Рішення адміністративного суду від 2008-06-03 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просить стягнути на його користь різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 5462,48 грн. Вимоги мотивує тим, що йому як інваліду війни 2 групи відповідно до Закону “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5-го травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Однак у 2006-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі, чим були порушені його права. Просить стягнути суму недоплаченої щорічної одноразової допомоги як інваліду війни за 2006- 2007 роки у розмірі 2006-2007 грн. Позивач в судове засідання не прибув, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі. Представники відповідачів до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 28.02.2006 року. Згідно ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат позивач отримав разову грошову допомогу до 5-го травня у 2004 році 120,00 грн., у 2005 році у розмірі 250грн., у 2006 році - 330 грн., у 2007 році -360 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2005 рік”, “Про державний бюджет України на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Ст. 22 Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Відповідно до ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку звернення до суду про стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги ( ч.4 ст.171Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”). З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 2920,48 грн. (410,06 грн. х8 - 360грн.). В решті позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial