Рішення адміністративного суду від 2008-06-04 00:00:00+03

Позивач [PERSON]звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації на його користь недоотримані суми на оздоровлення за 2003, 2004, 2005, 2006, 2007 роки в розмірі 7366 гривень 60 коп., посилаючись на те, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році другої категорії. Відповідно до ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” йому повинна виплачуватися щорічно одноразова грошова допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат і ця допомога виплачується за місцем проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати вказаної грошової допомоги. Він отримав грошову допомогу на оздоровлення в 2003 - 2007 роках значно меншу, ніж це передбачено ст. 48 вказаного Закону. По питанню виплати недоотриманих сум на оздоровлення він в березні 2008 року звернувся з відповідною заявою до відповідача, але йому листом від 24.03.2008 року було відмовлено в задоволенні його вимог, в зв'язку з чим він змушений звернутися з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON]свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини і просив суд стягнути з відповідача на його користь недоотриману грошову допомогу на оздоровлення за 2003 - 2007 роки в розмірі 7366,60 гривень. Представник відповідача Штефієнко Г.М. в судовому засіданні позов не визнала і просила суд відмовити [PERSON]. в задоволенні його вимог, посилаючись на те, що позивачу виплачувалась допомога на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, в розмірах, що були встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також представник відповідача зазначила, що в Законі України «Про державний бюджет України на 2007 рік» не були передбачені видатки на проведення перерахунку раніше виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. Не передбачені такі видатки і в бюджеті на 2008 рік. Окрім того позивачем пропущено річний строк звернення до адміністративного суду, який визначено ст. 99 КАС України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році другої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER], виданим Київською обласною державною адміністрацією 27.04.1999 року. Із інформації наданої відповідачем вбачається, що[PERSON]. за 2003 рік виплачена допомога на оздоровлення 23.12.2003 року в сумі 26 гривень 70 коп; за 2004 рік - 13.12.2004 року в сумі 26 гривень 70 коп., за 2005 рік - 10.10.2005 року в сумі 100 гривень, за 2006 рік - 22.06.2006 року в сумі 100 гривень, за 2007 - 23.12.2007 року в сумі 100 гривень. Відповідно до ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” одноразова щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на які посилається відповідач, суперечать іншим нормам законів. Так, згідно Закону України « Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік» розмір мінімальної заробітної плати встановлений 185 гривень, з 1.12.2003 року - 205 гривень, який згідно внесень послідуючих змін до Державного бюджету України зростав кожен наступний рік, вказані закони до 2006 року не мали обмежень щодо застосування ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Рішенням Конституційного Суду України за справою № 1-29 /2007 року від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини четвертої та частини сьомої ст.48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем грошова допомога на оздоровлення[PERSON]. виплачена за період 2003 - 2007 років неправильно. Виходячи із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами та приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007 року, при виплаті допомоги на оздоровлення слід керуватися ст.48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а тому відповідач повинен виплачувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати щорічної компенсації на оздоровлення. Законом України «Про державний бюджет на 2004 рік» встановлено з 1 січня 2004 року розмір мінімальної заробітної плати 205 гривень на місяць, а з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України» встановлено з 1 січня 2005 року розмір мінімальної заробітної плати 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290 гривень на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 гривень на місяць, з 1 вересня 2005 року - 332 гривні. Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік» встановлено з 1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати 350 гривень на місяць, з 1 липня 2006 року - 375 гривень на місяць, з 1 грудня 2006 року - 400 гривень на місяць. Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати - 400 гривень на місяць, з 01.04.2007 року - 420 гривень, з 1.07.2007 року - 440 гривень, з 1.10.2007 року - 460 гривень. Відповідачем недоплачено позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії за 2003 рік - 998,3 гривень ( 205 грн. х 5 - 26,70 грн.), за 2004 рік - 1158,3 гривень ( 237 грн. х 5 - 26,70 грн.), за 2005 рік - 1560 гривень ( 350 грн. х 5 - 120 грн.), за 2006 рік - 1650 гривень ( 350 грн. х 5 - 120), за 2007 рік - 2200 гривень ( 460 грн. х 5 - 120), всього 7566,6 гривень. Суд не вбачає підстав для відмови в задоволені позову[PERSON]. з підстав пропущення річного строку звернення до адміністративного суду, оскільки Законами України «Про державний бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинялась дія ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, що позбавляло можливості позивача звертатись до суду з посиланням на дану норму Закону, а також слід зазначити, що позивач об'єктивно дізнався про порушення свого права на отримання допомоги на оздоровлення в повному розмірі, коли на його звернення відповідач 24.03.2008 року відповів відмовою в виплаті належних сум. З урахуванням вищевикладеного та

Результат розгляду: granted