Рішення адміністративного суду від 2008-05-16 00:00:00+03

У грудні 2007 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 5136,10 грн. Вимоги мотивує тим, що їй як учаснику бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2004-2007 роках вона виплачувалась відповідачами в неповному розмірі чим були порушені її права. Позивач позов підтримала в повному обсязі, просила стягнути з відповідачів на її користь різницю недоплаченої разової щорічної грошової допомоги. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно із ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивачка отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2004 році - 120 грн., у 2005 році - 250 грн., у 2006 році - 250 грн., у 2007 році - 280 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України "Про державний бюджет на 2004 рік", "Про державний бюджет на 2005рік", "Про державний бюджет на 2006 рік", "Про державний бюджет України на 2007 рік". Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідно до ст. 171 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"). З врахуванням отриманої позивачкою разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає за необхідне стягнути на її користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період у розмірі 1770,30грн. В задоволенні вимог щодо стягнення компенсації на недоплачену суму щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 568,55 грн. суд відмовляє, оскільки щорічна разова грошова допомога не є періодичним платежем, а тому на неї компенсація не нараховується. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial