Рішення адміністративного суду від 2008-07-08 00:00:00+03

[PERSON] з 01.08.2005 р. відповідно до заяви останнього переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, застосувавши положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 02.08.2007 р. позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва із заявою про перерахування пенсії за віком з врахуванням страхового стажу за 2005-2007 роки та заробітної плати за відповідний період. Листом Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва № 3858/в-291 від 08.08.2007 р. повернуто заяву. Зазначене рішення мотивоване тим, що за заявлений позивачем період страховий стаж складає 14 календарних місяців, що відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням положень статті 102 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»не дає підстав для перерахунку пенсії. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають на підставі наступного. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Статтею 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Статтею 102 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19 грудня 2006 року N 489-V, установлено, що у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" провадиться з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У відповідності до положень статті 147 Конституції України Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні. Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України. Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України віднесено, зокрема: вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність); законів та інших правових актів Верховної Ради України; актів Президента України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. За змістом статті 152 Конституції України врегульоване процедурне питання, у відповідності до якого, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили, а закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Суд вважає необхідним зауважити, що як Окружному адміністративному суду міста Києва, так і відповідачу (суб'єкту владних повноважень) законом не надано право не застосовувати закони України, які, хоча і мають відповідні ознаки порушення конституційних прав громадян, але, разом з тим, не визнані у встановленому законом порядку неконституційними. Наявність невідповідності норм закону положенням Конституції України зумовлює лише можливість його оскарження до Конституційного Суду України, тобто є підставою для звернення до відповідного суду. Відповідні повноваження надані виключно Конституційному Суду України на предмет аналізу, мотивації та прийняття відповідного рішення щодо конституційності чи неконституційності закону з відповідними наслідками за прийняттям відповідного судового рішення, передбаченими Конституцією України. Стаття 102 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»неконституційною не визнана у встановленому законом порядку. З листа-відповіді відповідача № 3858/в-291 від 08.08.207 р., вбачається, що набутий [PERSON] страховий стаж після останнього перерахунку та призначення, тобто 30.06.2005 р., складає 14 календарних місяців, що ані позивачем, ані відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось. Отже, відповідач, відмовляючи позивачеві у перерахунку пенсії за віком з врахуванням страхового стажу відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», діяв на підставі, у межах повноважень, передбачених Конституцією України та Законом, оскільки статтею 102 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проводився з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Позивач заявив про стягнення з відповідача моральної шкоди. З огляду на те, що рішення і дії відповідача відповідають вимогам Закону, протиправної бездіяльності відповідача судом не встановлено, а вимоги щодо моральної шкоди є похідними від публічно-правового спору, суд вважає, що підстави для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди відсутні. З огляду на що вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача задоволенню не підлягають. Частини другої статті 19 Конституції України (№ 254к/96-ВР від 28.06.1996р.) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню .

Результат розгляду: denied