Рішення адміністративного суду від 2008-10-07 00:00:00+03

[PERSON] звернулась в суд з позовом до державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Закарпатської області Борка Василя Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В позовній заяві зазначила , що 16 червня 2008 року їй по пошті надійшла постанова про накладення на неї держземінспектором Борка В.В. 6 червня 2008 року адміністративного стягнення в якій вказано, що вона самовільно захопила частину земельної ділянки в розмірі 0,03 га. Накладення на неї адмінстягнення вважає незаконним , оскільки рішенням виконкому Тячівської міської ради № 117 від 19.05.1987 року про виділення земельних ділянок [PERSON]. та [PERSON] було виділено земельну ділянку розміром 510 кв.м. по вул. Бардіївській в м. Тячів, а 19 червня 1991 року було укладено договір про надання у безстрокове користування цієї земельної ділянки на праві особистої власності. Будівельний паспорт [PERSON] виготовили в серпні 1987 року, затвердили план забудови , Згідно плану ділянки та проекту забудови житлові та інші будівлі повинні були будуватися на відстані 4-х метрів від вулиці ( дороги загального користування ) та на відстані 1 метра від межі земельної ділянки сусідів. За проектом забудови ділянки [PERSON] справа від них розташовувалась вільна від забудови земельна ділянка, за рахунок якої вони розширили свою та встановили межу і від неї при забудові відступили один метр , розпочали будівництво. Саме від цієї самовільно встановленої межі у 1989 році працівники земельної служби наділили земельну ділянку розміром 0,06 га. У січні 1992 року вона з чоловіком придбали у подружжя [PERSON]. та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на вказаній земельній ділянці. Вони також передали їм відповідні рішення на виділення земельної ділянки , технічну документацію з проектом забудови та дозволами на будівництво , а також межі їхньої ділянки і вони почали проживати в літній кухні. А через деякий час сусідню ділянку почали використовувати власники - сусіди Половко, які без дозволу перенесли огорожу до стіни будинку, розширивши свою земельну ділянку до 21 метра, що було грубим порушенням правил забудови , згідно яких відстань від будови до огорожі сусіда має становити 1 метр, та запустили цю ділянку і не доглядають за нею, дозволили зарости багаторічними бур'янами, що шкодить будівлі. Відстань в один метр є необхідною санітарною нормою у таких випадках і є вимогою будівельних норм. З метою приведення у порядок ділянки, відповідно до проекту забудови, вони повернули межу на старе місце, на відстань 1 метра від лінії забудови їх будинку. Держземінспектор Борка В.В. , здійснюючи перевірку , умисно не заміряв розмір ділянки [PERSON] який складає 20 м ширини та 30 м довжини, всього 0,06 га. без урахування 1 метра, на який вони перенесли огорожу відповідно до плану забудови, тобто рівно стільки , скільки їй виділено рішенням міськради № 56 від 15.06.1989 року. Вона на протязі всього часу володіння своєю земельною ділянкою та будинком, вносила плату за земельну ділянку розміром 0,06 га, а не 0,051 га і у разі виготовлення технічної документації на право власності на цю земельну ділянку всі питання невідповідності розмірів своєї ділянки буде узгоджувати із земельним відділом. Інша справа , що у 1987 році [PERSON] за рахунок сусідньої вільної від забудови земельної ділянки розширили надану їм під забудову земельну ділянку , яка на той час була у складі земель міської ради , однак за спливом значного часу [PERSON] не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття частини вільної на той час ділянки. Просить скасувати постанову відповідача про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.. 53-1 КУпАп , а провадження в адміністративній справі щодо неї закрити. В судовому засіданні позивачка і її представник позов підтримали посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просять позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що позивачці виділено земельну ділянку площею 510 метрів квадратних і цю площу вона самовільно розширила до 21 метра. Протокол складено на позивачку тому , що саме вона є землекористувачем. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що згідно постанови державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Закарпатської області Борка Василя Васильовича від 6 червня 2008 року позивачка [PERSON] притягнута до адмінвідповідальності за ст. 53-1 КУпАп України в виді штрафу в сумі 340 гривень. Підставою для провадження в даній справі став протокол про адміністративне правопорушення №22\00050 від 14 травня 2008 року , згідно якого 14.05.2008 року виявлено самовільне зайняття восени 2007 року [PERSON] земельної ділянки 0.003 га. Свідок [PERSON], який є чоловіком позивачки , в судовому засіданні ствердив , що то він відновив межу і встановив огорожу. В його присутності Борка В.В. проводив обміри і обміряв тільки один метр від фундаменту. Проведення ще будь-яких обмірів він не бачив , а також не бачив щоб відповідач обмірював земельну ділянку [PERSON]. В подальшому він особисто провів заміри земельної ділянки [PERSON] і ширина її становила 21 метр. Згідно до письмового повідомлення відділу земельних ресурсів у місті Тячів від 01.09.2008 року № 02-17\685 , рішенням виконкому Тячівської міської ради від 19.05.1987 року за №117 гр.гр. [PERSON] та [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 510 кв.м. в м. Тячів по вулиці Бардіївській для будівництва житлового будинку. Заяви на виділення додаткових земель від них не надходило і рішення про додаткове виділення землі не приймалося. Також заяви від покупця незакінченого будівництвом житлового будинку по вулиці Бардіївській , 16 , гр.. [PERSON] до Тячівської міської ради не надходило та рішення про виділення додаткових земель не приймалося. Гр. [PERSON] сплачує земельний податок за 0.06 га. земельної ділянки. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень , дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до ст. 53-1 КУпАп відповідальності за цією статтею підлягають особи , винні у самовільному зайнятті земельної ділянки. Порядок притягнення до адміністративної відповідальності визначений ст..ст. 256 , 268 , 276 , 279 , 280 КУпАп. Доводи позивачки не вказують на правомірне використання нею спірної земельної ділянки і не спростовують правомірність застосування відповідачем цих вимог Закону. Судом також не встановлено порушення встановленого КУпАп порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Беручи до уваги наведене , суд вважає , що відповідачем в даній справі наведено достатньо належних і допустимих доказів щодо правомірності оскаржуваного рішення , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied