Рішення адміністративного суду від 2008-03-05 00:00:00+02

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом вказуючи, що є інвалідом війни ІІІ групи і згідно із ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком як інваліду війни ІІІ групи. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2004-2007 роки виплачувалась не в повному обсязі. Так в 2004 році було виплачено 65 грн. допомоги, в 2005 - 2006 роках по 270 грн., а в 2007 р. - 300 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2004 р. складав 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то їй належало виплатити виходячи з 7-ми мінімальних розмірів пенсій, у 2004 р. - 647.15 грн., у 2005 р. - 2324 грн., у 2006 р. - 2513 грн., у 2007 р. - 2870.42 грн., однак виплачено значно менше, недоплата з врахуванням виплачених сум становить за 4 роки 7449.57 грн., які вона просить стягнути з відповідачів, крім того просить поновити строки звернення до суду, оскільки є особою похилого віку, і не могла слідкувати за змінами в законодавстві. Ухвалою суду від 05.03.2008 року позивачу відмовлено в поновленні строків звернення до суду по її вимогах за 2004-2006 роки. У судове засідання позивач не з”явилася, вказавши в заяві про підтримання позову та слухання справи без неї. Представник Міністерства фінансів України у судове засідання не з”явився, подавши заяву про відмову в задоволенні позову та слухання справи у його відсутності, крім того вказує, що позивач пропустив строки звернення до суду і наполягає на їх застосуванні. Представники інших відповідачів у судове засідання не з»явились, повідомлені своєчасно про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, тому згідно ч. 4 ст. 128 КАС суд вважає за можливе розглянути справу по суті у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом війни ІІІ групи що підтверджується ксерокопією посвідчення. Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв до 01.01.2008 року, щорічно до 5 травня, інвалідам війни ІІІ групи повинна була виплачуватися разова грошова допомога у розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 р - 92.45 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн..Таким чином, суми виплат повині були складати у 2004 р. - 647.15 грн., у 2005 р. - 2324 грн., у 2006 р. - 2513 грн., у 2007 р. - 2870.42 грн., однак враховуючи, шо в 2004 р. вона отримала 65 грн. допомоги, в 2005 - 2006 роках - по 270 грн., а в 2007 р. - 300 грн., тому недоплата становить за 4 роки 7449.57 грн. Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам ІІІ групи здійснюється у розмірі 300 грн.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі 2570.42 грн. (410.06 х 7 - 300 грн. отриманої допомоги), які необхідно стягнути з управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації, яке проводить відповідні виплати. Що стосується вимог позивача про виплату таких допомог за 2004-2006 роки, то враховуючи, що позивач пропустила строки звернення до адміністративного суду, судом відмовлено в їх поновленні, тому в частині виплат за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted