Рішення адміністративного суду від 2008-10-14 00:00:00+03

Позивач - [PERSON]., звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати нормативно-правові акти, які встановлюють йому пенсію нижче прожиткового мінімуму, а також тих, що зупиняють дію Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”; відмінити внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині встановлення доплати в розмірі 10% прожиткового мінімуму, замість 50% від мінімальної пенсії за віком; стягнути з УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області суму недоплаченої пенсії у розмірі 19818,24 грн.; стягнути з УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області витрати по сплаті державного мита у розмірі 200 грн.; зобов'язати УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області починаючи з 01 09 2007 року проводити йому доплату до пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в період з квітня 2002 року по серпень 2004 року сума пенсії, що йому виплачувалась, була меншою прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб, що є порушенням діючого законодавства, у зв'язку з чим сума недоплаченої пенсії, на думку позивача, складає 4669,01 грн. Крім того, в період з 01 03 2001 року, тобто, з дати, коли функції щодо нарахування пенсії були передані Пенсійному фонду України, позивачу, як особі, яка має статус «Учасник війни» , доплата до пенсії проводилась у розмірах значно менших, ніж передбачено Законом. Крім того, на думку позивача, починаючи з 01 01 2007 року йому повинна була бути нарахована і виплачуватись надбавка до пенсії як особі, що має статус „учасника війни” у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком , замість 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратити працездатність. З урахуванням індексу інфляції за період з 01 03 2001 року по 01 09 2007 року, заборгованість по виплаті пенсії складає 15149,23 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд визнати незаконною відмову УПФУ в Балаклійському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії позивача, стягнути з УПФУ в Балаклійському районі Харківської області на користь позивача суму недоплати до пенсії, що сплачувалась нижче за прожитковий мінімум, з урахуванням індексу інфляції в тому числі: за 2002 рік - 1075,39грн.; за 2003 рік - 1533,54 грн.; за 2004 рік - 1351,93 грн.; з 01 09 2004 по 01 09 2007 року - 1248,15 грн.; а також стягнути суму недоплати щомісячної надбавки до пенсії з урахуванням індексу інфляції в тому числі: за 2001 рік - 1190,90 грн.; за 2002 р. - 1604,32 грн., за 2003 рік - 1860,38 грн., за 2004 рік - 2295,74 грн., за 2005 рік - 2682,32 грн., за 2006 рік - 3381,61 грн., за 2007 рік - 2632,98 грн.; зобов'язати УПФУ в Балаклійському районі Харківської області, починаючи з 01 09 2007 року проводити позивачу доплату до пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії. В судовому засіданні представники відповідача вимоги адміністративного позову не визнали, вважають позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, з 11 07 1989 року [PERSON]. призначена пенсія за віком, тобто до набрання чинності Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до вимог чинного законодавства для перерахунку пенсії, враховується заробітна плата, з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата за період, передбачений абз. 1 ч.1 ст. 40 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. При цьому заробітна плата для обчислення пенсії визначається відповідно до ч.2 ст. 40 зазначеного Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік, тобто 306, 45 грн., що саме і застосовано в даному випадку. З 01 09 2004 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 09 2004 року №1215 встановлена щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до прожиткового мінімуму, тобто - 284,69 грн. У зв'язку із встановленням державної адресної допомоги збільшилась і пенсія позивача, яка станом на 01 09 2004 року становила вже 284,69 грн. Таким чином, вимоги позивача про виплату пенсії в розмірі прожиткового мінімуму за період з листопада 2002 року по серпень 2004 року є безпідставними. З подальшим збільшенням розміру прожиткового мінімуму збільшувався і розмір пенсії [PERSON]. Підвищення до пенсії позивачу як учаснику війни було встановлено в розрахунку 50% від 19 грн. 91 коп., а саме 9 грн. 96 коп. підвищення як учаснику війни встановлено з 01 01 2007 року відповідно до вищевказаного Закону в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто 38 грн., з подальшим збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, збільшувався і розмір вказаного підвищення, який станом на 01 04 2008 року становить 48 грн. 10 коп. Крім того, у зв'язку з тим, що [PERSON]. звернувся до суду з вимогою стягнути недоплату до пенсії з урахуванням індексу інфляції лише 24 10 2007 року, вважав, що строк для пред'явлення позову до суду з даною вимогою був пропущений позивачем та наполягає на застосуванні строків, передбачених ст. ст. 99, 100 КАС України. Суд, вислухавши думку представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З 11 07 1989 року [PERSON]. призначена пенсія за віком згідно Закону України « Про пенсійне забезпечення». Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розмір пенсії позивача в період з квітня 2002 року по червень 2003 року становив 151 грн. 86 коп., з липня 2003 року по грудень 2003 року - 159 грн. 96 коп., з січня 2004 року по травень 2004 року - 201 грн. 83 коп., з червня по липень 2004 року - 204 грн. 86 коп. та в серпні 2004 року - 237 грн. 68 коп., що не заперечується відповідачем. ( а.с. 25) Як вбачається із листа Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області позивачу як учаснику війни, призначено підвищення до пенсії відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме : з 01 12 2000 року - 9 грн. 05 коп., з 01 01 2002 року - 9 грн. 96 коп., з 01 01 2007 року - 38 грн. 00 коп., з 01 04 2007 року - 70 грн. 60 коп. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України . Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 07 2006 року по справі „Проніна проти України” констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що по цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити її спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявниця посилалась, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що її пенсія не повинна бути нижчою за прожитковий мінімум. Однак національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п.1 ст.6 Конвенції. Пунктом 1 Постанови КМУ №1215 від 18 09 2004 року визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат не досягає прожиткового мінімуму, встановленого на 2004 рік, для осіб які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму. Тобто, встановлено конкретний розмір прожиткового мінімуму і не зазначено, що у разі збільшення прожиткового мінімуму збільшується державна адресна допомога. Згідно ч.3 ст. 46 Конституції України пенсія, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Верховний Суд України в Постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01 11 1996 року зазначив, що оскільки Конституція України має вищу юридичну силу,а її норми є нормами прямої дії , суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», відповідно якої прожитковим мінімумом визнається вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу , а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в Закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження. Згідно додатку до листа Департаменту стратегії соціального розвитку Міністерства праці та соціальної політики України від 16 08 2007 року за вих. № 71/10/137-07 прожитковий мінімум для осіб&cedil; які втратили працездатність, на 2000 - 2007 роки було затверджено в розмірах : 2000 рік - 216 грн. 56 коп., 2001 рік - 248 грн. 77 коп., 2002 рік - 268 грн., 2003 рік - 268 грн., 2004 рік - 284 грн. 69 коп., 2005 рік - 332 грн., , з 12 січня 2006 року - 350 грн., з 1 квітня 2006 року - 359 грн., з 1 жовтня 2006 року - 366 грн., з 1 січня 2007 року - 380 грн., з 1 квітня 2007 року - 406 грн., 3 1 жовтня 2007 року - 411 грн. ( а.с. 12, 13) Відповідно до ст.6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до соціальних виплат відносяться доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. У разі, якщо сукупність виплат, зазначених у частині першій цієї статті, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом. Крім того, відповідно до ст. 14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції станом на 15 06 2004 року учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії, підвищується на 50 процентів мінімальної пенсії за віком . Згідно ч. 3 ст. 19 Закону України « Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету. З набранням чинності з 01 01 2004 року Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком відповідно ч. 1 ст. 28 Закону встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до п.2 ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень покладається саме на відповідачів. Суд відхиляє заяву відповідача про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом, через наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції „ Про захист прав людини та основоположних свобод”, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Так, в п. 34 Рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року по справі „ Інтерсплав проти України” зазначається, що поняття „ майно” у першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві. Питання, яке має бути розглянуто, стосується того, наскільки обставини справи, що розглядається в цілому, давали заявникові права на майновий інтерес, захищений статтею 1 Першого протоколу. Отже, „ майно” в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції охоплює як власне майно, так і майнові права - належні до виплати кошти відповідно до національного законодавства. Таким чином, мало місце втручання у право власності позивача. Фактично постійні недовиплати пенсії порушують право [PERSON]. на мирне володіння майном. За таких обставин суд дійшов до висновку про необхідність визнати незаконною відмову відповідача провести перерахунок пенсії позивачу та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON]. за період квітня 2002 року по серпень 2004 року з підвищенням пенсії до рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , а також за період з 01 03 2001 року по 31 12 2006 року з підвищенням пенсії на 50 % мінімальної пенсії за віком як учаснику війни та виплатити недоплачені суми його пенсії. Ухвалою суду від 28 11 2007 року позовні вимоги [PERSON]. щодо скасування нормативно-правових актів, які внесли зміни до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за заявою позивача залишені без розгляду. Позовні вимоги [PERSON]. щодо стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області недоплаченої пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження. Відповідно до ст.2 та ст.3 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати”, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких відносяться, зокрема, пенсії та соціальні виплати. При цьому, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Отже, зважаючи на те, що позивачу пенсійні виплати за періоди та в сумах, що заявлені були у позові, не нараховувалися і не могли виплачуватися, то на час звернення з даним позовом у позивача не було належних підстав вимагати проведення даних нарахувань і виплат. Враховуючи, що норма ст. 14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, яка діяла станом на 01 01 2007 року та 01 09 2007 року, в установленому законодавством порядку не визнана неконституційною, а також у суду не має підстав вважати, що права позивача будуть порушені в майбутньому, тому суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 3 ст. 94 КАС України.

Результат розгляду: partial