Рішення адміністративного суду від 2008-09-09 00:00:00+03

Позивач просить зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок призначеної пенсії згідно ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням змін внесених Законом України від 17 листопада 1999 року N 1222-XIV, посилаючись на те, що в період з 06.09.1976р. по 31.05.1991р. він працював у Вовчанському авіаційному училищі льотчиків ДТСААФ та в період з 01.06.1991р. по 04.05.1992р., у зв'язку з ліквідацією училища, працював у Запорізькому авіаційному училищі льотчиків ДТСААФ на посадах льотчика-інструктора, командира ланки, заступником командира авіаескадрилії. З 05.02.1992р. йому призначено пенсію за вислугу років на загальних підставах, з чим він не згоден та про перерахунок якої він неодноразово звертався до відповідача, в чому йому було відмовлено з підстав, що він не відноситься до осіб, які мають право на одержання пенсії, як пілот цивільної авіації та з чим він не погоджується. Представник відповідача проти позову заперечує посилаючись на те, що оскільки позивач працював в системі ДТСААФ, то він не належить до кола працівників льотного складу цивільної авіації, яким призначається пенсія за правилами Закону України від 17 листопада 1999 року N 1222-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення" Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] у період з 06.09.1976р. по 04.05.1992р. працював у авіаційних училищах льотчиків ДТСААФ на посадах льотчика-інструктора, командира ланки, заступником командира авіаескадрилії. З 05.02.1992р. [PERSON] отримує пенсію за вислугу років як льотчик-інструктор Вовчанського ДТСААФ. Позивач неодноразово, останній раз 08.07.2008р. звертався до відповідача з заявою щодо перерахунку йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням змін внесених Законом України від 17 листопада 1999 року N 1222-XIV. Управління ПФУ в Вовчанському районі Харківської області надало відповіді позивачу, в яких пояснило, що його пенсія перерахунку відповідно до вказаного закону не підлягає, оскільки він отримує пенсію за вислугу років і набув пільговий стаж виключно в ДТСААФ. Частиною 3 статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII передбачено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія. Дія статті 53 вищевказаного Закону поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом згідно з пунктом 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 17 листопада 1999 року N 1222-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Предметом регулювання зазначеної статті, як убачається з її назви, є розміри пенсій за вислугу років. Перелік окремих категорій працівників авіації та льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років, установлений статтею 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Даною нормою, зокрема, передбачено, що право на таку пенсію мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті, та що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання положень статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 1992 р. N 418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу". Згідно з підпунктом "г" пункту 1 затвердженого цією постановою Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ рахується за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги. У пунктах 1 і 2 затвердженого тією ж постановою Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, названо членів екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, а також льотно-інструкторський склад. Таким чином, посади, які обіймав [PERSON] до виходу на пенсію за вислугою років, підпадають під підстави для призначення йому такої пенсії відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення" і перерахунку цієї пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 53 названого Закону. Посилання відповідача на те, що на [PERSON] не поширюється дія частини 3 статті 53 зазначеного Закону, оскільки він не працював на посадах, перелічених у цій нормі, є помилковим. З урахуванням викладеного, зміст статті 53 вищевказаного Закону слід розуміти таким чином, що до осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, належать і члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, льотно-інструкторський склад організацій ДТСААФ, Товариства сприяння обороні України. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, згідно вимог ст. 8 Конституції України , в якій закріплено слідуючий принцип, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. А тому при таких обставинах, дії відповідача, щодо відмови позивачеві в перерахунку призначеної пенсії не можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам ст. 22 Конституції України.

Результат розгляду: granted