Рішення адміністративного суду від 2008-04-04 00:00:00+03

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська та зобов'язати відповідача перерахувати і виплатити щомісячне грошове утримання за період з липня 2007 року по грудень 2007 року на загальну суму 734 грн. 46 коп. В ході розгляду справи по суті [PERSON] уточнила позовні вимоги щодо виду виплат, які мають бути їй перераховані і просила зобов'язати відповідача провести перерахування та виплату доплати до пенсії за віком яку вона отримує. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та зазначив, що [PERSON], яка має статус «дитина війни» має право на визначені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» доплати до пенсії. Відповідач ігнорує Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, яким визнано неконституційними норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», що зупиняли дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щодо перерахування пенсій, довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, і не здійснює до цього часу перерахунок та виплату заборгованості за період з 09.07.2007 року по 01.01.2008 року. Просила суд визнати бездіяльність УПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська незаконною та зобов'язати його здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення проти позову та зазначив, що УПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська не відмовляло позивачці в реалізації її права на перерахунок пенсії, передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни». Причиною неможливості здійснення перерахунку є відсутність законодавчого визначення величини мінімальної пенсії за віком, від якої слід розраховувати доплати особам, які мають статус дитини війни. Застосування розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку доплати дітям війни, є неможливим, оскільки ч.3 ст. 28 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений цією статтею, розраховується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Застосування цього розміру для визначення надбавок і підвищень до пенсії цим законом не передбачено. З 01.01.2008 року позивачка отримує підвищення до своєї пенсії відповідно до нової редакції ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» в розмірі 47 грн. на місяць. Таким чином, у задоволенні позовних вимог має бути відмовлено. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до такого: Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком і має право користуватися пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується довідкою № 5/ж від 03.10.2007, виданою Управлінням праці та соціального населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради. 24 грудня 2007 року [PERSON] звернулась до відповідача з письмовою заявою про здійснення доплати до пенсії, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року. Листом за вих. № Ж-962/01-21 від 08.01.08 року УПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська позивачу була надана відповідь про неможливість задоволення її заяви до врегулювання у законодавчому порядку питання визначення величини мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення пенсії особам, які мають статус дитини війни. Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Дію зазначеної норми на 2007 рік було зупинено Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», положення якого, в цій частині, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29,36 частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46 статті 71, статей 98,101,103,111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, відповідач, як суб'єкт владних повноважень був зобов'язаний здійснити перерахунок доплати до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» з дня прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, тобто з 09 липня 2007 року. Бездіяльність відповідача, що обгрунтована ним відсутністю законодавчого врегулювання порядку обчислення видів державної соціальної підтримки дітей війни, є, на думку суду, незаконною, оскільки порушує права позивача, передбачені ст.46 Конституції України та ст.6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни». Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог щодо виплати щомісячного грошового утримання за період з липня по грудень 2007 року в сумі 734 грн. 46 коп., суд виходить з того, що розрахунок соціальних виплат позивачу, передбачених Законом України «Про соціальний статус дітей війни» належить, у даному випадку, до компетенції Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська. Підставою для звернення позивача до суду є бездіяльність відповідача, а не перевірка правильності нарахування та виплати передбачених законом сум. Визначаючи бездіяльність незаконною, суд зобов'язує відповідача здійснити дії, спрямовані на поновлення прав позивача, як особи, яка має право на державну соціальну підтримку, передбачену зазначеним вище законом. Перевірка правильності нарахування доплати до пенсії не є предметом судового розгляду в цій справі. За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині позивачу має бути відмовлено. На підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі № 1-29/2007,

Результат розгляду: partial