Рішення адміністративного суду від 2008-01-14 00:00:00+02

[PERSON]звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини А 1361 про стягнення грошової компенсації замість речового майна у сумі 3204,35 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу у Харківському зональному відділі Військової служби правопорядку у військовому званні - «підполковника». Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.11.2006р. № 403 був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу. Наказом начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку № 266 від 20.12.2006р. виключений із особового складу даної установи. В період проходження військової служби, тобто до 20 грудня 2006 року, позивача речовим майном забезпечувала військова частина А - 1362, яка з 01.01.2007р. реорганізована у військову частину А 1361 та є правонаступником військової частини А -1362. Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них”. Крім того, згідно п. 27 “Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. На день виключення позивача зі списків особового складу Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна до 11.03.2000р. складає 24,72 грн., а після 11.03.2000р.- 3179,63 грн., про що свідчить довідка № 234 від 18.10.2007р., яка видана військовою частиною А - 1361. Оскільки, на момент виключення позивача зі списків особового складу відповідач не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому позивач вважає, що з боку останнього має місце противоправність, яка порушує його право на одержання даної грошової компенсації і спричинює шкоду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач виключений зі списків особового складу інституту з 20.12.2006р., згідно наказу начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку № 266 від 20.12.2006р., та ст. 99 КАСУ встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому вони просять в позові відмовити за пропуском строку позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON]проходив військову службу у Харківському зональному відділі Військової служби правопорядку у військовому званні - «підполковника». Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.11.2006р. № 403 був звільнений з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу. Наказом начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку № 266 від 20.12.2006р. виключений із особового складу даної установи. В період проходження військової служби, тобто до 20 грудня 2006 року, позивача речовим майном забезпечувала військова частина А - 1362, яка з 01.01.2007р. реорганізована у військову частину А 1361 та є правонаступником військової частини А -1362. На день виключення позивача зі списків особового складу у Харківському зональному відділі Військової служби правопорядку сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна до 11.03.2000р. складає 24,72 грн., а після 11.03.2000р.- 3179,63 грн., про що свідчить довідка № 234 від 18.10.2007р., яка видана військовою частиною А - 1361. Згідно ч.2 ст.9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена дія частини 2 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців). Таким чином, вимоги позивача про виплату йому грошової компенсації за період служби до 11.03.2000р. у сумі 24,72 грн. є законними, відповідають Положенню про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженим Постановою КМУ від 22.07.1998р. № 1135 та обґрунтовані довідкою № 234 від 18.10.2007р., яка видана військовою частиною А - 1361, а тому підлягають задоволенню. Оскільки позивач не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена, то вимоги позивача в частині стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна за період з 11.03.2000р. по час його звільнення в сумі 3179,63 грн. є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Посилання представника відповідача на те, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду є безпідставним, оскільки ст. 233 КЗпроП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Статтею 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Також згідно ст. 9 КАСУ у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Суд зазначає, що згідно ст. 11 КАСУ суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Виходячи з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивач мав право на забезпечення речовим майно, а в разі звільнення на одержання цього майна в натурі або за бажанням - грошової компенсації замість нього. Також, враховуючи, що дію ч. 2 ст. 91 Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців” зупинено, то позивач має право на отримання грошової компенсації за речове майно до 11.03.2000р., а після 11.03.2000р. речове майно підлягає видачи позивачу в натурі. А тому маються підстави для задоволення позову частково. Згідно ст. 94 КАСУ з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 32,05 грн.

Результат розгляду: partial