Рішення адміністративного суду від 2008-04-24 00:00:00+03

[PERSON]. звернулася до суду із адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і доплату разової щорічної допомоги. Вказаний позов мотивовано тим, що вона є учасником війни, про що свідчать відповідні документи. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Позивачу, як учаснику війни у 2007 році була виплачена така допомога у розмірі 55 гривень, тобто значно менша ніж передбачено ст. 14 вищевказаного закону. Згідно ст. 2 даного закону права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього СРСР не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення ст.ст. 29 абз. 3 ч. 2 ст. 56, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12-14, 23, 29-30, 39, 41-46, ст. 71, ст. 98 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, на підставі яких позивачу було виплачено грошову допомогу в розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано неконституційними. Таким чином сума недоплаченої разової грошової допомоги з урахуванням вимог чинного бюджетного законодавства буде складати 1175,18 гривень. Просить суд стягнути вказану суму із управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON]. доповнила позовні вимоги та просила суд визнати неправомірними дії управління по непроведенню перерахунку призначеної допомоги. Ухвалою суду від 18.03.2008 року в справу в якості відповідача було залучено Ковельське управління Державного казначейства України у Волинській області. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Представник відповідача управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Гарбарчук Н.М. в судове засідання не з'явилась, суду подала письмову заяву, в якій вказує, що позов [PERSON]. не визнає та просить в його задоволенні відмовити, а справу розглядати без участі представника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради. У викладених запереченнях з приводу позову вказано, що виплата допомоги здійснюється із державного бюджету України. Всі процеси, що виникають у процесі виконання бюджетів регламентуються відповідними нормативними актами. Управління праці та соціального захисту населення згідно ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів і здійснює повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень, що мають кількісні й часові обмеження та дозволяють надавати бюджетні асигнування. При здійсненні будь-яких виплат управління праці та соціального захисту населення керується сумами, визначеними Законом України «Про державний бюджет України» і не може проводити виплати більші, оскільки це не передбачено статтею видатків і буде порушенням фінансової дисципліни. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини 5 ст. 14 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинено на 2007 рік в частині розміру виплат щорічної разової допомоги та вказано розмір цієї допомоги учасникам війни - 55 гривень. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року було визнано вказану норму неконституційною. Однак, в Законі України «Про державний бюджет України на 2008 рік» не передбачено вказані видатки, тому така допомога виплачується в межах асигнувань. Представник відповідача Ковельського управління Державного казначейства України у Волинській області в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був належно повідомлений, про що в справі є відповідні дані. У викладених на адресу суду запереченнях проти позову просить в позові відмовити, оскільки в Законі України «Про державний бюджет України на 2008 рік» не передбачено видатків на одноразову допомогу учасникам війни в розмірах передбачених законом. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON]. підставний та підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Згідно посвідчення серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ковельської міської ради, позивач [PERSON] є учасником війни і має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Як вбачається із довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 13.02.2008 року № 17/6 [PERSON]. виплачено 55 гривень допомоги до 9 Травня як учаснику війни. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, та іншим учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини 5 ст. 14 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зупинено на 2007 рік в частині розміру виплат щорічної разової допомоги та вказано розмір цієї допомоги учасникам війни - 55 гривень, яку позивач отримала своєчасно. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнані неконституційними встановлені ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» обмеження гарантій учасників бойових дій стосовно отримання ними разової грошової допомоги до 5 травня. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік в розмірі визначеному частиною 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для даної категорії громадян. Як вбачається із ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків пенсіонерам за місцем отримання пенсії. В судовому засіданні встановлено, що в даному випадку відповідальність за виконання Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня покладено на управляння праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради. Перерахунку разової грошової допомоги управління у відповідності до рішення Конституційного суду України не провело та не виплатило допомоги позивачу у розмірі, передбаченому чинним законодавством, а тому дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради з приводу непроведення перерахунку разової грошової допомоги як учаснику війни [PERSON]. слід визнати неправомірними. Згідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін про захист яких вони просять. Частиною 2 п. 2 ст. 162 КАС України передбачено, що в разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд вважає, що в даному випадку управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради слід зобов'язати провести перерахунок виплаченої одноразової допомоги позивачу [PERSON]. за 2007 рік та виплатити її в розмірах, визначених чинним законодавством, а саме, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже, суд вважає, що позов в частині зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради виплатити суму недоплаченої разової грошової допомоги та визнанню його дій неправомірними підлягає задоволенню. Відповідно до вимог закону , що регламентує виплату щорічної одноразової допомоги до 05 травня учасникам війни їх виплату покладено на управління праці та соціального захисту населення місцевих рад, а Ковельське управління державного казначейства України є лише розпорядником коштів державного бюджету на місцях. Тобто управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради повинно вчинити дії по перерахунку цієї допомоги та по її виплаті конкретній особі та замовити необхідні кошти для цього, що будуть проходити через відповідне місцеве казначейство, чого в даному випадку зроблено не було . Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в позові до Ковельського управління Державного казначейства України у Волинській області слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 14, 17, 17-1, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), та

Результат розгляду: partial