Рішення адміністративного суду від 2008-11-03 00:00:00+02

30.09.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ,в якому просив визнати незаконною бездіяльність Великоновосілківського УПСЗН Великоновосілківської райдержадміністрації з недорохування і невиплати за 2007 і 2008 роках щорічної однора-зової допомоги,передбаченої ст.13 Закону України “ Про статус ветеранів війни,гарантіях їх соціального захисту”,та стягнути недовиплачені суми на його користь.В обгрунтування позовних вимог зазначає,що він є інвалідом 3 групи ,знаходиться на обліку у першого від-повідача і має право на пільги,встановлені законодавством України для інвалідів війни,що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 03.04.2000. При цьому вказує,що йому, як інваліду 3 групи згідно ст.13 ч.5 вищезазначеного Закону повино було сплачено допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком,яка у 2007 році складала 406 грн.,а в 2008 році 481 грн.,а всього за його розрахунком у 2007 році він пови- нен був отримати- 2842 грн.(406 грн. х 7 мін. пен.) і у 2008 році-3367 грн.(481 грн. х 7 мін.пен. ), всього 6209 грн. Йому ж відповідач виплатив лише : за 2007 рік- 300 грн. і за 2008 рік -350 грн.. Недоплатили 5559 грн.( 6209 грн.- 650 грн.). На його прохання виплатити недоплачену допомогу у розмірі встановленому законом у добровільному порядку ,відповідач № 1 відмовився ,посилаючись на норми виплат встановлених поста-новою КМУ,яку він вважає неправомірною в цій частині.Тому він просить визнати дії першого відповідача у відповідності до ст.13 вищезазначеного Закону неправомірними і стягнути з нього на його користь недоплачену одноразову допомогу у сумі 5559 грн. за 2007,2008 р.р.. В судовому засіданні позивач [PERSON]підтримав свої вимоги. Представник першого відповідача УПСЗН-Кіруцаку Є.І. позовні вимоги не визнав та надав заперечення на позовну заяву.В обгрунтування своїх заперечень відповідач поси-лається на положення Закону України “Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту”,які передбачають,що розміри допомоги і пов*язані з реалізацією цього закону, встановлюються і регулюються Законом про державний бюджет на відповідний рік,а саме інвалідам війни 3 групи відповідно до ст.29 Закону України “ Про державний бюджет на 2007 рік” було встановлено до виплати 300 грн,а в 2008 році-350 грн.,що і було зроблено.Разом з цим представник відповідча просив при розгляді справи застосувати вимоги ст. 99 КАС України і зокрема відмовити позивачу в задоволені його вимог за стягнення одноразовї допомоги за 2007 рік у зв*язку з пропуском ним процесуального строку на звернення за захистом своїх прав та інтересів,оскільки незнання закону не є поважною причиною для його пропуску. 2 Представник другого відповідача, держказначейства-Худяков В.В.просив справу роз-глянути у відповідності до закону. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши іхню правову позицію викладену письмово, а також наявні докази у справі ,суд дійшов висновку про наступне. Позивач [PERSON].є інвалідом війни відповідно до Закону України “ Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту” № 3551-12 ві 22.10.1993 року,про що свідчить посвідчення серії [NUMBER],виданого 03.04.2000 р.,а згідно довідки МСЕК серії [NUMBER] від 25.04.2005 року ,позивач є інвалідом третьої групи. У відповідності до ст.13 вищезазначеного Закону позивач має право на щорічну(до 05 травня поточного року) разову грошову допомогу у розмірі сьоми мінімальних пенсій за віком.Фінансування витрат і зокрема одноразової грошової допомоги до 5 травня у відповідності до ст.17-1 цього Закону віднесено на першого відповідача. Згідно довідки останього,позивачу була здійснена виплата щорічной грошової допомоги у 2007 році у розмірі 300 грн. і в у 2008 році -350 грн.Зазначена виплата здійснена у розмірі ,встановленому ст.29 Закону України “ Про державний бюджет на 2007” і аналогічно на 2008 рік. Позивач просить стягнути недоплачену грошову допомогу за 2007 рік,однако при цьому було встановлено ,що він без поважних причин пропустив процесуальні строки на звернення за захистом своїх прав та інтересів і у відповідності до ст.99 КАС України у задоволені його вимог в цій частині слід відмовити . Щодо виплати спірної грошової допомоги за 2008 рік встановлено ,що позивач отримав від першого відповідача у 2008 році -350 грн.,розмір якої той встановив, ігноруючи положення ст.ст. 3,19,22. Конститцуції України, рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року і ст.2 Закону України “ Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту”,якими встановлено,що прийнятті чинні закони або внесення до них змін ,які звужують права людини і зокрема пільги для ветеранів війни, не можуть бути скасовані без равноціної заміни; нормативні акти державної влади ,які обмежують права і пільги ветеранів,передбачені цим законом,є недійсними .Тому його посилання на поста-нову КМУ від 12.03.2008 року ,яка в частині встановлення розміру грошової допомоги учасникам і інвалідам війни на 2008 рік ,є ничтожними ,бо зазначена постанова в цій час-тині прийнята всупереч роз*ясненнь Конституційного Суду України і чинного законодавства. Розрахунок позивача в частині виплати йому відповідачем одноразовой грошової допомо-ги,як інваліду війни 3 групи до 05 травня 2008 року у сімикратному розмірі мінімальної пенсії,яка складала на той час 481 грн. , а саме 3367 грн(481 грн х 7 мін .пенс.), є вірним і так як йому вже було виплачено 350 грн . ,то залишилось доплатити - 3017грн. ,що і покладається на першого відповідача за рахунок державного бюджету України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial