Рішення адміністративного суду від 2008-04-24 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Світловодської міської ради та просить суд ухвалити рішення, яким визнати рішення міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання від 13 червня 2007 року в частині тимчасової відмови їй в наданні дозволу на влаштування системи індивідуального опалення та гарячого водопостачання за адресою [ADDRESS]незаконним, зобов”язати комісію повторно розглянути її заяву про надання дозволу на відключення належної їй квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, стягнути з відповідача 1700 грн на відшкодування моральної шкоди, 320 грн 40 коп судових витрат, з яких 300 грн складають витрати на правову допомогу. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 07 квітня 2008 року первинний позивач [PERSON] була замінена на належного - [PERSON], а [PERSON] допущена до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]заявлений позов підтримав, вважає, що міжвідомчою комісією для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання рішення щодо тимчасової відмови позивачеві у наданні дозволу на влаштування системи індивідуального опалення та гарячого водопостачання прийнято неправомірно, оскільки Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року ( далі - Порядок) не передбачено можливості тимчасової відмови. Крім того, в порушення вимог Порядку, заява розглянута без участі заявника, який взагалі не повідомлявся про час та місце розгляду його заяви. Стверджує, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачеві було заподіяно моральної шкоди, яка полягає у відчутті ним душевних страждань внаслідок порушення його прав. Представники виконавчого комітету Світловодської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON]не визнали та пояснили суду, що згідно Порядку, при розгляді заяв щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання комісія має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання , існуючий стан мереж енергозбереження даного поселення або окремого мікрорайону. Проте на час розгляду заяви позивача план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання міста не був затверджений, оскільки Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 1035 від 24 травня 2007 року “ Про розробку оптимізованої схеми централізованого теплопостачання” було прийнято рішення щодо розробки та затвердження в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку системи теплопостачання міста у 2-місячний термін, а відтак вказані обставини зумовили відмову у задоволенні заяви позивача, з підстав п.п. 2.2.2 Порядку. Вважають, що вимоги позивача щодо відшкодування йому моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки ним не доведено як сам факт заподіяння йому моральної шкоди, так і причинно - наслідковий зв”язок між шкодою та діями відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з”яивлась, пояснень з приводу заявленого позову не надала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності з положеннями п. 1.2 Порядку , для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 295 від 16 березня 2006 року було створено постійно діючу міжвідомчу комісію. 13 квітня 2007 позивач звернувся до міжвідомчої комісії з заявою про надання дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП [ADDRESS] У відповідності з положеннями п. 2.2 Порядку, комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його повноважного представника. 13 червня 2007 року, тобто з порушенням визначених Порядком строків, та, як встановлено судом на підставі пояснень сторін , за відсутності позивача або його повноважного представника, що також є порушенням права позивача, передбачених п.2.2 Порядку, комісія прийняла рішення : “ Тимчасово, до розробки оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання м. Світловодська та виконання в умовах спеціалізованого проектного інституту гідравлічних розрахунків системи газопостачання міста, відмовити в наданні дозволу на влаштування систем індивідуального опалення та гарячого водопостачання , згідно п. п. 2.2.2 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання: ... - [PERSON]. за адресою [ADDRESS] П. 2.2.2 Порядку передбачено, що підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення , у разі відокремлення приміщення даного споживача ( секції, під”їзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому. При цьому з рішення міжвідомчої комісії, оформленого протоколом від 13 червня 2007 року не вбачається наявності підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, передбачених п.2.2.2 Порядку , а відтак посилання на вказану норму у рішенні міжвідомчої комісії є безпідставним. Оскільки п. 2.2.2 Порядку передбачено єдину підставу для відмови споживачам у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП, а можливості надання тимчасової відмови не передбачено взагалі, то суд приходить до висновку, що рішення міжвідомчої комісії від 13 червня 2007 року відносно [PERSON]є незаконним. Посилання представників відповідача на відсутність затвердженого плану перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання міста як на підставу тимчасової відмови у задоволенні заяви позивача суд вважає необґрунтованим, оскільки вказані обставини мають місце з вини самого відповідача, який , знаючи про необхідність врахування затвердженого плану перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання міста згідно п. 2.2 Порядку, своєчасно не забезпечив розробку та затвердження відповідного плану, є суб”єктивним фактором, який не повинен порушувати права позивача як заявника згідно Порядку. Зважаючи на те, що , як вбачається з протоколу засідання міжвідомчої комісії від 13 червня 2007 року , комісією не вирішувалося питання щодо наявності підстав для відмови в наданні дозволу на відключення квартири позивача від мереж ЦО і ГВП , передбачених п.2.2.2 Порядку, суд вважає, що вимоги позивача в частині зобов”язання відповідача повторно розглянути його заяву є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, яка, на думку позивача, йому заподіяна внаслідок протиправного рішення відповідача суд виходить з положень ч. 2 ст. 23 ЦК України , якою зокрема передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв”язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім”ї чи близьких родичів. При цьому позивачем жодними доказами не підтверджено факт заподіяння йому моральної шкоди в розумінні положень ст. 23 ЦК України внаслідок неправомірних дій відповідача, не доведено наявності причинно - наслідкового зв”язку між шкодою та діями відповідача, не обґрунтовано заявлений грошовий еквівалент такої шкоди, а відтак в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. З підстав ст. 94 КАС України, позивачеві належить повернути з місцевого бюджету понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу відшкодуванню позивачеві не підлягають, оскільки з положень ч. 1 ст. 90 КАС України вбачається, що правовою допомогою, витрати на яку підлягають відшкодуванню, є правова допомога адвоката або іншого фахівця в галузі права. Разом з тим, суду не надано доказів в підтвердження того, що [PERSON], на користь якого позивачем здійснено оплату у сумі 300 грн, є особою, яка має право надавати правову допомогу згідно ст. 90 КАС України. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial