Рішення адміністративного суду від 2008-06-12 00:00:00+03

Відповідач -[PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа Дарницькою районною державною адміністрацією у м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом від 27.08.2001 р. [NUMBER]. Згідно з вказаним свідоцтвом ідентифікаційний номер відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів -[NUMBER]. У період з 29.03.2006 року по 11.04.2006 року позивачем було проведено планову перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідача. В ході проведення перевірки було встановлено порушення відповідачем п. 19.1 «а»ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість». За результатами перевірки 11.04.2006 року позивачем складено акт № 59/17-426 та винесено податкове повідомлення-рішення № 0000691703/0-34089 від 11.04.2006 року за платежем податок на додану вартість із застосованими до відповідача штрафних санкцій в розмірі 10 587,03 грн. та повідомлення-рішення № 0000681703/0-34088 від 11.04.2006 року за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності із застосуванням до відповідача штрафних санкції в розмірі 4 641,28 грн. Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачем 22.05.2006 року було надіслано на адресу відповідача першу податкову вимогу за № 1/937. 04.08.2006 року позивачем на адресу відповідача було надіслано другу податкову вимогу за № 2/1223, яка була отримана особисто відповідачем 01.09.2006 року. Доказів оскарження в апеляційному чи судовому порядку зазначених податкових повідомлень-рішень, вимог суду не надано. Отже, сума податкових зобов'язань вважається узгодженою. Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) визначається як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Беручи до уваги вищезазначені факти, позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до підпункту “а” пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк. Відповідно до підпункту “б” пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Як вбачається з матеріалів справи, податкові вимоги направлені відповідачу відповідно до наведених положень законодавства. Згідно з пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені статтею 5 вказаного Закону, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відповідач не спростував жодних фактів з приводу необґрунтованості та відсутності документального підтвердження валових витрат за відповідні періоди, а також обставин з приводу безпідставного завищення податкового кредиту з ПДВ. Не надав жодних доказів про сплату узгоджених податкових зобов'язань. Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що підставою для примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його податкового боргу є виключно рішення суду. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted