Рішення адміністративного суду від 2008-05-16 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 7788 грн. Вимоги мотивує тим, що йому як інваліду війни 2-ї групи відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідачів на його користь різницю недоплаченої їй разової щорічної грошової допомоги. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно із ст. 13 вище вказаного Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни 2-ої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивач отримав разову грошову допомогу до 9 травня у 2005 році - 160 грн., у 2006 році - 330 грн., у 2007 році - 360 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України "Про державний бюджет України на 2005 рік", "Про державний бюджет України на 2006 рік", "Про державний бюджет України на 2007 рік". Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідно до ст. 171 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"). З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідно стягнути на його користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 2920,48 грн. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial