Рішення адміністративного суду від 2008-08-28 00:00:00+03

Позивачі приватний підприємець [PERSON].М. звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкова інспекція у Тячівському районі Закарпатської області, Головного управління Державного казначейства в Закарпатській області про відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 341 493,00 грн. мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] податкова інспекція у Тячівському районі Закарпатської області в порушення п. п. 7.7.5 ст.7 ЗУ « Про податок на додану вартість» зарахувала податкові зобовязання наступних періодів у зменшення з ПДВ за попередні періоди. У ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги, просив стягнути з Державного бюджету України бюджетну заборгованість по відшкодуванню податку на додану вартість в розмір 336 353,40 грн., з врахуванням того, що відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення від 21.03.2008 року № [NUMBER], яким йому зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 4 283,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 856,60 грн. та яке на даний час ним оскаржено. Представник позивача у судовому засіданні зменшені позовні вимоги, за обставин викладених у позовній заяві підтримав повністю, дав аналогічні позовній заяві пояснення та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача - ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача - [PERSON] управління Державного казначейства України у Закарпатській області у судовому засіданні в частині виплати відповідачу з Державного бюджету України бюджетну заборгованість по відшкодуванню податку на додану вартість не визнав пояснивши, що органи Державного казначейства України здійснюють відшкодування податку на додану вартість з бюджету виключно на підставі висновків податкових органів визначеної форми або за рішенням суду, а отже несуть відповідальність тільки за умови невиконання таких. Представник прокуратури у судовому засіданні підтримав позицію податкового органу. У ході розгляду справи судом у якості свідка було допитано головного податкового ревізора інспектора відділу контрольно перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області - [PERSON], який пояснив, що заявлена до бюджетного відшкодування позивачем сума ПДВ у розмірі 336 353,40 грн. є узгодженою та така підлягає відшкодуванню. Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, свідка та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~20.12.2007 року позивач подав до ДПІ у Тячівському районі податкову декларацію з ПДВ за листопад 2007 р., розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 214 815,00 грн., яку просив перерахувати на свій розрахунковий рахунок. Крім цього, позивачем було подано 20.03.2008 року відповідачу ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області податкову декларацію з ПДВ за лютий 2008 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, згідно яких просив перерахувати 127 511,00 грн. бюджетного відшкодування з ПДВ на свій розрахунковий рахунок. Відповідачем - ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області було проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень - листопад 2007 року, за наслідком якої складено Акт № 699/17-020 від 20.03.2007 року ( а. с. 7-19) у висновку якої перевіркою підтверджено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад місяць 2007 року у розмірі 214 815,00 грн. та виїзну позапланову перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень - лютий 2008 року, за наслідком якої складено Акт № 967/17-020 від 20.05.2008 року ( а. с. 20-31) у висновку якої перевіркою підтверджено суму бюджетного відшкодування ПДВ за лютий місяць у розмірі 52 327,00грн. Сума бюджетного відшкодування у розмірі 52 327,00 грн. є не підтвердженою у звязку з проведенням зустрічних перевірок. Окрім того, судом встановлено, що відповідачем ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області 18.03.2008 року було проведено планову перевірку, якою встановлено, що позивач в податкові зобовязання по ПДВ декларації за січень 2008 року не включив суму ПДВ в розмірі 4 248,00 грн.. в результаті чого згідно податкового повідомлення рішення від 21.03.2008 р. № [NUMBER] йому донараховано суму податкового зобовязання з ПДВ в розмірі 4 283,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову ) санкцію в сумі 856,60 грн., а тому з декларації за листопад 2007 року автоматично знято суму ПДВ до відшкодування в розмірі 5 139,60 грн., тобто невідшкодованою є за листопад 2007 року сума - 209 675,00 грн. Таким чином судом встановлено та визнається відповідачем ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області, що бюджетному відшкодуванню позивачу підлягає сума у розмірі 336 353,40 грн. Відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97 N 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків. Згідно пп. 7.7.1 п. 7.7 вказаної статті, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. В розумінні п. 1.5 ст. 1 Закону звітний (податковий) період - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету. Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Згідно пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування (пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість"). Судом встановлено, що позивачем виконані вимоги п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо порядку подання до державної податкової інспекції податкових декларацій з податку на додану вартість та розрахунків суми бюджетного відшкодування в установлені строки, а також встановлено, що обсяг податку на додану вартість підтверджений податковими накладними та фактично сплачений постачальникам товарів (робіт, послуг) та складає за листопад 2007 року 209 675,00 грн., за лютий 2008 року 126 678 ,00 грн. Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами. Так, відповідно до абзацу 2 п. п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий орган зобовязаний у пятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Відповідно до п. п. 7.7.6 п.7.7 ст.7 вищезазначеного Закону на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку податкового органу. В порушення зазначеної норми Закону відповідач - ДПІ у Тячівському районі Закарпатської області, не зважаючи на те, що ним підтверджена сума заявлена до бюджетного відшкодування позивачем в розмірі 336 353,40 грн., не подав свого висновку в органи державного казначейства, а отже такі дії податкового органу є протиправними. Відповідно до вимог пунктів 1, 4 Положення про [PERSON] казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1232, Типового положення про [PERSON] управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.04.2006 № 332 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.04.2006 за № 454/12328 територіальні органи Державного казначейства України, яке є урядовим органом державного управління, повертають кошти, помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органів стягнення, яким відповідно до законодавства надано право стягнення до бюджетів податків, зборів (обовязкових платежів) та інших надходжень. Таким поданням органу стягнення у розумінні абзацу 2 підпункту 7.7.5, підпункту 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону є висновок податкового органу із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Аналізуючи зазначені норми органи Державного казначейства України здійснюють відшкодування податку на додану вартість з бюджету виключно на підставі висновків податкових органів визначеної форми, а отже і відповідальність несуть тільки у разі невиконання такого. З врахуванням вищезазначеного суд приходить до переконання що позов є підставним та підлягає до повного задоволення. Згідно ч.1 ст.94 КАС України слід присудити понесені позивачем документально підтверджені, у вигляді сплати судового збору (квитанція № КП779/1 від 10.11.08 р.) судові витрати у розмірі 1 700 ( одна тисяча сімсот ) грн. 00 коп. до стягнення з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted