Рішення адміністративного суду від 2008-05-20 00:00:00+03

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач, управління пенсійного Фонду України у м.Біла Церква безпідставно відмовляє їй у проведенні перерахунку доплати до пенсії як дитині війни, а тому просить зобов»язати відповідача провести підвищення до своєї пенсії за серпень-вересень 2007 року в розмірі 123,02 грн із розрахунку мінімальної пенсії за віком 410,06 грн , а з 01.10.2007 року в розмірі 124,53 грн із розрахунку мінімальної пенсії за віком 415,11 грн. та зобов”язати відповідача в подальшому при зміні мінімальної пенсії за віком проводити щомісячну доплату до основної пенсії 30% мінімальної пенсії за віком згідно законодавства. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду показала, що відповідачі безпідставно не виплачують їй доплату до пенсії як дитині війни згідно Закону, а тому просить зобов»язати відповідача провести доплату до пенсії. Відповідач, управління пенсійного фонду України у м.Біла Церква, за викликом до суду не з»явились, надали суду письмову заяву , просять розглянути справу у відсутність їх представника та письмові заперечення, з яких вбачається, що позовні вимоги відповідач не визнає так як позивачка отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення громадян», тобто пенсія позивачці призначена не згідно Закону України «Про загальнобо»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, а тому застосовувати вимоги ст.28 названого Закону стосовно розміру мінімальної пенсії за віком для позивачки, яка являється дитиною війни, відсутні правові підстави. Відповідними органами порядок проведення підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни”, після рішення Конституційного суду не визначено, змін до державного бюджету на 2007 рік Верховною Радою не вносилось, не визначено механізм фінансування, а тому вимоги позивачки безпідставні, до задоволення не підлягають. Суд, заслухавши представника відповідача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON]. не підлягають до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON]. являється дитиною війни, отримує пенсійне забезпечення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.1992 року. Відповідно до вимог ст.28 ч.3 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком , встановлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом. Частиною першою ст.28 вищеназваного Закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за наявності у чоловіків 25 а у жінок 20 років страхового стажу. Розмір мінімальної пенсії за віком для осіб, які мають право на додаткову пенсію згідно вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» законодавчо встановлений не був, а тому суд вважає, що для пенсіонерів, які мають право на отримання додаткової пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неможливо застосувати розмір мінімальної пенсії, який визначений ст.28 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування», позовні вимоги про зобов»язання проведення перерахунку пенсії в розмірі 30% пенсії за віком заявлені позивачкою безпідставно, до задоволення не підлягають. Дійсно, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", в т.ч. положення п.12 ст. 71 з врахуванням ст.111 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” в частині зупинення виплати підвищення до пенсійного забезпечення дітям війни, до яких відноситься і позивачка, однак враховуючи вищенаведене, що розміри підвищення до пенсійного забезпечення дітей війни не слід вираховувати відповідно до вимог ст..28 Закону України «Про загальнообо»язкове державне пенсійне страхування», суд вважає о вимоги позивачки про зобов»язання проведення перерахунку підвищення до пенсії заявлені безпідставно, до задоволення не підлягають. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Приймаючи до уваги те, що Законами України не передбачались розміри підвищення пенсійного забезпечення для дітей війни згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», положення ст.28 ч.3 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо встановлення обмежень застосування мінімальної пенсії за віком Конституційним судом України неконституційними не визнавались, а тому підлягають до виконання, суд прийшов до висновку що звуження місту та обсягу прав осіб, яким пенсія призначена з урахуванням ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» допущено не було, позовні вимоги заявлені безпідставно та всупереч вимогам діючого законодавства. Позивачка звільнена від сплати судового збору. Враховуючи наведене,

Результат розгляду: denied