Рішення адміністративного суду від 2008-08-28 00:00:00+03

ТОВ "ЮНИС" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування рішення Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 172 від 22.04.2008 р. про застосування фінансових санкцій на загальну суму 11302грн. 50коп. Відповідач-2 - Кіровська районна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Позивач підтримав позовні вимоги та просить суд задовольнити їх повністю, скасувавши рішення відповідача-1 № 172 від 22.04.2008 р. Відповідач-1 проти позову заперечує, посилаючись на відповідність прийнятого рішення нормам законодавства. Також, акт перевірки від 09.04.2008 р.позивачем не підписано, однак жодних заперечень або зауважень до акту не надано. Відповідно до п. 15.14.4 "Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності", затвердженої правлінням Фонду від 19.09.2007р. № 38 (далі - Інструкція № 38) якщо протягом встановленого терміну пояснення чи зауваження стосовно акта не надійшли, то акт ревізії вважається узгодженим, тобто страхувальник погоджується з матеріалами, викладеними в акті. Протягом 20 календарних днів заступником директора виконавчої дирекції відділення Фонду було винесено Рішення № 172 від 22.04.2008р., яким не прийнято до заліку витрат у розмірі 7 535,00 грн., накладена штрафна (фінансова) санкція в сумі 3767,50 грн. (всього 11 302,50 грн.) Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце його проведення, заперечення проти позову не надав. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, вважає необхідним відмовити у задоволенні даного позову повністю з наступних підстав. 09.04.2008 року головним спеціалістом-ревізором контрольно-ревізійного відділу відповідача-1 проведено перевірку позивача. При проведенні перевірки правильності нарахування, сплати страхових внесків і цільового витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 101.01.2005 року по 01.01.2008 року, було встановлено, що в порушення п.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року, п.1 «Порядку призначення і виплати допомоги при народженні дитини особам, застрахованим у системі загальнообов'язкового державного страхування» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.04.2005 року, виплачена допомога при народженні дитини працівникові ТОВ «Юнис» - [PERSON], який не мав право на її отримання. За результатами перевірки складено акт. Зазначений акт позивачем не підписано і жодних заперечень або зауважень до акту не надано. Протягом 20 календарних днів відповідачем-1 22.04.2008р. було винесено Рішення № 172 , яким не прийнято до заліку витрат у розмірі 7535,00 грн., накладена штрафна (фінансова) санкція в сумі 3767,50 грн. (всього 11302,50 грн.). Інструкцією № 38 передбачено порядок оскарження рішень за матеріалами ревізій. Проте, своїм правом на адміністративне оскарження Рішення № 172 позивач не скористався. В обгрунтування своїх заперечень відповідач-1 вказує, що відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 р. № 2240 (далі - Закон України № 2240) право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням мають застраховані громадяни України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення). Крім того, згідно ч.1 ст.40 Закону № 2240 право на допомогу при народженні дитини мають застраховані особи (один з батьків дитини). Таким чином, законодавець виділяє два головних критерії для виплати зазначеної допомоги, а саме: виплата допомоги проводиться за основним місцем роботи та здійснюється виключно в період роботи працівника. Відповідно до п.9 ст.2 Закону № 2240 страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг за Законом №2240. [PERSON]на момент настання страхового випадку, тобто народження дитини - 23.09.2005р., що підтверджується доданою до матеріалів справи копією довідки Бабушкінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 19.10.2005р., не працював. Згідно наказу від 03.10.2005р. № 12 [PERSON]. прийнятий до TOB "ЮНИС" лише 03.10.2005р., тобто не був особою застрахованою в органах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Відповідно до вимог абз.1,2 ч.З ст.50 Закону України № 2240 рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що (створюється) обирається на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб. Крім того, саме комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильністю нарахування матеріального забезпечення, розглядає підставу і правильність документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Згідно п.1.4 ч.1 "Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 09.07.2001р. № 21 (далі - Положення про комісію) при наявності на підприємстві, установі, організації понад 15 працюючих за наймом створюється комісія із соціального страхування. Надана страхувальником довідка-розрахунок про очікувані результати взаєморозрахунків по коштам Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 30.11.2005р., підписана директором Новіковим I.A., головним бухгалтером позивача Новіковою Н.С., головою комісії з соціального страхування Богачовим К.А. та завірена печаткою підприємства, що свідчить, начебто, про достовірність зазначених в ній даних. Проте, за результатами перевірки відповідачем-1 правильності нарахування, сплати страхових внесків і цільового витрачання коштів позивачем за період з 01.01.2005р. по 01.01.2008р. встановлено, що в TOB "ЮНИС" при наявності 23 осіб, які працюють за наймом, в порушення чийого законодавства, не створено комісії з соціального страхування. Тобто, страхувальник самостійно, на свій ризик, оцінював документи і правомірність підстав призначення зазначеної допомоги. За умовами п.З ч.2 ст.27 Закону України № 2240 страхувальник зобов'язаний надавати і оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону. Згідно абз.7 п.6.7 ч.6 "Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду", затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001р. № 16 (далі - Інструкція № 16) допомога при народженні дитини виплачується не пізніше наступного дня за днем звернення. Враховуючи те, що [PERSON]. звернувся із заявою про виплату допомоги на народження дитини 05.12.2005р., Позивач повинен виплатити її 06.12.2005р. Як вбачається з матеріалів, доданих до акту перевірки, Позивач звернувся до відповідача-2 за відшкодуванням виплат допомоги на народження дитини 30.11.2005р., тобто на 5 днів раніше, ніж було звернення за самою виплатою. Згідно п. 6.8 ч. 6 Інструкції № 16 страхувальники-роботодавці не мають права припиняти виплату допомоги у випадках, коли сума нарахованих страхових внесків та інших платежів до Фонду не покриває фактичних витрат з виплати допомоги. Позивач не мав можливості в повному обсязі самостійно сплатити заявнику суму 3384,00грн. Відповідно до абз.З п.6.9 ч.6 Інструкції № 16 відшкодування страхувальнику-роботодавцю суми перевищення над сумою страхових внесків у випадках, коли належна сума страхових внесків не покриває витрат, може провадитись і до одержання звіту за формою Ф-4 Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (подається щоквартально) при обов'язковому поданні довідки-розрахунку. Жодних вимог щодо надання додаткових документів при зверненні до органу Фонду за фінансуванням витрат не передбачено. Позивач вказує, що при подачі пакету документів до відповідача-2, для виплати допомоги при народженні дитини, працівникові TOB «Юнис» - [PERSON], Кіровською районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено перевірку відповідності та правильності заповнення документів. Зауважень при цьому ніяких з боку відповідача-2 не поступало. Пакет документів було прийнято та відповідачем-2 було вказано позивачу почати виплати допомоги при народженні дитини. Твердження позивача про те, що після звернення [PERSON]. до відповідача-2 з приводу продовження виплат в зв'язку з його звільненням з TOB "Юнис", який, начебто, зобов'язав позивача виплатити допомогу за жовтень і листопад 2005 року не відповідає дійсності, оскільки гр. [PERSON]. до відповідача-2 з питань продовження виплати допомоги в усній чи письмовій формі взагалі не звертався, що підтверджується копією листа директора Кіровською районною виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності доданою до матеріалів справи. Таким чином, посилання Позивача на те, що довідка-розрахунок є "вказівкою" відповідача-2 на отримання коштів є помилковим. Відповідно до ч.З ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" від 16.07.1999р. № 996-XIV відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності несе власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Таким чином, відповідальність і контроль за веденням бухгалтерського обліку та фінансових звітів покладається на посадових осіб Позивача, а не головних (старших) бухгалтерів робочого органу Фонду. Достовірність підстав призначеної позивачем виплати допомоги на народження дитини своєму працівникові, органи Фонду мають можливість перевірити, лише при здійсненні планової перевірки правильності нарахування, сплати страхових внесків і цільового витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки для відшкодування витрат виплаченої страхувальником допомоги при наданні довідки-розрахунку не передбачено. Згідно п.3 ч.1 ст.28 Закону України № 2240 страховик має право здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. Відповідно до п. 1.2 "Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності", затвердженої правлінням Фонду від 19.09.2007р. № 38, ревізія - це метод документального контролю за фінансово-господарською діяльністю страхувальника в частині нарахування та витрачання коштів Фонду, достовірністю обліку та звітності. За наслідками ревізії складається акт ревізії. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі -Закон № 2811-XII) та п.10 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з Дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 27.12.2001 р. №1751 (далі -Порядок), одноразова допомога при народженні дитини надасться одному з батьків, не застрахованому в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі коли непрацююча особа, яка отримує одноразову допомогу при народженні дитини в органі праці та соціального захисту населення, виявила бажання працювати, виплата цієї допомоги продовжується зазначеним органом до закінчення строку її призначення. Таким чином, у випадку, якщо на дату народження дитини батьки не працювали, то допомога при народженні дитини одному із них призначається та виплачується в органах соціального захисту населення за рахунок державного бюджету, а не коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно п.8.7 Інструкція № 16, витрати коштів Фонду, які були проведені з порушенням законодавства і заподіяли йому збитки, не приймаються до заліку (7535,00грн.). Відповідно до ст.30 Закону України № 2240 за порушення порядку витрачання страхових коштів несе відповідальність страхувальник. Цією статтею передбачено накладення штрафу у розмірі 50 % належної до сплати суми страхових внесків, тобто на суму 7535,00 грн. штраф 3767,50 грн. (7535,00 грн. х 50%). За результатами перевірки відповідно до статті 30 Закону № 2240 прийнято правомірне рішення про застосування та зарахування до бюджету Фонду, відображення у звіті (Ф4 - ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 172 від 22.04.08р., яке підлягає виконанню. Таким чином, при винесенні Рішення № 172 від 22.04.2008 р. Виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності діяла на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені законодавством. Оскільки Відповідач заперечує проти адміністративного позову, відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням наданих у судовому засіданні пояснень, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 доведено правомірність своїх дій, а позовні вимоги ТОВ "ЮНИС" не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: denied