Рішення адміністративного суду від 2008-04-18 00:00:00+03

Позивачка просить скасувати постанову начальника територіального управління Головтрансінспекції в Житомирській області від 25.10.2006 року про застосування до неї фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Вимоги мотивує тим, що порушень вимог Закону „Про автомобільний транспорт” вона не вчиняла, оскільки перевезенням пасажирів не займалась. Зазначає, що свій транспорт використовує для здійснення іншого виду підприємницької діяльності, а саме роздрібної торгівлі та займається перевезенням товару. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснили, що в 23.10.2006 року не займались перевезенням пасажирів. В Житомир їхали вони самі, їх син та двоє його друзів. Представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті та територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що 23.10.2006 року позивачка надавала послуги з нерегулярних пасажирських перевезень без передбачених ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт” документів. В той день позивачкою перевозилось 13 пасажирів. Раніше позивачка здійснювала такі послуги відповідно до ліцензії, але була позбавлена такої ліцензії. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представника позивача та представника відповідача, встановив: позивачка [PERSON]є суб”єктом підприємницької діяльності. Постановою начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області від 25.10.2006 року до [PERSON]за надання 23.10.2006 року о 7-30 годині по вул. Жуйко в м. Житомирі послуг з нерегулярних перевезень пасажирів без передбачених ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт” документів, були застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Позивачка в обґрунтування своїх вимог, посилається на відсутність надання з її сторони послуг з нерегулярних перевезень пасажирів 23.10.2006 року. Зазначає, що транспорт використовує для транспортування товарів, оскільки займається роздрібною торгівлею. Попутно чоловік підвозить на машині сина, який навчається в м. Житомирі. В цей день до м. Житомира їхала її сім”я. Підтвердила, що вони підвозили ще 2-х друзів сина. Судом встановлено, що 23.10.2006 року позивачка надавала послуги з нерегулярних перевезень без відповідних передбачених ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт”(далі Закон) документів. Даний факт підтверджується протоколом №000580 від 23.10.2006 року про виявлення під час перевірки автотранспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт, який було підписано водієм транспортного засобу [PERSON], який є чоловіком та представником позивачки без будь-яких заперечень. Представник відповідача пояснив, що проводив перевірку 23.10.2006 року і в салоні автомобіля позивачки перебувало 13 пасажирів. Факт, що автомобіль облаштований під пасажирські перевезення, а не тільки для перевезення товару, як зазначає позивачка стверджується тим, що остання мала ліцензію на здійснення послуг саме з пасажирських перевезень, але ліцензія була анульована. Ствердження позивачки, що станом на 23.10.2006 року вона була позбавлена ліцензії, а тому до неї не можна застосовувати фінансові санкції, безпідставне, оскільки ст. 60 Закону визначена відповідальність за надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено статтями 39, 48 цього Закону і зокрема ліцензійної картки. В судовому засіданні позивачка не оспорює факту перевезення сина та 2-х пасажирів в своєму транспорті, але зазначає, що останні є друзями їх сина. Відповідно до Закону України „Про автомобільний транспорт” автомобільний перевізник - фізична чи юридична особа, яка здійснює перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на комерційній основі чи за власний кошт. (ст. 1). З урахуванням всіх зазначених обставин суд вважає доведеним факт надання послуг з пасажирських перевезень без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39, 48 цього Закону. Встановлено, що постанова про застосування фінансових санкцій винесена в межах ст. 60 Закону та наданих повноважень начальнику територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області. Тому в задоволення позовних вимог позивачці суд відмовляє.

Результат розгляду: denied