Рішення адміністративного суду від 2008-03-11 00:00:00+02

Позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на його користь 3775 грн. у вигляді недоотриманих сум на оздоровлення за 2006, 2007 роки посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС II категорії, і має право отримувати щорічно по п'ять мінімальних заробітних плат на оздоровлення, але у 2006, 2007 роках йому відповідач проводив виплати не відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а значно нижче, ніж це передбачено цим Законом, чим були порушені його права на отримання допомоги на оздоровлення. Він звертався з листом до відповідача з проханням про перерахунок одноразових допомог на оздоровлення, але йому було повідомлено про те, що виплати проведені вірно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідача на його користь недовиплачені суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2006, 2007 роки в розмірі 3775 грн., пояснивши те, що відповідач виплатив йому у 2006 році лише 100 грн., а повинен був виплати 1875 грн.; а у 2007 році - повинен був виплатив 2100 грн., а виплатив лише 100 грн. Представник відповідача Онищенко Г.П. позовні вимоги позивача не визнала, і просила відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що виплати позивачу проводилися відповідно до вимог чинного законодавства і в межах бюджетних асигнувань на ці цілі. А також представник відповідача просила суд застосувати до вимог за 2006 рік положення ст.ст.99, 100 КАС України і просила відмовити в позові за пропуском строків звернення до адміністративного суду за цей рік. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача Онищенко Г.П.. дослідивши письмові докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, в межах 2007 року з таких підстав: Позивач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим 02.10.1992 року і перереєстрованим у встановленому порядку. Позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 2006, 2007 роках була виплачена одноразова допомога на оздоровлення в розмірах по 100 гривень, що підтверджується листом відповідача від 01.02.2008 року №351, а також підтверджується показами самого позивача. Суд вважає, що розміри зазначених вище виплат на оздоровлення не відповідали вимогам ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому що в цьому Законі, який діяв до 31.12.2007 року було зазначено, що виплати на оздоровлення учаснику ліквідації Чорнобильської катастрофи II категорії виплачуються в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на час виплати. Посилання представника відповідача на те, що Управління праці та соціального захисту населення нарахування та виплати проводило відповідно до чинного законодавства та бюджетних асигнувань на ці цілі, є недоречними, так як розміри виплат були передбачені ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", по п'ять мінімальних заробітних плат, а тому нарахування та виплати на оздоровлення позивачу відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України за №836 від 26.07.1996 року та №562 від 12.07.2005 р. суперечать ст.48 вищезазначеного Закону, який діяв до 31.12.2007 року. Оскільки, Управління праці та соціального захисту населення Богуславської РДА при нарахуванні та виплатах керувалося підзаконними актами, а саме: Постановами Кабінету Міністрів України за №836 від 26.07.1996 року та №562 від 12.07.2005 р., які суперечать ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому суд, враховуючи пріоритетність Законів України над Урядовими постановами вважає, що право [PERSON] на отримання допомог на оздоровлення було дійсно порушене при виплаті за 2006, 2007 роках, тому що замість п'яти мінімальних розмірів заробітних плат, визначених в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закону "Про державний бюджет", позивач отримував допомогу на оздоровлення в розмірі по 100 грн., а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] різницю між п'ятьма мінімальними заробітними платами та виплаченими розмірами допомоги на оздоровлення за 2007 рік, тобто в межах звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 99 КАС України. Враховуючи, що представник відповідача Онищенко Г.П. заявила клопотання про застосування положень ст.ст.99, 100 КАС України щодо вимоги за 2006 рік, і просила відмовити в задоволенні позовної вимоги за наслідками пропущення строків звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне задовольнити це клопотання і застосувати до вимоги в частині стягнення за 2006 рік положення ст.ст.99, 100 КАС України і відмовити у задоволенні за цей період позовної вимоги з таких підстав: Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України "для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів." Згідно частини 1 статті 100 КАС України, "пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін". Що стосується нарахування та виплати одноразової допомоги на оздоровлення позивачу за 200" рік, то воно проведено також всупереч вимогам ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в значно нижчому розмірі, ніж передбачено зазначеним вище законом, і строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущений, оскільки виплата була проведена 30.03.2007 року, що стверджується листом відповідача від 01.02.2008 року №351. На час виплати одноразової допомоги на оздоровлення позивачу 30 березня 2007 року мінімальна заробітна плата відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік, становила 400 грн. Таким чином, виплата 30.03.2007 року одноразової допомоги на оздоровлення [PERSON] повинна була становити 2000 грн. Оскільки, позивач отримав за цей рік лише 100 грн., що підтверджується довідкою відповідача і позивачем в судовому засіданні, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] недовиплачену допомогу на оздоровлення в розмірі 1900 грн. В задоволенні вимог за 2006 рік, суд вважає за необхідне відмовити позивачу за пропуском строку звернення до адміністративного суду відповідно до клопотання представника відповідача, оскільки позивач не заявляв клопотань про поновлення йому пропущених строків на звернення до адміністративного суду і не надав доказів про поважність причин пропуску. На підставі вищевикладеного та

Результат розгляду: partial