Рішення адміністративного суду від 2008-05-22 00:00:00+03

прокурор Оратівського району Вінницької області в інтересах територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області подав позов до фермерського господарства “Лада-Марія”про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки 19.02.2007 року транспортного засобу, що належить ФГ “Лада-Марія”, встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій ФГ "Лада-Марія" [PERSON] автомобілем КАМАЗ 5320 д.н.з. [NUMBER] здійснював перевезення вантажу на договірних умовах без ліцензійної картки. Представник позивача та представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на пропущення позивачем річного строку звернення до суду, проте, після з'ясування обставин справи судом, позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при проведенні державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки 19.02.2007 року транспортного засобу, що належить ФГ “Лада-Марія”, встановлено порушення перевізником вимог ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій ФГ “Лада-Марія”[PERSON] автомобілем КАМАЗ 5320 д.н.з. [NUMBER] здійснював перевезення вантажу на договірних умовах без ліцензійної картки. За наслідками перевірки було складено акт від 19.02.2007 року перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено, що під час перевірки водій [PERSON] надавав послуги по перевезенню вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме -без ліцензійної картки. 30.03.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №005459 про застосування до ФГ “Лада-Марія”фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень в зв'язку з порушенням останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме, п. 1 абз.3 ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього Закону. Відповідно до ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, ліцензійну картку. Абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством України щодо проведення перевірки та накладення фінансових санкцій. Крім того, суд вважає, що позивачем не пропущено річного строку звернення до суду з позовом, оскільки штраф до ФГ “Лада-Мрія”застосовано відповідно до постанови про застосування фінансових санкцій від 30.03.2007 року, а позивач звернувся до суду з позовом 26.03.2008 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві. В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, переконавшись наявності законних підстав визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Крім того, відповідно до п.3 Розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн.

Результат розгляду: granted