Рішення адміністративного суду від 2008-04-21 00:00:00+03

Заявлено позов [PERSON] про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та стягнути її за період 2007 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”. Статтею 6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Позивачем зазначено, що всупереч ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”доплата до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у 2007 році їй не виплачувалася. На підставі вищенаведеного, позивач просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити її з 01.01.2007 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав письмове заперечення (вих. №499/06-23-2/02 від 16.04.2008 року), в якому зазначено, що відповідно до ст.11 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”учасникам війни надбавка до пенсії виплачується в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які витратили працездатність. Таким чином, виплата оскаржуваного підвищення до пенсії в 2007 році позивачці не проводилась, оскільки у неї відсутня група інвалідності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] є дитиною війни, що підтверджується посвідченням (доданим до матеріалів справи), та має право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”. Відповідно до ст. 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює управління Пенсійного фонду в Ленінському районі м. Вінниці, яке є відповідачем за цим позовом. У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, положення ст.29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”щодо доплат до пенсії, відповідно до Закону України “Про соціальний захист дітей війни”визнано неконституційною, тобто такою, що не відповідає Конституції України. Закон України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”є нормативним актом рівної юридичної сили з іншими законами України і не може зупиняти дії чинних законів у частині встановлення ними пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.Також рішенням Конституційного Суду України №6 від 09.07.2007 року було поновлено перелік пільг та соціальних гарантій дітям війни. Крім того, Конституція України визначає Закон України “Про державний бюджет України на 2007 рік”та Закон України “Про соціальний захист дітей війни”як акти рівної сили, лише з однією різницею, яка полягає в тому, що Закон України “Про Державний бюджет”приймається щорічно та має визначений термін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню частково і на користь позивача слід стягнути недоплачену суму до пенсії як дитині війни за 2007 рік, починаючи з 9 липня 2007 року, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за Конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”(справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 111 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік", за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”виплачується особам, які є інвалідами (крім тих на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Оскільки ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, суд вважає, що недоплачена частина пенсії, починаючи з 09.07.2007 року, підлягає стягненню на користь позивача в зв'язку з визнанням неконституційними положень закону, згідно яких проводилась її виплата. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення недоплаченої суми до пенсії дитині війни до 09.07.2007 року з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний Бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п. п. 3, 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України Управління пенсійного фонду, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет. Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет чи рішення про місцевий бюджет. Дію статті 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, відповідно до п.12 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, який був чинний до дня винесення рішення Конституційного Суду України, зокрема до 09.07.2007 року, було зупинено. Положення Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”визнані неконституційними та втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, враховуючи норми ч.2 ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, відповідно до якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України N6-рп/2007 від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не має, і на період до 09 липня 2007 року не поширюється. За таких обставин суд вважає, що відповідачем порушено права позивача щодо невиплати надбавки до пенсії як дитині війни, а тому вказані дії містять ознаки протиправності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], визнавши дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо невиплати [PERSON] надбавки до пенсії як дитині війни протиправними та зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці нарахувати та виплатити [PERSON] надбавку до пенсії як дитині війни за період з липня 2007 року по грудень 2007 року включно.

Результат розгляду: partial