Рішення адміністративного суду від 2008-03-31 00:00:00+03

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, Міністерства праці та соціальної політики, Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької райдержадміністрації про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі в сумі 4249 грн. 24 коп., та зазначала, що вона є учасником війни та згідно ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” їй щорічно до 9 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимогам вказаного закону належна їй допомога виплачувалася у неповному розмірі. У 2005 та 2006 р.р. згідно ЗУ “Про державний бюджет” їй було виплачено по 50 грн., у 2007 році - 55 грн. Мінімальна пенсія за віком у 2005 році згідно ЗУ № 2291 від 23.12.04 року, № 2505 від 25.03.05 року складала 332 грн., у 2006 році згідно ЗУ “Про державний бюджет” № 3235-ІV від 20.12.2005 року станом на 01.05.06 року складала 359 грн. Виходячи зі змісту ЗУ “Про державний бюджет на 2007 рік” від 19.12.2006 року № 489-V розмір мінімальної пенсії за віком з 1 квітня 2007 року складає 410 грн. 06 коп. Позивач вважає, що їй недоплачена сума у 2005 році - 1278 грн., у 2006 році - 1386 грн., у 2007 році - 1585 грн. 24 коп, а всього - 4249 грн. 24 коп. [PERSON] вважає такі дії відповідачів порушенням вимог ст. 22 Конституції України, згідно якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Позивач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, довірила представляти її інтереси в суді представникові [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідачів на користь [PERSON] недоплачену одноразову щорічну грошову допомогу у розмірі 4249 грн. 24 коп. Представник відповідача Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської ОДА в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України позивач пропустила річний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, який обчислюється з того дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав. А тому минув строк звернення до суду щодо виплати зазначеної допомоги за 2005, 2006 роки. Також видатки державного бюджету включають бюджетні призначення, встановлені Законом “Про державний бюджет України”, а тому Головне управління праці та соціального захисту населення отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі “Про державний бюджет України”. На підставі ст. 23 Бюджетного Кодексу України будь - які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Представник відповідача вважає, що зі сторони ГУПСЗН не має ніяких порушень положень Конституції України та Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, діють вони лише в межах повноважень, наданих державою, не мають права встановлювати розмір зазначених допомог, а лише виплачують їх відповідно до розмірів, встановлених законами України. Виплата у 2007 році здійснена відповідно до ст. 29 ЗУ “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Представник відповідача Міністерства праці та соціальної політики України у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був увідомлений належним чином. Представник Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, вказала, що всі належні до виплати позивачці кошти були своєчасно перераховані Лапіній, у строки, встановлені в законі, та розмірах, зазначених ЗУ “Про державний бюджет України на 2005 рік” - 50 грн, ЗУ “Про державний бюджет України на 2006 рік“ - 50 грн., ЗУ “Про державний бюджет України на 2007 рік” - 55 грн. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм обставини. Із копії посвідчення серії[NUMBER], виданого [INFO] року вбачається, що [PERSON] є учасником Великої Вітчизняної війни (а.с.3). Із наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА довідки вбачається, що [PERSON] отримала щорічну разову допомогу до 9 Травня як учасник війни у 2005 р. - 50 грн., у 2006 р. - 50 грн., у 2007 р. - 55 грн. (а.с.4). Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Виплата разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до ст. 17-1 вказаного Закону здійснюється органами праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та ст.30 ЗУ “Про державний бюджет України на 2006 рік” у 2005 та 2006 р.р. встановлено виплату разової щорічної допомоги учасникам війни у розмірі 50 грн. Судом з'ясовано, що позивач отримала виплату за 2005, 2006 р.р. своєчасно, до 5 травня кожного року, але до суду звернулась із позовом про стягнення недоплаченої допомоги 22.01.2008 року, та поважних причин пропуску річного строку для звернення до суду не вказала, а тому ці вимоги [PERSON] про стягнення разової щорічної допомоги за 2005-2006 р.р. задоволенню не підлягають у зв'язку із пропуском позивачем строку звернення до суду із адміністративним позовом. Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Законом України “Про державний бюджет України на 2007 рік” ст. 71 п.13 зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої ст. 14 ЗУ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру вилат щорічної разової грошової допомоги, та ст. 29 ЗУ “Про державний бюджет України на 2007 рік” встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової грошової допомоги здійснюється для учасників війни в сумі 55 грн. Відповідно до ст. 17 ЗУ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Конституцією України визначено, що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються Законом України “Про державний бюджет України”. Оскільки фінансування виплати грошової допомоги для ветераній війни здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, то його обсяги визначаються саме Законом України “Про державний бюджет України”. Тому, норми, які містяться у ЗУ “Про державний бюджет України” на відповідний рік діють протягом бюджетного року та мають пріоритет відносно інших законів. За рішення Конституційного Суду N 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. положення статті 29 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним, однак як встановлено в судовому засіданні, щорічна грошова допомога до 9 травня позивачем була отримана своєчасно - до 5 травня 2007 року, а відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Тому, у даному випадку рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі і задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення одноразової щорічної грошової допомоги за 2007 рік не підлягають. Таким чином, суд дійшов висновку, що рішеннями, дією чи бездіяльністю відповідачів не допущено порушень будь-якх прав чи законних інтересів позивачки, оскільки відповідачі діяли на підставі та у межах наданих їм повноважень, та у спосіб, передбачений чинним законодавством України. Сторони судові витрати не понесли, тому, відповідно до ст. 94 КАС України, судові витрати залишаються за державою.

Результат розгляду: denied