Рішення адміністративного суду від 2008-03-11 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що є учасником бойових дій, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до ч. 5 ст.13 вказаного Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, всього за період 2005 - 2007 року до виплати належало 4705 грн., фактично виплачено 780 грн., проте виплатити всю суму відповідач відмовляється, тому позивач вважає відмову неправомірною та просить стягнути з відповідача недоотриману суму в розмірі 4 705 грн. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просив суд зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок грошової компенсації виходячи з сум, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для учасників бойових дій, починаючи з 01.01.2005 року, зазначивши, що про порушення свого законного права дізнався у липні 2007 року після прийняття Конституційним Судом України рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян). Представник відповідача - УПСЗН Новокаховської міської ради в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що виплата одноразової грошової допомоги згідно із ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щороку здійснюється в розмірах, встановлених Законами України «Про Державний бюджет» на відповідні роки, у 2005, 2006 роках Закони України «Про Державний бюджет України» не були скасовані жодним нормативно-правовим актом України, у поточному році виплата зазначеної допомоги була здійснена в квітні 2007 року, тобто до прийняття Конституційним судом Рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) про визнання неконституційними положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які обмежували певні види пільг. Крім того, зазначила, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із вимогами про нарахування та виплату щорічної допомоги за період 2005-2006 роки, тому у позові слід відмовити з цих підстав. Представник співвідповідача - Головного управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Заслухавши позивача, представника відповідача - УПСЗН Новокаховської міської ради, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має статус учасника бойових дій. Згідно із ст. 12 вказаного Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПСЗН Новокаховської міської ради Херсонської області як учасник бойових дій. З цих підстав він має право на виплату разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової оцінки для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень надають відповідні Закони України про прожитковий мінімум, а також ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», згідно із ст. 1 якого прожитковий мімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначається, зокрема мінімальний розмір пенсії за віком. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до ст. 63 «Про Державний бюджет України на 2005 рік» затверджено на 2005 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 423 гривні. Відповідно до ст. 65 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» затверджено на 2006 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 350 гривень, з 1 квітня - 359 гривень, з 1 жовтня - 366 гривень. Статтею 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року, був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 387 гривень, з 1 жовтня -395 гривень. Зазначена стаття була змінена Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року, якою прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Таким чином, для позивача мінімальний розмір пенсії за віком для нарахування щорічної одноразової допомоги повинен розраховуватися, виходячи із відповідних розмірів. Фактично позивачем отримано 840 грн. Таким чином, розмір недоотриманої допомоги складає 4705 грн. З відповіді Управління Державного казначейства в м. Нова Каховка слідує, що в 2007 році рахунки по КПК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни» в Управлінні держказначейства у м. Нова Каховка не відкривалися. З листа Міністерства праці та соціальної політики України від 28.12.2006 року долученого до справи слідує, що Головне управління праці та соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації є головним розпорядником коштів, тому суд вважає, що належним відповідачем є саме вказаний відповідач. Таким чином, суд вважає, що належним відповідачем повинно бути здійснено перерахунок розміру грошової компенсації, що виплачується учасникам бойових дій до 5 травня кожного року виходячи з розмірів, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» для учасників бойових дій. Крім того, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) встановлено, що оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначний у Конституції України, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. З цих підстав визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) певні положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема ст. 29, якою у 2007 році зупинено дію ч. 5 ст.ст. 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. Крім того, всупереч твердженням представника відповідача суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки про порушення свого права він дізнався у липні 2007 року після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) і строк позовної давності слід обчислювати з цього моменту. Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 22 Конституції України; ст. 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ; ст. ст. 1, 2 17, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року № 2017-ІІІ; ст. 28, п. п. 13, 16 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року; ст. 63 «Про державний бюджет України на 2005 рік» від 23.12.2004 року № 2285-ІУ; ст. 65 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року № 3235- ІУ; ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"; Рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян);

Результат розгляду: granted