Рішення адміністративного суду від 2008-09-19 00:00:00+03

[PERSON]. звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області, Управління Пенсійного Фонду України у Великоолександрівському районі про відновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобов'язання нарахування недоплаченої державної соціальної допомоги за 2006-2007 та 1 півріччя 2008 року вказуючи, що належить до категорії громадян, на яку поширюються соціальні пільги та гарантії, передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”, і відповідно з 1.01.06р. повинна була виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. На протязі 2006-2007 року та 1 півріччі 2008 року така допомога їй не виплачувалася в зв'язку з призупиненням дій відповідних статей Законом України “Про Державний бюджет України на 2006 р.”, та відповідним Законом на 2007р. Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007р. відповідні положення вищевказаних Законів про бюджет, були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Відповідач відмовляється добровільно здійснити перерахунок пенсії, тобто привести у відповідність розмір виплат йому пенсій до Закону України “Про соціальний захист дітей війни” та рішення Конституційного суду України від 9.07.07р., в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що вона має статус дітей війни. Тому згідно Закону України “Про соціальний захист дітей війни” їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак ні в 2006 році ні у 2007 році таку допомогу їй не виплачували. У 1 півріччі 2008 року така допомога виплачувалася у розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законами України “Про Державний бюджет на 2006р” та відповідно на 2007-2008 роки призупинялися дії ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”. Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.07р. відповідні положення статей Закону про бюджет на 2007р. визнані неконституційними, а відповідно з цим відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити недонараховану соціальну допомогу . Оскільки діями положення Законів “Про Державний бюджет на 2006р.” та відповідно на 2007р. вона вважала, що ці положення законні. Однак після прийняття рішення Конституційним Судом України дізналася, що її права були порушені. Тому пропустила строк звернення до суду з даним адміністративним позовом. Вважає що це є поважною причиною для поновлення пропущеного строку. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області в судове засіданні не з»явився, хоч був належно повідомлений про дату і місце слухання справи. Представник відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Великоолександрівському районі в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що дійсно Законом України “Про соціальний захист дітей війни” передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але Законом не встановлено розмір мінімальної пенсії. Крім того фінансове забезпечення вказаних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України. Як тільки до Пенсійного Фонду України із Державного бюджету надійдуть кошти на вказані видатки вони тут же будуть виплачені. Після прийняття рішення Конституційним Судом України ні Верховною Радою ні Кабінетом Міністрів України не врегульовано питання по виплаті соціальної допомоги дітям війни. Органи ж Пенсійного Фонду України самостійно, без наявності коштів на такі видатки, вирішити це питання не можуть. Крім того позивачка пропустила строк звернення до суду з адміністративним позовом і підстав для його поновлення не вбачає. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. [PERSON]. народилася [INFO], що підтверджується паспортом серії [NUMBER], є пенсіонером за віком, пенсію отримує в Управлінні Пенсійного Фонду України у Великоолександрівському районі Херсонської області. Дана обставина підтверджується посвідченням серії [NUMBER]. Позивачка має статус “Діти війни”, що підтверджується штампом у пенсійному посвідченні та цей статус позивачки відповідачем не заперечується. В зв'язку з цим позивачка визнана такою, що має право користуватися пільгами, передбаченими Законом України “Про соціальний захист дітей війни”. Згідно ст. 6 вказаного Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України “Про Державний бюджет України на 2006р.”ст. 77 дія ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” зупинено на 2006р. Ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007р.” також призупинено дію ст. 6 зазначеного Закону. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» така допомога призначена лише у розмірі 10 відсотків мінімальної пенсії за віком. Таким чином позивачка ні у 2006 ні у 2007 роках не отримувала держаної соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, а за 1 півріччя 2008 року отримала не в повному обсязі. Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007р. п. 12 ст.71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007р.”, яким зупинено дію ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” на 2007 рік з урахуванням ст. 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” визнано таким, що не відповідає Конституції України. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених Законів, що визнані неконституційними. Ч.2, 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасованими. При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян. Ст. 17 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” мінімальний розмір пенсії за віком включено до основних державних соціальних гарантій, а ч.2 вказаної норми Закону стверджує, що основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого Законом. Тому посилання представника відповідача на відсутність механізму визначення мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” суд вважає безпідставним. Як встановлено у судовому засіданні про порушення своїх прав позивачка дізналася лише після прийняття рішення Конституційним Судом України 9.07.2007р. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню.

Результат розгляду: granted