Рішення адміністративного суду від 2008-05-15 00:00:00+03

21 березня 2008 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення як особі, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії. Мотивує свої вимоги тим, що в лютому 2008 року Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську відмовило в у виплаті належної суми. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по щорічній допомозі на оздоровлення за 2003-2007 роки в сумі 6729 гривень 90 копійок. Позивач направив суду заяву про слухання справи в його відсутності. Представник відповідача позов не визнає. Пояснюючи тим, що при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську керувалось постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно до вказаних постанов виплати було здійснено в повному обсязі. Крім того Законами України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію ч. 4 ст. 48 Закону України" «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач направила до суду заяву в якій просить, слухати справу без представника відповідача . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач не заперечує проти того, що [PERSON] була ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році. Таким чином, згідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, ця обставина може не доказуватись перед судом. Згідно до наданої суду довідки (а.с. 9) відповідачем було виплачено позивачу з 2003 р по 2005 р по 26,70 грн., та з 2006р. по 2007р. по 100 гривень компенсації. При цьому Управління праці та соціального захисту населення у м. Южноукраїнську посилається на постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте погодитись з подібним розрахунком щорічної допомоги на оздоровлення неможна. Згідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» «Щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: ліквідаторам наслідків аварії - п'ять мінімальних заробітних плат». Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Посилання відповідача на постанови Кабінету Міністрів України не можуть братись до уваги оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом. Частиною 1 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Згідно до ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Таким чином судом встановлено, що позивач, як особа, що була ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Визначаючи суму заборгованості відповідача, суд виходить з положень ч. 3 ст. 99 КАС України, яка передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином судовому захисту, на підставі ст. 257 ЦК України, згідно до заявлених позовних вимог, підлягають права позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2006 та 2007 роки. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати на початок 2005 та 2007 року, суд застосовує наступний розрахунок. З 1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати становив 262 гривні на місяць. Щорічна допомога становить за 2005 рік 262 гривні х на 5 = 1310 гривень, за мінусом отриманих 26,70 грн. остаточно = 1283,30. З 1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати становив 350 гривень на місяць. Щорічна допомога становить за 2006 рік 350 гривень х на 5 = 1750 гривень за мінусом отриманих 100 гривень, остаточно = 1650 гривень. З 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати становив 400 гривень на місяць. Щорічна допомога становить за 2007 рік 400 гривень х на 5 = 2000 гривень за мінусом отриманих 100 гривень, остаточно = 1900 гривень. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає не отримана допомога на оздоровлення за 2005 р, 2006 р, 2007 роки в сумі 1238,30 гривень + 1650,00 гривень +1900 гривень, а разом 4833,30 гривень. Згідно до ст. 94 КАС України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 51 гривня.

Результат розгляду: partial