Рішення адміністративного суду від 2008-08-28 00:00:00+03

Прокурор Староміського району м. Вінниці в інтересах держави -Міністерства транспорту та зв'язку України в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 510 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що у прокуратуру Староміського району м. Вінниці звернулося територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області з проханням примусово стягнути з [PERSON] фінансові санкції в розмірі 510 гривень, накладені постановою №032401 від 26.11.2007 року за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Представник прокуратури та представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в судовому засіданні позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №1741755. За таких обставин, враховуючи положення ст.128 КАС України, суд прийшов до висновку розглядати справу у відсутності відповідача, належним чином повідомленого про день та час слухання справи, на основі наявних в матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 24.10.2007 року державними інспекторами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області було здійснено перевірку транспортного засобу “ВАЗ 21112”, державний номерний знак [NUMBER]. Перевіркою встановлено порушення, а саме: “експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки”. За наслідками перевірки було складено акт №039740 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. 26.11.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №032401 про застосування до [PERSON] фінансових санкцій в сумі 510 гривень за порушення вимог ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”. Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт” автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі (водія) серед документів визначено наявність ліцензійної картки. В судовому засіданні знайшли підтвердження факти, викладені у акті перевірки №032401 від 26.11.2007 року. Ч.1 ст.60 Закону України “Про автомобільний транспорт”передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню. Що стосується вимог про стягнення з відповідача державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду, суд вважає відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Проте, суду не було надано документально підтверджених доказів стосовно понесених зазначених судових витрат. Крім того, Кодексом адміністратвиного судочинства України не передбачено сплату судових витрат на інформаціно-технічне забезпечення судового розгляду справи, тому в цій частині позову суд вважає відмовити.

Результат розгляду: partial