Рішення адміністративного суду від 2008-02-25 00:00:00+02

Згідно контракту про проходження військової у Збройних Силах України від 05.11.2006 р. [PERSON] є підполковником, начальником групи 4762 Головного військового представництва Міністерства оборони України, тому може користуватися пільгами визначеними чинним законодавством України для військовослужбовців, а саме: Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»та іншими. З матеріалів справи вбачається, а саме змісту позовної заяви, що позивачу було відомо ще принаймні з березня місяця 2004 року про чинне законодавство України, яким врегульовано порядок забезпечення та отримання пільг військовослужбовців, в тому числі Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2003р. № 426 з подальшими змінами. Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із порушенням річного строку звернення до адміністративного суду, оскільки адміністративний позов подано до суду 16.11.2007 р., про що свідчить відповідний реєстраційний номер на першій сторінці позовної заяви. Будь-яких клопотань щодо поновлення пропущеного строку звернення позивач до суду не надавав. Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру військовослужбовців Збройних Сил України, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного. Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 р. запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, визначено перелік осіб, які зобов'язані забезпечити внесення відповідних відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, якими є міністерства та відомства, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 р. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги про зобов'язання відповідача забезпечити включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру військовослужбовців Збройних Сил України, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», оскільки обов'язок щодо внесення до Реєстру таких відомостей покладено на міністерства, в яких відбувається військова служба, тобто даний обов'язок не віднесено до безпосередніх повноважень Кабінету Міністрів України. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача врахувати та відповідно внести до законопроекту «Про Державний бюджет України на 2008 рік»передбачити кошти щодо фінансування пільг, визначених пунктом 5 статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», та кошти на компенсацію відповідних витрат за 2003-2007 роки, то суд встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які обґрунтування щодо зазначених вимог в частині наявності протиправної бездіяльності відповідача, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач не зазначав у своєму позові фактів бездіяльності відповідача (чи вчинення протиправних дій, чи прийняття рішень, які порушують охоронювані законом права та інтереси позивача) з приводу не врегулювання відповідних питань у законопроекті, крім того, не обґрунтував в цій частині свої позовні вимоги, зокрема, щодо змісту положень ч.1. статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, вимоги позивача та наявність покликань останнього щодо протиправних дій, бездіяльності рішень в цій частині суб'єкта владних повноважень, а також їх належні обґрунтування в цій частині позивачем у позові не зазначено, будь-які обґрунтування не наведено. За відсутністю таких протиправних обставин спричинених суб'єктом владних повноважень або відсутністю їх зазначення та належного обґрунтування, суд,

Результат розгляду: denied