Рішення адміністративного суду від 2008-04-04 00:00:00+03

27 лютого 2008 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області про поновлення на роботі та стягнення моральної та матеріальної шкоди, вказуючи, що він працював на посаді начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації з 7 березня 2007 року. 19 вересня 2007 року на адресу Борщівської РДА надійшов припис з прокуратури Борщівського району з вимогою про невідкладне припинення з ним трудового договору, так як постановою Борщівського районного суду від 18 травня 2007 року його було притягнуто до відповідальності за порушення п.«в» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією». Відчуваючи на собі тиск голови Борщівської районної державної адміністрації та умови праці примусили його написати заяву про звільнення за власним бажанням. 25.09.2007 року, розпорядженням голови Борщівської РДА № 552, його було звільнено з посади. Ще 6 вересня 2007 року направив скаргу до Верховного Суду України на постанову Борщівського районного суду, яка розглянута заступником Голови Верховного Суду України 28 грудня 2007 року і постанову від 18 травня 2007 року скасовано, за відсутністю в його діях складу корупційного діяння. Вважає, що на даний час відпали підстави звільнення його з роботи і просить поновити його на посаді начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації. Незаконним звільненням йому завдано моральної шкоди, яка полягає в неможливості влаштуватися на роботі, у зв'язку з репутацією «корупціонера», змушений був прикласти немало зусиль, щоб на деякий час знайти роботу і мати змогу утримувати сімю. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн., а також просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу. 19 березня 2008 року [PERSON] звернувся з заявою в якій просить стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 4267 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та дав суду пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві. Крім того [PERSON] пояснив, що голова Борщівської районної державної адміністрації двічі викликав його до себе. Перший раз до припису прокурора і вказував на необхідність щось робити з підприємством, яке ще не ліквідовано, а також, що буде звільнено у зв'язку з притягненням до відповідальності за корупцію. Після припису прокурора, голова знову його викликав та ознайомив з змістом прокурора і сказав, що мусить його виконати. Вважає, що це був тиск на нього, а також, що складання протоколу про корупційне діяння і притягнення його до відповідальності було ініціативою голови Борщівської районної державної адміністрації. Не бажаючи мати запис в трудовій книжці про припинення трудового договору у зв'язку з порушеннями спеціальних обмежень, написав заяву про звільнення за власним бажанням з 25 вересня 2007 року, а на наступний день був прийнятий на роботу в ТзОВ «Борщівський цукор», де працював до 31.10.2007 року, а з 30.11.2007 року по 27.02.2008 року працював на посаді інженера - механіка ВАТ « Борщівська агропромтехніка». Просить поновити його на посаді начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 4267 грн. і моральну шкоду в сумі 5000 грн. Представник відповідача Міська І.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та суду пояснив, що дійсно [PERSON] працював на посаді начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації з 7 березня 2007 року. Для нього були створені нормальні умови для праці. Про притягнення його до відповідальності за корупційні діяння керівництву Борщівської районної державної адміністрації стало відомо з скарги працівника управління агропромислового розвитку і [PERSON] мав розмову з головою адміністрації де йому було роз'яснено, що в такому випадку трудовий договір з ним потрібно припинити. Ніякого тиску на нього не було. Після отримання припису прокурора Борщівського району про вимогу припинити трудовий договір, [PERSON] знову мав розмову з головою адміністрації і його було ознайомлено з змістом припису. [PERSON] звернувся з заявою про звільнення його за власним бажанням. Голова Борщівської РДА врахував його прохання і розпорядженням від 25.09.2007 року [PERSON] було звільнено з посади з цього числа, як він і просив. Вважає, що Борщівською районною державною адміністрацією не допущено порушень трудового законодавства при звільненні [PERSON], а тому просить в позові відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. 7 березня 2007 року розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області [PERSON] призначено на посаду начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації. Як видно з ксерокопії заяви( а.