Рішення адміністративного суду від 2008-05-26 00:00:00+03

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом та просять суд стягнути з відповідача - [INFO] на їх користь суму не доплаченої у 2005-2007 роках одноразової щорічної грошової допомоги відповідно [PERSON] - 3148 гривень 18 копійок як учаснику війни, позивачу [PERSON] як інваліду війни І групи у сумі 9760 гривень 60 копійок, та зобов'язати [INFO], [INFO], Міністерство фінансів України, Міністерство праці та соціальної політики України перерахувати недоотримані ними кошти на вказані виплати, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є учасником війни, [PERSON] є інвалідом війни І групи, що підтверджується наданими суду посвідченням. Відповідно до ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5-го травня учасникам війни виплачується три мінімальних пенсій за віком, членам сім'ї померлих інвалідів війни, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2005 році становила-332,00 коп., в 2006 р.- станом на 01.04.2006 р.,-359,00 грн., в 2007 станом на 01.04.2007 р.-410,06 грн. Фактично позивачу [PERSON] виплачено у 2005р.-50 гривень, у 2006 р. - 50 грн., 2007 році- 55 грн., що підтверджується довідкою №10-05-19/415 від 11.03.2008 р. виданою [INFO], [PERSON] виплачено у 2005р.-400 гривень, у 2006 р. - 400 грн., 2007 році- 450 грн., що підтверджується довідкою №10-05-19/368 від 04.03.2008 р. виданою [INFO]. У судове засідання позивачі не з'явилися, натомість надали до суду заяви, в яких просять судовий розгляд провести без їх участі у зв'язку з похилим віком, свої позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [INFO] у судове засідання не з”явилась, але на час розгляду справи надали до суду письмові заперечення в яких детально виклали свої доводи, з яких позовні вимоги не підлягають задоволенню та просили суд розглянути справи без участі їх представників. Представник Міністерства праці та соціальної політики України в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином на час розгляду справи від нього не надійшло жодних клопотань до суду. Представники відповідачів [INFO] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на час розгляду справи надали до суду письмові заперечення в яких детально виклали свої доводи, з яких позовні вимоги не підлягають задоволенню та просили суд розглянути справи без участі їх представників. Суд, дослідивши пояснення сторін та матеріали даної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] є учасником війни, [PERSON] є інвалідом війни І групи, що підтверджується наданим суду посвідченням та мають право на відповідні пільги, встановлені законодавством України. Відповідно до статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5-го травня членам сім'ї загиблого повинно виплачуватись одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, учасникам війни відповідно у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" , щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до п.3 Положення про міністерство праці та соціальної політики України, затвердженого указом Президента України від 30.08.2000 року №1035/2000 та постанови КМУ від 02.11.2006 року №1543 Мінпраці України забезпечує реалізацію прав громадян на соціальний захист через систему підпорядкованих йому органів. Згідно матеріалів справи встановлено, що позивачам фактично виплачено [PERSON] виплачено у 2005р.-50 гривень, у 2006 р. - 50 грн., 2007 році- 55 грн., що підтверджується довідкою №10-05-19/415 від 11.03.2008 р. виданою [INFO], [PERSON] виплачено у 2005р.-400 гривень, у 2006 р. - 400 грн., 2007 році- 450 грн., що підтверджується довідкою №10-05-19/368 від 04.03.2008 р. виданою [INFO]. Дана обставина на час розгляду справи ніким з учасників процесу спростована не була. Відповідно до ст.2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними. Згідно ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяги існуючих прав. Крім того, рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої ст.62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст.71, ст.ст.98, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" справа № 1-29/2007 від 09 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, ( що визначали соціальні права та гарантії окремих верств населення), зокрема, статті 29, 36, частина друга ст.62, частина перша статті 66, пункти 7,9,12., 13, 14, 23, 29, 30, 39, 39, 41, 43, 44, 45,46, ст.71, ст.ст.98,103, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" такими, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України вказаного рішення. За таких обставин, відповідно до ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачам [PERSON], повинно було виплачено у 2005 році - 996 гривень, в 2006 р. - 1077 грн., 2007 році- 1230,18 грн., [PERSON]повинно було виплачено у 2005 році - 3320 гривень, в 2006 р. - 3590 грн., 2007 році- 4100,60 грн., оскільки, вказаний Закон не передбачає обмеження таких виплат, тому недоплачена сума підлягає стягненню з [INFO] на користь позивачів. Також суд вважає за необхідне поновити позивачам строки звернення до суду, так-як з вище викладеного випливає, що їх встановлені законом права було порушено і з метою захисту законних інтересів позивачів пропущені строки звернення до суду підлягають поновленню.

Результат розгляду: granted