Рішення адміністративного суду від 2008-06-13 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова (надалі по тексту, ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова), в якому просить: 1) зобов'язати відповідача поновити конституційне право здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів під власним Ім'ям; 2) зобов'язати відповідача виконати відносно позивачки вимоги ч. 2 ст. 1 Закону України „Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів”, застосувати до позивачки раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів - за прізвищем, ім'ям та по-батькові; 3) зобов'язати відповідача зробити в паспорті позивачки на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: „Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру”, завіривши її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова. 19.05.2008 р. у судовому засіданні від позивачки надійшла уточнена позовна заява до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, в якій позивачка просить: 1) визнати незаконною відмову відповідача поновити конституційне право [PERSON]. здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів під власним Ім'ям - за прізвищем, ім'ям та по-батькові ; виконати відносно [PERSON]. вимоги ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державній реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», застосувати до неї раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів - за прізвищем, ім'ям та по-батькові; вилучити інформацію про [PERSON] та ідентифікаційний номер, наданий їй, з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; зробити в паспорті [PERSON]. на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру», завіривши її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова; 2) зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова поновити конституційне право [PERSON]. здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів під власним Ім'ям - за прізвищем, ім'ям та по-батькові; 3) зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова виконати відносно [PERSON]. вимоги ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державній реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», застосувати до неї раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів і вилучити інформацію про [PERSON] та ідентифікаційний номер, наданий їй, із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; 4) зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова зробити в паспорті [PERSON]. на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру», завіривши її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що в 2006 році з метою звільнення від ідентифікаційного номеру та внесення відмітки в паспорт про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру заповнила форму № В2, запропоновану відповідачем. В грудні 2007 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про: 1) поновлення конституційного права здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів під власним Ім'ям; 2) виконання вимоги ч. 2 ст. 1 Закону України „Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів” та застосування раніше встановлених форм обліку та інших обов'язкових платежів - за прізвищем, ім'ям та по-батькові; 3) анулювання ідентифікаційного номеру (за серією та номером паспорта) і інформацію з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; 4) поставлення в паспорті на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: „Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру”, завірити її підписом відповідної особи та гербовою печаткою ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова. ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, як вважає позивачка, не задовольнила її вимоги, не вчинила певних дій для поновлення порушеного права, а саме: конституційного права здійснювати конституційний обов'язок сплати податків під власним Ім'ям, і повідомила про це в листі від 12.12.2007 р. № 1516/Г/29-018. Крім цього, в позові вказує, що відповідач відмовився виконати вимоги вищенаведеного Закону та зберегти для позивачки раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів, про що зробити в її паспорті відмітку про наявність у [PERSON]. права здійснювати будь-які платежі і банківські операції без ідентифікаційного номера. В судове засідання позивачка не прибула, через канцелярію суду 13.06.2008 р. надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями. У відповідності до ст. 35 КАС України відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався. Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами. У письмових запереченнях відповідач позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування заперечень пояснив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України № 320/94-ВР зазначено, що для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. З метою реалізацією даного Закону, наказом ДПА України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 р. № 602/1226 був затверджений Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України, щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів (надалі по тексту, Порядок). Зазначений Порядок визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це державної податкової служби. Відповідно до п.п. 1.2 п. 1 Порядку відмітка вноситься до паспорту громадянина України. Згідно з п.п. 1.3. п. 1 Порядку громадяни України, які відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, обліковуються як платників податків та інших обов'язкових платежів за серією та номером паспорта. У п.п. 1.5 п. 1 Порядку визначено, що особа, через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Згідно з п. З Порядку орган державної податкової служби, після прийняття відповідної заяви та у разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами, за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів щодо достовірності поданих даних, та термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви надає заявнику довідку, форму якої наведено в додатку 3 до Порядку (форма № ВЗ), або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів. В п. 4 Порядку встановлено, що фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою N ВЗ та паспорт громадянина України. При цьому в п. 5 Порядку визначено, що посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта розглядає довідку за формою N ВЗ, щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності пред'явленому паспорту. У разі відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7 - 9 сторінку паспорта відмітку, зміст та форму якої наведено в додатку 4. До 10 числа кожного місяця посадова особа органу внутрішніх справ надсилає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням повідомлення органу внутрішніх справ про заміну паспортів і перенесення відміток та передачу відривних корінців до довідок за формою N ВЗ тих осіб, до паспортів яких було внесено відмітку вперше. Форму повідомлення наведено в додатку 5. Відповідно до п. 6 Порядку, після надходження відривного корінця до форми № ВЗ від органу внутрішніх справ щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби протягом двох тижнів учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вимога позивача стосовно зобов'язання проставити в його паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, завіривши її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, є цілком необґрунтована та незаконна. В частині вимог про виключення індивідуального ідентифікаційного номеру позивача і всієї інформації про нього з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом. Відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 р. № 2181-Ш, Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.03 р. № 889-ІУ [PERSON]. наділена правовим статусом платника податків. Ніякі обставини, в тому числі і релігійні переконання, не здатні позбавити її вказаного статусу, що обов'язково вимагає її знаходження на обліку в податкових органах як платників податків. Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 05.12.2007 р. звернулась до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова з заявою, складеною у довільній формі, в якій просила: 1) поновити її право здійснювати конституційний обов'язок сплати податкових зборів під власним ім'ям; 2) виконати відносно позивачки вимоги ч. 2 ст. 1 Закону України „Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів”, застосувати до позивачки раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів за прізвищем, ім'ям та по-батькові; 3) анулювати ідентифікаційний номер і інформацію про позивачку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; 4) зробити в паспорті на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: „Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру”, завірити підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Державної податкової інспекції Жовтневого району м. Харкова. На вказану заяву відповідачем 12.12.2007 р. за № 1516/г/29-018 було надано відповідь, відповідно до якої ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова повідомила позивачку, що ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова не може поновити право позивачки здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів під власним Ім'ям, тому що згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законодавством, проте в Конституції не передбачено обов'язок сплати податків і зборів під власним Ім'ям. ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова не може застосувати до позивачки раніше встановлені форми обліку платників податків, а також зробити в паспорті на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: "Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру", завірити її підписом відповідної особи та гербовою печаткою ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, оскільки згідно "Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів" затвердженого наказом ДПА України та МВС України 19.10.2004 р. № 602/1226, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 р. за № 1345/9944 визначена процедура внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це орган державної податкової служби. Крім того, відповідачем роз'яснено порядок подачі заяви за встановленою формою про відмову від ідентифікаційного номера до державної податкової служби. Також, [PERSON] повідомлено, що іншого порядку внесення відмітки до паспорту громадянина України чинним законодавством не передбачено. З наданої на заяву [PERSON]. відповіді ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова не вбачається заперечення відповідачем права позивача здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів за встановленою раніше формою без ідентифікаційного номера, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача відповідачем в частині визнання його прав на здійснення конституційного обов'язку сплати податків і зборів за встановленою раніше формою без ідентифікаційного номера. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційного повідомляють про це відповідні державні органи зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Згідно з ч.2 ст. 5 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Аналізуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що під офіційним повідомленням відповідних державних органів про відмову від прийняття ідентифікаційного номера, слід розуміти подання особою заяви відповідної форми до органу податкової служби за своїм місцем реєстрації про відмову від прийняття ідентифікаційного номера відповідно до Наказу ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19 жовтня 2004 р. „Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 р. за N 1345/9944. Пунктом 1.4. Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податкова та інших обов'язкових платежів, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 р. № 602/1226 передбачено, що особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, у разі відсутності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено у додатку до вказаного Порядку. Вказаним Порядком передбачено перелік документів, подання яких є необхідним для отримання відмітки про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номеру. Судом встановлено, що [PERSON] не подавала до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова заяву встановленої форми, а також не надала документів, необхідних для реалізації права на отримання відмітки у паспорті, щодо права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконано необхідних умов для відмови від прийнятті ідентифікаційного номеру та отримання відмітки про дозвіл здійснювати платежі без ідентифікаційного номеру. Приписами ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» не визначено, який саме орган повинен робити відмітку в паспорті про наявність у особи права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про державну податкову службу» не передбачає права органів державної податкової служби вносити будь-які відмітки до паспорту громадянина, вказаного повноваження не містить і Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів». Відповідно до п. 7 Положення про паспорт громадянина, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 р. записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою. Таким чином, суд відмічає, що органи державної податкової служби не мають повноважень на внесення відміток у паспорт громадянина щодо наявності у останнього права здійснювати платежі без ідентифікаційного коду, таке право надано лише паспортній службі. Таким чином, суд пришов до висновку про законність дій відповідача та необґрунтованість позовних вимог.

Результат розгляду: denied