Рішення адміністративного суду від 2008-08-26 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівці Хмельницької області (далі - Пенсійний фонд) про донарахування та виплату пенсійного забезпечення, підвищення мінімальної пенсії за віком та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому, як особі, яка отримує гарантоване державною пенсійне забезпечення, таке з вини працівників Пенсійного фонду нараховувалось та виплачувалось не в повному обсязі. Зокрема, в період з 01.01.2004 року по 31.03.2008 року, Пенсійний фонд за відсутності будь-яких перепон, щомісяця, не донараховував йому пенсійне забезпечення в сумі 7,99грн. Внаслідок чого він поніс збитки. Тому, просить зобов'язати Пенсійний фонд виплатити йому не донараховане пенсійне забезпечення за названий період, з врахуванням усіх доплат та індексацій в розмірі 1004грн. 69коп., оскільки відповідач провести такий перерахунок в добровільному порядку відмовляється, чим порушує його право на отримання гарантованих державою виплат. Крім того, стверджує, що має статус «дитина війни» і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки таке підвищення йому не виплачувалось, просить визнати бездіяльність Пенсійного фонду незаконною, зобов'язати останній виплатити йому за період з 2006 - 2008 років 5875грн. 20коп. та стягнути моральну шкоду завдану неправомірними діями відповідача. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та дав аналогічні пояснення викладеним в позові. Представники відповідача Левчук Л.А. та Ващук Т.С. позов не визнали, просять відмовити в його задоволені, посилаючись на відповідність нарахування та виплати пенсії позивачу вимогам закону. При цьому пояснили, що позивачу в 2008 році проведено донарахування та виплати пенсійного забезпечення за період з 01.01.2004 року по 31.03.2008 року в повному обсязі і законні підстави для проведення будь-яких інших доплат відсутні. Ствердили, що позивачу виплачується пенсія згідно чинного законодавства, в тому числі з усіма передбаченими надбавками та доплатами встановленими даним категоріям громадян, тому вважають вимоги [PERSON] надуманими, безпідставними, заявленими Головуючий: С.М. Болотін - 2 - з порушенням строків давності і просять в позові відмовити. Суд заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали пенсійної справи [PERSON], приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Шепетівка Хмельницької області. Як стверджується матеріалами справи, [PERSON], отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу, при нарахуванні та виплаті пенсійного забезпечення не було враховано заробітну плату за вересень 1988 року у розмірі 446крб. 42коп., що потягнуло за собою щомісячне недонарахування останньому, за період з 01.01.2004 року по квітень 2008 року пенсійних виплат в сумі 7,99грн. Факт неправомірних дій Пенсійного фонду в частині недонарахування [PERSON] названих сум повністю стверджується інформацією головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області № 03/167 від 21.02.2008 року та самого Пенсійного фонду № 1649/06 від 21.03.08р. з яких вбачається, що середньомісячний заробіток для отримання пенсії позивача, був визначений невірно з 01.01.2004 року, тобто без врахування доходів за вересень 1988 року. Таким чином, неправомірні дії Пенсійного фонду призвели до того, що [PERSON] у вказаний період недоотримував гарантовані йому державою виплати у розмірі 7,99грн. щомісячно. На усунення своїх протиправних дій та поновлення прав позивача, Пенсійний фонд, в квітні 2008 року провів виплату недонарахованих [PERSON] щомісячних платежів до пенсійного забезпечення у розмірі 270грн. 45коп. за період з 01.01.2004 року по 31.03.2008 рік. Вважаючи, що вказана сума є недостатньою та виплачена без врахування усіх встановлених надбавок та індексацій, позивач, просить зобов'язати відповідача доплатити 1004грн. 69коп. пенсійних виплат. Однак, з таким висновком суд не може погодитись, оскільки він є помилковим. Як встановлено судом, стверджується матеріалами справи, в тому числі пенсійної справи позивача та сторонами не оспорюється, в тому числі самим [PERSON], в квітні 2008 року, останньому на усунення своїх помилок Пенсійний фонд доплатив 270грн. 45коп. пенсійних виплат за період з 01.01.2004 року по 31.03.2008 року. Тобто, відповідач, на виконання вимог чинного законодавства за названий період провів виплати [PERSON] недоплачених сум пенсійного забезпечення, за виключенням тих періодів, де його пенсія дорівнювала прожитковому мінімуму і надбавки в цей період не застосовувались, що повністю ґрунтується на вимогах закону. За таких обставин, не заслуговують на увагу твердження позивача, що порушені арифметичні підрахунки, зокрема (7,99грн. х 51 місяць недоплат = 407грн. 49грн., а не 270грн. 45коп., як виплачено Пенсійним фондом), оскільки відповідно до діючого законодавства в періоди, де пенсійні виплати дорівнювали, або перевищували прожитковий мінімум, ряд встановлених доплат не виплачувались. Суд відхиляє твердження позивача, що недоплачена сума пенсійних виплат за спірний період повинна бути проіндексована, з розрахунку коефіцієнту 2,95. Оскільки, жодним нормативним актом, який регулює порядок та виплату пенсійних забезпечень в державі, в тому числі ЗУ «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким встановленні пенсійні виплати позивачу, іншими законодавчими актами таких індексацій та нарахувань не передбачено. Такі твердження ґрунтуються виключно на міркуваннях та роздумах позивача, що останній не заперечує і жодним іншим нормативним актом не передбаченні. Головуючий: С.М. Болотін - 3 - З 1 липня 2007 року [PERSON] проведений перерахунок пенсії з розрахунку: 657грн. 80коп. - розмір пенсії за віком, доплата за понаднормовий стаж (за 15 років) - 81грн. 60коп., 48грн. 20коп. - надбавка дітям війни. Загальний розмір пенсії [PERSON] складає 787грн. 60коп. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності в цій частині позову, суд вважає, що [PERSON], Пенсійним фондом, проведено донарахування та виплата недоплачених сум пенсійного забезпечення за період з 01.01.2004 року по 31.03.2008 року в повному обсязі, а самі нарахування та виплати останньому пенсії проводяться вірно, з дотриманням норм чинного законодавства передбаченого для осіб даної категорії. При цьому обґрунтовуючи позов [PERSON] не надав жодного доказу та не довів наявності підстав щодо неправомірності дій Пенсійного фонду відносно нарахування та виплати йому пенсії, її невідповідності вимогам закону, не застосування передбачених законом інфляційних коефіцієнтів, порушення його законних прав, не здобуто таких і в судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для проведення перерахунку пенсії [PERSON], доплат до неї та визнання неправомірними дій Пенсійного фонду в цій частині, оскільки при її нарахуванні та виплаті вимоги ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконанні в повному обсязі, а твердження щодо порушення прав позивача ґрунтуються виключно на роздумах останнього. Крім цього, [PERSON] просить визнати бездіяльність Пенсійного фонду незаконною, зобов'язати останній виплатити йому за період з 2006 - 2008 років 5875грн. 20коп. недоплаченої надбавки до пенсії, як дитині війни. Оцінюючи всі дослідженні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов в цій частині підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером і має статус «дитини війни», що стверджується посвідченням позивача, поясненнями представника відповідача і сторонами не оспорюється. А тому суд вважає, що даний факт є встановлений і додаткового доказування не потребує. Отже, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, протягом 2007 року підвищення пенсії йому не нараховувалось і не виплачувалось, що стверджується поясненнями представників Пенсійного фонду в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» у 2007 році мінімальний розмір пенсії, що дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, становить: з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року - 380грн., відповідно з 01.04.2007 року по 30.09.2007 року - 410грн. 06коп., з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року - 415грн. 11коп. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення ст. ст. 71, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо підвищення пенсій на 30 % мінімальної пенсії за віком. Конституційний Суд України визнав, що зупинення Законом України «Про державний бюджет» дії інших законів щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін в до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Головуючий: С.М. Болотін - 4 - Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними; є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Положення статей 71, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Отже, бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу підвищення пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення є незаконною. З 9 липня по 30 вересня 2007 року позивачу повинно бути виплачене підвищення до пенсії в розмірі 337грн. 10коп. (123грн. 01коп. х 2 місяці + за липень = 337грн. 10коп.), з 1 жовтня по 31 грудня 2007 року - 373грн. 59коп. (124грн. 53коп. х 3= 373гн. 59коп.), а всього за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року - 710грн. 69коп. Доводи представників відповідача про те, що встановлений законом розмір мінімальної пенсії за віком до даних правовідносин не застосовується є безпідставними, оскільки в даному випадку мають місце правовідносини саме щодо нарахування та виплати пенсії і її підвищення. Жодним чином не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню твердження представника відповідача, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, щодо відсутності коштів для здійснення встановлених Законом виплат. Оскільки відповідно до рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «[PERSON] проти України» встановлено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. В той же час суд вважає, що вимоги позивача про виплату йому підвищення до пенсії, як «дитині війни» за період січня 2006 року по червень 2007 року до задоволення не підлягають, оскільки Кабінетом Міністрів України за результатами бюджету в 2006 році жодних нормативних актів про зазначенні виплати не приймалось. Крім того, позивач пропустив встановлений законодавством строк для звернення до суду за захистом свої прав і на застосуванні такого наполягають представники відповідача. Зокрема, як встановлено в процесі судового розгляду позивач достовірно знав, що Пенсійний фонд не в повному обсязі провів йому виплати гарантованих державою сум за період 2006-2007 років, що фактично останній не заперечує. Однак жодних дій щодо усунення вказаних порушень та захисту своїх прав в цій частині не вчинив, чим фактично погодився з не проведенням виплат у вказаний період. Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до суду за захистом своїх прав встановлений річний строк позовної давності. За таких обставин, беручи до уваги, той факт, що позивач належно знав про порушення своїх прав щодо проведення виплат в неповному обсязі, суд вважає, що він пропустив встановлений законодавством строк позовної давності. Як в процесі звернення до суду так і в процесі судового розгляду [PERSON] питання про поновлення пропущеного строку жодного разу не ставив. Не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню твердження позивача в тій частині, що відповідно до норм цивільного судочинства встановлений трьохрічний строк звернення до суду, який застосовується до даних правовідносин і тому на даний час такий не сплинув. Оскільки, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання чинності КАС України, тобто якби позивач звертався в порядку позовного провадження, де відповідно до ЦПК України (в редакції 1963 року) був встановлений двомісячний термін на звернення до суду, КАС України значно розширив право громадян щодо строків звернення до суду за захистом своїх прав, однак позивач ним не скористався, не дивлячись на свою обізнаність в Головуючий: С.М. Болотін - 5 - сфері юриспруденції та пенсійній галузі. Позивач не надав та не навів суду жодного об'єктивного та обґрунтованого доказу щодо поважності причин такого значного пропуску строку на звернення до суду за захистом своїх прав, не здобуто таких і в судовому засіданні. Суд відхиляє твердження представника відповідача в тій частині, що вимоги позивача не можуть розглядатися в одному провадженні та підлягають роз'єднанню, оскільки спірні правовідносини виникли з того ж предмету та правовідносин - щодо нарахування та виплати пенсії і її підвищення, з тим же підстав та між тими ж сторонами, а такому законні перепони для їх розгляду в одному провадженні відсутні. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюються з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. За таких обставин відповідач - Пенсійний фонд повинен бути зобов'язаний виплатити позивачу належні йому підвищення пенсії. Позивач ставить питання про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 1000грн., завданої йому неправомірними діями посадових осіб Пенсійного фонду по нарахуванню та виплаті пенсійного забезпечення. Суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій Пенсійного фонду, [PERSON], при нарахуванні та виплаті пенсійного забезпечення не було враховано заробітну плату за вересень 1988 року у розмірі 446крб. 42коп., що потягнуло за собою щомісячне недонарахування останньому, за період з 01.01.2004 року по квітень 2008 року пенсійних виплат в сумі 7,99грн. Однак, службові особи Пенсійного фонду жодних дій для усунення вказаних помилок, на протязі тривалого часу не чинили, а виправили їх виключно після неодноразових звернень позивача. Вищеназвані дії Пенсійного фонду були неправомірними, хоча й були усунуті останнім фактично в добровільному порядку. Однак, позивач внаслідок цих дій, змушений був відстоювати своє право на отримання більшої пенсії, внаслідок чого поніс, як витрати, так і душевні страждання, а тому відповідач повинен нести відповідальність за спричиненні позивачу незручності у вигляді сплати моральної шкоди. Розмір такої шкоди, з врахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя позивача, порушенням одного із основних конституційних прав - права пенсійного забезпечення, докладання додаткових зусиль для відновлення своїх прав, періоду проведених недоплат, враховуючи, що законні права позивача відновленні самим відповідачем в добровільному порядку та судом, що також є достатньою сатисфакцією, суд визначає в розмірі 200грн. В решті позову в цій частині слід відмовити. Судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з Пенсійного фонду, оскільки саме неправомірні дії останнього призвели до порушення законних прав позивача. Виходячи з наведеного, на підставі ст. 22 Конституції України, рішення Європейського Суду від 8 листопада 2005 року справа «[PERSON] проти України», Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року із змінами і доповненнями, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІV, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 по Головуючий: С.М. Болотін - 6 - справі № 1-29/2007,

Результат розгляду: partial