Рішення адміністративного суду від 2008-05-27 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач, управління пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі безпідставно відмовляє йому в проведенні перерахунку доплати пенсійного забезпечення згідно ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду заподіяну здоров»ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, просить зобов"язати відповідача провести перерахунок доплати згідно законодавства з 01.10.2007 року. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити, так як відповідач, управління пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі безпідставно відмовляє йому в проведенні перерахунку пенсії згідно вимог ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду заподіяну здоров"ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, доплати за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю, просить зобов"язати відповідача провести перерахунок доплати згідно законодавства з 01.10.2007 року. Відповідачі,Управління пенсійного фонду України у Білоцерківському районі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явились, надали суду письмові заперечення щодо позову, просять розглянути справу у відсутність їх представника, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів, за відсутність представника відповідача. Як вбачається з письмових заперечень, відповідач позов не визнав та зазначив, що пенсія позивачу призначена відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", порядок обчислення цих пенсій, додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров"ю, визначається КМ України. На даний час відсутні нормативні акти, які б передбачали порядок обчислення пенсійних виплат, передбачених Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. КМ України надано право встановлювати розміри соціальних виплат та здійснювати видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України в Законі "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, крім того, згідно ст.62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його застосування провадиться у порядку, визначеному КМ України, рішення якого є обов"язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб"єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. А саме в розмірах, які і визначені КМ України виходячи з реальних можливостей Державного бюджету України згідно з бюджетними призначеннями і враховуючи вимоги ст.95 Конституції України, провадиться позивачу виплата зазначеної доплати, а тому управління ПФУ в Білоцерківському районі діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Порядок обчислення додаткових пенсій за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю визначається КМ України. Доплата до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться в розмірі, визначеному постановою КМ України від 26.07.1996 року № 836, а саме КМ України надано право встановлювати розміри соціальних виплат та здійснювати видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України в Законі "Про Державний бюджет України" на відповідний рік, крім того, згідно ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його застосування провадиться у порядку, визначеному КМ України, рішення якого є обов"язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб"єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. А саме в розмірах, які і визначені КМ України виходячи з реальних можливостей Державного бюджету України згідно з бюджетними призначеннями і враховуючи вимоги ст.95 Конституції України, провадиться позивачці виплата зазначеної доплати, а тому відповідач також діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи,проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення по таким підставам. Так, по справі встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що стверджується копією посвідчення [NUMBER], перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Білоцерківському районі, являється непрацюючим пенсіонером, однак проживає в с.Трушки Білоцерківського району, яка не відноситься до зони підвищеного радіоекологічного контролю, а тому вимоги щодо зобов»язання відповідача проведення перерахунку доплати до пенсійного забезпечення за проживання в зоні підвищеного радіоекологічного контролю заявлені позивачем всупереч вимогам ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не підлягають до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований і постійно проживає в с.Трушки Білоцерківського району Київської області, яке не зазначене в переліку населених пунктів згідно постанови КМ України за № 106 від 23.07.1991 року /додаток № 1/ , тобто с.Трушки не віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення , підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а тому враховуючи зазначену норму Закону суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги в частині зобов»язання перерахунку доплати до пенсійного забезпечення позивача. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги щодо зобов"язання відповідача провести перерахунок пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яка встановлена на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивач посилається на те, що Законом України від 05.10.2006 року за № 231-V були внесені зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими передбачено підвищення розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.54 цього Закону. Так, 05.10.2006 року був прийнятий Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який набув чинності з 31.10.2006 року. Відповідно до ч.3 ст.67 вказаного вище Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в новій редакції у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Але Законом від 05.10.2006 року не визначений механізм перерахунку вказаних пенсій, і як вбачається з Прикінцевих положень до цього Закону, КМ України зобов"язаний у тримісячний термін з дня опублікування Закону забезпечити прийняття нормативних актів, необхідних для реалізації положень цього Закону. На даний нормативних актів з цих питань ні Верховна Рада Верховна Рада України, ні КМ України не приймали. Механізм обчислення вказаних пенсій, додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачений постановами КМ України від 30.05.1997 року № 523 "Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 03.01.2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету". Застосування управлінням ПФУ у Білоцерківському районі положень зазначених постанов КМ України при обчисленні вказаних вище пенсій є правомірним, оскільки згідно ч.5 ст.54 Закону порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України. Крім того, згідно зі ст.67 Закону у новій редакці ї розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Необхідно зазначити, що відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням КМ України. Тобто, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" саме КМ України делеговані повноваження визначати порядок обчислення пенсій по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи. Як зазначено вище в постанові, відповідач при розрахунку пенсії позивачу керувався положеннями вказаних вище постанов КМ України, положення яких є на даний час чинними, оскільки жодних інших нормативних актів з цих питань до цього часу не було прийнято. Що стосується посилань позивача на те, що розмір його пенсії та розмір додаткової пенсії необхідно розраховувати відповідно до мінімальної пенсії за віком, яка встановлена на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то необхідно зазначити наступне: мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Але згідно ч.3 ст.28 "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Отже, аналіз зазначених вище правових норм дає підстави стверджувати, що положення ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" щодо розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються при визначенні розмірів пенсійних виплат, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На підставі ст.4 Декрету КМ України "Про державне мито" позивач звільнений від сплати держмита /судового збору/ на користь держави.

Результат розгляду: denied