Рішення адміністративного суду від 2008-08-13 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить поновити його на посаді головного спеціаліста відділу погоджень у сфері господарської діяльності Державного управління охорони навколишнього середовища в Житомирській області та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток на час вимушеного прогулу з 15 травня 2008 року до дня поновлення на посаді. В обґрунтування позову зазначає, що 15.05.2008 року звернувся до відповідача з заявою про надання невикористаної частини основної щорічної відпустки тривалістю 15 календарних днів з 16 травня 2008 року з наступним звільненням з роботи, однак отримав відмову. Вказує, що вказана обставина стала причиною його хвороби у зв'язку з чим з 16.05.2008 року перебував на стаціонарному лікуванні. В подальшому, 02.06.2008 року, подав до відповідача заяву про відкликання попередньої заяви про надання відпустки з подальшим звільненням. При цьому зазначає, що 04.06.2008 року був ознайомлений з наказом №35-к від 15.05.2008 р., яким його було звільнено з вказаної вище посади. Вважає звільнення незаконним, проведеним з грубим порушенням Конституції та трудового законодавства України, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що оскільки [PERSON] подав заяву про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням з пропуском двотижневого строку на її подачу, тому вважає, що намірів у позивача продовжувати працювати не було. Разом з тим, у своїх письмових запереченнях представник відповідача просить визнати наказ про звільнення позивача таким, що виданий з порушенням трудового законодавства, вважати днем звільнення позивача останній день його відпустки з урахуванням часу непрацездатності. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 08.06.2007 року працював у відповідача на посаді провідного спеціаліста відділу державної екологічної експертизи та моніторингу(а.с.3). 15 травня 2008 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання йому відпустки з 16 травня 2008 року, з наступним звільненням(а.с.6). Однак, згідно наказу від 15.05.2008 року №35-К, відповідач звільнив [PERSON] з посади головного спеціаліста відділу погоджень у сфері господарської діяльності державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області за власним бажанням по ст.38 Кодексу законів про працю України з 15.05.2008 року (а.с.4). Суд вважає зазначений наказ відповідача незаконним виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Отже, як видно із змісту зазначеної норми, власник не вправі звільнити працівника до закінчення двотижневого строку після подачі працівником заяви про звільнення, якщо працівник про це не просить. Крім того, статтею 3 Закону України "Про відпустки" передбачено право працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) отримати невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право [PERSON] на отримання відпустки з подальшим звільненням з роботи, яке передбачено вищевказаними нормами. Доводи представника відповідача щодо пропуску позивачем двотижневого строку на відкликання заяви про звільнення в даному випадку правового значення не має, оскільки відповідачем при звільненні [PERSON] порушено двотижневий строк встановлений ч. 1 ст. 38 КЗпП України. За таких обставин суд вважає, що наказ начальника державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області прийнятий з порушенням вимог трудового законодавства та законодавства про відпустки, а тому позивача слід поновити на посаді та стягнути на його користь середній заробіток за період вимушеного прогулу, що становить 4102,68 грн. Рішення про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Результат розгляду: granted