Рішення адміністративного суду від 2008-06-06 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоархангельської районної державної адміністрації про виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та моральної шкоди, свої вимоги мотивуючи тим, що його було звільнено з посади заступника керівника апарату, начальника відділу організаційної роботи Новоархангельської районної державної адміністрації 26 квітня 2006 року. За постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2007 року з Новоархангельської райдержадміністрації стягнуто на його користь недовиплачену грошову допомогу у зв'язку з виходом на пенсію і остаточний розрахунок з ним проведено лише 15 травня 2007 року. В контексті ст.117 КзпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпПУ, при відсутності спору про їх розмір установа повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому із зазначених причин він змушений звертатись до суду з даним позовом. Також діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка виразилась у погіршенні стану його здоров'я та сімейних відносин. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що остаточний розрахунок з ним було проведено всіх належних йому сум лише 15.05.2007 року внаслідок виконання постанови суду. Тому з врахуванням висновку судово-економічної експертизи щодо розміру його середнього заробітку на момент звільнення просив стягнути з відповідача 59677 грн.50 коп. за весь період затримки по день фактичного розрахунку. Стверджував, що довідка про його середній заробіток на день звільнення, яку надав у судове засідання представник відповідача не відповідає дійсності, результати судово-економічної експертизи проведені у відповідності з чинним законодавством. Також пояснив, що він є інвалідом 2 групи (цукровий діабет) і згідно висновків МСЕК йому протипоказані хвилювання, психологічні стреси. Однак за час звернення до керівництва відповідача з приводу виплати йому грошової допомоги у нього постійно були хвилювання, він відчував приниження своєї честі та гідності як людини і тому просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн. З врахування проведеної експертизи просив також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1500 грн. Представник відповідача [PERSON]позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що районна державна адміністрація фінансується із Державного бюджету України. Позивач у квітні 2006 року подав заяву про звільнення його в зв'язку із встановленням йому другої групи інвалідності та виходом на пенсію. Розпорядженням голови райдержадміністрації його звільнили 26.04.2006 року і відповідно до вимог Закону України “Про державну службу” виплатили грошову допомогу в розмірі 7000 грн., залишок суми був виплачений йому після судового розгляду за попереднім зверненням 15.05.2007 року. Вільних коштів на рахунку відповідача не було, тому було зроблено декілька запитів на обласне фінансове управління та облдержадміністрацію щодо вирішення питання щодо виділення коштів на погашення боргових виплат позивачу. Крім того представник відповідача заперечив розмір середнього заробітку, який був проведений за результатами судово-економічної експертизи, оскільки така сума не відповідає дійсному стану, так як відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два місяці, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали в установі менше двох місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Оскільки [PERSON]. з 01.04.2006 року по 26.04.2006 року не працював в зв'язку з лікуванням , тому його середня заробітна плата розраховується виходячи із суми 1550 грн (посадовий оклад). Також представник відповідача пояснив, що бюджет райдержадміністрації на 2006 рік формувався у липні 2005 року згідно бюджетних запитів і тому грошова допомога в розмірі 10 посадових окладів не могла бути передбачена у бюджетному запиті на 2006 рік, так як ним подана була заява на звільнення у квітні 2006 року. Вина відповідача відсутня, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки та моральної шкоди не можуть бути обгрунтованими. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] суду пояснила, що вона проводила експертне дослідження на підставі наданих документів Новоархангельської районної державної адміністрації та на підставі діючого чинного законодавства і за результатами дослідження правильність розміру середнього заробітку[PERSON]. зазначена у довідці від 10.10.2007 року , виданою Новоархангельською районною державною адміністрацією, документально не підтверджена. Фактичний розмір середнього заробітку на момент звільнення[PERSON]. становить 4774 грн.20 коп. Заслухавши пояснення сторін, експерта, дослідивши матеріали в сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON]. 26.04.2006 року був звільнений з посади заступника керівника апарату начальника відділу організаційної роботи апарату Новоархангельської районної державної адміністрації у зв'язку із встановленням йому другої групи інвалідності та виходом на пенсію з виплатою йому грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів відповідно до ст.37 Закону України “Про державну службу”. Після звільнення йому частину грошової допомоги було виплачено, а залишок в сумі 7225 грн було виплачено 15.05.2007 року згідно постанови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2007 року(а.с.5). Заява про звільнення була подана позивачем у квітні 2006 року на підставі довідки МСЕК. Частиною 1 ст.116 КЗпПУ зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Частиною 1 ст.117 КЗпПУ зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпПУ, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Норма даної частини передбачає вину власника щодо порушення строків розрахунку зі звільненими працівниками. Новоархангельська районна державна адміністрація фінансується із Державного бюджету України, є органом виконавчої влади та розпорядником бюджетних коштів, який в свою чергу у відповідності до ст.51 Бюджетного Кодексу України бере бюджетні зобов'язання та проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Кошторис Новоархангельської районної державної адміністрації на 2006 рік формувався у липні 2005 року на підставі бюджетних запитів-документу, підготовленого розпорядником бюджетних коштів, що містить пропозиції з відповідним обгрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для його діяльності на наступний бюджетний період у відповідності до ст.2 Бюджетного Кодексу України. Про відсутність коштів та прохання додатково їх виділити свідчать і листи-звернення відповідача до обласного фінансового управління та голови Кіровоградської облдержадміністрації (а.с.19,20). Тобто, можливості спрогнозувати у 2005 році , що позивач у 2006 році матиме намір звільнятись із вищезазначених підстав та водночас зазначити у кошторисі суму його 10 посадових окладів у відповідача не було, тому вина райдержадміністрації в даному випадку відсутня. Оскільки статті видатків у кошторисі установи захищені, то нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням являлось би бюджетним правопорушенням. Згідно ч.1ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності ї вини. За таких обставин відповідач не мав можливості вчасно провести розрахунок із позивачем, який був звільнений із посади, його вина відсутня, а тому немає підстав щодо відповідальності по сплаті середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied