Рішення адміністративного суду від 2008-09-17 00:00:00+03

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із адміністративним позовом до Севастопольської міської державної адміністрації в якому просить зобов'язати відповідача надати їй на сім'ю з трьох осіб, благоустроєну трикімнатну квартиру у межах міста Севастополя по нині діючим житловим нормам. Позов мотивований тим, що Наказом Президенту України від 21.04.2003 вона призначена на посаду судді місцевого Балаклавського районного суду м.Севастополя, з 17.03.20004 р. поставлена на квартирний облік у відділ обліку житла Севастопольської міської державної адміністрації, однак в порушення шестимісячного строку, передбаченого ст. 44 Закону України „Про статус суддів”, відповідач не забезпечив її житлом до цього часу, що є порушенням її Конституційних прав, змушує продовж п'яти років знімати житло із сім'єю у різних районах міста, проживаючи у стислих умовах. Зазначала, що згідно ст.44 Закону України „Про статус суддів” та ст.49 ЖК України вона має право на отримання 2-х кімнатної благоустроєної квартири, на склад родини із трьох чоловік та додаткову житлову площу у вигляді окремої кімнати. В судовому засіданні представник відповідача - Севастопольської міської державної адміністрації (далі - СМДА) позовні вимоги не визнала, заперечення на них мотивувала тим, що ст.44 Закону України „Про статус суддів” передбачає обов'язок місцевих адміністрацій у забезпеченні суддів житлом у строк шість місяців, після спливу якого судді може бути придбано житло за рахунок державного бюджету відповідною територіальною судовою адміністрацією, відповідна практика на Україні склалася, тому позивачка може отримати житло у зазначений спосіб. Також вказувала, що позивачка дійсно знаходиться на позачерговій черзі на отримання житла в СМДА, номер її черги серед суддів - 10, тому при задоволенні її позову може бути порушені права інших осіб, що знаходяться в цій черзі. Також заперечувала проти прохання позивачки надати їй саме трикімнатну квартиру, оскільки норми житлової площі на особу у м.Севастополі на одну особу складають 7,5 кв.м., тому з врахуванням правил ст. 49 ЖК України щодо надання додаткової площі у вигляді або окремої кімнати або додаткової площі у розмірі 10 кв.м., на її думку, позивачка має право на отримання житла у розмірі не менш ніж 32,5 кв.м, що може бути розміром й двокімнатної квартири. Наполягала, що СМДА не має можливості, механізму та засобів для надання позивачці житла у встановлений законом строк, у зв'язку з чим просила в задоволенні позову відмовити. Представник 3-ї особи Управління Державної судової адміністрації у м.Севастополі залишила вирішення справи на розсуд суду, зазначаючи, що не забезпечення суддів благоустроєним житлом у зазначений у ч.7 ст.44 Закону України „Про статус суддів” шестимісячний строк з моменту обрання не звільняє відповідні місцеві органи державної виконавчої влади за місцем знаходження суду від обов'язку щодо забезпечення судді, що потребує поліпшення житлових умов, благоустроєним житлом і після спливу вказаного терміну. Суд, вислухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Указом Президенту України від 21.04.2003 року № 346\2003 [PERSON] призначена на посаду судді місцевого Балаклавського районного суду м.Севастополя строком на п'ять років. З 17.03.2004 р. позивачка поставлена на квартирний облік у відділ обліку житла СМДА складом сім'ї три особи. Постановою Верховної Ради України від 22.05.2008 р. №298-1У позивачка обрана суддею безстроково, на посаду судді Севастопольського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до ч.7 ст.44 Закону України „Про статус суддів” не пізніш ніж через шість місяців після обрання суддя Конституційного суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду. У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Порядок фінансування судів для цієї мети, а також порядок розрахунків з державним бюджетом органу державної виконавчої влади, який своєчасно не надав судді житло, визначаються Кабінетом Міністрів України. Отже, згідно з діючим законодавством України забезпечення благоустроєним житлом суддів є обов'язком відповідної місцевої держаної адміністрації. Аналогічні положення закріплені в Постанові Кабінету Міністрів України від 03.08.2005р. № 707 „Про затвердження Порядку забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів”. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що вимоги позову заявлені до належного відповідача. Оскільки впродовж понад чотири роки з дня поставлення на квартирний облік після обрання (призначення) суддею позивачка не була забезпечена благоустроєним житлом, право позивачки, передбачене ч.7 ст.44 Закону України „Про статус суддів” є порушеним та підлягає судовому захисту. Доводи представника відповідача щодо порушення прав інших осіб, що знаходяться на позачергової черзі суддів, що потребують поліпшення житлових умов, при задоволенні заявленого позивачкою позову, суд вважає неспроможними, як непідтвердженими в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідними доказами щодо конкретного числа осіб з них, яки претендують на аналогічну житлову площу, що заявлена позивачкою у позові. В частині заперечень представника відповідача щодо площі житла, на яке претендує позивачка, представник посилалася на Постанову виконкому міськради народних депутатів та Президії Кримської обласної Ради профспілок № 21\893 від 24.12.1984 р., згідно якої норма жилої площі по місту Севастополю на одну особу визначений у розмірі 7,5 кв.м. Однак, згідно зі ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Оскільки норми Житлового кодексу мають більшу юридичну силу ніж вищезазначена Постанова місцевої Ради, суд при вирішенні справи застосовує саме норми Житлового кодексу України. Виходячи з положень ст.ст.47, 49 ЖК України та права позивачки на додаткову жилу площу, розмір житла позивачки на сім'ю з трьох осіб повинен складати не менш ніж (13,65х3+10) 50,95 кв.м., що відповідає розмірам трикімнатної квартири, що спростовує відповідні заперечення представника відповідача. Таким чином, вимоги позову суд вважає обґрунтованими, заснованими на нормах ч.7 ст.44 Закону України „Про статус суддів”, а тому підлягаючим задоволенню. При задоволенні позовних вимог, частково підлягають відшкодуванню понесені позивачкою при зверненні до суду судові витрати в розмірі 3,40 грн. - у розмірі, передбаченому ст..3 Декрету КМУ „Про державне мито”. На підставі ст.44 Закону України „Про статус суддів”, ст.ст.47-49 Житлового кодексу України,

Результат розгляду: granted