Рішення адміністративного суду від 2008-01-21 00:00:00+02

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просить визнати неправомірними дії відповідачів щодо виплати йому, як учаснику війни разової грошової допомоги в меншому розмірі, ніж передбачено Законом та стягнути з них недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки у розмірі 3148 грн. Вимоги мотивує тим, що йому, як учаснику війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак за 2005-2007 роки вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив. Вважає неправомірними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат щодо виплати йому разової грошової допомоги в меншому розмірі та просить стягнути разову грошову допомогу з обох відповідачів. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, встановив: спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Встановлено, що позивач [PERSON] є учасником війни, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 07.09.1995 року. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №25817/26 від 12.11.2007 року, позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005 році в розмірі 50 грн., у 2006 році в розмірі 50 грн., у 2007 році в розмірі 55 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет на 2005 рік»,«Про державний бюджет на 2006 рік», «Про державний бюджет на 2007 рік». Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Беручи до уваги річний строк позовної давності в адміністративному судочинстві та вимоги ч.4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що такі виплати проводяться до 30 вересня відповідного року, суд стягує заборгованість лише за 2007 рік. З урахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 55 грн., суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1175 грн. 18 коп.(1230 грн.18 коп.-55 грн.). В решті позову відмовляє. Також суд вважає, що недовиплачена разова грошова допомога підлягає стягненню з головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, оскільки саме дана установа є головним розпорядником коштів та відповідно до ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Щодо вимог, заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, суд вважає, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних вимог до нього відмовляє. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial