Рішення адміністративного суду від 2008-02-07 00:00:00+02

Наказом Національного банку України № 1247-к від 13.09.06р. Дащенко Олег Володимирович призначений на посаду директора Центрального сховища Національного банку України в порядку переведення з ВАТ «Укрнафта». Статтею 15 Закону України «Про державну службу»встановлено, що прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України. Відповідно до пункту 1 Класифікації посад та рангів державних службовців Національного банку України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 30.06.1999 № 317 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.1999 за № 455/3748) посади перших керівників у територіальних управліннях та структурних одиницях і підрозділах Національного банку України віднесено до другої категорії державних службовців. Таким чином, вимоги ст.ст. 4, 15 Закону України «Про державну службу»та Порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002р. № 169, на процедуру призначення на посаду директора Центрального сховища Національного банку України не розповсюджуються. Призначення на посаду директора Центрального сховища Національного банку України здійснюється на підставі постанови Правління Національного банку України від 29.09.2002р. № 364 «Про порядок призначення та звільнення з посад керівників та інших працівників територіальних управлінь та структурних одиниць і підрозділів та навчальних закладів Національного банку України»наказом Національного банку України. Таким чином, призначення на посаду директора Центрального сховища Національного банку України Дащенка Олега Володимировича здійснено без порушення вимог чинного законодавства України. Щодо твердження позивача щодо вчинення корупційних діянь директором Центрального сховища Національного банку України внаслідок ненадання належним чином завірених копій: наказів про застосування дисциплінарних стягнень до [PERSON] та [PERSON]; документів про призначення на посаду директора Центрального сховища Національного банку України; документу на підставі якого здійснює повноваження директор Центрального сховища Національного банку України; положення, на підставі якого здійснює свою діяльність Центральне сховище Національного банку України та штатного розпису, суд вбачає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 1471 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Законодавством України про працю не передбачено надання копій наказів про накладання дисциплінарних стягнень на працівників. У зв'язку з чим, такі правовідносини не підпадають під дію норм Законів України «Про інформацію»та «Про боротьбу з корупцією». Про факт відсутності порушень з боку відповідача-2 при накладанні дисциплінарних стягнень на працівників [PERSON] та [PERSON] свідчить Акт перевірки Територіальної державної інспекції праці у м. Києві Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2007р. № 26-03-32/265. Частиною 7 ст. 21 Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»визначено: «Профспілки здійснюють громадський контроль за виплатою заробітної плати, додержанням законодавства про працю та про охорону праці, створенням безпечних і нешкідливих умов праці, належних виробничих та санітарно-побутових умов, забезпеченням працівників спецодягом, спецвзуттям, іншими засобами індивідуального та колективного захисту. У разі загрози життю або здоров'ю працівників профспілки мають право вимагати від роботодавця негайного припинення робіт на робочих місцях, виробничих дільницях, у цехах та інших структурних підрозділах або на підприємстві в цілому на час, необхідний для усунення загрози життю або здоров'ю працівників.» Витребування позивачем копій документів: про призначення на посаду директора Центрального сховища Національного банку України; документа, на підставі якого здійснює повноваження директор Центрального сховища Національного банку України; положення, на підставі якого здійснює свою діяльність Центральне сховище Національного банку України не є пов'язаним з діяльністю позивача, а отже не може впливати на ефективність здійснення позивачем своїх статутних завдань і на реалізацію права громадського контролю за додержанням законодавства про працю. Щодо надання позивачу копії штатного розпису, то даний документ відноситься до категорії документів «Не для друку», що підтверджує законність відмови у наданні його копії, крім того штатний розпис не пов'язаний із здійсненням профспілкою громадського контролю за виплатою заробітної плати. Враховуючи, що чинним законодавством України не передбачено надання профспілковим організаціям копій службових документів, про які зазначає позивач у своїй позовній заяві, відмова директора Центрального сховища Національного банку України у наданні запитуваної інформації є мотивованою та такою, що ґрунтується на підставі вимог закону. Як вбачається з матеріалів особової справи відповідача-2, 13 вересня 2006 року, тобто у день призначення відповідача-2 на посаду директора Центрального сховища НБУ, Дащенко О.В. було прийнято присягу державного службовця та ознайомлено зі спеціальними обмеженнями для службовців Національного банку України та зобов'язаннями працівника НБУ про нерозголошення відомостей, що становлять банківську таємницю або інформацію «Не для друку». Крім того, до матеріалів особової справи залучені копії наказів НБУ, з яких вбачається факт належного виконання відповідачем-2 своїх посадових обов'язків та досягнення високих результатів праці. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач-2 діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України. Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України). За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не надано відповідних доказів щодо порушення відповідачами його прав, а отже не доведено обставин, викладених у позовній заяві. Крім того, з огляду на положення, встановлені вимогами КЗпП України та Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності», а також виходячи з положень Статуту позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звернення позивача до адміністративного суду із позовом про припинення державної служби. За таких обставин, позов визнається необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Результат розгляду: denied