Рішення адміністративного суду від 2008-10-09 00:00:00+03

актом перевірки Товар иства з додатковою відповіда льністю «Страхова та перестр ахувальна компанія «Впевнен ість-безпека»№ 26/08-26-100 від 06.02.2008 р. в становлено, що Товариство з д одатковою відповідальністю «Страхова та перестрахуваль на компанія «Впевненість-без пека»у своїй діяльності допу стило порушення вимог чинног о страхового законодавства У країни, а саме: вимог статті 5 З акону України «Про запобіган ня та протидію легалізації (в ідмиванню) доходів, одержани х злочинним шляхом», пункту 4 П орядку реєстрації фінансови х операцій субєктами перви нного фінансового моніторин гу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2003 р. № 644 щодо невиконання працівником субєкта нагля ду первинного фінансового мо ніторингу, що забезпечує зді йснення фінансової операції або є відповідальним за пров едення фінансового монітори нгу, обовязку перед здійсн енням фінансової операції аб о не пізніше наступного робо чого дня після її здійснення зясувати можливість відне сення її до такої, що відповід но до закону підлягає фінанс овому моніторингу, та у разі в иявлення такої фінансової оп ерації того ж дня провести її реєстрацію; вимог статті 5 Зак ону України «Про запобігання та протидію легалізації (від миванню) доходів, одержаних з лочинним шляхом»пункту 4 Пор ядку реєстрації фінансових о перацій субєктами первинн ого фінансового моніторингу , затвердженого постановою К абінету Міністрів України ві д 26.04.2003 р. № 644 щодо невиконання об овязку надавати Державном у комітету фінансового моніт орингу України інформацію пр о фінансову операцію, що підл ягає фінансовому моніторинг у, не пізніш ніж протягом трьо х робочих днів з моменту її ре єстрації. Постановою про застосува ння штрафу за невиконання (не належне виконання) вимог Зак ону України «Про запобігання та протидію легалізації (від миванню) доходів, одержаним з лочинним шляхом»Державної к омісії з регулювання ринків фінансових послуг України № СК-08/08-221 від 03.03.2008 р. застосовано до Товариства з додатковою від повідальністю «Страхова та п ерестрахувальна компанія «В певненість-безпека»штраф у р озмірі 8500,00 грн. Закон України «Про запобіг ання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержан их злочинним шляхом»від 28 лис топада 2002 року N 249-IV регулює відн осини у сфері запобігання та протидії запровадженню в ле гальний обіг доходів, одержа них злочинним шляхом, та спря мований на боротьбу з фінанс уванням тероризму. Положеннями статті 4 Закону України \~«Про запобігання та протидію легалізації (відми ванню) доходів, одержаних зло чинним шляхом»встановлено, щ о система фінансового моніто рингу складається з двох рів нів - первинного та державног о. Суб'єктами первинного фіна нсового моніторингу, зокрема , є банки, страхові та інші фін ансові установи. Суб'єктами державного фіна нсового моніторингу є: центр альні органи виконавчої влад и та Національний банк Украї ни, які відповідно до закону в иконують функції регулюванн я та нагляду за діяльністю юр идичних осіб, що забезпечуют ь здійснення фінансових опер ацій; спеціально уповноважен ий орган виконавчої влади з п итань фінансового моніторин гу - центральний орган викона вчої влади із спеціальним ст атусом (далі - Уповноважений о рган). Положеннями статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відми ванню) доходів, одержаних зло чинним шляхом» встановлено, що суб'єкт первинного фінанс ового моніторингу на підстав і та на виконання цього Закон у зобов'язаний: забезпечуват и виявлення і реєстрацію фін ансових операцій, що відпові дно до цього Закону підлягаю ть фінансовому моніторингу; надавати Уповноваженому орг ану інформацію про фінансову операцію, що підлягає обов'яз ковому фінансовому монітори нгу, не пізніше ніж протягом т рьох робочих днів з моменту ї ї реєстрації. Статтею 10 Закону України «П ро запобігання та протидію л егалізації (відмиванню) дохо дів, одержаних злочинним шля хом»встановлено, що до суб'єк тів державного фінансового м оніторингу (за винятком Упов новаженого органу), які відпо відно до законодавства викон ують функції регулювання та нагляду за суб'єктами первин ного фінансового моніторинг у, відносяться Національний банк України, Державна коміс ія з цінних паперів та фондов ого ринку, спеціально уповно важений орган виконавчої вла ди у сфері регулювання ринкі в фінансових послуг. Зазначені у частині першій цієї статті суб'єкти державн ого фінансового моніторингу зобов'язані, зокрема: вимагати від суб'єктів перв инного фінансового монітори нгу виконання завдань та обо в'язків, передбачених цим Зак оном; проводити перевірку стану організації професійної під готовки працівників та керів ників підрозділів, відповіда льних за проведення внутрішн ього фінансового моніторинг у, вживати заходів, передбаче них цим Законом; під час здійснення нагляду перевіряти виконання вимог актів законодавства з питань запобігання та протидії лег алізації (відмиванню) доході в та фінансуванню тероризму, вживати в установленому зак онодавством порядку заходів , передбачених цим Законом; інформувати Уповноважений орган про виявлені випадки п орушення законодавства суб'є ктами первинного фінансовог о моніторингу. Порядок реєстрації фінан сових операцій суб'єктами пе рвинного фінансового моніто рингу, затверджений постанов ою Кабінету Міністрів Україн и від 26 квітня 2003 р. N 644\~визначає м еханізм реєстрації суб'єктам и первинного фінансового мон іторингу фінансових операці й, які відповідно до Закону Ук раїни "Про запобігання та про тидію легалізації (відмиванн ю) доходів, одержаних злочинн им шляхом" (далі - Закон) підляг ають фінансовому моніторинг у, та подання цими суб'єктами Д ержфінмоніторингу інформац ії про такі фінансові операц ії. Дія Порядку поширюється на суб'єктів первинного фінанс ового моніторингу, зокрема н а страхові та інші фінансові установи. Для цілей цього Порядку тер мін "реєстр фінансових опера цій, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) д оходів" (далі - реєстр) слід роз уміти як базу даних, яка забез печує зберігання інформації про фінансові операції, що пі длягають фінансовому моніто рингу. Пунктом 4 Порядку № 644 встанов лено, що перед здійсненням фі нансової операції або не піз ніше наступного робочого дня після її здійснення працівн ик суб'єкта первинного фінан сового моніторингу, що забез печує здійснення фінансової операції або є відповідальн им за проведення фінансового моніторингу, з'ясовує можлив ість віднесення її до такої, щ о відповідно до Закону підля гає фінансовому моніторингу , та у разі виявлення такої фін ансової операції того ж дня п роводить її реєстрацію. Пунктом 7 Порядку № 644 передба чено, що суб'єкт первинного фі нансового моніторингу зобов 'язаний подавати Держфінмоні торингу інформацію про фінан сову операцію, що відповідно до\~статті 11 Закону підлягає о бов'язковому фінансовому мон іторингу, не пізніше ніж прот ягом трьох робочих днів з мом енту її реєстрації. Закон України «Про фінансо ві послуги та державне регул ювання ринків фінансових пос луг»від 12 липня 2001 року N 2664-III\~вста новлює загальні правові заса ди у сфері надання фінансови х послуг, здійснення регулят ивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фіна нсових послуг. Пунктом 1 Положення про Держ авну комісію з регулювання р инків фінансових послуг Укра їни, затвердженого Указом Пр езидента від 4 квітня 2003 року N 292 /2003 (далі - Положення) визначено , що Державна комісія з регулю вання ринків фінансових посл уг України є центральним орг аном виконавчої влади зі спе ціальним статусом. Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України - ц е спеціально уповноважений о рган виконавчої влади у сфер і регулювання ринків фінансо вих послугу межах, визначени х законодавством. Відповідно до норм Положен ня про державну комісію з рег улювання ринків фінансових п ослуг України Комісія відпов ідно до покладених на неї зав дань та у межах своєї компете нції, зокрема: здійснює згідно із законам и України державне регулюван ня і нагляд за діяльністю стр ахових компаній та страхових брокерів, установ накопичув ального пенсійного забезпеч ення, довірчих товариств, кре дитних спілок, лізингових та факторингових компаній, кре дитно-гарантійних установ, л омбардів, інших учасників ри нків фінансових послуг (крім банків, професійних учасник ів фондового ринку, інститут ів спільного інвестування в частині їх діяльності на фон довому ринку, фінансових уст анов, які мають статус міжуря дових міжнародних організац ій, Державного казначейства України та державних цільови х фондів); здійснює контроль за досто вірністю інформації, що нада ється учасниками ринків фіна нсових послуг; установлює порядок розкри ття інформації та складання звітності учасниками ринків фінансових послуг відповідн о до законодавства України; оприлюднює в офіційних зас обах масової інформації осно вні положення свого щорічног о звіту; бере участь у реалізації де ржавної політики стосовно ох орони державної та професійн ої таємниці, здійснює контро ль за її зберіганням у своїй с истемі; проводить самостійно чи ра зом з іншими уповноваженими органами виїзні та безвиїзні перевірки діяльності фінанс ових установ; установлює порядок та умов и застосування заходів вплив у згідно з законом. Комісія має право в межах св оїх повноважень, а саме: вимагати під час реєстраці ї фінансових установ та ліце нзування їх діяльності докум енти, визначені законодавств ом України; одержувати в установленом у порядку від фінансових уст анов звітність та іншу інфор мацію згідно із законодавств ом, а від підприємств, установ (у тому числі банків), організ ацій та громадян - інформацію , необхідну для виконання пок ладених на Комісію завдань; здійснювати інспектування фінансових установ, а також ї х споріднених та афілійовани х осіб. Періодичність інспек тування встановлюється Комі сією залежно від типу фінанс ової установи; установлювати порядок та ф орму ведення обліку договорі в страхування і вимог (заяв) ст рахувальників щодо виплати с трахової суми або страхового відшкодування; проводити перевірки, в тому числі тематичні та зустрічн і перевірки, щодо правильнос ті застосування страховикам и законодавства України про страхову діяльність і достов ірності їх звітності за пока зниками, що характеризують в иконання договорів страхува ння; призначати не частіше од ного разу на рік проведення з а рахунок страховика додатко вої обов'язкової аудиторсько ї перевірки з визначенням ау дитора; видавати приписи страхови кам про усунення виявлених п орушень законодавства про ст рахову діяльність, а у разі їх невиконання зупиняти чи обм ежувати дію ліцензій цих стр аховиків до усунення виявлен их порушень або приймати ріш ення про відкликання ліцензі й та виключення з державного реєстру страховиків (перест раховиків); застосовувати до фінансов их установ, які не додержують ся законів та інших норматив но-правових актів, що регулюю ть діяльність з надання фіна нсових послуг, такі заходи вп ливу, зокрема, накладати штра фи відповідно до закону. Комісія має право в межах св оїх повноважень здійснювати інспектування та застосовув ати заходи впливу. Положеннями статті 40 Закону України «Про фінансові посл уги та державне регулювання ринків фінансових послуг»вс тановлено, що уповноважений орган може застосовувати так і заходи впливу, зокрема, накл адати штрафи в розмірах, пере дбачених статтями 41 і 43 цього З акону. Порядок та умови застосува ння заходів впливу встановлю ються законами України та но рмативно-правовими актами Уп овноваженого органу. Нормами статті 41 Закону Укр аїни «Про фінансові послуги та державне регулювання ринк ів фінансових послуг» визнач ено, що уповноважений орган з астосовує до суб'єктів підпр иємницької діяльності штраф ні санкції, за ненадання, несв оєчасне надання або надання завідомо недостовірної інфо рмації - у розмірі до 1000 неопода тковуваних мінімумів доході в громадян, але не більше одно го відсотка від розміру стат утного (пайового) капіталу юр идичної особи - суб'єкта підпр иємницької діяльності, що вч инила правопорушення. Рішення Уповноваженого ор гану про застосування штрафн их санкцій може бути оскарже но в суді. Положеннями статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відми ванню) доходів, одержаних зло чинним шляхом»передбачена в ідповідальність за порушенн я вимог цього Закону. Так, особи, винні у порушенн і вимог цього Закону, несуть к римінальну, адміністративну та цивільно-правову відпові дальність згідно із законом. Такі особи також можуть бути позбавлені права провадити певні види діяльності згідно із законодавством. У разі невиконання (неналеж ного виконання) суб'єктом пер винного фінансового монітор ингу вимог цього Закону до нь ого може застосовуватися в п орядку, встановленому законо давством, штраф у розмірі до о днієї тисячі неоподатковува них мінімумів доходів громад ян. У випадку відсутності зго ди щодо сплати штрафу рішенн я про накладення штрафу чи у й ого відмові приймається судо м за поданням органу, що регул ює діяльність суб'єкта перви нного фінансового моніторин гу та надає ліцензії або інши й спеціальний дозвіл. Заслухавши пояснення пред ставників сторін та вивчивши матеріали справи в їх сукупн ості, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпід ставність позовних вимог, ос кільки оскаржуване рішення п рийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановл ені законодавством України у сфері страхування та регулю вання фінансових послуг. Статтею 11 Закону України «П ро запобігання та протидію л егалізації (відмиванню) дохо дів, одержаних злочинним шля хом», встановлено, що фінансо ва операція підлягає обов'яз ковому фінансовому монітори нгу, якщо сума, на яку вона про водиться, дорівнює чи переви щує 80000 гривень або дорівнює чи перевищує суму в іноземній в алюті, еквівалентну 80000 гривен ь, та має одну або більше ознак , визначених цією статтею, зок рема, виплата фізичній особі страхового відшкодування аб о отримання страхової премії . Оцінюючи системно положен ня абзацу 13 статті 11 Закону Укр аїни «Про запобігання та про тидію легалізації (відмиванн ю) доходів, одержаних злочинн им шляхом»суд доходить висно вку про врегулювання законом субєктного складу у відпо відності до змісту та суті ви плат, зазначених у цьому абза ці. Так, поняття страхового від шкодування та страхової прем ії визначено Законом України «Про страхування»від 7 берез ня 1996 року N 85/96-ВР (далі Закон пр о страхування). У відповідності до статті 9 Закону про страхування страх ове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється ст раховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування в ідповідальності при настанн і страхового випадку. Статтею 10 цього ж закону виз начено, що страхова премія це плата за страхування, яку с трахувальник зобов'язаний вн ести страховику згідно з дог овором страхування. У відповідності до норм Зак ону «Про страхування»страху вальниками визнаються юриди чні особи та дієздатні фізич ні особи, які уклали із страхо виками договори страхування або є страхувальниками відп овідно до законодавства Укра їни. Поряд з цим, статтею 2 Зако ну про страхування встановле но, що страховиками визнають ся фінансові установи, які ст ворені у формі акціонерних, п овних, командитних товариств або товариств з додатковою в ідповідальністю згідно з Зак оном України "Про господарсь кі товариства" з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліц ензію на здійснення страхово ї діяльності. Предметом безп осередньої діяльності страх овика може бути лише страхув ання, перестрахування і фіна нсова діяльність, пов'язана з формуванням, розміщенням ст рахових резервів та їх управ лінням. Учасників страховика повинно бути не менше трьох. У відповідності до статті 1 Закону про страхування «стра хування»- це вид цивільно-пра вових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страх ових випадків), визначених до говором страхування або чинн им законодавством, за рахуно к грошових фондів, що формуют ься шляхом сплати фізичними особами та юридичними особам и страхових платежів (страхо вих внесків, страхових премі й) та доходів від розміщення к оштів цих фондів. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що страхова премі я може бути отримана виключн о страховиком в процесі здій снення своєї професійної дія льності. При цьому страховик ом у відповідності до вимог З акону про страхування фізичн а особа бути не може. З огляду на це покликання по зивача на зміст абзацу 13 статт і 11 Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відми ванню) доходів, одержаних зло чинним шляхом», що отримання страхової премії стосується лише фізичних осіб і цей абза ц не поширюється на юридични х осіб є не обґрунтованим та б езпідставним. Аналізуючи матеріали спр ави, акт перевірки № 26/08-26-100 від 06.02 .2008 р., яким встановлено, а позив ачем не оспорюється, те, що ост аннім проведено низку фінанс ових операцій отримання ст рахових та перестрахових пре мій від юридичних осіб на сум и, що перевищують 80000,00 грн., та за фіксовано ненадання позивач ем відомостей про такі фінан сові операції у встановлені Законом України «Про запобіг ання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержан их злочинним шляхом»та Поряд ком № 644 строки, суд дійшов висн овку, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, з дотри манням всіх принципів, визна чених статтею 2 КАС України, ос кільки позивач отримував стр ахові премії, які перевищуют ь 80000,00 грн. від юридичних осіб, н е зареєстрував їх та не проін формував про це Держфінмоніт орингу для взяття на відпові дний облік з метою здійсненн я обовязкового фінансовог о моніторингу. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов виснов ку, що відповідачем правомір но застосовано до позивача ш траф за невиконання (неналеж не виконання) вимог Закону Ук раїни «Про запобігання та пр отидію легалізації (відмиван ню) доходів, одержаних злочин ним шляхом», при цьому розмір штрафних санкцій не перевищ ує 1000 неоподатковуваних мінім умів доходів громадян, що, в св ою чергу, також відповідає но рмам чинного законодавства У країни у сфері страхування т а регулювання ринку фінансов их послуг. У відповідності до частини другої статті 19 Конституції У країни (№ 254 к/96-ВР від 28.06.1996 р.) орган и державної влади та органи м ісцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані д іяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що пе редбачені Конституцією та за конами України. Частиною 1 статті 9 Кодексу а дміністративного судочинст ва України встановлено, що су д при вирішенні справи керує ться принципом законності, в ідповідно до якого органи де ржавної влади, органи місцев ого самоврядування, їхні пос адові і службові особи зобов 'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спос іб, що передбачені Конституц ією та законами України. Суд також бере до уваги, що з гідно з частиною 3 статті 2 Код ексу адміністративного судо чинства України у справах що до оскарження рішень, дій чи б ездіяльності суб'єктів владн их повноважень адміністрати вні суди перевіряють, чи прий няті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повнов ажень та у спосіб, що передбач ені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваже ння з метою, з якою це повноваж ення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урах уванням усіх обставин, що маю ть значення для прийняття рі шення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджен о); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)\~з дотриманням принципу рі вності перед законом, запобі гаючи несправедливій дискри мінації; 8)\~пропорційно, зокрема з дот риманням необхідного баланс у між будь-якими несприятлив ими наслідками для прав, своб од та інтересів особи і цілям и, на досягнення яких спрямов ане це рішення (дія); 9)\~ з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятт я рішення; 10) \~своєчасно, тобто протягом розумного строку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС У країни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються вимоги та запер ечення, крім випадків, встано влених статтею 72 цього Кодекс у. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС Україн и в адміністративних справах про протиправність рішень, д ій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'яз ок щодо доказування правомір ності свого рішення, дій чи бе здіяльності покладається на відповідача, якщо він запере чує проти адміністративного позову. Зважаючи на всі наведені о бставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні в имоги позивача не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied