Рішення адміністративного суду від 2008-02-29 00:00:00+02

[PERSON]звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Острозької районної державної адміністрації про стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 3401,64 грн. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення, які повністю співпадають з позицією, яка викладена в позовній заяві. Просив стягнути з відповідача 3401,64 грн. щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Відповідач у судове засідання не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи № 2-а-1133/08 без участі представника відповдіача. Від третьої особи на стороні відповідача - Центру по нарахзуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації надійшли письмові заперечення проти позову, в яких Центр проти задоволення позову заперечує, а зокрема зазначає, що конкретний розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам війни встановлюється Законом України про державний бюджет на відповідний рік. В обґрунтування своїх заперечень третя особа посилається на ст. 95 Конституції України, п. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Вважає, що позивач отримав щорічну разову грошову допомогу у розмірах, визначених чинним законодавством на дату виплати допомоги. Просить у задоволенні позову відмовити. Справу просив розглянути за відсутності представника Центру. Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, розглянувши заперечення третьої особи на стороні відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Суд виходив з такого. [PERSON]є учасником війни, доказом чого є посвідчення серії Д № [NUMBER] від 19.03.2003 року. Відповідно до ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Разом з тим, питання щодо визначення мінімальної пенсії за віком для призначення такої допомоги чинним законодавством не врегульовано. Так, мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається відповідно до статті 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу), у даному випадку застосовуватися не може, оскільки, відповідно до ч.3 ст.28 вказаного Закону, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. На даний час питання щодо розміру разової грошової допомоги до 5 травня особам, на яких поширюється чинність Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” вирішується в такому порядку. Згідно з ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України. Статтею 44 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік” виплату допомоги до 5 травня учасникам війни не передбачено. Статтею 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” встановлено, що у 2005 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень. Статтею 30 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень. Пунктом 18 ст.77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на 2006 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни. Статтею 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни у розмірі 55 гривень. Пунктом 13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни. Рішенням Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення ст.29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Відповідно до п.3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України №6/рп-2007 від 09.07.2007 року, положення статті 29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік”, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 09.07.2007 року. На момент виплати позивачу грошової допомоги до 5 травня в 2007 році була чинною норма Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яка передбачала таку допомогу в розмірі 55 грн. Рішення Конституційного суду від 09.07.2007 року № 6/рп-2007 не має зворотньої дії в часі і діє з 09.07.2007 року. Законодавчим органом, не було внесено змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, що стосуються збільшення розміру видатків на виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги для ветеранів війни у зв'язку із визнанням неконституційними положення статті 29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік”, а відтак, Верховною Радою України не було виділено додатових коштів розпоряднику (Мінпраці) для виплати учасникам війни щорічної разової грошової допомоги в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Відповідач та розпорядник бюджетних коштів (Мінпраці), здійснюють видатки та платежі тільки в межах відповідних бюджетних асигнувань, встановлених на поточний рік відповідним Законом про державний бюджет. Розпорядник бюджетних коштів (Мінпраці) та відповідач не наділені повноваженнями щодо внесення змін до Закону про державний бюджет щодо визначення додаткових бюджетних видатків на загальносуспільні потреби, та щодо самостійного розпорядження коштами державного бюджету на цілі, не передбачені в ньому. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Острозької районної державної адміністрації від 19.02.2008 року № 01-11-203, у 2005-2007 роках позивач отримав щорічну разову грошову допомогу в розмірах, передбачених Законами України про державний бюджет на відповідний рік: в 2005 році - 50 грн., в 2006 році - 50 гривень, в 2007 році - 55 гривень. У 2004 році виплати разової грошової допомоги до 5 травня учаникам війни не пердбачалася. Оскільки позивачу допомога до 5 травня була виплачена в розмірах, визначених Законами України про держаний бюджет, бюджетних асигнувань на виплату такої допомоги в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком законодавчим органом не було передбачено, то дії відповідача відповідають приписам закону, яким визначено видатки для Міністерства праці та соціальної політики України та його територіальних органів. Отже, з доказів по справі вбачається, що вина відповідача щодо ухилення від виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, відсутня. Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 25.12.1998 року № 367, передбачається, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти, необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни. Так само заслуговує на увагу і та обставина, що відповідно до ч.1 Постанови КМ України від 18 лютого 2004 року №177 “Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” встановлено, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення. Управління праці та соціального захисту населення Острозької районної державної адміністрації виконує функції “каси”, і не має повноважень на самостійне визначення розміру грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня, та, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, зобов'язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідними статтями законів України про Державний бюджет України на відповідні роки розміри щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги учасникам війни, встановлювалися виходячи з обсягу видатків, виділених на цю мету при формування показників Державного бюджету України на вдповідні роки. Відповідач забезпечував виплату щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни у розмірах, визначених Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України на відповідний календарний рік. Позивач заявляє позовні вимоги за 2004-2007 роки. Кодекс адміністративного судочинства набув чинності з 01 вересня 2005 року. До набрання чинності зазначеного Кодексу, позивач мав би звернутися до суду за позовними вимогами 2004 року за правилами глави 31-А ЦПК (1963 р.), статтею 248-5 якого передбачено двомісячний строк звернення до суду з моменту встановлення порушеного права. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON]. слід відмовити повністю. Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, то підстави для застосування вимог ст.94 КАС України у суду відсутні.

Результат розгляду: denied