Рішення адміністративного суду від 2008-08-18 00:00:00+03

Позивач, [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2001-2007 роки в розмірі 6932,00 грн. На адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. 1-й відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, в наданих до суду запереченнях позов не визнав та зазначив, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” здійснюється за рахунок Державного бюджету. Головними розпорядниками коштів вищого рівня є Міністерство праці та соціальної політики України. Роз'яснення порядку застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади. Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації розпорядник коштів нижчого рівня - бере бюджетні зобов'язання та здійснює відповідні видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Відповідно до ст. 95 Конституції України тільки законами про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків. Дію, передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в частині виплати допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати зупинено на 2007 рік п. 30 та п. 13 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”. Також відповідач зазначає, що провадження у справі відкрито відповідно до Кодексу адміністративного судочинства, у п. 2 ст. 99 якого зазначається, що для осіб, які звернулись до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлюється річний строк позовної давності. 1-й відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 1-й відповідач надав клопотання про розгляд справи без участі його представника. 2-й відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, надіслав заперечення на позов, де виклав свій погляд на обставини справи та вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню та просив розглядати справу без участі його представника. При розгляді справи судом було встановлено, що позивач по справі - [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області як потерпілий від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та є інвалідом 3-ї групи, інвалідність якої пов'язана з аварією на ЧАЕС, що не заперечується відповідачем - Управлінням праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області. Як свідчать матеріали справи [PERSON] звернулася до Управлінні праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області щодо виплати компенсації на оздоровлення. Відповідно до відповіді на дане звернення (від 09.10.2007 р., № 3115) Управлінням праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області позивачу було нараховано за 2007 р. у січні 2007 року у сумі 90 грн. Згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 3-ї групи виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Статтею 76 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” № 489-V від 19.12.06 р. встановлені розміри мінімальної заробітної плати з 01.01.07 р. - 400 грн. на місяць, з 01.04.07 р. - 420 грн. на місяць, з 01.07.07 р. - 440 грн. на місяць та з 01.10.07 р.- 460 грн. на місяць. На 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена п.30 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" від 19.12.2006 р. № 489-V. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 вищезазначена норма Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" була визнана неконституційною. У Рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2007 також зазначено, що оскільки предмет Закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин. Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до ч.4 ст. 48 Закону № 796-ХІІ у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (ч. 7 ст. 48 Закону № 796-ХІІ). З огляду на вищенаведене та з урахуванням вимог ст. 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” суд вважає неправомірною виплату позивачу компенсації на оздоровлення за 2007 рік у січні 2007 року у сумі 90 грн. - відповідач повинен був сплатити позивачеві щорічну допомогу на оздоровлення виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати зазначеної допомоги, яка складала 400 грн. 00 коп., а відповідно до Постанови КМУ від 12. 07. 2005 року за № 562 “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“ позивачу була виплачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 90 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами під час вирішення цього спору суд вважає за необхідне застосувати саме ст. 48 Закону, а не Постанову КМУ № 562. Суд вважає позов [PERSON] в частині стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік обґрунтованим, доведеним і таким що підлягає задоволенню. В межах заявлених позовних вимог, з урахуванням отриманої [PERSON] суми - 90 грн. та розміру мінімальної заробітної плати на час виплати їй допомоги - 400 грн. на користь позивача підлягає стягненню з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації недоплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік в сумі 1510 грн. Зазначена сума щорічної допомоги підлягає стягненню з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації, оскільки ч. 5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” обов'язок виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам покладений на органи соціального захисту населення за місцем проживання громадян. Зважаючи на викладене, у задоволенні позову до Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської облдержадміністрації необхідно відмовити. Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений строк звернення до адміністративного суду. Згідно з ч. 1 даної статті адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 зазначеної норми встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення недоплачені суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2001-2006 роки.

Результат розгляду: partial