Рішення адміністративного суду від 2008-08-15 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Кам”янського РВ УМВС України в Черкаській області у справах громадянства та реєстрації фізичних осіб про зняття з реєстрації в Кам”янському РВ УМВС України , громадянина в зв”язку з втратою права користування житловим приміщенням . Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим , що згідно договора купівлі-продажу від 13.08.1994 року зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER] , вона купила у [PERSON].,[PERSON]., [PERSON]. житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , розташований в [ADDRESS] . Однак після купівлі будинку через 14 років [PERSON] стало відомо , що за адресою її будинковолодіння до цього часу не знятий з реєстрації обліку [PERSON]. Вважає , що порушене її право щодо вільного володіння та розпоряджання своїм житлом як приватною власністю. В судовому засіданні позивачка позов підтримала просила його задоволити. Представник відповідача Кам'янського РВ УМВС України в Черкаській області в судове засідання не з”явився , повідомлений належним чином , причина неявки не відома . Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши письмові докази: копії договору купівлі-продажу, технічного паспорту на житловий будинок в [ADDRESS], адресний листок прибуття від 05.07.1988 р. , суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що Згідно з ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню , виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору , не посвідченого нотаріально , дійсним . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Незняттям [PERSON]. з реєстрації місця проживання порушується право позивачки[PERSON]на володіння, користування, розпоряджання своїм майном на власний розсуд, обмежується її право власності. Відповідно до ст. 7 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, а при її відсутності, за рішенням суду. Оскільки[PERSON] в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації місця проживання в житловому будинку, який належить на праві власності позивачці [PERSON]., що порушує право власності останньої, то необхідно [PERSON]. зняти з реєстрації з місця проживання за рішенням суду.

Результат розгляду: granted