Рішення адміністративного суду від 2008-03-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ФОП [PERSON] недоїмку по податкам та неподатковим платежам в сумі 7 139,25 грн. В обґрунтування позову вказано, що ФОП [PERSON] знаходиться на обліку в Дергачівській міжрайонній державній податковій інспекції як платник податків та неподаткових платежів. Як зазначив позивач, Дергачівською МДПІ було здійснено перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів. На підставі акту перевірки № 20110049/2310 від 13.02.2007 року було прийнято та направлено відповідачу наступні податкові повідомлення-рішення: · № 0000452310/0 від 23.02.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 5 948,75 грн. · № 0000462310/0 від 23.02.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 80,00 грн. На підставі акту перевірки № 20110128/2380/2151319680 від 14.08.2006 року було прийнято на направлено відповідачу наступні податкові повідомлення-рішення: · № 0000892380/0 від 21.08.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 1110,50 грн. · № 0000902380/0 від 21.08.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 60,00 грн. Відповідно до п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п. 4.2 та 4.3 ст. 4 вказаного Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення. Відповідно до п.п. 5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону №2181-111 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, вказаного в наданій їм податковій декларації, на протязі десять календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого п.п. 4.1.4 ст. 4 Закону № 2181-ІІІ, для надання податкової декларації. В судове засідання представник ДПІ з'явився, та змінив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача 822,81 грн. на користь держаного бюджету за рахунок активів платника податків. Відповідач у судове засідання з'явився, та зазначив, що із сумою, що зазначена в особистій картці платника, згодна. Судом встановлено, що Дергачівською МДПІ було здійснено перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів Дергачівським комунальним підприємством теплових мереж. На підставі акту перевірки № 20110049/2310 від 13.02.2007 року було прийнято та направлено відповідачу наступні податкові повідомлення-рішення: · № 0000452310/0 від 23.02.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 5 948,75 грн. · № 0000462310/0 від 23.02.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 80,00 грн. На підставі акту перевірки № 20110128/2380/2151319680 від 14.08.2006 року було прийнято на направлено відповідачу наступні податкові повідомлення-рішення: · № 0000892380/0 від 21.08.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 1110,50 грн. · № 0000902380/0 від 21.08.2007 року, загальна сума податкового зобов'язання, визначена в цьому податковому повідомленні-рішенні, складає 60,00 грн. Відповідно до постанови Дергачівського районного суду м. Харкова від 31.05.2007 року податкові повідомлення рішення Дергачівської МДПІ № 0000452310/0 від 23.02.2007 року та № 0000462310/0 від 23.02.2007 року були скасовані. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2007 року Дергачівській МДПІ було відмовлено в задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-XII до функцій органів державної податкової служби входить здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів обов'язкових платежів). Крім того, податкові органи контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків та інших платежів, а також, перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів; забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також, стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; проводять перевірки фактів приховування і зниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та Іншими законами України. У відповідності до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу» від 4 грудня 1990 року N 509-XII зі змінами та доповненнями, Органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України. Відповідно до положень п.1.7. ст. 1 Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що активи платника податків - кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання. Згідно п.1.6. ст. 1 Закону України № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», примусове стягнення - це звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків. Згідно до п.п. 3.1.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 від 21.12.2000 року Активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. На час розгляду справи заборгованість відповідачем не було сплачено. Суд, проаналізувавши положення ст. 71 КАС України прийшов до висновку, що відповідач доказів щодо спростування вимог позивача суду не надав. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач прострочив виконання зобов'язання по сплаті заборгованості, тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Результат розгляду: granted