Рішення адміністративного суду від 2008-06-10 00:00:00+03

Позивач [PERSON]. звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із зазначеним вище адміністративним позовом до начальника Чернівецького прикордонного загону [PERSON]. про визнання необгрунтованим і нечинним наказу №223 від 14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями». Посилався на те, що 14.02.2008 року відповідачем було видано наказ №223 «Про результати службового розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями», згідно якого 05.02.2008 року близько 12 год. 30 хв. ним (позивачем) в кабінеті відділу професійної підготовки в приміщенні клубу Чернівецького прикордонного загону під час сварки нанесено фізичну образу старшому прапорщику [PERSON]. у вигляді ударів руками в ділянку задньої частини шиї, спини та одного удару кулаком лівої руки в праву ділянку нижньої щелепи, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. Згідно п.п.1,4 вказаного вище наказу було затверджено висновок службового розслідування та за порушення вимог ст.ст.14,49,50 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України його (позивача) попереджено про неповну службову відповідність. Вважає, що винесений відповідачем наказ №223 від 14.02.2008 року є необгрунтованим та упередженим. Зокрема, мотивація як наказу, так і затвердженого ним висновку службового розслідування від 13.02.2008 року не відповідає фактичним обставинам. При цьому, обставини, які зазначені в цих документах належним чином не підтверджені, а грунтуються лише на припущеннях. Крім того, мотивувальна частина наказу і висновку службового розслідування суперечать постанові про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеної відповідачем за наслідками розгляду матеріалів службового розслідування. Вважає, що службове розслідування із його висновком здійснені з порушенням вимог п.п.17,18,24 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України та ст.ст.84,86 Дисциплінарного статуту ЗС України. Також посилався на те, що в наказі відповідача не надано належної оцінки поведінці старшого прапорщика [PERSON]. при розмові зі старшим офіцером, є не зрозумілим, в чому полягає порушення з його (позивача) боку ст.ст.14,49,50 Статуту внутрішньої служби ЗС України та не враховано ступеню його (позивача) вини, попередньої поведінки, тривалості військової служби та рівня знань про її порядок. Просив визнати необгрунтованим та нечинним наказ відповідача №223 від 14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями». Позивач [PERSON]. та його представник [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримали і підтвердили обставини, викладені в адміністративній позовній заяві. При цьому, позивач [PERSON]. в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги та просив визнати необгрунтованими і нечинними мотивувальну частину наказу №223 від 14.02.2008 року «Про результати службового розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між військовослужбовцями» та п.п.1,4 його резолютивної частини щодо затвердження висновку службового розслідування та попередження його про неповну службову відповідність. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засіданні адміністративний позов не визнав і суду пояснив, що 05.02.2008 року [PERSON]. вчинив конфлікт з підлеглим по службі, в ході якого завдав останньому тілесні ушкодження. По даному факту було проведено службове розслідування відповідно до вимог Інструкції «Про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України». Наказом №223 від 14.02.2008 року було затверджено висновок службового розслідування та притягнуто [PERSON]. до дисциплінарної відповідальності за вчинення ним правопорушення. Вважає, що вказаний вище наказ відповідача є законним, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON]. просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, покази свідка [PERSON]., дослідивши письмові докази по справі, вважає, що адміністративний позов [PERSON]. є необгрунтованим і задоволенню не підлягає. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON]. проходить військову службу в Чернівецькому прикордонному загоні на посаді начальника вогневої підготовки відділу професійної підготовки і має військове звання майора. Відповідно до вимог ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці повинні додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими, додержуватися військового етикету, поводитись з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Згідно ст.ст.11,14,49,50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов'язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованими, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил ввічливості й поведінки військовослужбовців; з особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до старшого начальника; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам'ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому; відносини між військовослужбовцями повинні грунтуватись на взаємній повазі. В порушення зазначених вище вимог Дисциплінарного статуту та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, [PERSON]. 05.02.2008 року о 12 год. 30 хв. під час несення військової служби в приміщенні кабінету професійної підготовки Чернівецького прикордонного загону під час сварки на грунті особистих побутових стосунків з приводу розподілу підвальних приміщень в будинку [ADDRESS] в м.Чернівці умисно наніс підлеглому по службі [PERSON]. легкі тілесні ушкодження. Наведені обставини підтверджуються показами в судовому засіданні свідка [PERSON]., дослідженими в судовому засіданні матеріалами службового розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між [PERSON]. та [PERSON], постановою від 15.02.2008 року помічника військового прокурора Чернівецького гарнізону про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.424 ч.2 КК України, поданням військового прокурора Чернівецького гарнізону від 26.02.2008 року на ім'я начальника Чернівецького прикордонного загону про вжиття заходів щодо усунення порушень вимог законодавства про забезпечення життя і здоров'я військовослужбовців та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (а.с.7-10,12-15,17-28,38-44). За результатами службового розслідування по факту виникнення конфліктної ситуації між [PERSON]. та [PERSON] наказом №223 начальника Чернівецького прикордонного загону [PERSON]. від 14.02.2008 року затверджено висновок службового розслідування та за порушення вимог ст.ст.14,49,50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України майора [PERSON]. попереджено про неповну службову відповідність (а.с.5-6). Суд вважає, що відповідач по справі - начальник Чернівецького прикордонного загону [PERSON], видаючи наказ №223 від 14.02.2008 року, діяв в межах його повноважень, визначених Дисциплінарним статутом та Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Так, згідно ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан дисципліни у військовому об'єднанні, з'єднанні, частині (підрозділу), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов'язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданої державі та іншим особам збитків. Факт вчинення [PERSON]. 05.02.2008 року правопорушення під час проходження військової служби в судовому засіданні доведено зазначеними вище доказами. Суд вважає безпідставними доводи позивача та його представника в судовому засіданні про те, що ніби-то службове розслідування по факту конфліктної ситуації з [PERSON] проведено з порушенням Інструкції «Про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України», оскільки суд таких порушень не вбачає. Крім того, їх доводи спростовуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, поданням військового прокурора про усунення порушень закону, якими підтвержено правильність висновку службового розслідування та факт вчинення [PERSON]. порушення закону (а.с.38-40,42). Станом на день розгляду даної адміністративної справи в суді [PERSON]. не оскаржена постанова від 15.02.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи. З урахуванням всіх обставин вчинення [PERSON]. правопорушення, багаторічний термін проходження ним військової служби та достатній його рівень знань про порядок проходження військової служби і наявності уже дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оголошеного наказом від 09.11.2007 року №1240, відповідачем вірно прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення на позивача [PERSON]. за вчинене правопорушення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, яке передбачене ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. За таких обставин, адміністративні позовні вимоги [PERSON]. є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied