Рішення адміністративного суду від 2008-09-29 00:00:00+03

Позивач - [PERSON] звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача 4295 грн. 82 коп. компенсації замість предметів речового майна належних до видачі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він - майор запасу, проходив військову службу у військовій частині А1310. Військова частина А1310 з 01 11 2004 року була розформована, а її правонаступником визначена військова частина А1729. Відповідно до директиви командувача військ Південного оперативного командування від 30 04 2005 року №6/1/098 військова частина А1729 розформована, правонаступником військової частини А1729 визнана військова частина А1978. Наказом Міністра оборони від 27 09 04 № 686 він був звільнений з військової служби у запас за п.67 п.п. «в», у зв'язку із скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України, з правом носіння військової форми одягу відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України. Наказом командира військової частини А1729 від 20 12 04 №335 (по стройовій частині) був виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення. Речове забезпечення військовослужбовців регламентується постановою Кабінету Міністрів України від 28 10 04 №1444 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час» та наказом Міністра оборони України від 31 01 06 №45 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 10 04 №1444», військовослужбовці, звільнені в запас або у відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням мають право на отримання речового майна, не отриманого ними під час звільнення, або грошову компенсацію замість нього. Під час розгляду справи позивач уточнив адміністративний позов та остаточно просить визнати незаконною бездіяльність військової частини А 1978 щодо не проведення розрахунку по речовому майну та по грошовій компенсації замість не отриманого під час проходження військової служби речового майна та стягнути заборгованість по грошовій компенсації замість не отриманого під час проходження військової служби речового майна , яка виникла станом на 11 03 2000 року, в сумі 1576 грн. 96 коп., та заборгованість по речовому майну, яка виникла після 11 03 2000 року на суму 2708 грн. 86 коп. згідно довідки № 31 від 30 10 2004 року. Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі та зазначив, що згідно ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову. Суд вислухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач - [PERSON] проходив військову службу у військовій частині А1310. Наказом Міністра оборони від 27 09 04 № 686 він був звільнений з військової служби у запас за п.67 п.п. «в», у зв'язку із скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України, з правом носіння військової форми одягу відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України. Наказом командира військової частини А1729 від 20 12 04 №335 (по стройовій частині) був виключений зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення. Військова частина А1310 з 01 11 2004 року була розформована, а її правонаступником визначена військова частина А1729. (а.с 23). Відповідно до директиви командувача військ Південного оперативного командування від 30 04 2005 року №6/1/098 військова частина А1729 розформована, правонаступником військової частини А1729 визнана військова частина А1978. (а.с 22). Відповідно до довідки №31, виданої Військовою частиною А 1310, заборгованість перед звільненням у зв'язку із скороченням штатів [PERSON] за неотримане речове майно станом на 11 03 2000 року, в сумі 1576 грн. 96 коп., та заборгованість по речовому майну, яка виникла після 11 03 2000 року на суму 2708 грн. 86 коп. ( а.с . 34 ) Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України . Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Згідно з п.27 „Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час” № 1444 від 28 жовтня 2004 року військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 17 02 2000 року №1459-ІІІ призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців), а також дію абзацу 1 ч.1 ст.14 зазначеного Закону в частині забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей безоплатного проїзду у відпустку. Зазначений Закон набрав чинності 11 березня 2000 року, з дня опублікування у газеті „ Урядовий кур'єр” від 11 березня 2000 року № 45. На день звернення позивача до суду зазначена норма не втратила свою юридичну силу та є чинною. Відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб” від 03 11 2006 року №328-V Закон України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” доповнено ст. 91, відповідно до якої продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в термін, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до перехідних положень зазначений Закон набирає чинності з 01 01 2007 року. Дію п. 2.2 статті 9-1 зазначеного Закону зупинено на 2007 рік згідно їз Законом України від 19 12 2006 року № 489-V. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рн/|99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідач не надав до суду доказів щодо проведення розрахунку по речовому майну з позивачем. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звертався до відповідача з приводу проведення розрахунку по речовому майну, але позивачу було відмовлено. Таким чином , суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущений. Суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд знаходить бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати розрахунку по речовому майну та по грошовій компенсації замість не отриманого під час проходження військової служби речового майна протиправною і тому в межах заявлених вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по грошовій компенсації замість не отриманого під час проходження військової служби речового майна , яка виникла станом на 11 03 2000 року, в сумі 1576 грн. 96 коп., та заборгованість по речовому майну, яка виникла після 11 03 2000 року на суму 2708 грн. 86 коп. згідно довідки № 31 від 30 10 2004 року. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: granted