Рішення адміністративного суду від 2008-11-04 00:00:00+02

[PERSON] є інвалідом війн и ІІ групи, і має право на піль ги, встановлені законодавств ом України для ветеранів вій ни інвалідів війни і має пр аво на отримання щомісячного підвищення пенсії. Позивачем та відповідачем в судовому засіданні зазнач ено, що у 2007 р. відповідно до Зак ону України "Про статус ветер анів війни, гарантії їх соціа льного захисту" пенсії інвал іду війни ІІ групи підвищуют ься у розмірі 40 відсотків прож иткового мінімуму для осіб, я кі втратили працездатність, але позивач не погоджується з її розміром і просить суд ви знати дії відповідача щодо в иплати меншої суми неправомі рними. Суд дійшов висновку, що позо вні вимоги задоволенню не пі длягають з огляду на наступн е. Закон України «Про статус в етеранів війни, гарантії їх с оціального захисту»від 22 жов тня 1993 року N 3551-XII визначає правов ий статус ветеранів війни, за безпечує створення належних умов для їх життєзабезпечен ня, сприяє формуванню в суспі льстві шанобливого ставленн я до них. Частиною четвертою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у реда кції, що діяла з 1995 р. по 01.01.2006 р., вст ановлено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічн е грошове утримання чи держа вна соціальна допомога, що ви плачується замість пенсії пі двищуються, зокрема, \~інвалід ам II групи у розмірі 350 проценті в мінімальної пенсії за віко м. Пунктом 3 Закону України «Пр о внесення змін до Закону Укр аїни "Про статус ветеранів ві йни, гарантії їх соціального захисту»від 5 жовтня 2005 року N 293 9-IV, який \~чинності з 1 січня 2006 рок у, крім пунктів 2 і 5, які набираю ть чинності з 1 липня 2006 року, та пункту 4, який набирає чинност і з 1 січня 2007 року, постановлен о: частину четверту статті 13 в икласти в такій редакції: "Інв алідам війни пенсії або щомі сячне довічне грошове утрима ння чи державна соціальна до помога, що виплачується замі сть пенсії, підвищуються: інв алідам I групи - у розмірі 50 проц ентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працез датність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для ос іб, які втратили працездатні сть, III групи - 30 процентів прожи ткового мінімуму для осіб, як і втратили працездатність". З міни до зазначеної норми в по дальшому не вносились. Отже, посилання позивача на виплату щомісячного підвище ння пенсії, як інваліду війни ІІ групи, виходячи з розміру п енсії за віком, є необґрунтов аними та безпідставними, так ими, що протирічать нормам чи нного законодавства України , оскільки у 2007 році Законом Укр аїни "Про статус ветеранів ві йни, гарантії їх соціального захисту»чітко встановлено, що інвалідам війни пенсії аб о щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціал ьна допомога, що виплачуєтьс я замість пенсії, підвищують ся інвалідам II групи на 40 проце нтів прожиткового мінімуму д ля осіб, які втратили працезд атність. При цьому, розмір про житкового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , встановлені законами про Де ржавний бюджет України на ві дповідні роки. Крім того, суд додатково зве ртає увагу, що положення вказ аних законів не були предмет ом розгляду конституційного провадження та не визнані не конституційними. Тому мають юридичну силу і є обовязко вими для виконання. Враховуючи викладене вище , суд дійшов висновку, що позов ні вимоги задоволенню не під лягають. У відповідності до частини другої статті 19 Конституції У країни (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) орган и державної влади та органи м ісцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані д іяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що пе редбачені Конституцією та за конами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України вс тановлено, що суд при вирішен ні справи керується принципо м законності, відповідно до я кого органи державної влади, органи місцевого самоврядув ання, їхні посадові і службов і особи зобов'язані діяти лиш е на підставі, в межах повнова жень та у спосіб, що передбаче ні Конституцією та законами України. Суд також бере до уваги, що з гідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у сп равах щодо оскарження рішень , дій чи бездіяльності суб'єкт ів владних повноважень адмін істративні суди перевіряють , чи прийняті (вчинені) вони зо крема: 1) на підставі, у межах повнов ажень та у спосіб, що передбач ені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваже ння з метою, з якою це повноваж ення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урах уванням усіх обставин, що маю ть значення для прийняття рі шення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджен о); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)\~з дотриманням принципу рі вності перед законом, запобі гаючи несправедливій дискри мінації; 8)\~пропорційно, зокрема з дот риманням необхідного баланс у між будь-якими несприятлив ими наслідками для прав, своб од та інтересів особи і цілям и, на досягнення яких спрямов ане це рішення (дія); 9)\~ з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятт я рішення; 10) \~своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС Укр аїни кожна сторона повинна д овести ті обставини, на яких г рунтуються вимоги та запереч ення, крім випадків, встановл ених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах пр о протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта вл адних повноважень обов'язок щодо доказування правомірно сті свого рішення, дій чи безд іяльності покладається на ві дповідача, якщо він заперечу є проти адміністративного по зову. Зважаючи на всі наведені об ставини в їх сукупності, суд д ійшов висновку, що позовні ви моги позивача задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied