Рішення адміністративного суду від 2008-02-20 00:00:00+02

29.10.2007 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання постанови державного виконавця від 18.10.2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та зобов”язати Деснянський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції прийняти до провадження виконавчий документ та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1492. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Представник відповідача позов не визнала і просила відмовити в задоволенні. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18.02.2004 року Деснянським районним судом міста Чернігова було видано виконавчий лист № 2-1492/2004 про стягнення з Управління освіти Чернігівської міської ради на користь [PERSON] 2110 грн. 31 коп. заборгованості по оплаті праці. Даний виконавчий лист неодноразово надавався стягувачем для виконання до виконавчої служби. Постановою головного державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 18.10.07 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження. Свою відмову мотивував тим, що виконання рішень про стягнення з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України згідно ч. 2 ст. 9 Закону України “Про виконавче провадження”. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, визнаються кредиторською заборгованістю Державного бюджету України виплати, встановлені ст. 57 Закону України “Про освіту”. Згідно ст. 2 даного Закону кредиторська заборгованість Державного бюджету України, встановлена ст. 1 цього Закону, є обов'язковою до погашення і погашається протягом п'яти років рівними частинами. Бюджетна система України ґрунтується, зокрема, на принципі цільового використання бюджетних коштів, який передбачає, що бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями у відповідності п. 8 ст. 1 Бюджетного кодексу України. Одночасно, постановою Кабінету Міністрів України “Про реалізацію Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” затверджено порядок погашення кредиторської заборгованості державного бюджету педагогічним і науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Крім того, роз'ясненням Міністерства юстиції України від 18.03.2005 року визначено, що враховуючи положення Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, яким встановлено порядок погашення за рахунок коштів Державного бюджету України виплати, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту”, а також принцип цільового використання бюджетних коштів, вищевказана категорія рішень не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки згаданим Законом встановлено інший механізм виконання таких рішень, на відміну від Закону України “Про виконавче провадження”. Тому у разі надходження на виконання виконавчих документів вищевказаної категорії, державний виконавець на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону відмовляє у відкритті виконавчого провадження у зв”язку з тим, що виконання таких рішень здійснюється у відповідності до положень Закону України “Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України “Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”. З врахуванням вищевикладеного, суд не вбачає визнання постанови від 18.10.07 року неправомірною з підстав зазначених позивачем.

Результат розгляду: denied