Рішення адміністративного суду від 2008-09-05 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він являється інвалідом війни, що підтверджується відповідним посвідченням. Відповідно до ст. 12 ч.5 Закону України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” йому до 5 травня повинна виплачуватись щорічна одноразова грошова допомога в розмірі 8мінімальних пенсій за віком . Але всупереч діючому законодавству виплата була проведена в нижчому розмірі. Фактично йому було недооплачено за 2007 рік 2888грн. ( 406 х 8) -360 грн. Дану суму позивач просить зобов'язати донарахувати та виплатити відповідача, одночасно визнавши дії відповідача щодо відмови такого недорахування неправомірними. Представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги, уточнив просив задоволити, пославшись на наведені вище обставини. Визнати дії відповідача неправомірними щодо відмови сплати одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, стягнути з відповідача таку допомогу у вказаному позивачем розмірі. А також щорічну одноразову допомогу до 5 травня за 2004-2007 роки. Загальна сума щорічної одноразової допомоги до 5 травня, яку просив стягнути представник позивача дорівнює 8368.08 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про причини неявки до суду не повідомляв. Надав заперечення, якими позов не визнав. Послався на те, що він діяв у відповідності з діючим законодавством : законом України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Управління соціального захисту здійснило виплати до 5 травня 2007 року до прийняття в дію рішення Конституційного суду України. Останнє не може бути реалізоване, так як не були внесені зміни до Закону “ Про Державний бюджет України за 2007 рік” і не було збільшено фінансування цих виплат. Суд, юридично оцінивши докази, вважає за необхідне позов задоволити . Виходячи з того, що зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Конституцією України-ст. 64 в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк, а також того, що у випадку колізії в діючому законодавстві між Законом та нормами підзаконного нормативного акту, застосуванню підлягають норми закону , суд вважає за доцільне при вирішенні даного спору застосувати норми Закону “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та норми Конституції України, яка має найвищу юридичну силу і норми якої є нормами прямої дії. . Таким чином позивачу мали бути проведені виплати в розмірі 8 мінімальних заробітних плат , тому суд стягує з розрахунку 410.06х 8 -360 = 2920.48грн. В той же час суд знаходить за необхідне застосувати ст. 99 КАСУ , яка визначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied