Рішення адміністративного суду від 2008-09-25 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Рокитнянської районної державної адміністрації (далі-відповідач) на його користь 2080 гривень недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік, посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи та постраждалим від внаслідків аварії на ЧАЕС першої категорії і тому у відповідності ст. 48 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” йому повинна виплачуватись щорічно одноразова грошова допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат і ця допомога виплачується за місцем проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати вказаної грошової допомоги. Він отримав в 2007 році щорічну грошову допомогу на оздоровлення в значно меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 48 вищевказаного Закону. В зв'язку з тим, що відповідач відмовив у донарахуванні та виплаті йому невиплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік, тому змушений звернутись з даним позовом до суду. В попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини і просить позов задовольнити та провести судовий розгляд справи у цей же день у відповідності до ч.3 ст.121 КАС України. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не направив в судове засідання свого представника, натомість надіслав до суду письмове заперечення на позовну заяву в якому зазначає, що громадянам які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується щорічна допомога на оздоровлення із державного бюджету в порядку та розмірах, що встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №936 та від 26.07.1996 року №836. Також вказує на те, що у відповідності до вимог чинного законодавства не передбачено видатків на проведення перерахунку раніше виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. Відповідач вважає, що позивачем пропущено річний строк звернення до адміністративного суду, а тому наполягає на відмові у задоволенні адміністративного позову у відповідності до ч.1 ст.100 КАС України. Не заперечує проти того, щоб провести судовий розгляд справи у цей же день у відповідності до ч.3 ст.121 КАС України. Враховуючи те, що під час попереднього судового засідання було вирішено всі необхідні питання та те, що надійшла заява про розгляд справи у той же день, суд вважає за можливе постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER], виданим Київською обласною державною адміністрацією 30.06.2006 року. Із довідки №276 від 03.09.2008 року наданої відповідачем вбачається, що позивач [PERSON] перебуває на обліку і те, що він 28.08.2007 року отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 120 грн. Згідно письмового заперечення від 11.09.2008 року, відповідач наполягає на застосування наслідків передбачених ч.1 ст.100 КАС України, тобто на відмові у задоволенні позову в зв'язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду і у нього немає поважних причин для його поновлення. У відповідності до п.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Судом встановлено, що позивач отримавши 28.08.2007 року грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік повинен був в той же день або на наступний, тобто 29.08.2007 року зрозуміти та дізнатись про порушення свого права на отримання даної допомоги не у повному розмірі і своєчасно в межах річного строку звернутись до адміністративного суду за захистом свого права на отримання допомоги на оздоровлення в повному розмірі. Проте, отримавши 28.08.2007 року грошову допомогу на оздоровлення за 2007 рік, позивач звернувся з данним позовом до суду тільки 05.09.2008 року, тобто через один рік і сім днів, що перевищує строк звернення до адміністративного суду встановлений ч.2 ст.99 КАС України. Суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в зв'язку з тим, що позивач таких доказів не надав. В зв'язку з тим, що позивач в період з 29.08.2007 року по 05.09.2008 року недбало віднісся до захисту своїх прав та інтересів тому, що своєчасно не звернувся до адміністративного суду з позовом про стягнення недоотриманої щорічної грошової допомоги на оздоровлення, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача недоотриманої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. З урахуванням вищевикладеного та

Результат розгляду: denied