Рішення адміністративного суду від 2008-06-19 00:00:00+03

4 березня 2008 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Дружківського управління праці та соціального захисту населення, в якій вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. [INFO] у нього народилась донька -[PERSON], якій був наданий статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. [INFO] у нього народилась донька - [PERSON], якій також був наданий статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” йому передбачені щомісячні компенсаційні виплати на кожну дитину шкільного віку в розмірі 50% мінімальної заробітної плати, встановленої на час виплат. Фактично відповідач сплатив йому за період з січня 2005 року по березень 2007 року в розмірі 3,30 грн. на кожну дитину шкільного віку, з квітня 2007 року - по 16,50 грн. на кожну дитину, Вважає, що за період з січня 2005 року по грудень 2007 року УПСЗН Дружківської міської ради недоплатило йому щомісячних компенсаційних виплат на дітей шкільного віку у сумі 12663 грн. 80 коп. Також, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії він набув право на одержання щорічної компенсації на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому щорічну компенсацію значно меншому розмірі: за період з 2000 по 2004 рік по 26,70 грн. за кожний рік, за 2005-2006 рік по 100 грн., за 2007 рік виплати не проводились. В результаті чого, за період з 2000 по 2007 рік недоплата складає 10966грн.70коп. Таким чином, він вважає дії відповідача незаконними, так як при нарахуванні щомісячних компенсаційних виплат на дітей шкільного віку та щорічної компенсації на оздоровлення, відповідач користувався не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими актами, і тому ці виплати були нараховані в набагато меншому розмірі аніж це передбачено законодавством. Просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячних компенсаційних виплат на дітей шкільного віку та щорічної компенсації на оздоровлення незаконними. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради на його користь недоплачену суму щомісячних компенсаційних виплат на дітей шкільного віку за період з січня 2005 року по грудень 2007 року у розмірі 12663грн. 80 коп. та недоплачену суму щорічної компенсації на оздоровлення за період з 2000 по 2007 рік у розмірі 10966 грн. 70 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Полякова О.В. позовні вимоги не визнала та пояснила, що виплати на дитину шкільного віку та компенсаційні виплати на оздоровлення Дружківським управлінням праці та соціального захисту населення проводились в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 26.07.1996 року №836 та постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлений розмір виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.04.2007 року №649. Більш того, позивачем пропущений строк для звернення до адміністративного суду передбаченого ст.99 КАС України. Просить суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] належить (віднесений) до другої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням [NUMBER](а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], народилася [INFO]. Батьком зазначений [PERSON] (а.с.6). Згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] набула статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON], народилася [INFO]. Батьком зазначений . Батьком зазначений [PERSON] (а.с.8). Згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] набула статусу дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с.9). Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №796-ХІІ від 28.02.1991 року (зі змінами та доповненнями), оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 6 частиною 1 статті 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено щомісячна виплата 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] народилися після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, мав підстави належати до 1 або 2 категорії, у відповідності до п. 6 частини 1 статті 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щомісячні виплати на кожну дитину шкільного віку повинні складати 50 процентів мінімальної заробітної плати. Згідно Роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики України №662/0/15-07/20 від 24.10.2007 року виплати на дітей шкільного віку слід проводити в період навчання дітей у загальноосвітніх навчальних закладах (школах), оскільки після закінчення школи вони набувають іншого статусу (учнів закладів профтехосвіти, студентів, курсантів, та ін.). Згідно довідки директора ОШ№12 від 30.06.2008 року[PERSON] дійсно навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступені №12 м.Дружківки, Донецької області з 01.09.2000 року. (а.с.41). Згідно довідки директора ОШ№12 від 30.06.2008 року [PERSON] дійсно навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступені №12 м.Дружківки, Донецької області з 01.09.2004 року. (а.с.41). Таким чином, позивач згідно Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” мав право на щомісячну виплату на дітей шкільного віку - доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі мінімальної заробітної плати в період їх навчання у загальноосвітній школі. Згідно частини 7 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Суд не може погодитись з позицією представника відповідача про законність нарахування щомісячних виплат на дитину шкільного віку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 26.07.1996 року №836, так як Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми виплат. Встановлений у 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на 1999-2007 роки, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 26.07.1996 року №836 та постанова Кабінету Міністрів України „Про встановлений розмір виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 20.04.2007 року №649 на які посилається представник відповідача. Слід також відмітити, що дію частини статті 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно мінімальної заробітної плати було зупинено згідно із Законом України від 20.12.2005р. № 3235-1V, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати порушеними права позивача щодо невиплати відповідачем щомісячних виплат на дітей шкільного віку у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати з лютого по грудень 2006 року, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення недоотриманих щомісячних виплат на дітей шкільного віку з лютого по грудень 2006 року задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог в частині стягнення недоотриманих щомісячних виплат на дітей шкільного віку за 2007 рік, суд зазначає, що Рішенням Конституційного суду від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік» від 19.12.2006 р. N 489-V в частині призупинення дії ст. 30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Враховуючи викладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови позивачу у виплаті щомісячних виплат на дітей шкільного віку за 2007 рік з урахуванням положень ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» є незаконними. За таких обставин та з урахуванням вимог статті 30 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” Дружківське управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради повинно виплатити позивачу щомісячні виплати на дітей шкільного віку за 2005 та 2007 роки, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати. Згідно листа начальника Дружківського управління праці та соціального захисту населення № 8-533 від 06.02.2008 року (а.с.45) позивачу була виплачена щомісячна допомога на дитину шкільного віку: з січня 2005 року по березень 2007 року у розмірі 3 грн. 30 коп. на кожну дитину; з квітня 2007 року по теперішній час у розмірі 16 грн. 50 коп. на кожну дитину. З урахуванням отриманої позивачем з січня 2005 по грудень 2005 року суми 79 грн. 20 коп. та з січня 2007 року по грудень 2007 року по грудень 2007 року суми 316 грн. 80 коп., та розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати (з 01 січня 2005 року - 262 грн., з 01 квітня 2005 року - 290 грн., з 01 липня 2005 року - 310 грн., з 01 вересня 2005 року - 332 грн., з 01 січня 2007 року - 400 грн., з 01 квітня 2007 року - 420 грн., з 01 липня 2007 року - 440 грн., з 01 жовтня 2007 року - 460 грн.), на користь позивача з відповідача підлягає стягненню: - за 2005 рік: (262х3) -(3,3х6) + (290х3) - (3,3х6) + (310х2) - (3,3х4) + (332х4) - (3,3х8) = 766,2 + 850,2 + 606,8 + 1301,6 = 3524, 80грн. - за 2007 рік: (400х3) - (3,3х6) + (420х3) - (16,5х6) + (440х3) - (16,5х6) + (460х3) - (16,5х6) = 1180,2 + 1161 + 1221 + 1281 = 4843 грн. 20 коп. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період з 2000 по 2007 рік, суд виходить з наступного. Абзацом 4 частини 4 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Згідно частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Зазначені норми закону протягом 2000-2005 років були чинні і підлягають застосуванню. Відповідно до Закону України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2002 рік”, Закону України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003 рік” від 26.12.2002 року, Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік” зі змінами від 17.06.2004 року, Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” з наступними змінами, розмір мінімальної заробітної плати становить: з 1 січня 2002 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати 140 грн., з 1 липня 2002 року - 165 грн., з 01.01.2003року у розмірі 185 грн. на місяць, а з 01 грудня 2003 року по 31 серпня 2004 року - 205 грн., з 01 вересня 2004 року - 237 грн., з 01 січня 2005 року - 262 грн., з 01 квітня 2005 року - 290 грн., з 01 липня 2005 року - 310 грн. на місяць, з 01 вересня 2005 року - 332 грн. Статтею 81 Закону України «Про державний бюджет України на 2006рік» від 20.12.2005 р. № 3235-15 встановлено з 1 січня 2006 року розмір мінімальної заробітної плати 350 грн. на місяць, з 1 липня 2006 року - 375 грн., з 1 грудня 2006 року - 400 грн. Статтею 76 Закону України ««Про державний бюджет України на 2007рік» від 19.12.2006р. № 489-V встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 грн. на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 грн., з 1 липня 2007 року - 440 грн., з 01 жовтня 2007р. - 460 грн. Однак слід відмітити, що дію частини четвертої статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно мінімальної заробітної плати було зупинено згідно із Законом України від 20.12.2005р. № 3235-1V, внаслідок чого відсутні правові підстави вважати порушеними права позивача щодо невиплати відповідачем одноразової щорічної допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати у 2006 році, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення недоотриманої суми на оздоровлення за 2006 рік задоволенню не підлягають. Розглядаючи позовні вимоги щодо стягнення недоотриманої суми на оздоровлення за 2007 рік, суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки Рішенням Конституційного суду від 09 липня 2007року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік» від 19.12.2006 р. N 489-V в частині призупинення дії ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Враховуючи викладене, суд вважає, що дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради щодо відмови позивачу у виплаті допомоги на оздоровлення за 2007 рік з урахуванням положень ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» є незаконними. За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” Дружківське управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007 рік, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати. Згідно листа начальника Дружківського управління праці та соціального захисту населення № 06/533від 06.02.2008 року (а.с.11) позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення: - за 2000р. - 26,7 грн. - 30.04.2004р. - за 2001 -2003р.р. - по 26,7 грн. - 31.08.2004р. за кожний рік; - за 2004р. - 26,7 грн. - 25.06.2005р. - за 2005р. - 100 грн. - 28.09.2006р. - за 2006р. - 100 грн. - 12.06.2007р. Допомога на оздоровлення за 2007 рік буде виплачена протягом 2008 року. В судовому засіданні позивач пояснив, що на день розгляду справи щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік йому не виплачена. Представник відповідача даний факт підтвердила. Відповідно до ст.59 Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів” №107-VI від 28.12.2007 року розмір заробітної плати з 01.01.2008 року складала 515 грн., 1 квітня 2008 року - 525 грн., з 1 жовтня 2008 року - 545 грн., з 1 грудня 2008 року - 605 грн. на місяць. При розрахунку суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік позивачем розмір мінімальної заробітної плати був використаний у сумі 515 грн. Враховуючи, що суд при розгляді справи не може вийти за межі позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік у сумі: 515 х 5 = 2575 грн. З урахуванням отриманої [PERSON] суми та розміру заробітної плати, встановленої на момент виплати, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню: за 2000 -2003 р.р.: в сумі 3993,20 грн. (205х20-26,7х4) за 2004 рік: в сумі 1423,30 грн. (290х5-26,7) за 2005 рік: в сумі 1775,00 грн. (375х5-100) Всього: за період з 2000 по 2005 рік у сумі 7191 грн. 50 коп. та за 2007 рік - 2575 грн. 00 коп. недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Стосовно посилання відповідача в своїх запереченнях на пропущення позивачем процесуального строку для звернення з позовом до суду, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Відповідно до абзацу 1 пункту 1 ст.13 Закону України „«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 268 Цивільного Кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України судові витрати відносяться за рахунок держави, оскільки сторони звільнені від їх сплати. На підставі Рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року,

Результат розгляду: partial