Рішення адміністративного суду від 2008-04-18 00:00:00+03

Прокурор Березнівського району в інтересах держави, в особі Березнівського відділення Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з відповідача недоїмки з податку з власників транспортних засобів в сумі 52,00 грн. В судовому засіданні прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали. Надали пояснення, які повністю співпадають з позицією, що викладена в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. [PERSON] є власником трактора Т-16МГ, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 2077 см.3. Відповідачем не пройдено технічний огляд з 2007 року та не сплачено при цьому транспортний податок в сумі 52,00 грн. (а.с.2). Податок з власників транспортних засобів не сплачено відповідачем з 2007 року (а.с.3). Відповідно до ч.4 Закону України “Про систему оподаткування”, платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно із законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі). Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок кожного громадянина сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом. Платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом терміни (п.3 ч.1 ст.9 Закону України “Про систему оподаткування в Україні”). Згідно з ст.1 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”, платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування. Транспортний засіб, що належить відповідачу, є об'єктом оподаткування, відповідно до ст.2 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” (далі по тексту постанови - Закон). Відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства, зобов'язаний сплатити податок з власників транспортних засобів у розмірі, передбаченому ст.3 Закону та в строк, передбачений ст.5 Закону, а саме, перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. Доказів про наявність пільг, передбачених ст.4 Закону, відповідач суду не надав. А відтак, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку з власників транспортних застоів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 52,00 грн. Недоїмки із сплати податку, а також суми штрафів, пеня стягуються з платників податку згідно із законодавством (ч.3 ст.7 Закону). Відповідно до п. 3.1.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Пунктом 11 ст.10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Відповідно до вимог ст.21 Конституції України та п.2 ст.5, ст.36-1 Закону України “Про прокуратуру”, на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави при наявності порушень або загрози порушень економічних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted