Рішення адміністративного суду від 2008-06-25 00:00:00+03

24 квітня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради відносно нарахування щорічної допомоги на оздоровлення протиправними та стягнути з відповідача 7380 грн. 50 коп. боргу невиплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення згідно з вимогами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильськоїх катастрофи". У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнала і просила відмовити в задоволенні, застосувавши строк позовної давності. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач [PERSON]. відноситься до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення ( а.с. 6 ), являється інвалідом 3 групи з 07.02.2002 року. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам 3 групи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, передбачена абз. 3 ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до ст. 95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та їх цільове спрямування визначаються виключно Законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Пунктом 37 ст. 77 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік" було зупинено дію на 2006 рік абзацу 3 частини 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( далі - Закон ), якими розміри допомоги на оздоровлення встановлені відповідно до мінімальної заробітної плати. Також зупинено на 2006 рік дію частини 7 ст. 48 Закону щодо визначення розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати. Крім того, ст. 109 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік", Кабінету Міністрів України в 2006 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Також п. 30 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" зупинено дію на 2007 рік абзацу 3 частини 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими розміри допомоги на оздоровлення встановлені відповідно до мінімальної заробітної плати та дію ч. 7 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо визначення розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати. Одночасно ст. 101 згаданого вище Закону, Кабінету Міністрів України в 2007 році надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки дія абзацу 3 ч. 4 ст. 48 та ч. 7 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо встановлення розмірів допомоги на оздоровлення до мінімальної заробітної плати, було зупинено Законами України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", "Про Державний бюджет України на 2007 рік" тому з липня 2005 року застосовуються розміри щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідачем на підставі розпорядження № 702447 від 27.04.2005 року була виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 21 грн. 50 коп., розпорядженням № 702447 від 19.04.2006 року та № 702447 від 19.03.2007 року була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі по 90 грн. 00 коп. щороку. Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про порушення своїх прав [PERSON]. знав протягом 2001 - 2007 років, під час виплати йому коштів, однак з вимогою до суду звернувся 24.04.2008 року, пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Будь-яких поважних причин пропуску зазначеного строку позивач в судовому засіданні не навів, а тому суд не знаходить підстав для його поновлення. Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, тому в частині позовних вимог про стягнення недоотриманої грошової допомоги в розмірі 7380 грн. 50 коп. слід відмовити. Згідно рішення Коституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення деяких статей Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення з 09.07.2007 року. Оскільки, виплата позивачу була проведена у березні 2007 року, що підтверджується розпорядженням від 19.03.2007 року у період дії Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та Постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які були чинними на цей час, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову, так як вказані норми Закону були визнані не чинними Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, тобто вже після здійснення виплат позивачу. Крім того, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року було прийнято в період бюджетного року, коли закінчився термін щорічної виплати позивачу на оздоровлення і додаткових коштів на виконання зазначеного рішення у 2007 році не виділялися, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання дій відповідача протиправними щодо нарахування щорічної грошової допомоги.

Результат розгляду: denied