Рішення адміністративного суду від 2008-06-19 00:00:00+03

17 червня 2008 року начальник Роменського МВ УМВС України в Сумській області звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що нелегальний мігрант [PERSON], [INFO], уродженка Узбекистану, тимчасово проживаюча в[ADDRESS], прибула в Україну 24. 03. 2008 року через КПП «Бориспіль» по паспорту [NUMBER], виданому МВС Узбекистану 27. 02. 2004 року, разом зі своїми трьома дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 03.05. 2008 року відносно [PERSON] Роменським МВ УМВС України в Сумській області прийнято рішення про скорочення терміну її перебування та реєстрації до 08. 05. 2008 року. Але у встановлений їй термін територію України вищевказана громадянка не покинула, продовжуючи проживати без відповідних на те документів. 29. 05. 2008 року співробітниками Роменського МВ УМВС України в Сумській області гр. Узбекистану [PERSON] була затримана за вищевказаною адресою. В ході перевірки її документів було встановлено, що підстави на право перебування в Україні у неї відсутні. 29. 05. 2008 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 ч. 1 КпАП України за порушення правил перебування іноземних громадян в Україні. Роменським МВ УМВС України в Сумській області було прийнято рішення про добровільне видворення [PERSON] за межі України, але у визначений їй термін, вона територію України не покинула, а продовжувала незаконно проживати, мотивуючи це відсутністю коштів для виїзду. В судовому засіданні представник Роменського МВ УМВС України в Сумській області Лаврик Н. М. підтримала заявлені вимоги і просила суд прийняти рішення про примусове видворення [PERSON], заборонивши їй в»їзд в Україну терміном на 5 років, разом з її неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В порядку п. 3 ч. 2 ст. 256 КАСу України просила постанову суду звернути до негайного виконання. [PERSON] позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] з 24. 03. 2008 року і по даний час проживає на території України без законних підстав. До відділення ВГІРФО Роменського МВ УМВС України в Сумській області з приводу оформлення реєстрації в Україні у встановленому законом порядку не зверталася. Рішення від 29. 05. 2008 року про добровільне видворення [PERSON] не виконує. В статті 3 Закону України «Про громадянство» № 2235-ІІІ від 2001 року зазначені підстави належності до громадянства України, під які відповідачка не підпадає. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3929-ЧІІ від 04. 02. 1994 року іноземець та особа без громадянства, які вчинили злочин або адміністративне правопорушення після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути витворений за межі України із забороною подальшого в»їзду в Україну строком до 5 років. Строки обчислення заборони подальшого в»їзду в Україну обчислюється з дня винесення вказаного рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3929-ХІІ від 04. 02. 1994 року орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обгрунтовані підстави вважати, що вони можуть ухилятися від виїзду. Про відсутність правових підстав проживання на території України свідчить також розділ V Прикінцевих положень Закону України «Про імміграцію» від 07. 06. 2001 року, так як відповідач не звертався в установленому порядку про отримання громадянства України та не надав заяви з проханням надати йому статус біженця. Таким чином, в судовому засіданні доведено незаконність проживання на території України відповідачки, яка вчинила адміністративне правопорушення, не виконує рішення органу внутрішніх справ про добровільне видворення за межі України, а тому підлягає видворенню у примусовому порядку. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 256 КАС України звернути до негайного виконання дану постанову. З відповідачки [PERSON] також підлягає стягненню судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. На основі викладеного і

Результат розгляду: granted