Рішення адміністративного суду від 2008-06-11 00:00:00+03

12 березня 2008 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів» до заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Дніпропетровській області [PERSON], в якому позивач просить визнати рішення від 26.02.2008 року № 23 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», № 24 «Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності з поводженням з гідроокисом натрію», № 25 «Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності з поводженням етиленгліколем», № 26 «Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності з поводженням нітритом натрію» нечинними та скасувати їх. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26.02.2008 року заступником Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Дніпропетровській області [PERSON] були винесені рішення № 23, 24, 25, 26 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатацію джерел викидів забруднюючих речовин та (зупинення) діяльності щодо поводження з хімічними речовинами Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів». Проте як стверджує позивач вищезазначені рішення є нечинними. У позивача відсутні порушення вимог природоохоронного законодавства, які є підставою для тимчасової заборони (зупинення) діяльності підприємства, оскільки виявлене відповідачем порушення щодо застосування підприємством гідроокису натрію та етиленгліколю не вимагає наявності спеціального дозволу, а нітрит натрію позивач не застосовує з 2007 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений. Також відповідачем не використане надано йому право подати до суду письмові заперечення та докази, якими вони обгрунтовуються. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи сторін суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що з 14.02.2008 по 15.02.2008 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища на виконання вимоги прокуратури м. Дніпропетровська від 26.11.2007 року № 4623 була проведена цільова документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів» дотримання вимог природоохоронного законодавства України . На підставі Акту перевірки заступником Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Дніпропетровській області [PERSON] були винесені рішення: - № 23 «Про тимчасову заборону (зупинення) експлуатацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів»; - № 24 «Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності щодо поводження з гідроокисом натрію Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів»; - № 25 «Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності щодо поводження з етиленгліколем (диетиленгліколем, моноетиленгліколем) Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів»; - № 26 «Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності щодо поводження з нітритом натрію Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів». Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень адміністративний суду перевіряє, зокрема, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Суд встановив, що відповідно до ч.5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я. Проте ні в акті перевірки від 14-15.02.2008 року, ні в рішенні № 23 перевіряючими не встановлено факту здійснення викидів підприємством забруднених речовин, а лише встановлено факт відсутності дозволу на здійснення викидів отруйних речовин, що в свою чергу, за висновком суду, не може бути підставою для винесення рішення № 23. Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 20.06.1995 року затверджено Порядок одержання дозволу на виробництво, зберігання, транспортування, використання, захоронення, знищення та утилізацію отруйних речовин, у тому числі продуктів біотехнології та інших біологічних агентів та наведено вичерпний перелік таких речовин. Проте до зазначеного переліку отруйні речовини гідроокис натрію, етиленгліколь (диетиленгліколь, моноетиленгліколь) - не входять. Також судом встановлено, що відповідно до Карти даних небезпечного фактора № 1359, а також Міждержавного стандарту ГОСТ 12.1.005-88, які долучені до матеріалів справи, етиленгліколь відноситься до 3-го класу небезпеки та не є отруйною речовиною і підтверджує. Крім того судом досліджено фізичну властивість етиленгліколю, яка унеможливлює утворення викидів в атмосферне повітря. Таким чином суд доходить висновку про безпідставність спірних рішень № 24 та 25 винесено безпідставно. Відносно рішення № 26 суд зазначає, що до матеріалів справи долучено розпорядження директора Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство з іноземними інвестиціями «Дніпропетровський завод хімічних виробів» від 14.09.2007 року, яким виключено з рецептури тосолів нітрит натрію, що у свою чергу може також свідчити про неправомірність винесення рішення № 26. Крім того відповідно до ч.5 Постанови Верховної Ради України Про затвердження Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища - підставою для припинення діяльності підприємств є систематичне перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів та екологічних стандартів, що не можуть бути усунуті з технічних, економічних чи інших причин. Судом при цьому встановлено, що до винесення спірних рішень жодного зауваження, припису до підприємства з боку відповідача не застосовувалось, а також не складалось жодного протоколу про адміністративні правопорушення стосовно посадових осіб підприємства. В акті від 14-15.02.2008 року також зазначено, що при проведенні перевірки відсутній договір обов'язкового страхування щодо цивільної відповідальності суб'єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно пожежами та аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки включаючи пожежовибухонебезпечні об'єкти та об'єкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварії екологічного та санітарно-епідеміологічного характеру та плани локалізації та ліквідації аварійних ситуацій, що можуть статись на даному об'єкті. Проте копії відповідних договорів надані позивачем під час судового розгляду справи, що повністю спростовує зазначені в акті перевірки факти. Суд також вбачає з боку суб'єкта владних повноважень порушення щодо ненадання можливості позивачу взяти участь у прийнятті рішення. А саме, представники державної інспекції з охорони навколишнього природного середовища при здійсненні перевірки та складанні акту перевірки не зустрічалися з фахівцем позивача, що відповідає за розробку нових матеріалів, технологію їх отримання та здійснює контроль з охорони праці та екологічного стану на підприємстві, що призвело до неповного з'ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень. Враховуючи вищезазначене суд доходить висновку про протиправність прийнятих відповідачем рішень.

Результат розгляду: granted