Рішення адміністративного суду від 2008-09-10 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим , [PERSON], 3-тя особа Міській профспілковий комітет атестованих співробітників Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим , в якому просить суд визнати незаконним та відмінити наказ № 7 від 24 січня 2007 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності , який був наданий виконуючим обов'язки начальника першого відділу Ялтинського міського управління Головного управління міністерства внутрішніх справ України в АР Крим [PERSON], стягнути з Ялтинського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в АР Крим , [PERSON]моральну шкоду у розмірі 1700 гривень . Вимоги мотивує тим, що з наказом № 7 від 24 січня 2007 року не згодний , так як з колективною заявою жителів будинку [ADDRESS] , що надійшла на адресу першого відділу Ялтинського міського управління 24.11.2006 року, його ніхто не знайомив, пояснень ніхто не вимагав. З висновком про службове розслідування ознайомлений не був, вважає, що цим відповідачі порушили Дисциплінарний устав внутрішніх справ. Так само вважає , що порушені строки накладення дисциплінарного стягнення , тому що скарга надійшла 24.11.2006 року , а наказ датований 24.01.2007 року . У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити , та пояснив , що 09 листопада 2006 року до адреси відповідача надійшла заява [PERSON], у ході перевірці [PERSON] опитав жителів [ADDRESS] , яки йому пояснили , що [PERSON] перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері .Для підтвердження інформації позивач надіслав запит до адреси лікарні , та получив підтверджуючу відповідь 23.11.2006 року. Довідку позивач не міг додати до матеріалів справи , так як матеріалі справи знаходилися у прокуратурі . Вважає , що [PERSON] видавши наказ № 7 , не виявив порушень позивачем службової дисципліни і законності. Відповідачі та представник 3-тій особи у судове засідання не з»явилися , сповіщені своєчасно та належним чином . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що у задоволенні позову слід відмовити . Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ст. 56 Конституції України кожний має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної і моральної шкоди , завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Судом встановлено, що 09 листопада 2006 року до адреси відповідача надійшла заява [PERSON], у ході перевірці якої [PERSON] опитав жителів [ADDRESS] , та встановив , що [PERSON] перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері . Для підтвердження інформації позивач надіслав запит до адреси лікарні , та получив підтверджуючу відповідь 23.11.2006 року. Довідку позивач не міг додати до матеріалів справи , так як матеріалі справи знаходилися у прокуратурі. У судовому засіданні більш не було встановлено , дій які здійснював [PERSON] будучи дільничним інспектором при перевірці заяви [PERSON]. 12.07.2007 року позивач був ознайомлений з наказом від 24.01.2007 року № 7 в.о. начальника 1-шого відділу Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АР Криму. Згідно наказу, за недисциплінованість, відсутність почуття відповідальності за надану ділянку роботи, що виразилося в неякісному зборі матеріалів, порушенні вимог п. 10.1 Наказу МВС України № 1212-2003 залучено [PERSON] до дисциплінарної відповідальності , але зважаючи на те, що наказом № 435 від 17.07.2006 ГУ МВС України в АР Крим [PERSON] був попереджений про неповну посадову відповідність, було наказано обмежитися вжитими заходами. 24 листопада 2006 року до адреси 1-шого відділу ЯМУ ГУ МВС України в АР Крим надійшла колективна заява від жителів , які мешкають в будинку [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], в яких вони вказують на неповноту та фальсифікацію при розгляді заяви [PERSON] від 09.11.2006 року .Для перевірці інформації начальником 1-го відділу ЯМУ була назначена службова перевірка. Відповідно висновкам службової перевірці , за особисту недисциплінованість , що виразилося в неякісному виконанні матеріалу , було рекомендовано притягнути [PERSON] до суворої дисциплінарної відповідальності . ( а.с.72) У судовому засіданні позивачем та його представником суду не були надані доказі у підтвердження того , що [PERSON] проводив профілактичну роботу з [PERSON] . У наказі № 7 від 24.01.2007 року вказано , що в своєї колективної заяві громадяни виражають недовіру [PERSON] за його неправдиву та нечесну поведінку .( а.с.5) При повторному опитуванні під час проведення службової перевірці [PERSON] зазначив, що дільничного інспектора [PERSON] він не знає , та профілактичної бесіди будь - якого характеру [PERSON] з ним не проводив . Також суд при винесенні рішення приймає до уваги , що [PERSON] в ході службової перевірці від дачі пояснень відмовився , та наказ № 7 був виданий за фактів наявних порушень [PERSON] службової дисципліни . Крім того , відповідно матеріалів справи , [PERSON] був притягнутий до дисциплінарної відповідальності згідно розділу 4 Дисциплінарного Статуту ОВС України , а саме з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку було призначено службове розслідування , яке було завершено у місячний термін. Про накладення дисциплінарного стягнення так само у місячний термін видається наказ . Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення . За таких підстав, суд вважає, що дії відповідачів стосовно проведення службової перевірці та винесення наказу № 7 , відносно [PERSON] були засновані на законі Крім того позивачем суду не надані доказі нанесення йому відповідачами моральної шкоди. У зв'язку з викладеним суд вважає, що будь які права [PERSON] , відповідачами порушені не були, у зв'язку з чим даний позов не ґрунтується на законі та у його задоволенні повинно бути відмовлено. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 55,56, Конституції України, ст. 1176 ЦК України, ст.ст.10,11,69,71,157,158-163 КАС України, суд, -

Результат розгляду: denied