с.9) [PERSON] 24.09.2007 року звернувся до голови Борщівської районної державної адміністрації про звільнення з займаної посади за власним бажанням з 25 вересня 2007 року. Розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації № 552 від 25.09.2007 року [PERSON] звільнено з посади начальника управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації 25 вересня 2007 року відповідно до ст. 38 КЗпПУ за власним бажанням.(ксерокопія розпорядження а.с.8). Позивач вказує, що написанню заяви про звільнення за власним бажанням передувало притягнення його до адміністративної відповідальності за корупційні діяння та неможливістю, у зв'язку з цим, перебувати на посаді. Дійсно, постановою судді Борщівського районного суду від 18.05.2007 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого п."в" ч.1 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією", [PERSON] піддано штрафу в розмірі 255 грн. 18 вересня 2007 року в.о. прокурора Борщівського району направлено на адресу голови Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області припис про усунення порушень закону, в якому було зазначено про невідкладне припинення трудового договору з [PERSON], як начальником управління агропромислового розвитку Борщівської РДА, у зв'язку з порушенням ним п."в" ч.1 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією".( ксерокопія а.с. 7). Головою Борщівської районної державної адміністрації 26.09.2007 року повідомлено прокурора Борщівського району про те, що припис розглянуто і [PERSON] звільнено з посади. 28.12.2007 року першим заступником голови Верховного Суду України скасовано постанову судді Борщівського районного суду від 18.05.2007 року щодо [PERSON] за відсутністю в його діях корупційного діяння. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним п."в" ч.1 ст. 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією" і постанова суду була чинною до 28.12.2007 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» трудовий договір з ним повинен був бути припиненим, чого і вимагав в своєму приписі прокурор Борщівського району. [PERSON], уникаючи припинення трудового договору за недотримання вимог, пов'язаних з проходженням державної служби, подав заяву про припинення договору за власним бажанням. Статтею 38 КЗпПУ встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. [PERSON] в своїй заяві від 24.09.2008 року просив звільнити його з 25.09.2008 року і таке його прохання було задоволено. Суд вважає, що сторони трудового договору вправі домовитися про будь - який строк звільнення після подання працівником заяви про це в межах двотижневого строку і така домовленість мала місце між [PERSON] і Борщівською районною державною адміністрацією, в особі голови адміністрації. Твердження [PERSON] про тиск на нього з сторони голови Борщівської районної державної адміністрації та створення таких умов праці, які примусили його написати заяву про звільнення нічим не обґрунтовані і не підтверджено жодними доказами. Про добровільність написання заяви [PERSON] свідчить той факт, що на наступний день після звільнення, 26.09.2007 року, він був прийнятий на роботу в ТзОВ «Борщів цукор» на посаду завідуючого Скала - Подільського бурякопункту. З 30.11.2007 року по 27.02.2008 року [PERSON] працював інженером - механіком ВАТ «Борщівська агропромтехніка», а з 13.03.2008 року йому розпочато виплату по безробіттю. ( ксерокопія трудової книжки а.с. 25-26). Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір. Суд вважає, що підставою для звільнення [PERSON] була його заява. Притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності відбулося не по ініціативі Борщівської районної державної адміністрації, і на час звільнення [PERSON] постанова була чинною та зобов'язувала голову адміністрації припинити трудовий договір за порушення вимог, пов'язаних з проходженням державної служби, однак звільнення відбулося в інтересах [PERSON], на підставі ст. 38 КЗпПУ. Сам факт незаконного притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для поновлення на роботі, якщо договір припинено по іншій підставі. [PERSON] вказує, що його право було порушено відповідачем під час звільнення, 25.09.2007 року, однак знаючи, що написав заяву за власним бажанням, він не звертається за захистом свого порушеного права. Суд вважає, що припинення договору за ініціативою [PERSON] не порушувало його права і тільки після скасування постанови від 18.05.2007 року, такий запис для нього став невигідним і він звернувся про поновлення на роботі. Негативні наслідки які настали для [PERSON] у зв'язку з діяльністю інших державних органів, не пов'язані з відносинами, які склалися в нього з Борщівською районною державною адміністрацією, як роботодавцем. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову [PERSON] до Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області про поновлення на роботі та стягнення матеріальної і моральної шкоди немає, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі Закону України «Про державну службу», ст. 38, 232 КЗпПУ,

Результат розгляду: denied