Рішення адміністративного суду від 2008-08-21 00:00:00+03

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідача - головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, організувати і проконтролювати призначення належних соціальних виплат, а також виплату заборгованості по належних соціальних виплатах в сумі 6600 грн.: за 2005 рік - 2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн., за 2006 рік - 2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн., за 2007 рік - 2200 грн.(допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн.; зобов'язати співвідповідача - управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області, забезпечити перерахунок і виплату належних щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 р. виключно з законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати на день фактичного виконання виплат, а саме: заборгованості по належних соціальних виплатах в сумі 6600 грн.: за 2005 рік-2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн., за 2006 рік - 2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн.), за 2007 рік - 2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн.). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому встановлена 2-а категорія учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до п. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена виплата щорічної грошової допомоги інвалідам 2 групи в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Фактично, на даний час щорічна допомога на оздоровлення виплачена позивачу в розмірі 100 грн., що значно менше суми, передбаченої відповідним Законом. Так, згідно чинного законодавства встановлені розміри мінімальної зарплати, а саме: з 1.01.2007 року - 400 грн. на місяць, з 1.04.2007 року - 420 грн. на місяць, з 1.07.2007 року - 440 грн. на місяць та з 1.10.2007 року - 460 грн. на місяць. З приводу проведення перерахунку одноразової допомоги на оздоровлення позивач звертався до відповідача, але йому було відмовлено у перерахунку, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Під час розгляду справи позивач відізвав позов щодо головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації щодо зобов'язання організувати і проконтролювати призначення належних соціальних виплат за 2005 рік - 2200 грн. , за 2006 рік - 2200 грн., 2007 рік - 2200 грн., а також щодо зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області, забезпечити перерахунок і виплату належних щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2006 р. виключно з законодавчо встановлених розмірів мінімальної заробітної плати на день фактичного виконання виплат, а саме: заборгованості по належних соціальних виплатах: за 2005 рік-2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн., за 2006 рік - 2200 грн. (допомога на оздоровлення: (460х5)-100)=2200 грн.) Ухвалою суду від 06 05 2008 року в цій частині позов залишено без розгляду. Позивач остаточно просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та стягнути з відповідача - управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області на його користь щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2200 грн. Представник відповідача - управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився, в надісланій до суду заяві просив проводити судовий розгляд по справі за його відсутності. В надісланих до суду запереченнях пояснив , що згідно із ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсації підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У зв'язку з виходом Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" втратив чинність підпункт "є" пункту 1 по постанові Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р. № 836. На підставі цього позивачу у 2007 році було проведено виплату щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії у розмірі 100 грн. Тому управління праці соціального захисту Борівської райдержадміністрації діяло в межах своїх повноважень, передбачених чинним законодавством, та в межах бюджетних асигнувань. Представник відповідача - головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в надісланих до суду запереченнях просив розгляд даної справи здійснювати без його участі та пояснив, що усі виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки [PERSON] були нараховані та сплачені у відповідності до законів України про державні бюджети на відповідні роки, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1006 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На 2005 та 2006 роки підстав для перерахунку вищезазначеної допомоги немає, так як рішень Конституційного Суду України стосовно питання визнання конституційності окремих положень законів про державний бюджет на відповідні роки не було. Пунктом 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом було призупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, а саме-деякі частини статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Конституційного суду України від 08.07.2007 р. положення пункту 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було визнано неконституційним. До вказаної статті Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" також зміни не внесені. Механізм та порядок виплати щорічної допомоги на оздоровлення у зв'язку із відповідним рішенням Конституційного суду України у 2007 році не визначено. З урахуванням вищевикладеного, головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, діяло в межах повноважень, передбачених законодавством, згідно з кошторисом розпорядників бюджетних коштів розпису державного бюджету України та відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню. Враховуюче викладене, вважають, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач по справі - [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії. Як вбачається із листа управління праці та соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 04 б-05/433 від 25 04 2008 року позивачу допомога на оздоровлення за 2005 рік виплачена в квітні місяці в розмірі 100 грн., в 2006 році - в жовтні місяці в сумі 100 грн., в 2007 році - в грудні місяці 2007 року. ( а.с. 29 ) Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, ним недоотримана сума щорічної допомоги на оздоровлення: за 2007 р. (460 х 5)-100)=2200 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується у розмірі п'ятьох мінімальних заробітних плат. До того ж розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до цього, відповідач повинен був сплатити позивачеві щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати зазначеної допомоги, яка склала з 01 10 2007 року 460 грн. На 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена п.30 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" від 19.12.2006 р. № 489-V. Відповідно до постанови КМУ від 12 07 2005 року № 562 “ Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи “ позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 100 грн. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 вищезазначена норма Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" була визнана неконституційною. У рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2007 також зазначено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Пунктом 5 зазначеного Рішення КС України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 3 ч.4 ст. 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (ч. 7 ст. 48 Закону № 796-ХІІ). З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами під час вирішення цього спору суд вважає за необхідне застосувати саме ст. 48 Закону, а не Постанову КМУ № 562. За таких обставин та з урахуванням вимог ст. 48 Закону відповідач повинен був виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік відповідно до суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату. Суд вважає позов [PERSON] про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік в сумі 2200 грн. є обґрунтованим, доведеним і таким що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted