Рішення адміністративного суду від 2008-08-21 00:00:00+03

Позивач [PERSON]. звернувся до Свердловського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області про стягнення недосплаченої щорічної одноразової грошової допомоги, де в обґрунтування своїх вимог зазначає, що [PERSON]. є інвалідом війни другої групи. Відповідно до ч. 27 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” йому щорічно до 5 травня, повинно виплачуватись щорічна одноразова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Але, всупереч вимогам ст. 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст. 22 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2004 року, № 5-рп/2002 від 20 березня 2002 року, № 7 - рп/2004 року від 17 березня 2004 року, № 17-рп/2002 року від 17 жовтня 2004 року, № 8 - рп/2005 року від 11 жовтня 2005 року належну йому грошову допомоги в 2007, 2008 роках виплатили не в повному обсязі. Мінімальна пенсія за віком з 1 квітня 2007 року становила - 410 грн. 06 коп., таким чином згідно до закону, сума виплати мала скласти 410,06 х 8 = 3280 грн. 48 коп., де 410,06 грн. - мінімальна пенсія за віком, 8 - кількість мінімальних пенсій, недоплата становить 3280,48 - 330 = 2950 грн. 48 коп. Крім того, мінімальна пенсія за віком з 1 квітня 2008 року становила - 481 грн. 00 коп., таким чином згідно до закону, сума виплати мала скласти 481,00 х 8 = 3848 грн. 00 коп., де 481,00 грн. - мінімальна пенсія за віком, 8 - кількість мінімальних пенсій, недоплата становить 3848,00 - 400 = 3448 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, виплати одноразової грошової допомоги здійснюються органами праці та соціального захисту населення. Які не в повному обсязі сплатили позивачеві. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року визнана неконституційною ст. 29 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, а також рішення Конституційного суду України від 27 травня 2008 року визнана неконституційною стаття Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, щодо здійснення виплат у 2007, 2008 роках щорічної одноразової допомоги до 5 травня в встановлених цими статтями розмірах. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області по відмові йому в доплаті суми щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2007, 2008 роках неправомірними; зобов'язати відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради Луганської області провести нарахування та виплату недосплаченої щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі - 2950 грн. 48 коп., а також до 5 травня за 2008 рік у розмірі - 3448 грн. 00 коп.. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснивши, що позивач - [PERSON]. є інвалідом другої групи. Відповідно до ст. 13 Закону України № 3551-12 від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни, по другій групі інвалідності виплачуться одноразова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. У 2007 році позивач отримав одноразову грошову допомогу до 5 травня у розмірі - 330 грн. 00 коп., у 2008 році - у розмірі 400 грн. 00 коп., але згідно ст. ст. 22, 24, 46 Конституції, рішень Конституційного суду України від 9 липня 2007 року за №6-рп/2007 та від 27 травня 2008 року було визнано неконституційною статтю Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а також Закону України „Про державний бюджет України за 2008 рік” щодо здійснення виплат у 2007, 2008 роках щорічної одноразової допомоги до 5 травня у встановлених розмірах, таким чином сума різниці одноразової грошової допомоги до 5 травня буде складатись за 2007 рік - 410 грн. 06 коп. х 8 = 3280 грн. 48 коп. - 330 грн. 00 коп. = 2 950 грн. 48 коп., за 2008 рік - 481 грн. 00 коп. х 8 = 3848 грн 00 коп. - 400 грн. 00 коп. = 3448 грн. 00 коп.. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” передбачено виплату одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня інвалідам 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, Законами України „Про державний бюджет України за 2007 рік” та „Про державний бюджет України на 2008 рік” передбачено розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня 2007 року - 330 грн. 00 коп., до 5 травня 2008 року - 400 грн. 00 коп., яка у 2007, 2008 роках була виплачена позивачу. Також одноразова щорічна грошова допомога до 5 травня фінансується виключено з Державного бюджету України і відповідно до п.8 ст.7 Бюджетного кодексу України, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетним призначенням. Використання бюджетних коштів всупереч їх цільовому призначенню або в обсязі, що перевищує затверджені показники витрат карається Кримінальним кодексом України. Третя особа - представник Головного Управління України Державного Казначейства в Луганській області у судове засідання не з'явився, але надав заперечення на позов, в якому також вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню з тих же підстав, що і зазначив представник відповідача в судовому засіданні, просить суд розглядати справу без його участі. Суд вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 2 групи - вісім мінімальних пенсій за віком. Із посвідчень серії [NUMBER] від 20 липня 1998 року та серії [NUMBER] від 25 березня 1994 року, виданого на ім'я [PERSON] вбачається, що він є інвалідом 2 групи і особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 6, 7). Як свідчить довідка МСЕК № 0043138 [PERSON]. є інвалідом 2 групи з 24 червня 2003 року по теперішній час (а.с. 24). Відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік „ зі змінами внесеними Законом України „Про внесення змін до закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” від 15 березня 2007 року, а також до Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” з урахуванням ст. 28 Закону України „Про державне загальнообов'язкове пенсійне страхування” розмір мінімальної пенсії за віком з 01 квітня 2007 року - становить 410 грн. 06 коп., з 01 квітня 2008 року - становить 481 грн. 00 коп.. Згідно ч. 1 ст. 17 -1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок утримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до ст. 29 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік„, а також Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” розмір щорічної разової допомоги інвалідам війни 2 групи становить у 2007 році - 330 грн. 00 коп., у 2008 році - 400 грн. 00 коп.. У судовому засіданні було встановлено, що позивачу відповідачем була виплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2007 рік у розмірі 330 грн. 00 коп., за 2008 рік у розмірі - 400 грн. 00 коп., чого не заперечують сторони, також підтверджується листом Головного управління праці та соціального захисту населення у Луганській області ( а.с. 26). Відповідно до ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу гарантованого ст. 12 ч. 5 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” права позивача шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається. Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року за №6-рп/2007 визнано такими , що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ) у тому, числі пункт 13 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” яким зупинено на 2007 рік дію статті 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” Положення п.13 ст. 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік„ втратило чинність з дня ухвалення даного рішення. Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 27 травня 2008 визначено неконституційною статтю 29 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо здійснення виплат у 2008 році щорічної одноразової допомоги до 5 травня в встановлених цією статтею розмірах. Також, згідно з ч.1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини„ суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права . Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Про розгляді справи „[PERSON] проти України” Європейський суд з справ людини зауважив, що в межах свободі дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупинити чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Оскільки правові положення, які передбачають виплату разової щорічної грошової учаснику бойових дій до 5 травня є чинними, тобто не скасовані, не змінені і позивач має право на їх отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати ці виплати . Тому суд вважає задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення недосплаченої одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік у розмірі - 2 950 грн. 48 коп., виходячи із розрахунку 410 грн. 06 коп. х 8 = 3280 грн.48 коп. - 330 грн. 00 коп. = 2950 грн. 48 коп., а також за 2008 рік у розмірі - 3 448 грн. 00 коп., виходячи із розрахунку 481 грн. 00 коп. х 8 = 3848 грн. 00 коп. - 400 грн. 00 коп. = 3448 грн. 00 коп.. На підставі ст.22 Конституції України, ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,

Результат розгляду: granted