Рішення адміністративного суду від 2008-05-13 00:00:00+03

У листопаді 2007 року позивач звернувся в суд із позовом до підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області , яким просив визнати дії державного виконавця щодо винесення постанов про накладення штрафу протиправними, зобов”язати начальника підрозділу здійснити перевірку виконавчих проваджень №163, №164 в порядку, визначеному законодавством та визнати нечинними постанови від 23.10.2007 року і 13.11.2007 року про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду немайнового характеру ( а.с. 5-7). На обґрунтування вимог вказує, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2007 року по справі №2-а-37, задоволено позовні вимоги [PERSON] до державної податкової адміністрації у Кіровоградській області. Зобов»язано ДПА в області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час звільнення його від службових обов»язків за період з 13.10.2005 року по 02.10.2007 року, видати довідку щодо проведення йому нарахування грошового утримання за вказаний період помісячно, що підлягає негайному виконанню в частині нарахування і виплати грошового забезпечення в межах суми платежу за один місяць та визнати незаконним і скасувати наказ голови ДПА в області від 13.10.2005 року №453-о про звільнення [PERSON] з органів податкової міліції, зобов»язати ДПА в області поновити з 13.10.2005 року [PERSON] на посаді слідчого, яка за розміром грошового, речового забезпечення і передбаченим за посадою спеціальним званням є відповідною посаді слідчого слідчого відділення податкової міліції Олександрійської ОДПІ, на якій [PERSON] перебував до звільнення. 10.10.2007 року до ДПА в області надійшли дві постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2007 року щодо виконання виконавчого листа №2-а-37/07 від 02.10.2007 року , виданого Кіровським райсудом м. Кіровограда. 15.10.2007 року старшому державному виконавцю вказаного вище підрозділу ДПА були направлені заяви щодо звернення до суду про роз»яснення резолютивної частини рішення. Відповіді щодо розгляду такої заяви боржником так і не було отримано. 26.10.2007 року до ДПА в області надійшло дві постанови державного виконавця від 23.10.2007 року та 19.11. 2007 року - дві постанови від 13.11. 2007 року про накладення штрафу. Вважає, що відповідач при виконанні рішення суду порушив вимоги ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки у разі, якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, виконавчі провадження об»єднуються у зведене виконавче провадження та в подальшому всі виконавчі дії проводяться державним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження, а тому державний виконавець повинен в межах зведеного провадження виносити одну постанову про накладення штрафу. Крім того, відповідно до ст. 27 вказаного Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження. В порушення вказаної норми, ДПА в області не отримувала від відповідача постанову про об»єднання виконавчих проваджень у зведене. В зв»язку з чим, ДПА 01.11.2007 року було направлено начальнику відділу примусового виконання скарги на неправомірні дії державного виконавця. В порушення вимог частини 4 статті 85 Закону України « Про виконавче провадження», начальник відділу примусового виконання скаргу розглянув понад строки, встановлені законом, відповідь надано 13.11.2007 року і не процесуальним документом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, на їх обґрунтування послалась , на обставини, які викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала, вказала, що державний виконавець при виконанні постанови Кіровського райсуду м. Кіровограда від 02.10.2007 року діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог Закону. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача , залучена згідно ухвали Кіровського райсуду м. Кіровограда від 27.12.2007 року ( а.с. 43) [PERSON], в судові засідання не з»являвся, повідомлявся, проте його неявка не перешкоджає вирішенню поставленого перед судом питання. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши виконавчі провадження), суд дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження ( крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою , якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Згідно огляду судової практики Вищого адміністративного суду України, а зокрема практики застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби №7/9/1/13-08 від 09.01.2008 року, позовні заяви стосовно рішень, дій або бездіяльності державних виконавців та посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби МЮУ та відділів ДВС головного управління юстиції МЮ України в автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції підсудні окружним адміністративним судам. Відповідно до статей 3, 17, 18 КАС України, зазначена вище позовна заява повинна вирішуватись в порядку, визначеному цим Кодексом, і підсудна окружним адміністративним судам. Пунктом 5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до початку діяльності окружного адміністративного суду підсудні йому справи вирішують у першій інстанції відповідно місцеві загальні суди. Судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2007 року по справі №2-а-37, задоволено позовні вимоги [PERSON] до державної податкової адміністрації у Кіровоградській області. Зобов»язано ДПА в області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час звільнення його від службових обов»язків за період з 13.10.2005 року по 02.10.2007 року, видати довідку щодо проведення йому нарахування грошового утримання за вказаний період помісячно, що підлягає негайному виконанню в частині нарахування і виплати грошового забезпечення в межах суми платежу за один місяць та визнати незаконним і скасувати наказ голови ДПА в області від 13.10.2005 року №453-о про звільнення [PERSON] з органів податкової міліції, зобов»язати ДПА в області поновити з 13.10.2005 року [PERSON] на посаді слідчого, яка за розміром грошового, речового забезпечення і передбаченим за посадою спеціальним званням є відповідною посаді слідчого слідчого відділення податкової міліції Олександрійської ОДПІ, на якій [PERSON] перебував до звільнення. Дана постанова оскаржується в апеляційному порядку, однак підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.3, 18, 24, 76, 77 Закону України « Про виконавче провадження» , 05. 10.2007 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження №164 з примусового виконання в/л № 2-а-37/07 від 02.10.07 року виданого Кіровським райсудом м. Кіровограда про зобов»язання ДПА в області нарахувати та виплатити [PERSON] грошове забезпечення за час звільнення його від службових обов»язків за період з 13.10.2005 року по 02.10.2007 року, видати довідку щодо проведення йому нарахування грошового утримання за вказаний період помісячно, що підлягає негайному виконанню в частині нарахування і виплати грошового забезпечення в межах суми платежу за один місяць та виконавче провадження №163 з примусового виконання в/л №2-а-37/07 від 02.10.2007 року про « Визнати незаконним і скасувати наказ голови ДПА в області від 13.10.2005 року №453-о про звільнення [PERSON] з органів податкової міліції, зобов»язати ДПА в області поновити з 13.10.2005 року [PERSON] на посаді слідчого, яка за розміром грошового, речового забезпечення і передбаченим за посадою спеціальним званням є відповідною посаді слідчого слідчого відділення податкової міліції Олександрійської ОДПІ, на якій [PERSON] перебував до звільнення». Постановами про відкриття боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення в термін трьох днів з моменту отримання постанов. 10.10.2007 року ДПА в області отримано вищезазначені копії постанов ( а.с. 8-11). Згідно статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження « 15.10.2007 року державним виконавцем винесено постанову про об»єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Копія такої постанови не направляється державним виконавцем учасникам виконавчого провадження. 15.10.2007 року боржник, звернувся до державного виконавця із проханням щодо звернення його до Кіровського райсуду м. Кіровограда про роз»яснення резолютивної частини вказаного рішення та зупинення виконавчого провадження ( а.с. 12-15). Пунктом 1 ст. 35 Закону України « Про виконавче провадження» ( далі Закон), передбачено право державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі: звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз»яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання. Оскільки, рішення суду викладено зрозуміло і підстави для звернення до суду щодо його роз»яснення були відсутні, державний виконавець продовжував виконувати вказані виконавчі документи. Згідно ст. 32 Закону, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані цим Законом права , державний виконавець може відкласти виконавчі дії на строк 10 днів, якщо про це є заява стягувача чи боржника, про що виносить постанову. Однак, із поданих стороною позивача документів та пояснень такої заяви до державного виконавця не надходило. 23.10.2007 року державним виконавцем , на підставі статей 5, 76, 87 Закону( по кожному виконавчому документу) винесено постанову про накладення штрафу, яка затверджена начальником, в розмірі 510 грн. та направлено листи , згідно яких боржнику надано повторно строк для виконання ( а.с. 16- 19). 13.11.2007 року , за невиконання без поважних причин рішення суду у встановлений державним виконавцем строк на боржника ДПА в області накладено штраф у подвійному розмірі 1020 грн.( а.с. 27-29). Суд вважає, що при накладенні штрафу на боржника- ДПА в області ( по кожному виконавчому документу), державний виконавець діяв в межах Закону. Відповідно до статті 49 Закону, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження. Порядок та умови по виконанню рішень у немайнових спорах, тобто зобов»язального (немайнового) характеру передбачений статтями 76, 77 Закону. Згідно ст. 76 Закону, після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов»язує боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, державний виконавець відповідно до вимог статті 24 цього закону визначає йому строк добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством і призначає новий строк виконання . Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону. Згідно статті 77 Закону, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх обов»язків на підставі відповідно акту органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. У разі невиконання власником або уповноваженим ним органом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника державний виконавець застосовує до них штрафні санкції та інші заходи, передбачені цим Законом. 31.10.2007 року ДПА в області звернулось до начальника відділу із скаргами на постанови старшого державного виконавця від 23.10.2007 ( а.с. 20-25). На вказані скарги 13.11.2007 року за № 48551 начальником підрозділу надано відповідь за результатами розгляду скарг ( а.с. 30-32). Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо накладення штрафу є правомірними і були вчинені відповідно до чинного закону та в межах повноважень. Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: denied