Рішення адміністративного суду від 2008-05-20 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії ( інвалід 2 групи) і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. За 2003-2005р.р. він отримував одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: по 26,70 грн. до 2005 року, 100 грн.в 2005 році та по 120 грн. за 2006,2007 р.р., а повинен був отримати відповідно 590 грн., 825 грн., 925 грн.,1025 грн.,1660 грн., 1750 грн.,2000 грн.. Недоотримано за 2001-2007 р.р. відповідно з врахуванням інфляції 976,73 грн., 1398,38 грн., 1419,72 грн., 1514,79 грн.,1980,20 грн., 2030,95 грн.,2136,12 грн.,а всього 11456,89 грн. Тому він звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, суму позову зменшив до 5070 грн.,враховуючи виплати за 2005-2007 роки в даній сумі без індексації. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Живага Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що всі виплати управління праці та соціального захисту населення проводило згідно постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, позивач має право вимоги тільки за один останній рік, так як по КАС України строк позовної давності один рік. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії ( інвалід 2 групи), перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримував виплати на оздоровлення за 2005 р.100 грн. , за 2006,2007 р.р. по 120 грн. відповідно 20.11.2005р.,24.03.2006 р. та 29.01.2007р.. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії передбачені щорічні виплати на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ «Про державний бюджет» на 2005,2006,2007 р.р.в сумах відповідно на час виплати 332 грн., 350 грн., 400 грн. Недоплата відповідно складала 1560 грн.,1630 грн., 1880 грн., а всього 5070 гривень. Посилання представника відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996р.№836 та постанову КМ України №562 від 12.07.2005р., яким встановлені розміри таких виплат , є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативнимй акт, який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанови КМ України залишають незмінним розмір даної виплати аж до прийняття нової постанови, тобто, на значний період часу. Стосовно строку звернення до суду суд приймає до уваги пояснення позивача щодо необізнаності його в діючому законодавстві , а також те, що КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року, адміністративний позов подано до суду 18.01.2008 р..За таких обставин суд вважає можливим застосувати загальний строк позовної давності в три роки і обмежитись виплатами за 2005-2007 р.р. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted