Рішення адміністративного суду від 2008-04-01 00:00:00+03

Київський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області звернувся з адміністративним позовом про примусове видворення громадянки Узбекистану [PERSON], [INFO], за межі України. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що[PERSON]., будучи громадянкою Узбекистану, прибула в Україну 11.02.2006 року через КПП „Тополі” з метою працевлаштування, але офіційно до теперішнього часу так і не працює. Мешкала[PERSON]. за адресою:[ADDRESS], потім стала мешкати за адресою:[ADDRESS]. За весь час перебування в Україні[PERSON]. в органи внутрішніх справ з приводу реєстрації не зверталась, періодично виїзджала потягом з України через КПП „Козача Лопань” та знову поверталася, продовжуючи строк перебування на території України, близьких родичів серед громадян України, свого житла, постійної роботи не мала, в зв'язку з чим 8.06.2007 року відносно неї було прийняте рішення щодо скорочення строку перебування на території України, і до 15.06.2007 року вона повинна була виїхати за межі України, але вона так цього і не зробила. Відносно [PERSON] прийняте рішення про видворення за межі України, однак вона ухиляється від виїзду. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що не може виїхати за межі України в зв'язку з відсутністю коштів на квиток. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обгрунтованими, виходячи з наступного. Громадянка Узбекистану[PERSON]. прибула в Україну 11.02.2006 року через КПП „Тополі” з метою працевлаштування, але офіційно до теперішнього часу так і не працює. Мешкала[PERSON]. за адресою:[ADDRESS], потім стала мешкати за адресою:[ADDRESS]. За весь час перебування в Україні[PERSON]. в органи внутрішніх справ з приводу реєстрації не зверталась, а лише періодично виїзджала на потязі з України через КПП „Козача Лопань” та знову поверталася, тим самим продовжувала собі строк перебування на території України, близьких родичів серед громадян України, свого житла, постійної роботи не мала, в зв'язку з чим 8.06.2007 року відносно неї було прийняте рішення щодо скорочення строку перебування на території України, і до 15.06.2007 року вона повинна була виїхати за межі України, але вона так цього і не зробила, в зв'язку з відсутністю коштів на квиток. Таким чином, судом встановлено, що відповідач мешкала в Україні без реєстрації. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” № 3929-ХІІ від 04.02.1994р., з послідуючими змінами та доповненнями, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в Україні. Вони зобов'язані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, зареєструвати свої паспортні документи і виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування. В порушення зазначеної норми Закону громадянка Узбекистану[PERSON]., продовжувала мешкати в Україні в м. Харкові, і таким чином перебувала на території України нелегально, і на підставі цього 23.07.2007 року відносно неї ВГІРФО Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Х/о було прийняте рішення про її видворення за межі України, тобто відповідач повинна була покинути територію України до 04.08.2007 року. Судом достовірно встановлено, що громадянка Узбекистану[PERSON]. ухилилася від виїзду з України, що є грубим порушенням Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”. Згідно ч.5 ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” №3929-ХІІ від 04.02.1994 р., з послідуючими змінами та доповненнями, орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обгрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду. З питань отримання статусу біженця[PERSON]. до відділу національностей та міграції Харківської обласної державної адміністрації не зверталася, не працює, з питання оформлення реєстрації до ОВС вона також не зверталась. Враховуючи викладене, громадянка Узбекистану[PERSON]. підлягає видворенню за межі України в примусовому порядку. Таким чином, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted