Рішення адміністративного суду від 2008-08-07 00:00:00+03

Позивач - [PERSON] - звернувся з позовом до військової частини А 0796 про визнання незаконним наказу від 19.02.2008 року № 65 "Про проведення службового розслідування та покарання винних" в частині покладення на позивача матеріальної відповідальності за недбале виконання службових обов'язків, стягнення 1448 грн.. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач проти позову заперечує, про що подав письмові заперечення (а.с.29). В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що відповідач правомірно виніс обумовлений наказ в частині покладення на позивача матеріальної відповідальності за недбале виконання службових обов'язків. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд в його задоволенні відмовити, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у запереченнях на позов. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. При цьому, суд виходив з наступного. На момент притягнення позивача до матеріальної відповідальності останній перебував на службі у військової частини А 0796 на посаді начальника автотранспортної служби відділу логістики військової частини А0796. Із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2007року на адресу командира в/ч А0796 надійшов лист Комендатури військових сполучень від 27.11.2007року №140 про заподіяння шкоди на суму 7281,16 грн., внаслідок простою вагонів під завантаженням аеродромних плит (а.с.27). Наказом командира військової частини А 0796 від 19.02.2008року № 65 “Про проведення службового розслідування та покарання винних” позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності в розмірі 1448 грн. Вказану суму коштів з позивача було утримано, підтвердженням чого є довідка військової частини А 0796 від 27.05.2008року № 334 (а.с.18). Обумовлений наказ винесено відповідачем за результатами проведення службового розслідування в ході якого встановлено, що згідно наряду від 20 серпня 2007 року № 116/6/3 підлягали передачі плити аеродромні залізобетонні ПАГ-18 в кількості 60 одиниць. З розрахунку 10 плит (1 платформа - військовий транспорт 50/33486 ) для військової частини А 4152 станція вивантаження Любомирськ Львівської залізниці та 50 плит (5 платформ - військовий транспорт 50/33554) для військової частини А1671 станція вивантаження Рівне Львівської залізниці. Військовий транспорт 50/33554 в кількості 5 платформ під вантажною операцією знаходився 4,3 доби, що призвело до перевитрати коштів на суму 5840 гривень, у зв'язку з відсутністю в необхідній кількості кріпильного матеріалу. Дана ситуація склалася через неузгодженість дій та відсутністю контролю з боку бувшого начальника автотранспортної служби відділу логістики військової частини А0796 підполковника [PERSON]. В акті службового розслідування від 10.01.2008року відображено, що організація всебічного управління перевезення та замовлення транспорту покладалась на начальника автотранспортної служби [PERSON] В ході проведення службового розслідування начальник відділу логістики -заступник командира 13АК полковник [PERSON] надав письмові пояснення, відповідно до яких завдання по організації всебічного управління перевезення аеродромних плин залізничним транспортом він ставив начальнику автотранспортної служби підполковнику [PERSON]. В судовому засіданні позивач пояснив, що від полковника [PERSON] він отримав усне розпорядження щодо організації та доставки крипильного матеріалу для перевезення обумовлених вище аеродромних залізобетонних плит залізничним транспортом, замовлення вагонів платформ, замовлення особового складу для навантаження плит, замовлення техніки для перевезення і навантаження вказаних плит. Яку кількість крипільного матеріалу необхідно було доставити для перевезення аеродромних плит позивач, в якій кількості надійшов крипильний матеріал, і чи надійшов взагалі, чи достатньо крипильного матеріалу для перевезення плит позивач не з'ясовував. З наведеного слідує, що позивач не виконав належним чином покладене на нього начальником відділу логістики -заступником командира 13АК полковником [PERSON] завдання щодо організації та доставки крипільного матеріалу для перевезення обумовлених вище аеродромних залізобетонних плит. Відповідно до вимог частини 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статут), за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Заступник командира військової частини А0796 з логістики є начальником для всього особового складу військової частини А0796. Згідно, вимогами статті 30 Статуту, начальник має право віддавати підлеглому накази. Підлеглий зобов'язаний беззастережно виконувати наказ начальника, крім віддання явно злочинного наказу. Наказ можна віддавати усно або письмово, одному чи групі військовослужбовців (стаття 35 Статуту). В даному випадку позивачу був відданий усний наказ щодо організації та доставки крипільного матеріалу для перевезення обумовлених вище аеродромних залізобетонних плит та всебічного забезпечення та організації перевезення плит аеродромних залізничним транспортом. Однак, в супереч обумовленого позивач неналежно виконав поставлене йому усне завдання (наказ), а зокрема не з'ясовував яку кількість крипильного матеріалу необхідно було доставити для перевезення аеродромних плит залізничним транспортом, в якій кількості надійшов крипильний матеріал, і чи надійшов взагалі, чи достатньо крипильного матеріалу для перевезення плит, що в свою чергу призвело до неналежного виконання покладених на нього завдань щодо організації та доставки крипильного матеріалу в необхідній кількості для перевезення названих вище плит. А відтак вина позивача в заподіянні шкоди внаслідок простою залізничних платформ є доведеною. В наслідок вказаних обставин та у зв'язку з відсутністю в необхідній кількості кріпильного матеріалу військовий транспорт 50/33554 в кількості 5 платформ під вантажною операцією знаходився 4,3 доби, що призвело до перевитрати коштів та заподіяння шкоди на суму 5840 гривень. Обумовлені в названому абзаці обставини не заперечуються сторонами. Відповідно до п. 12, 23 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» (затв. Постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995року) офіцерський склад за шкоду, заподіяну з їх вини через простої вагонів, суден і автомобілів, несуть обмежену матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше тримісячного грошового забезпечення. Розмір місячного грошового забезпечення визначається з основного посадового окладу, окладу за військові звання, процентної надбавки за вислугу років (п.23 названого Положення). Командир військової частини наділений повноваженнями щодо видачі наказу про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи із зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню. Згідно довідки відповідача №1093 від 06.08.2008року розмір посадового окладу позивача становить 1120грн., окладу за військові звання - 130,00грн., процентна надбавка за вислугу років становить 437,50грн. З наведеного слідує, що визначений в спірному наказі розмір матеріальної відповідальності позивача (1448грн.) не перевищує розміру визначеного п. 12 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі». Судом встановлено, що дії відповідача по притягненню позивача до матеріальної відповідальності в цілому відповідають повноваженням відповідача, строку та порядку притягнення осіб офіцерського складу до обмеженої матеріальної відповідальності. За наведених обставин, суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied