Рішення адміністративного суду від 2008-08-26 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації на його користь недоотримані суми грошової допомоги до Дня Перемоги за 2005, 2006, 2007 роки в розмірі 4725 гривень 30 коп., посилаючись на те, що він являється учасником бойових дій. Відповідно до ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року йому повинна виплачуватися щорічно до Дня Перемоги до 5 травня разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком і ця допомога виплачується за місцем проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Він отримав грошову допомогу в 2005, 2006, 2007 роках значно меншу, ніж це передбачено частиною 5 ст. 12 вищевказаного Закону. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини і просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову суму недоотриманої допомоги в розмірі 4725 гривень 30 коп. Представник відповідача Онищенко Г.П. в судовому засіданні позов не визнала і просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні його вимог, посилаючись на те, що позивачу виплачувалась щорічно разова грошова допомога як учаснику бойових дій в розмірах, що встановлювались на кожен рік Законами України «Про державний бюджет України». Окрім того позивачем пропущено річний строк звернення до адміністративного суду, який визначено ст. 99 КАС України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення [NUMBER], виданим Богуславським райвіськоматом в Київській області 21.02.1996 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Із інформації наданої відповідачем вбачається, що [PERSON] за 2005 рік виплачена разова грошова допомога до Дня Перемоги в сумі 250 гривень, за 2006 рік - в сумі 250 гривень, за 2007 рік - в сумі 280 гривень. Відповідно до частини 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається відповідно до частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року та Законом України «Про державний бюджет України» на 2007 рік від 19.12.2006 року дія частини п'ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була зупинена в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. Рішенням Конституційного Суду України за справою № 1-29 /2007 року від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік дію ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. В зазначеному рішенні Конституційний Суд України визначив преюдиційність цього рішення для судів загальної юрисдикції при розгляді ним позовів з зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень законів, визнаних неконституційними. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем разова грошова допомога [PERSON] виплачена за період 2005, 2006, 2007 років неправильно, оскільки така допомога визначалась не із розміру мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність було встановлено в сумі 284,69 грн. Розмір прожиткового мінімуму неодноразово збільшувався, у тому числі згідно ст.1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік" від 19.10.2004 р. №2085-ІУ та ст.63 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.2004 р. №2285-ІУ розмір мінімальної пенсії за віком був встановлений у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто 332 гривень в 2005 році. В 2006 році Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року №3235-ІУ із змінами та доповненнями статтею 65 було затверджене поетапне підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 350 гривень, з 1 квітня - 359 гривень, з 1 жовтня - 366 гривень. На 2007 рік Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 15.03.2007 року також затверджене поетапне підвищення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Окрім того цим же Законом встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на один відсоток. Відповідачем недоплачено позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику бойових дій за 2005 рік - 1410 гривень ( 332 грн. х 5 - 250 грн.), за 2006 рік - 1545 гривень ( 359 грн. х 5 - 250 грн.), за 2007 рік - 1770,30 гривень ( 410, 06 грн. х 5 - 280 грн.), всього 4725 гривень 30 коп. Суд не вбачає підстав для відмови в задоволені позову [PERSON] з підстав пропущення річного строку звернення до адміністративного суду, оскільки Законами України «Про державний бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинялась дія ч. 5 ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, що позбавляло можливості позивача звертатись до суду з посиланням на дані норми Закону, а також слід зазначити, що позивач об'єктивно дізнався про порушення свого права на отримання допомоги на оздоровлення в повному розмірі, коли на його звернення відповідач 16.05.2008 року відповів відмовою в виплаті належних сум. З урахуванням вищевикладеного та

Результат розгляду: granted