Рішення адміністративного суду від 2008-06-03 00:00:00+03

Позивач -Дочірне підприємство «Партнер» звернулося з позовом до Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій) від 17.12.2007року № 000 1552343, від 17.12.2007року № 0001542343. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та надав пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною в позовній заяві, а зокрема зазначив, що перевірка позивача проведена з порушенням ст. 11-2 Закону «Про державну податкову службу в Україні», а саме під час проведення перевірки, посадовими особами податкового органу не надано під розписку платнику податків направлення на перевірку та копії наказу на проведення перевірки. В магазинах, що перевірялись, підприємницьку діяльність здійснюють два суб'єкта господарювання- позивач та підприємцем [PERSON] Під час проведення перевірки перевіряючими підраховано кошти належні, як позивачу так і підприємцю [PERSON] Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною в запереченнях, а зокрема зазначив, що в ході перевірки посадовими особами встановлено порушення позивачем п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", під час проведення перевірки у перевіряючих були направлення на перевірку, дії осіб, що проводили перевірку, позивачем у встановленому порядку не оскаржувалися, а відтак не визнані неправомірними. Відповідачем правомірно винесено рішення про застосування фінансових санкцій на підставі актів перевірки, наданого йому посадовими особами, уповноваженими на проведення перевірки. Представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю. Суд виходив з такого. 17.12.2007року відповідачем винесено рішення № 0001552343 про визначення позивачу штрафу (фінансової санкції) в розмірі 595,60грн. Обумовлене рішення винесено на підставі акту перевірки № 00164-001359-32626256-2343 від 12.12.2007 року, відповідно до якого, під час перевірки господарської одиниці позивача - магазину в с.Довговоля посадовими особами податкового органу встановлено порушення вимог п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі по тексту постанови іменовано - Закон про РРО) , а саме було встановлено, що позивачем не забезпечено відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в розрахункових квитанціях виданих з початку робочого дня на суму 119,12 грн. (готівка на місці проведення розрахунків становить 251,00 грн. (в тому числі і покупки), по розрахункових квитанціях сума коштів становить 131,88грн.). 17.12.2007року відповідачем винесено рішення № 0001542343 про визначення позивачу штрафу (фінансової санкції) в розмірі 2582,00грн. 07.02.2008року відповідачем винесено рішення про внесення змін в рішення про застосування штрафних санкцій від 17.12.2007року №0001542343. Відповідно до вказаних змін перевіркою встановлено порушення позивачем п. 5,13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі по тексту постанови іменовано - Закон про РРО) та згідно п. 3 ст. 17, ст. 22 названого Закону застосовано штрафні санкції в сумі 1 155,00грн. Отже, відповідач самостійно відмінив прийняте ним рішення в частині встановлення позивачем порушень п. 1 та 2 ст. 3 Закону про РРО та застосування фінансових санкцій на суму 1427,00 грн. З оскаржуваного рішення № 0001542343 від 17.12.2007року та рішення від 07.02.2008року «Про внесення змін в рішення про застосування штрафних санкцій від 17.12.2007року №0001542343» вбачається що вказані рішення винесені на підставі акту перевірки № 00165-001360-32626256-2343 від 12.12.2007 року, відповідно до якого, під час перевірки господарської одиниці позивача - магазину в с.Острівці посадовими особами податкового органу встановлено, що: - позивачем не забезпечено відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в розрахункових квитанціях виданих з початку робочого дня на суму 163 грн. (готівка на місці проведення розрахунків становить 249,05 грн).; - проведення розрахунків без використання книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки, а саме проведення реалізації 62 пляшок вина на загальну суму 353,40грн., без застосування розрахункової книжки. Вказані перевірки проведено в присутності продавців магазину [PERSON] та [PERSON]. Згідно пояснень представників позивача, зазначені особи у підприємця [PERSON] не працюють, вони є найманим працівниками позивача та здійснюють продаж продукції належної позивачу. Обставини, викладені у вищевказаних актах перевірки, щодо не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, невидачі квитанцій покупцям, підтверджуються письмовими поясненнями продавців [PERSON] та [PERSON], наданими в ході проведення перевірки. Крім того, в ході судового розгляду справи свідок [PERSON] показала, що каса від реалізації товару продавця знаходилася в столі -прилавку, який в приміщенні магазину є єдиним, посадові особи податкового органу під час проведення перевірки на неї не тиснули, самовільно коштів для підрахунку не вилучали, вона самостійно та добровільно на пропозицію перевіряючих надала кошти, які знаходились в касі магазину для підрахунку . З направлень на перевірку позивача № 142, № 140, № 143, №141 від 12.12.2007року та витягу з плану проведення перевірок торгових об'єктів вбачається, що податковим органом проведено планову перевірку позивача з питань контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. . Відповідно до ст.15 Закону про РРО, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Відповідно до ст.16 Закону про РРО, контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. При цьому обумовлена стаття Закону визначає, що планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, у порядку, передбаченому законодавством України. Відповідно до п. 4 Переліку окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2000 р. N 1336) підприємствам споживчої кооперації дозволено здійснювати роздрібну торгівлю та громадське харчування на території села без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій. Згідно довідки з ЄДРПОУ № 146963, позивач відноситься до підприємств споживчої кооперації. А відтак, органи державної податкової служби України наділені правом на проведення планових перевірок позивача (як особи, що зобов'язана використовувати розрахункові книжки та книги обліку розрахункових операцій) з питань контролю за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги). Крім того, ст.ст.17, 22 Закону про РРО встановлено, що до повноважень органів державної податкової служби України відноситься прийняття рішень про застосування фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції з порушенням вимог названого Закону, а саме: · у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність - у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.( ст. 22); · в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну (п. 5 ст. 17).. З вказаного слідує, що відповідач при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені вищеназваними Законами України. Стосовно покликання позивача на ненадання посадовими особами відповідача (перевіряючими) наказу на перевірку та відповідного рішення суду, то відповідно до ст.11-2 Закону «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки. Таким чином, Закон «Про державну податкову службу в Україні» передбачає обов'язок податкового органу щодо вручення платнику податків копії наказу керівника податкового органу лише про проведення позапланової виїзної перевірки. В даному випадку проводилась планова перевірка, а відтак чинне законодавство такого обов'язку на відповідача не покладає. Поряд із зазначеним, чинним законодавством не вставлено такого наслідку, як скасування рішення податкового органу, прийнятого за наслідками планової перевірки, у разі не надання платнику податків направлень, або наказу на перевірку, або не надіслання платнику податків повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення проведення планової перевірки. Стаття 11-2 Закону України «Про державну податкову службу» вказує, що єдиним наслідком ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки, а оскільки особи були допущені до перевірки, то даний закон не передбачає таких наслідків, як автоматичне скасування рішення податкового органу прийнятого за результатами такої перевірки. Разом із зазначеним суд не вважає, що підставою для звільнення від відповідальності є покликання позивача на те, що в касі позивача знаходились кошти іншого підприємцця, адже п.13 ст. 3 Закону про РРО, покладає на суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, обов'язок щодо забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі коштів від продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. За обставин викладених вище, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю. Відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, а відтак відсутні підстави для застосування ст. 94 КАС України.

Результат розгляду: denied