Рішення адміністративного суду від 2008-10-01 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є учасником війни, відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту «, учасникам війни щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова щорічна разова грошова допомога, яка нараховується та виплачується у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком на кожен рік. Розмір мінімальної пенсії за віком станом на 5.05.2007 року складав 406 грн., а тому розмір 3 мінімальних пенсій за віком становить 1 218 грн. У 2007 році він отримав 55 грн., тому сума недоплаченої грошової допомоги становить 1 163 грн., розмір мінімальної пенсії за віком станом на 5.05. 2008 року складав 481 грн., розмір 3 мінімальних пенсій за віком складав 1 443 грн., сума недоплаченої грошової допомоги становить 1 378 грн., так як у 2008 році він отримав 65 грн., загальна сума недоплаченої допомоги складає 2 541 грн., які прохає стягнути . У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та надав суду аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав свої заперечення проти позову, коштів на здійснення вказаних виплат управління праці та соціального захисту населення не має, крім того посилається на ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлений розмір щорічної разової допомоги учаснику війни у розмірі 55 грн., прохає розглядати справу без його участі. Заслухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до посвідчення позивач являється учасником війни / а.с.4/, у 2007 році отримав щорічну разову грошову допомогу до 9 Травня у розмірі 55 грн. / а. с. 5/, а у 2008 році - 65 грн. / а. с. 14/. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Згідно ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків пенсіонерам - за місцем отримання пенсії. За таких обставин, позивачу слід було б виплатити одноразову допомогу у 2007- 2008 роках у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, оскільки вказаний Закон не передбачає обмежень таких виплат, а тому недоплачена сума 2 541 грн. підлягає стягненню з Управління праці та соціального захисту населення В-Писарівської РДА на користь позивача. Тому заперечення представника відповідача проти позову суд не може взяти до уваги, так як рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9.07.2007 року визнані неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було встановлено зменшені розміри пільги / обсяг права/ ветеранів війни на грошову допомогу, положення ст. 71, які зупиняли дію Закону в частині визначення розміру виплат грошової допомоги. У рішенні Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року у п. 5. 3 зазначено, що закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що „зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого / додаткового/ правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 19, ст.ст. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч.ч. 1-3 ст. 95 Конституції України „. При прийнятті Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин : зупинив дію окремих законів / ст. 67 розділу 1/ і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них нечинними / розділ 11/, тому вони визнані такими, що не відповідають Конституції України. Крім того, Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй / ст. 8/. Згідно ч. 2 ст. 19, ч.3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах та в спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Результат розгляду: granted