грн., з яких : основного платежу у розмірі 37726,00 грн. та 18863 ,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій та зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 833,00 грн. Внаслідок чого податкове повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ у Харківській області № 0000332328/1 від 07.11.2007 року та №0000212310/0 від 27 серпня 2007 року є протиправним і повинні бути визнані судом нечинними. Щодо податкових повідомлень-рішень від 07.11.2007 року та №0000212310/1 та від 15.01.2008р. за №№ 0000212310/2, 0000332328/2, суд зазначає, що останні були винесені органом податкової служби за результатами розгляду скарг позивача на ту ж саму суму зобов'язань (визначення суми податкового зобов'язання та зменшення бюджетного відшкодування), що були застосовані податковими повідомленнями-рішеннями за №0000212310/0 від 27 серпня 2007 року та за № 0000332328/1 від 07.11.2007 року, що суперечить приписам ст.6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, яка не передбачає прийняття нового податкового повідомлення-рішення в разі залишення оскарженого податкового повідомлення-рішення без зменшення або збільшення нарахувань, у в зв'язку з чим підлягають визнанню нечинними. З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи. Відповідно до ст.94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владним повноважень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого державного мита з держбюджету на користь позивача. На підставі ч.2 ст.89 КАС України, пп.”б” п.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” 21.01.1993р. № 7-93 суд повертає сплачене державне мито у розмірі 3,40 грн.

Результат розгляду: granted