Рішення адміністративного суду від 2008-02-21 00:00:00+02

У грудні 2007 року до Деснянського районного суду м. Чернігова звернулася [PERSON]. з адміністративним позовом до Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції. У своєму позові [PERSON]. просила суд визнати нечинною постанову головного державного виконавця Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Поми О.В. від 14.12.2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов”язати Деснянський відділ ДВС відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1492. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовільнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” та п.7 ч.1 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження” рішення судів щодо стягнення заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” виконанню органами державної виконавчої служби не підлягають, так як законом встановлений інший порядок виконання рішень судів з цих питань. Крім того, представник відповідача вказала, що виконання рішень про стягнення з рахунків, на яких обліковуються кошти бюджету здійснюється органами Державного казначейства України згідно ч.2 ст. 9 Закону України „Про виконавче провадження”. 2 Представник третьої особи проти заявленого позову не заперечував, пославшись на те, що виконання всіх рішень проводиться органами Державної виконавчої служби відповідно до Закону України „Про виконавче провадження”. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. 09.06.2004 року Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист про стягнення з управління освіти Чернігівської міської ради на користь [PERSON] 2110 грн. 31 коп. заборгованості по оплаті праці. Даний виконавчий лист державним виконавцем 30.09.2004 року, 29.11.2004 року, 30.06.2005 року повертався стягувачу, а 22.06.2007 року та 14.12.2007 року державним виконавцем було винесено постанови про відмову у прийнятті його до провадження та у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.2 ст.9, п.7 ч.1 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження”. Відповідно до ст.2 Закону України „Про виконавче провадження” примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Згідно листа заступника Голови Державного казначейства України від 31.09.2006 року у відповідь на звернення [PERSON] вказано, що орган Державного казначейства може прийняти до виконання вищезазначений виконавчий лист лише після отримання платіжних документів від Державної виконавчої служби. (а.с.5). Відповідно до Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту” педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів”, цей закон встановлює та регулює правовідносини, що склалися у зв”язку з нефінансуванням з бюджету виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”. Як вбачається з копії рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2004 року та копії ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 27.05.2004 року судом на користь [PERSON] стягнуто окрім виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”, також компенсацію частини втраченого заробітку в зв”язку з порушенням термінів виплати в сумі 700 грн. 25 коп. відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв”язку з порушенням строків їх виплати”. Згідно довідки №942 від 23.10.2007 року, виданої управлінням освіти Чернігівської міської ради, [PERSON]. виплачується лише заборгованість по заробітній платі згідно ст. 57 Закону України „Про освіту”, а стягнута згідно рішення суду сума компенсації частини втраченого заробітку підлягає примусовому виконанню відповідно до Закону України „Про виконавче провадження. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted