Рішення адміністративного суду від 2008-04-22 00:00:00+03

Позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Головного управління пенсійного фонду України у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги. У позові вказав, що він з 1999 року являється військовим пенсіонером Міноборони України, учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Позивач стверджує, що на протязі 1999 - 2007 років йому невірно нараховували та виплачували щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, а саме - в розмірі меньшому, ніж передбаченому законодавством України. Позивач вважає, що згідно ст.12 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" йому повинна виплачуватись разова допомога в розмірі 5 -ти мінімальних пенсій за віком щорічно до 5 травня, як учаснику бойових дій з 1999 р. по 2007 р. включно, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком . У відповідності до вимог закону позивач з урахуванням вже виплачених сум повинен отримати : за 1999 рік з розрахунку мінімальної пенсії 15 грн.х 5 пенсій за віком - 20 = 55 грн. за 2000 рік з розрахунку мінімальної пенсії 24,9 грн. х 5 пенсій за віком - 40 = 84, 5 грн. за 2001 рік з розрахунку мінімальної пенсії 34 грн. х 5 пенсій за віком - 80 = 90 грн. за 2002 рік з розрахунку мінімальної пенсії 43 грн. х 5 пенсій за віком - 80 = 156,5 грн. за 2003 рік з розрахунку мінімальної пенсії 47,3 грн. х 5 пенсій за віком - 90= 146, 5 грн. за 2004 рік з розрахунку мінімальної пенсії 50 грн. х 5 пенсій за віком -120 = 130 грн. за 2005 рік з розрахунку мінімальної пенсії 332 грн. х 5 пенсій за віком - 250 = 1410 грн. за 2006 рік з розрахунку мінімальної пенсії 350 грн. х 5 пенсій за віком -250 = 1500 грн. за 2007 рік з розрахунку мінімальної пенсії 380 грн. х 5 пенсій за віком -280 = 1620 грн.; всього - 5192, 5грн. З приводу вищезазначених недонарахувань позивач звертався до відповідачів по справі з вимогою провести перерахування та виплатити йому недонараховані кошти, однак отримав відмову, мотивовану тим, що виплати проводяться в обсягах, передбачених ЗУ "Про державний бюджет" на відповідний рік. На думку позивача невірні розрахунок і виплата щорічної разової допомоги уповноваженими органами викликані тим, що при підрахунку зазачених сум вони користувалися законами України "Про державний бюджет" за відповідні роки. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Дані нарахування та виплати є неконституційними, оскільки згідно рішень Конституційного суду від 9 липня 2007 року та 1 грудня 2004 року відповідні статті ЗУ "Про державний бюджет" визнанні неконституційними, а отже втратили чинність. Позивач стведжує, що про порушення свого права дізнався тільки після рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. і тому строк зверенння до суду не пропустив. На підставі викладеного позивач прохає суд визнати дії Міністерства праці та соіціальної політики України, Головного управлінн праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА неправомірними, зобов'язавши відповідачів виплатити йому недонараховані суми щорічної разової допомоги учаснику бойових дій в сумі 5192 грн. 50 коп. за період з 1999 по 2007р включно. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохаючи суд їх задовольнити, строк звернення до суду не пропустив так як про порушення свого права дізнався тільки у 2007 році. Представники Головного управління Пенсійного Фонду України у Полтавській області , Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Міністерства фінансів України , Лубенського - Оржицького об'єднанного місьвійськомату до суду не з”явивлись, про слухання справи повідомлені завчасно, що підтверджується поштовими повідомленями, в своїх заявах прохають справу слухати без їх участі, позов не визнають . Представники Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України в судове засячдання не з'явилися, про дату , місце розгляду справи повідомленнні завчасно, заяв про перенесення розгляду справи суду не надали. Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України суд, враховуючи думку позивача вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які не повідомили про причини неприбуття, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задольнити. Встановлено, що [PERSON]., як учаснику бойових дій з 1999 по 2007р. нараховувалась та виплачувалась щорічна грошова допомога до 5 травня в розмірах, встановлених державою в порушення вимог Конституції України та діючих законів України. Згідно ст.12 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічна разова грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод. З 2004 по 2007 роки приймались ЗУ "Про державний бюджет", які встановлювали розмір зазначеної грошової допомоги, менший ніж передбачено ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" від 01.12.2004р. та Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п. 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46, ст. 71, ст.ст. 98,101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 09.02.2007р. положення щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій визнані неконституційними і втратили чинність. У відповідності до вимог закону позивач з урахуанням вже виплачених сум повинен був отримати : за 1999 рік з розрахунку мінімальної пенсії 15 грн.х 5 пенсій за віком - 20 = 55 грн. за 2000 рік з розрахунку мінімальної пенсії 24,9 грн. х 5 пенсій за віком - 40 = 84, 5 грн. за 2001 рік з розрахунку мінімальної пенсії 34 грн. х 5 пенсій за віком - 80 = 90 грн. за 2002 рік з розрахунку мінімальної пенсії 43 грн. х 5 пенсій за віком-80 = 156,5 грн. за 2003 рік з розрахунку мінімальної пенсії 47,3 грн. х 5 пенсій за віком - 90= 146, 5 грн. за 2004 рік з розрахунку мінімальної пенсії 50 грн. х 5 пенсій за віком -120 = 130 грн. за 2005 рік з розрахунку мінімальної пенсії 332 грн. х 5 пенсій за віком - 250 = 1410 грн. за 2006 рік з розрахунку мінімальної пенсії 350 грн. х 5 пенсій за віком -250 = 1500 грн. за 2007 рік з розрахунку мінімальної пенсії 380 грн. х 5 пенсій за віком -280 = 1620 грн.; всього - 5192, 5грн. Розрахунок виплат позивачу суд проводить на підставі ЗУ "Про підвищення мінімального розміру пенсії" від 15.07.1999 р., постанов КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат" від 10.11.2000р.,від 27.06.2001 р., постанови КМУ "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 19.11.02р., постанови КМУ "Про підвищення розмірів трудових пенсій" від 15.04.03 р., ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ЗУ "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2005 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2006 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2007 рік". За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких виплат є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Доводи відповідачів про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат учасникам війни протирічить вимогам Конституції та Законів України. Приймаючи до уваги, що Головним розпорядником коштів по виплаті допомоги інвалідам війни є Міністерство праці і соціальної політики України, яке не має особистих коштів для задоволення вимог позивача і дані кошти слід запозичити з Державного бюджету України, суд вважає за необхідним покласти обов'язок по виділенню коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим перерахуванням їх розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити їх позивачу. Суд також взяв до уваги те, що строк звернення до суду позивач не пропустив, так як дізнався про порушення свого права тільки у 2007році з дня прийняття рішення Конституційним Судом України 09.07.2007 року. Дії Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської ОДА суд враховуючи вищенаведене визнає неправомірними, оскільки вони суперечать вимогам Конституції України, чинному законодавству. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, віднісши судові витрати за рахунок держави.

Результат розгляду: granted