Рішення адміністративного суду від 2008-01-09 00:00:00+02

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, [PERSON](далі Відповідач) зареєстровано 13.10.04 Солом'янською у місті Києві державною адміністрацією. Згідно даного свідоцтва Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки ДПА в Жовтневому районі м. Києва від 26.09.1997 Відповідача 08.11.1996 року внесено до Державного реєстру фізичних осіб та присвоєно йому ідентифікаційний номер ([NUMBER]). Відповідно до довідки ДПІ у Солом'янському районі м. Києва (далі Позивач) від 10.03.05 Відповідача взято на облік як платника податків. Отже, Відповідач належним чином зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності та платник податків, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення підприємницької діяльності та сплату податків в Україні. 05.10.06 Позивачем проведено перевірку щодо контролю за здійсненням операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. За результатами проведення перевірки Позивачем складено Акт № 2658-5710/2310-[NUMBER] від 05.10.06. Відповідно до вказаного вище акту перевіркою встановлено порушення Відповідачем п. 1, 10, 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95-ВР (далі Закон). 13.10.06 на підставі акту перевірки № 2658-5710/2310-[NUMBER] від 05.10.06. Позивачем прийнято рішення № 0001212310/0 про застосування до Відповідача штрафних санкцій у сумі 3400,00 грн. та рішення № 0001222310/0 про застосування до Відповідача штрафних санкцій у сумі 615,00 грн. 21.11.06 Позивачем складено акт № 3600/2310-[NUMBER] про неможливість вручення Відповідачу рішень про застосування штрафних санкцій № 0001212310/0 від 13.10.06 та № 0001222310/0 від 13.10.06 та розміщення їх на дошці оголошень. 19.03.07 Позивачем на підставі на підставі Закону України «Про державну податкову службу»від 4.12.1990 року за № 509-ХІІ, Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»від 19.12.1995 року за № 481/95-ВР проведено перевірку господарської одиниці Відповідача. За результатами проведення перевірки Позивачем складено акт № 2658-2848/23-05-2571502572. Відповідно до вказаного вище акту перевіркою встановлено порушення Відповідачем ст. 11-1, 15 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»та п. 1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. 27.04.07 на підставі акту перевірки № 2658-2848/23-05-2571502572 Позивачем прийнято рішення № 0003042305 про застосування до Відповідача штрафних санкцій у сумі 6730,00 грн. 30.05.07 Позивачем складено акт про неможливість вручення Відповідачу вищезазначеного рішення про застосування штрафних санкцій та розміщення рішення № 0003042305 від 27.04.07 на дошці оголошень. Відповідно до п. 11 Інструкції «Про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби»затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 року N 110 податкове повідомлення-рішення або рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за розглядом матеріалів перевірки приймає керівник органу державної податкової служби або його заступник за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 N 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 4.9 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій Якщо податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, то працівник структурного підрозділу, у якому складено таке податкове повідомлення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, у день надходження до податкового органу такої інформації оформляє відповідний акт, у якому вказує причину, яка призвела до неможливості вручення податкового повідомлення. Зазначений акт долучається до справи платника податків. У той самий день структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, розміщує податкове повідомлення на дошці податкових оголошень (повідомлень), установленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такого податкового повідомлення на дошці податкових оголошень (повідомлень), зафіксований в акті про причини неможливості його вручення платнику податків, вважається днем його вручення. Отже, рішення Позивача № 0001212310/0, 0001222310/0, 0003042305/0 про застосування штрафних санкцій вважаються врученими Відповідачу 21.11.06 та 30.05.07. Відповідно до п.п. 5.2.1, п. 5.2, ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. У матеріалах справи відсутні відомості про оскарження Відповідачем рішень про застосування штрафних санкцій № 0001212310/0, 0001222310/0, 0003042305/0 у адміністративному або судовому порядку. Таким чином узгоджена сума податкового зобов'язання Відповідача за рішеннями про застосування штрафних санкцій № 0001212310/0, 0001222310/0, 0003042305/0 складає 10 745,00 грн. Відповідно до п.п. 5.3.1 п 5.3 ст. 5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування. У строк, встановлений п.п. 5.3.1 п 5.3 ст. 5 Відповідач податкове зобов'язання, визначене податковим органом у сумі 10 745,00 грн. самостійно не сплатив. Відповідно до п.п. 5.4.1, п. 5.4, ст. 5 Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відповідно до п.п. 3.1.1 п.3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Відповідно до пункту 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted