Рішення адміністративного суду від 2008-04-08 00:00:00+03

Військовий прокурор Херсонського гарнізону в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до суду до Військової частини 3056 про захист прав та законних інтересів громадян зазначивши, що старшина [PERSON], проходить контрактну військову службу на посаді інструктор снайпер 1 патрульної роти у військовій частині 3056, де перебуває на всіх видах забезпечення, в тому числі і на грошовому забезпеченні. Протягом 2007 року відповідно до наказів командира військової частини 3056 старшина [PERSON] неодноразово убував у службові відрядження, при цьому вартість особистих витрат останнього при відрядженні склала 800,00 грн. Відповідно до довідки № 183 від 14 березня 2008 року, станом на 14 березня 2008 року, військова частина 3056 має грошову заборгованість перед старшиною [PERSON], за службові відрядження у сумі 800,00 грн., яка йому до теперішнього часу не відшкодована. Протягом 2007 року старшина [PERSON], неодноразово звертався до службових осіб військової частини 3056 з проханням відшкодувати йому особисті витрати за відрядження, але вони відмовляли йому мотивуючи відсутністю коштів. Грошове забезпечення яке отримує старшина [PERSON], є єдиним джерелом прибутку сім'ї. В цих умовах порушення військовою частиною 3056 соціальних прав старшини [PERSON], на компенсацію його особистих витрат при відряджені у встановленому законодавством порядку та розміру, поставило останнього та його сім'ю у скрутне матеріальне становище, через яке він не спроможній самостійно звернутись до суду за захистом свого порушеного соціального права та реалізувати свої процесуальні повноваження. Прокурор просить визнати дії службових осіб військової частини 3056 стосовно невиплати старшині [PERSON], належних грошових коштів неправомірними. Стягнути з військової частини 3056 на користь [PERSON] заборгованість по відшкодуванню витрат на відрядження у розмірі 800,00 гривень. Прокурор у попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги та на підставах викладених у позові просив визнати дії службових осіб військової частини 3056 стосовно невиплати [PERSON], належних грошових коштів неправомірними. Стягнути з військової частини 3056 на користь [PERSON] заборгованість по відшкодуванню витрат на відрядження у розмірі 800,00 гривень. [PERSON] у попередньому судовому засіданні підтримав вимоги прокурора. Представник військової частини 3056 у попередньому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчив та дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. ст. 9, 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі. При виконанні службових обов'язків, пов'язаних з відрядженням в інші населенні пункти, військовослужбовцям оплачуються витрати по відрядженню у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок та розміри виплат пов'язаних з відрядженням регулюється положенням «Про відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордо», яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 663. Відповідно до довідки № 183 від 14 березня 2008 року, станом на 14 березня 2008 року, військова частина 3056 має грошову заборгованість перед старшиною [PERSON] за службові відрядження у сумі 800,00грн. Таким чином, суд вважає за необхідним зобов'язати Військову частину 3056 виплатити старшині [PERSON] 800,00 грн. за службові відрядження.

Результат розгляду: granted