Рішення адміністративного суду від 2008-07-30 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом військової частини А-1215 щодо невиплати йому грошової компенсації замість належного йому до видачі речового майна у розмірі 3656,49грн. і стягнення на його користь зазначеної грошової компенсації. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він проходив службу у відповідача, звідки був звільнений у відставку з правом носіння військової форми. На час звільнення з військової служби йому не було видано речове майно на загальну суму 3998,54 грн., в зв'язку з чим вважає, що порушено його право на отримання грошової компенсації у зазначеному розмірі замість належного йому до видачі речового майна. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на пропущення позивачем строків позовної давності. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно довідки № 169 від 18 жовтня 2007 р. на підставі наказу командира в/ч А1215 № 268 від 19.12.2004р. про одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, позивачу підлягала видачі грошова компенсація у розмірі 3998,54 гривень. Як встановлено судом в ході розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, оскільки Державним бюджетом України у 2001-2005 роках і Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» не було передбачено витрат на грошову компенсацію замість речового майна звільненим у запас або відставку військовослужбовцям. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 р. в редакції Закону до 03 листопада 2003 р., військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Дію ч. 2 ст. 9 цього Закону зупинено Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 07 лютого 2000 р., який набрав чинності 11 березня 2000 р. (Закон опублікований у газеті «Урядовий кур'єр», 2000, 03, від 11 березня 2000 р. № 45). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» від 03 листопада 2006 р. було викладено в новій редакції ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і доповнено ст. 9-1, відповідно з якою військовослужбовці мають право на речове забезпечення і на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 1 Прикінцевих положень, зазначений Закон набирає чинності з 01 січня 2007 р. Проте, п. 59 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 р. зупинена на 2007 рік дія пункту 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно із п. 27 Положення «Про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1444 від 28 жовтня 2004 р., військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. Підстав для відмови у задоволенні позову через пропущення позивачем строків позовної давності судом в даній справі не виявлено. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: partial