Рішення адміністративного суду від 2008-09-16 00:00:00+03

28 серпня 2008 року [PERSON]., звернулася до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області (далі по тексту УПФУ в Снігурівському районі), про визнання рішення про відмову перерахунку та проведення щомісячної доплати за статусом «Діти війни» неправомірним та зобов'язання вчинення нарахувань і виплати додаткової соціальної гарантії. В заяві послалась на таке, що вона належить до соціальної групи громадян “Діти війни”, які мають права на соціальні пільги згідно Закону України “Про соціальний захист дітей війн” від 18 .11.2004 року № 2195 (далі Закону). У липні 2008 року вона звернулася з заявою до начальника УПФУ в Снігурівському районні Миколаївської області про перерахування та виплати належної їй доплати до пенсії, яку вона отримує за віком відповідно до Закону за 2007 рік в сумі 1453 гривні 71 копійок. 06 серпня 2008 року відповідач відмовив позивачу у виплаті доплати до пенсії. Позивач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 6- рп/2007 рік від 09.07.2007 року просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати його провести нарахування за 2007 рік та до нарахувати за січень-серпень 2008 рік і виплату державної допомоги відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю. Начальник УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області до суду не з'явився, але надав заперечення, що п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” дію статті 6 Закону 2195 зупинено, а тому позивач не мав права на отримання пільг за відсутності коштів. А в 2008 році позивачу виплачується щомісячно державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і складає 47 грн. Просить суд розглядати справу у його відсутність та відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідив докази суд прийшов до наступного. Як свідчить посвідчення № 110144 (а.с.7) позивач відноситься до соціальної категорії „Діти війни” і має право користуватися пільгами відповідно до Закону . В силу ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Таким чином, позивач відповідно до цього Закону має право на підвищення мінімальної пенсії за віком на 30%. Але їй в цьому відмовлено про що свідчить відповідь Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області (а.с.5-6) . Заперечуючи проти позову позивача відповідач посилається на ті обставини, що дію ст. 6 Закону зупинено на 2007 рік та не врегульовано в законодавчому порядку розмір мінімальної пенсії за віком, який необхідно застосовувати для обчислення пенсії особам, які підпадають під дію вказаного Закону, а кошти з державного бюджету відповідно до ст.7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” на рахунок ПФУ не надходили. (а.с.15-17). З таким висновком погодитися не можливо у зв'язку з тим, що він порушує права позивача Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб. Відмовляючи позивачу у підвищенні на 30% мінімальної пенсії за віком відповідач порушив права [PERSON]., передбачені вказаним Законом та Конституцією України. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у не рівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07. 2007 року № 6-рп\2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є не конституційними), такі положення Закону України „ Про Державний бюджет України на 2007 рік”: п.12 ст.71, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни”, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня їх ухвалення ним рішень про їх неконституційність. Наведене свідчить, що позовна заява позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню але частково, а висновки відповідача не ґрунтуються на Законі, порушують права позивача, а тому суд не бере їх до уваги. Суд зобов'язує відповідача підвищити позивачу на 30% мінімальну пенсію за віком відповідно до дії ст. 6 Закону, так як [PERSON]., має право на пільги, встановлені законодавством України для дітей війни, а в частинні невиплати їй суми у розмірі 1453.71 гривень за 2007 рік, та недоплати у розмірі 20% з січня 2008 року по 01 серпня 2008 року необхідно залишити без задоволення, оскільки позивач не надав достатніх доказів що він звертався до позивача з такою вимогою. Відповідно до ст. 88 КАС України суд стягує з Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області на користь позивача документально підтвердженні судові витрати.

Результат розгляду: granted