Рішення адміністративного суду від 2008-09-26 00:00:00+03

У січні 2008 року Карпусь Н.В. звернулася до суду із зазначеним позовом. Зазначала, що їй відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій. Однак у 2005 -2007 роках вона виплачувалась відповідачем у неповному розмірі. Просила стягнути дану заборгованість. Позивач у судове засідання не з”явилася. Просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з”явивсь тоді, як про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно і у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Письмове заперечення на позовну заяву не надав. Враховуючи викладене, Житомирський окружний адміністративний суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Спірні правовідносини регулюються Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від 22.10.1993 року з наступними змінами та доповненнями. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до посвідчення, позивач є учасником бойових дій. Згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п”яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчать довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, позивач отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2005 році у розмірі 250, 00 грн., у 2006 році - 250, 00 грн., у 2007 році - 280, 00 грн., тобто відповідно до частини 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”з врахуванням обмежень, встановлених Законом України “Про державний бюджет на 2006 рік”, Законом України “Про державний бюджет на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Відповідно до ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч. 4 ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”). Заборгованість за 2007 рік: (410, 06*5)-280, 00=1770, 30 грн. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial