Рішення адміністративного суду від 2008-09-26 00:00:00+03

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ст. 5 Закону України, від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" систему органів державної реєстрації прав складають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, створена при ньому державна госпрозрахункова юридична особа з консолідованим балансом (центр державного земельного кадастру) та її відділення на місцях, які є місцевими органами державної реєстрації прав. Державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі. Відповідно до ст. 7 Закону України, від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" місцеві органи державної реєстрації прав є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного земельного кадастру); місцеві органи державної реєстрації прав проводять реєстрацію прав на нерухоме майно, їх обмежень, правочинів щодо нерухомості або відмовляють у реєстрації. Таким чином, Сімферопольський відділ Кримської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» у відносинах з фізичними та юридичними особами під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктом владних повноважень у розумінні ст. 3 КАС України, дана справа є справою адміністративної юрисдикції. Згідно зі ст. 3 Закону України, від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. 09.09.2008р. відповідно до штампу про отримання відповідачем була отримана заява про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Добрівською сільською радою (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] (орендар) 11.02.2008р., відповідно до п.п. 1, 8 якого орендодавець надає, а орендар приймає в платне користування земельну ділянку площею 0,1213га, яка розташована по [ADDRESS] строком на 5 років до 2013року. 12.09.2008р. Сімферопольським відділом Кримської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» відмовлено у державній реєстрації. Підставами для відмови вказані наступні: Законом України від 28.12.2007р. були внесені зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України «Про оренду землі»; серед наданих документів відсутній ситуаційний план земельної ділянки. Відповідно до 125 Земельного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі», ст. 4 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право користування нерухомим майном більш ніж один рік підлягає обов'язковій державній реєстрації. Підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є договір оренди строком більше одного року в силу ст. 19 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір оренди земельної ділянки, укладений 11.02.2008р. між Добрівською сільською радою (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] (орендар) не визнаний судом недійсним, тобто є правомірним. Відповідно до ст.ст. 19, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлений перелік документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, який не містить вимог щодо необхідності наявності ситуаційного плану земельної ділянки. Невід'ємними частинами договору згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом, які були надані для державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до заяви від 13.03.2008р. Ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлений виключний перелік підстав, з яких у державній реєстрації права може бути відмовлено. Так, відповідно до ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо: заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване. При чому відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. Наявність вказаних у ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підстав відповідачем не доведена. Таким чином, підстави, які вказані у відмові відповідача від 12.09.2008р., не є підставами, з яких може бути відмовлено у державній реєстрації права оренди на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 11.02.2008р. між Добрівською сільською радою та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина постанови, в повному обсязі постанова складена 30.09.2008р. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted