Рішення адміністративного суду від 2008-04-23 00:00:00+03

Заявлено позов про стягнення фінансових санкцій з фізичної особи-підприємця [PERSON] на загальну суму 510 грн. Позов мотивовано наступним. Прокуратурою Крижопільського району при проведенні перевірки Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області встановлено факт несплати фінансових санкцій в розмірі 510 грн., накладених постановою № 000007 від 03.12.2007 року за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, 17.11.2007 року державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області під час перевірки автотранспортного засобу, що належить [PERSON], встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документу -ліцензійної картки. Про виявлене порушення було складено акт №062059 від 17.11.2007 року. 03.12.2007 року за результатами розгляду справи щодо порушення відповідачем законодавства про автомобільний транспорт винесено постанову № 000007 про застосування до останнього фінансових санкцій в сумі 510 грн. Копію постанови направлено відповідачу. У зв'язку з тим, що відповідач не сплачує фінансові санкції, що тягне за собою ненадходження коштів до державного бюджету та ставить під загрозу своєчасне виконання державою своїх економічних, соціальних, політичних та інших функцій та суттєво порушує інтереси держави, позивач звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні прокурор, представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті позов підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також вказали, що постанова № 000007 від 03.12.2007 року про застосування до відповідача фінансових санкцій, не оспорювалась та не оскаржувалась і на даний час є чинною. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника прокуратури, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Згідно акту № 062059 від 17.11.2007 року, складеного державними інспекторами ТУ ГДІ у Вінницькій області, під час перевірки автомобіля 306”, державний номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], встановлено, що перевізник здійснював експлуатацію даного автомобіля облаштованого як таксі без ліцензійної картки, чим порушив вимоги ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”. Постановою № 000007 від 03.12.2007 року, винесеної в.о. начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області Соколовським О.Д., за порушення законодавства -здіснення експлуатації легкового автомобіля облаштованого як таксі без наявності ліцензійної картки, на підставі ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”до відповідача застосовано фінансову санкцію в розмірі 510 грн. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, 16.12.2005 року [PERSON], зареєстрований як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний код -[NUMBER]. [PERSON] отримав ліцензію [NUMBER] Міністерства транспорту та зв'язку на надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі: внутрішні перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, строк дії ліцензії з 02.08.2006 року до 01.08.2011 р. Згідно вимог ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документами для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі є: для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України. Абзацом 4 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”передбачено відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі (п. 3). У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21). Справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (п. 25). Фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову (п. 28) Таким чином, судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством України щодо проведення перевірки та накладення фінансових санкцій. У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Таким чином, судом встановлено, що ФОП [PERSON] має заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510 грн., за порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується матеріалами справи. Тому вказана сума підлягає стягненню. Враховуючи те, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Результат розгляду: granted