Рішення адміністративного суду від 2008-04-03 00:00:00+03

Військовий прокурор Черніговського гарнізону в інтересах [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини А-4104 та просить про стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна у сумі 1271,57 грн., заборгованість по якому утворилася станом на 11.03.2000р. та про зобов'язання відповідача видати в натурі речове майно на загальну суму 3633,96 грн., заборгованість по якому утворилась після 11.03.2000 р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] проходила військову службу у в\ч А 4104. Наказом командира військової частини А 4104 від 01.10.2007р. № 192 була звільнена з військової служби у запас та виключена зі списків особового складу частини, усіх видів забезпечення. В період проходження військової служби [PERSON] знаходилась на речовому забезпеченні в/ч А-4104, яким вона в повному обсязі не забезпечувалась. Відповідно до ст. 9 та п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в редакції до 28.12.2007р., військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця , грошову компенсацію замість них”. Крім того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. На день виключення позивачки зі списків особового складу в/ч А-4104 сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом на 11.03.2000 р. складає в сумі 1271,57 грн., та після 11.03.2000 р. в сумі 3633,96 грн., про що свідчить довідка № 855 від 09.10.2007 р., яка видана в/ч А-4104. Оскільки, на момент виключення позивачки зі списків особового складу, тобто на 01.10.2007р., відповідач не розрахувався з нею стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому позивачка вважає, що з боку останнього має місце противоправність, яка порушує її право на одержання даної грошової компенсації та речового майна в натурі. Представник позивача - Військового прокурора Чернігівського гарнізону належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причину неприбуття, не надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову повністю. Відповідно до ст.128 КАСУ суд вважає можливим вирішення справи у відсутності представника позивача - Військового прокурора Чернігівського гарнізону тапредставника відповідача на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивачку - [PERSON], дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] проходила військову службу у в\ч А 4104. Наказом командира військової частини А 4104 від 01.10.2007р. № 192 була звільнена з військової служби у запас та виключена зі списків особового складу частини, усіх видів забезпечення. В період проходження військової служби [PERSON] знаходилась на речовому забезпеченні в/ч А-4104, яким вона в повному обсязі не забезпечувалась. На день виключення позивачки зі списків особового складу в/ч А-4104 сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом на 11.03.2000 р. складає в сумі 1271,57 грн., та після 11.03.2000 р. в сумі 3633,96 грн., про що свідчить довідка № 855 від 09.10.2007 р., яка видана в/ч А-4104. Відповідно до ст.ст. 9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено. Оскільки [PERSON] не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” виключено, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна станом на 11.03.2000 р. в сумі 1271,57грн. та після 11.03.2000 р. на отримання речового майна в натурі на суму 3633,96 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються -права і свободи людини і громадянина, гарантії цих праві свобод: основні обов”язки громадянина, а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна система України, Ст.95 Конституції України передбачає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Закон про Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Виходячи з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивачка мала право на забезпечення речовим майном, а в разі звільнення на одержання цього майна в натурі, також, враховуючи, що дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” виключено, згідно із Законом України „Про Державний бюджет на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-VI, але діючим законодавством не передбачена заборона видачі речового майна в натурі, заборгованість по якому має місце, то позивачка має право на одержання речового майна в натурі, оскільки її право в частині забезпечення речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для задоволення позову.

Результат розгляду: granted