Рішення адміністративного суду від 2008-09-16 00:00:00+03

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась [PERSON] до управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та призначення пенсії державного службовця. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу розмір пенсії був визначений без врахування стажу державної служби та вимог ст.37 Закону України "Про державну службу". Позивач вважає дії управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області по призначенню пенсії по досягненню пенсійного віку на загальних підставах, а не пенсії державного службовця незаконними, а тому звернувся за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення від 12.09.2008 року вхід. № 9709, відповідно до яких зазначила, що пенсія на загальних засадах призначена [PERSON], оскільки вона вийшла на пенсію не з державної служби, а також не має належного стажу державного службовця для виходу на пенсію. Крім того, позивачкою надана заява саме про призначення пенсії по досягненню пенсійного віку - 55 років. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача зазначила, що оскільки позивач до органів Пенсійного фонду України зверталась з письмовою заявою, форма, яка не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, питання про перерахунок пенсії не розглядалось. На звернення позивача надавались письмові роз'яснення у встановленому законодавством порядку. За таких підстав, представник відповідача вважає, що пенсія призначена правомірно та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до довідки від 11.04.2008 року та матеріалів пенсійної справи (протокол 126941 від 28.01.2008 року), що оглядалась у судовому засіданні, [PERSON] пенсія призначена з 30.11.2007 року. Згідно з заявою про призначення пенсії, позивачу призначена пенсія за віком (а.с. 12). Як вбачається із записів трудової книжки, [PERSON] на момент призначення пенсії працювала на посаді заступника директора з економіки ЗАТ "Іллічівський паливний термінал" (а.с.18). Позивачка не погоджуючись із призначенням пенсії на таких підставах, зверталась до управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням стажу державного службовця ( а.с. 6). На свої звернення [PERSON] отримала листи-відповіді, у яких зазначалось, що нормами існуючого законодавства не передбачено прирівнювання спеціальних знань працівників державних податкових адміністрацій (інспекцій) до категорій посад (рангів) державних службовців та віднесення посадових осіб органів державної податкової служби зі спеціальним званням до відповідних категорій. Тому позивач не має достатнього стажу для призначення пенсії державного службовця ( а.с. 8,9). Визначаючись щодо позовних вимог, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше 5 років. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право особи , які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пункт 37 ст. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року передбачає, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4). Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинена робота на час звернення за пенсією чи продовжується. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення, поновлення пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У Додатку № 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій зазначається чітко встановлена форма заяви про призначена пенсії, один із реквізитів у якій має бути обов'язково зазначений вид пенсії, який заявник просить призначити. У заяві про призначення пенсії [PERSON] зазначено, що вона просить призначити пенсію саме за віком. Також слід зазначити, що відповідно до п. 13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно Законів України "Про Кабінет Міністрів України" , "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу" , "Про службу в органах місцевого самоврядування" , "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України , Положення про помічника-консультанта народного депутата України та цього Закону, призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Як встановлено у судовому засіданні, заява позивача від 14.07.2008 року не відповідала формі та змісту заяви, передбаченої додатком № 4 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій. З оглянутої пенсійної справи позивача вбачається, що вона знала про порядок звернення до Пенсійного фонду і про форму заяви з якою для цього необхідно звернутись, оскільки 28.12.2008 року та 06.06.2008 року позивач надавала відповідачу власноручно заповнені заяви установленої форми про призначення та перерахунок пенсій, де також зазначено "вид пенсії : по віку". Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідач може вирішувати питання про призначення або перерахунок пенсій в межах наданих йому законодавством повноважень, тобто відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, зокрема на підставі заяви встановленого зразка. Дослідивши дані обставини, суд вважає, що відповідач діяв відповідно до чинного законодавства, а тому у діях управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області ознак неправомірності не вбачається. Відповідач, реалізовуючи свої повноваження, діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені законами України, при цьому не порушуючи права та законні інтереси позивача у справі. Відповідно до ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи вищенаведене, суд, розглянувши справу, встановив, що підстави для задоволення вимог, які полягають у визнанні дій протиправними та призначення пенсії державного службовця, - відсутні.

Результат розгляду: denied