Рішення адміністративного суду від 2008-01-11 00:00:00+02

03.04.2007 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з адміністративним позовом до відповідачів та, уточнивши вимоги, просить визнати неправомірними дії Чернігівського обласного військового комісаріату, щодо нарахування позивачу пенсії з умовного посадового окладу 167 грн., а не з фактичного посадового окладу за останньою штатною посадою у розмірі 844 грн. та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останніх календарних місяців служби; зобов'язати Чернігівський обласний військовий комісаріат та Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області внести зміни у розрахунок пенсії [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зі змінами в редакції Закону №3591 - 15 від 04.04.2006 року, що діяв на момент його звільнення, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, з урахуванням: посадового окладу за останньою штатною посадою перед звільненням 844 грн., окладу за військове звання, відповіднодо Указу Президента України від 29.01.1999 року № 98 - у розмірі 135 грн., процентної надбавки за вислугу років відповідно до Постановим КМ України від 22.05.2000 року - у розмірі 40%, надбавки згідно Указу Президента України від 23.02.2002 року № 173 - у розмірі 100%, надбавки згідно Указу Президента України від 05.05.2003 року № 389 - у розмірі 90%, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень відповідно до Постанови КМ України від 15.06.1994 року № 414 - урозмірі 10% премії відповідно до Постанови КМ України від 22.05.2000 року № 829 - урозмірі 33,3%. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, мотивуючи, що пенсія позивачу призначена вірно, відповідно до ЗУ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб“, з урахуванням законів України “Про державний бюджет на 2006 рік” та “Про державний бюджет на 2007 рік”, якими дію ч.3 ст. 43 вказаного Закону у 2006 та у 2007 роках було призупинено та що ч. 8 ст. 43 цього ж Закону встановлено, що особам офіцерського складу, які мають право на пенсію за цим Законом і які були відряджені для роботи в органах державної влади та органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях, вищих навчальних закладах та одержували заробітну плату, встановлену для працівників цих органів, пенсії обчислюються, виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що підполковник [PERSON] проходив військову службу на посаді начальника групи контролю розробки, виготовлення і випробування радіотехнічної апаратури та комплектуючих виробів Чернігівського представництва генерального замовника - Національного космічного агенства України до його звільнення з військової служби за наказом № 105 від 14.12.2006 року заступника Міністра оборони за п.67 п.п.”б” (за станом здоров'я) Положення про проходження військової служби та наказу №35-к від 26.12.2006 року про виключення із списків особового складу представництва. З цього слідує, що позивач проходив військову службу. В період служби на вищевказаній посаді підполковник [PERSON] згідно довідки № 374 від 27.12.2006 року (а.с.7) отримував грошове забезпечення, що складалось з: окладу по військовому званню - 130-00 грн.; посадового окладу - 844 грн.; відсоткової надбавки за вислугу років 40% - 389-60 грн.; щомісячної надбавки до грошового забезпечення у розмірі 100% - 1363-60 грн.; надбавки за таємність 10% - 84-40 грн.; надбавки за безперервну службу 69% - 1940-00 грн.; премії 33,3% - 1582-28 грн.; Відповідачами суду не надано доказів того, що позивач отримував у період військової служби заробітну плату, встановлену для працівників НКАУ та не спростовано, що отримував він посадовий оклад. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що підполковник [PERSON] отримував посадовий оклад, як військовослужбовець, в зв'язку з чим позов у цій частині належить задовольнити, визнавши неправомірними дії Чернігівського обласного військового комісаріату, щодо нарахування [PERSON] пенсії з умовного посадового окладу 167 грн., а не з фактичного посадового окладу за останньою штатною посадою у розмірі 844 грн. та зобов'язавши відповідачів внести зміни у розрахунок пенсії [PERSON]з урахуванням посадового окладу за останньою штатною посадою перед звільненням в розмірі 844 грн. Відповідачі посилаються на положення п.30 ст.77 ЗУ“Про державний бюджет на 2007 рік” та п.25 ст.71 “Про державний бюджет на 2006 рік”, якими дію ч.3 ст. 43 вказаного Закону у 2006 та у 2007 роках було призупинено, однак, Законом України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців” від 04.04.2006 року було внесено зміни, відповідно до яких розрахунок пенсії осіб, звільнених з військової служби, здійснюється виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів забезпечення, надбаввок, доплат, підвищень та премії в розмірах, встановлених законодавством. Зазначені зміни вносились та були чинними на час звільнення [PERSON], не скасовані та не зупинені і приймались з метою врегулювання призупинених частин згаданого Закону. Ця спрямованість згаданого Закону підтверджується також у рішенні Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, де зазначено, що Закон про Державний бюджет України, як правовий акт стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватись інше додатковеЇ правове регулювання відносин, що є предметом інших законів. За вказаних обставин, суд вважає, що вимоги позивача у цій частині позову також підлягають задоволенню, відповідно до грошового забезпечення, отримуваного позивачем перед звільненням. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted