Рішення адміністративного суду від 2008-03-28 00:00:00+02

Прокурор звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської РДА (далі - УПСЗН) та Головного управління державного казначейства України в АР Крим (далі - УДК) про стягнення на користь [PERSON]. недоплаченої грошової щорічної допомоги, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є учасником війни та має право на пільги, встановлені законодавством України, а саме: ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» яка передбачає, що щорічно, у строк до 5 травня, їй повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. На підставі положень Закону України „Про державний бюджет” на 2005-2007 роки дію вказаної норми було зупинено, що позбавило її можливості отримати вказану допомогу у повному обсязі, їй було виплачено лише у 2005 році - 55 грн, у 2006-2007 роках - по 50 грн, недоплата складає за 2005 рік - 941 грн, за 2006 рік - 1027 грн, за 2007 рік - 1168 грн. Просить стягнути 3136 грн недоплаченої грошової допомоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON]. підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що [PERSON]. як учасник війни має право на щорічну грошову допомогу, виплата якої проводиться у безпідставно зменшеному розмірі. Недоплата складає 3136 грн. Представник відповідача УПСЗН Романенко Н.В. позов не визнала, пояснила, що виплата допомоги учасникам війни проводилася у розмірі, встановленому Законами України «Про державний бюджет України” на відповідні роки, інших коштів на виплату вказаної допомоги у УПСЗН немає. Представник відповідача УДК Павлючкова О.О. у судовому засіданні позов також не визнала, вважає, що УДК не є належним відповідачем у справі, а фактично є банком, в якому обслуговується УПСЗН. У зв'язку з наданням всіма сторонами у справі письмової згоди про початок судового розгляду справи у день проведення попереднього судового засідання, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON]. має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни (а.с. 3-4), їй як учаснику війни у 2005 році було проведено виплату разової грошової допомоги до 9 травня у розмірі 55 грн, у 2006-2007 роках - по 50 грн (а.с. 5). Статтею 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” встановлено, що щорічно до 05 травня учасникам війни повинна надаватися разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Згідно із Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та наступними змінами до закону, внесеними Законом України „Про державний бюджет України” на 2005-2007 роки, мінімальна пенсія станом на 01 травня 2005 року складала 332 грн, 2006 року - 359 грн, 2007 року - 406 грн. Рішенням Конституційного суду України за № 20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року за конституційним поданням 54-х народних депутатів України щодо відповідності ст. ст.44,47, 78, 80 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік” та конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України положень частин 2, 3, 4 ст.78 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік” (справа про зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення ст. 44 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік”, яким у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких розмірах ......учасникам війни - 50 грн..... . Згідно із ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Згідно із ч.3 ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових або внесення змін до чинних законів. Аналогічне рішення постановив конституційний суд у справі № 1-29/2007 від 09 липня 2007 року за конституційним поданням 46-х народних депутатів України щодо відповідності ряду статей Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, зокрема, визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, за якою у 2007 році виплата щорічної разової допомоги учасникам війни здійснюється у розмірі 55 грн. Суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність необхідних коштів на виплату допомоги у розмірах, встановлених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, як такі, що не мають правового характеру. У відповідності до ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та застосовується за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Сторони підтвердили, що [PERSON]. отримала у 2005 році допомогу у сумі 55 грн, у 2006-2007 роках - по 50 грн, що не відповідає положенням Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, заяви про пропущення строку звернення до адміністративного суду в ході судового розгляду ніким не зроблено, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню 3 136 грн. Судових витрат позивачем при пред'явленні позову не понесено.

Результат розгляду: granted