Рішення адміністративного суду від 2008-09-25 00:00:00+03

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова, в якому просить суд зобов'язати відповідача нарахувати на його користь недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн. Свій позов вона обґрунтувала тим, що вона народилася 09 липня 1942 року і відповідно до ст. 1 Закону України “Про соціальний захист дітей війни” є дитиною війни. Згідно до ст. 6 зазначеного Закону позивачці з першого січня 2006 року повинна була виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках йому така допомога не виплачувалась. Таким чином не виплата йому соціальної допомоги, передбаченою ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, є протиправною та такою що суперечить Конституції України та законам України. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав в повному обсязі та прохав його задовольнити пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, прохала суд у його задоволенні відмовити та надала суду письмові заперечення відповідача. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, встановивши наступні обставини. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач - [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус «Дитина війни», що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим Управлінням соціального захисту населення Ленінського району м.Харкова. В даному посвідченні Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінського района м.Харкова проставлено штамп «Дитина війни». Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає державну соціальну підтримку дітей війни. Відповідно до ст. 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни “ фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтями 77 та 110 Закону України „Про державний бюджет на 2006 рік” дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” зупинено на 2006 рік. Відповідно до частини 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Закон України „Про соціальний захист дітей війни” набув чинності 01.01.2006 року, крім абзацу сьомого статті 5 та статті 6 Закону, дія яких була зупинена на 2006 рік Законом України „Про державний бюджет на 2005 рік”. Законом України „Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19 січня 2006 року N 3367-IV виключено положення про зупинення дії статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” та установлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим статті 5 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6, - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Положення зазначеного Закону є чинними. Слід зазначити, що питання поетапного запровадження Законом додаткових соціальних гарантів окремих категорій громадян було предметом розгляду Конституційного Суду України, який у рішенні від 14 червня 2007 року № 3-рп/2007 визнавши таким, що відповідає Конституції України перше речення пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (справа про перерахунок пенсій військовослужбовців), обґрунтував думку тим, що Закон не змінив існуючого на день його прийняття набутого права осіб на отримання пенсій. Отже, вимога про стягнення підвищеної пенсії згідно Закону України „Про „ за 2006 рік не підлягає задоволенню. Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено на 2007 рік з урахуванням положення ст. 111 цього Закону. При цьому статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 09 07 2007 року № 6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Крім того, дане Рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність 09 липня 2007 року. Судом встановлено, що [PERSON] має статус „Дитини війни” і відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” він вправі отримувати підвищену пенсію на 30% від мінімальної за віком. Доводи відповідача про відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону. Також судом встановлено, що відповідач позивачу протягом періоду з 01.06.2007 року по 31.12.2007 року виплачував надбавку як дитині війни в розмірі 20 грн. 30 коп. щомісяця. І даний факт не оспорював ся сторонами. З урахуванням викладеного, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині позовних вимог щодо зобов'язання нарахувати на користь позивача недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року з урахуванням вже виплаченої надбавки, в іншій частині позову відмовити.

Результат розгляду: partial