Рішення адміністративного суду від 2008-10-13 00:00:00+03

прокурор Замостянського району м. Вінниці в інтересах територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області подав позов до [PERSON] про стягнення фінансових санкцій у розмірі 510 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.10.2007 року при проведенні державними інспекторами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки транспортного засобу, що належить [PERSON], встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON] використовував свій автомобіль марки “Деу-Нексія” д.н.з. [NUMBER] облаштований як таксі без ліцензійнї картки, у зв'язку із цим до відповідача були застосовані штрафні санкції у розмірі 510 гривень. Однак, у добровільному порядку вищезазначені кошти відповідачем не були сплачені, крім того, досудові заходи врегулювання спору не дали позитивного результату, що змусило прокуратуру Староміського району м. Вінниці звернутися в інтересах територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області з позовом до суду. Представник прокуратури та представник Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився та не вказав причини неприбуття. Відповідно до вимог статті 122 КАС України - адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення №1853740 від 13.10.2008р., відповідач був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. Ці дії свідчать про небажання відповідача приймати участь в судовому розгляді справи і направлені на затягування розгляду справи. Судом були прийняті всі міри для належного повідомлення відповідача про час, день і місце розгляду справи. Таким чином, враховуючи дані обставини, судом прийнято рішення продовжити розгляд справи у відсутність відповідача, і вирішити справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника прокуратури дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2007 року при проведенні державними інспекторами територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки транспортного засобу, що належить [PERSON], встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON] використовував свій автомобіль марки “Деу-Нексія” д.н.з. [NUMBER] облаштований як таксі без ліцензійнї картки. За наслідками перевірки було складено акт від 02.10.2007 року перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №039760, у якому зазначено, що під час перевірки водій [PERSON] використовував свій автомобіль облаштований як таксі без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме -без ліцензійної картки. 22.10.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №032243 про застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі 510 гривень в зв'язку з порушенням останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абз.4 ч.1 ст.60 цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, ліцензійну картку. Абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції: за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством України щодо проведення перевірки та накладення фінансових санкцій. В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ч.4 ст.94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владний повноважень, а відповідачем -фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted