Рішення адміністративного суду від 2008-03-28 00:00:00+02

Позивач -[PERSON] звернувся з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Сарненському районі про стягнення пенсії за період з 05.10.2006року по 30.11.2006року, матеріальної та моральної шкоди, витрат по оплаті послуг адвоката та судового збору. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та надали пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною в позовній заяві, а зокрема зазначили, що в жовтні -листопаді 2006року [PERSON] (мама позивача) звернулась до Управління пенсійного фонду України Сарненському районі на предмет призначення позивачеві пенсії по інвалідності, при цьому вона надала довідку МСЕК, однак зазначену довідку їй повернули і повідомили, що позивачеві не може бути призначена пенсія через відсутність необхідного стажу роботи та порадили укласти договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що і було зроблено позивачем. За обумовленим договором було сплачено внесків в розмірі 1926,22 грн.. Такі дії відповідача вважають неправомірними, а відтак просять задоволити адміністративний позов позивача повністю. Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представники відповідача надали пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною в запереченнях, а зокрема зазначили, що позивач або його уповноважений представник не зверталися в жовтні -листопаді 2006року із заявою про призначення позивачеві пенсії, порад щодо укладення договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування відповідач позивачеві не давав. Із заявою про призначення пенсії, позивач звернувся лише 03.12.2007року, а відтак пенсія позивачу була призначена з 01.12.2007року у встановленому законом порядку. Представники відповідача просили відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю. Суд виходив з такого. Згідно до пояснень представника позивача -[PERSON], наданих в судовому засіданні, позивач в жовтні 2006року особисто не звертався до відповідача із заявою встановленої форми (згідно форми додатку № 4 Порядку) за призначенням йому пенсії по інвалідності. У зазначений період до відповідача з проханням призначити позивачеві пенсію по інвалідності, особисто зверталася [PERSON], довіреності на представництво інтересів позивача в органах пенсійного фонду вона не мала, заяви за формою згідно додатку № 4 названого вище Порядку вона не подавала, також не подавала документів визначених п. 9 обумовленого Порядку. При зверненні до відповідача подавала лише довідку МСЕК № 104719 про призначенні позивачу третьої групи інвалідності. Розписку із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви вона або позивач в жовтні 2006року не отримували. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 2 Порядку «Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Затв. постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. N 22-1 , зареєстр. в Мінюсті від 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846 ), призначення пенсії здійснюється на підставі заяви про призначення пенсії та необхідних документів, що подаються до територіального органу Пенсійного фонду (до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. До заяви про призначення пенсії по інвалідності заявник зобов'язаний додати документи за переліком, зазначеним в п. 9 названого вище Порядку. У разі, якщо особа, якій призначається пенсія, є неповнолітньою або недієздатною, заява подається батьками або опікунами (піклувальниками) за місцем їх проживання (реєстрації). Відповідно до довідки МСЕК № 104719 та пояснень представника позивача, позивач в жовтні 2006року був повнолітньою та дієздатною особою, а відтак на нього не поширюється дія абз. 2 названого пункту 2 Порядку щодо подання заяви про призначення пенсії його батьками або опікунами. Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії при зверненні особи з відповідною заявою за формою згідно додатку №4 названого Порядку. Заяви осіб про призначення пенсії реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви (п. 37 Порядку). Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (п. 5 Порядку). В журналі реєстрації рішень органу по призначенню пенсій (Ф -10), заяви позивача про призначення пенсії в жовтні, листопаді 2006року не зареєстровано (копія сторінок журналу за жовтень, листопад 2006року залучено до матеріалів справи) (а.с.63-77). В журналі реєстрації вихідних документів за період жовтень, листопад 2006року повернення заяви про призначення пенсії, або будь-яких інших документів позивачеві, його представникам не зареєстровано (копії сторінок журналу за жовтень, листопад 2006року залучено до матеріалів справи) (а.с.52-64). В журналі реєстрації вхідних документів зареєстровано 27.10.2006року під № 1156 (а.с.51) надходження довідки МСЕК на [PERSON]. та передачу вказаної довідки 06.11.2006року Управлінню праці та соціального захисту населення (витяг залучено до матеріалів справи). Згідно пояснень представників відповідача обумовлена довідка надійшла від МСЕК. Зазначені обставини не заперечувалися представниками позивача. Позивачем та його представниками не надано доказів звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії в жовтні, листопаді 2006року. Відповідно до ст. 45 обумовленого вище Закону, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а зокрема пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності . З матеріалів пенсійної справи, що досліджувалась судом в ході розгляду справи вбачається, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 03.12.2007року, інвалідність позивачу встановлено 05.10.06року, пенсія позивачу призначена відповідно до протоколу № 13186 від 10.12.2007року з 01.12.2007року (копії названих документів залучено до матеріалів справи). Враховуючи вищевикладене та враховуючи з положення ст.ст. 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд вважає, що відповідач правомірно призначив позивачеві пенсію з дня звернення його із заявою, тобто 01.12.2007року, а відтак відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пенсії за період з 05.10.2006року по 30.11.2007року. Що ж до вимоги позивача про відшкодування йому матеріальної шкоди завданої внаслідок сплати позивачем внесків до Пенсійного фонду в розмірі 1926,22грн. згідно договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, то в судовому засіданні представник позивача -[PERSON] пояснила, що пораду щодо необхідності укладення такого договору їй дав рядовий працівник відповідача, призвіща та посади цієї особи вона не пам'ятає, при зверненні [PERSON] до керівництва відповідача з проханням укласти названий договір, то вказані особи заперечували проти укладення такого договору, однак за її наполяганням зазначений договір був укладений. Довіреності на представництво інтересів позивача під час ведення переговорів та укладення вище обумовленого договору вона не мала. З наведеного слідує, що відповідач не давав порад позивачеві та не примушував його щодо необхідності укладення названого договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 цього закону, мають право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Згідно пояснень представників відповідача, позивач не відносився до кола осіб визначених ст. 11 названого закону, а відтак на момент укладення договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування від 02.07.2007року був наділений правом на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Реалізація наданого права здійснюється шляхом подання обумовленими особами заяви за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та документів за затвердженим ним переліком. Форма даної заяви та перелік документів визначається Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (затв. Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. N 21-1, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за N 64/8663). Відповідно до абз. 3 п. 3 ст. 12 обумовленого вище Закону, територіальний орган Пенсійного фонду в термін не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви, зобов'язаний укласти договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування з особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. «14» червня 2007року Позивачем було подано відповідачу заяву (за формою згідно додатку №2 названої інструкції), відповідно до якої позивач просив укласти відповідача з ним договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. 02.07.2007року між позивачем та відповідачем укладено договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дії відповідача по укладенню з позивачем обумовленого договору відповідають приписам норм вищеназваного Закону. Враховуючи зазначене вище, доводи позивача про необхідність стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди завданої сплатою внесків до Пенсійного фонду є безпідставними та необґрунтованими. Стосовно вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача (щодо не призначення пенсії з жовтня 2006року, щодо укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування), то в ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач призначаючи позивачеві пенсію з 01.12.2007року та укладаючи з позивачем вищезазначений договір діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений ст.ст.12, 44, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачем та його представниками не доведено факту неправомірності дій позивача. Крім того, пенсійне законодавство, яке регулює дані правовідносини, не передбачає відшкодування моральної шкоди. З приводу вимоги позивача про стягнення з відповідача оплати послуг адвоката та судового збору, то відповідно до ст. 94 КАС України суд присуджує здійснені позивачем та документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України у випадку якщо судове рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень. За обставин викладених вище, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю. Відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, а відтак відсутні підстави для застосування ст. 94 КАС України.

Результат розгляду: denied