Рішення адміністративного суду від 2009-09-21 00:00:00+03

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі проведено позапланову виїзну перевірку Підприємства зі 100% іноземними інвестиціями «БІЛЛА-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Посмарт дисплей`за період з 01.01.2007 по 30.09.2008р., за результатами якої складений акт перевірки від 06.02.2009р. № 624 /2305/25288083. На підставі вказаного акту, податковим органом прийняті податкові повідомлення -рішення № 0000652305/0/5945 від 18.02.2009р., згідно з яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 3 475 245,59 грн., в тому числі: 1 770 190,75 грн. за основним платежем та 1 705 054,84 грн. штрафних (фінансових) санкцій та № 0000662305/0/5946 від 18.02.2009р., згідно з яким позивачу визначено податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 2 124 222,9 грн., в тому числі: 1 416148,6 грн. за основним платежем та 708 074,3 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Як вбачається з акту перевірки, підставою для визначення податкових зобов`язань слугував висновок податкового органу про завищення податкового кредиту з ПДВ в загальній сумі 1 416 148,60 грн. (в тому числі: червень 2007 року 298 381,80 грн., лютий 2008 року 155 617,60 грн., березень 2008 року 962 449,20 грн.) та завищення скоригованих валових витрат в сумі 7 080 763,00 грн., в тому числі: 01.01.2007-31.12.2007- 1 491 909,00 грн. (2 квартал 2007 року) , 01.01.2009-30.09.2008- 5 588 854,00 грн. (1 квартал 2008 року). Такий висновок податкового органу зводиться до «фіктивності`господарської операції з ТОВ «Посмарт Дисплей», яке, як вказує податковий орган, має ознаки фіктивного підприємства. Суд погоджується з висновком податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, вважає доводи податкового органу доведеними, а податкові повідомлення-рішення правомірними, виходячи з наступного. Як встановлено перевіркою та вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовником) та ТОВ «Посмарт Дисплей»(виконавцем) 07.06.07р. укладено договір про надання послуг №73, відповідно до якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався надати послуги з юридичного супроводу і представництва інтересів замовника в процесі отримання в оренду земельної ділянки площею не менше 7'000 кв. м для будівництва та експлуатації супермаркету замовника за адресою: м. Черкаси, ріг вулиць Героїв Сталінграду та Гагаріна і отримання дозволу на будівництво на ім`я замовника . За умовами п.4.2. Договору, загальна вартість послуг з врахуванням компенсації можливих витрат становить 7 133 453,00 грн., що еквівалентно 1 050 000 євро. Про виконання договору сторони склали акти виконаних робіт № 1, № 2 від 14.12.07р, № 4 від 03.03.08р., згідно з якими замовник надав послуги з юридичного супроводу і представництва інтересів замовника , а саме: підготував та отримав листа виконавчого комітету Черкаської міської ради до інституту «Діпромісто», скоординував працю проектувальників та отримав висновок інституту «Діпромісто`про можливість розташування супермаркету, подав звернення в Черкаську міську раду та скоординував розгляд та отримання висновків відповідних служб про погодження місця розташування супермаркету, підготував проект рішення та скоординував його узгодження, отримав рішення сесії Черкаської міської ради від 13.12.07р. про погодження місця розташування супермаркету на надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки; скоординував розробку проекту відведення земельної ділянки, отримання відповідних погоджень та висновків, тощо. Наявний в матеріалах справи акт виконаних робіт № 3 від 18.02.08р. на суму 778 088 грн. не підписаний сторонами, а тому не може бути належним доказом у справі. Перевіркою встановлено (стор.6 акту), що за послуги позивач здійснив оплату шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Посмарт Дисплей`на загальну суму 8 496 891,60 грн., що вказана у актах робіт № 1,2 від 14.12.07р, № 3 від 18.02.08р. , № 4 від 03.03.08р. Вказані операції відображені позивачем у реєстрах отриманих податкових накладних, а суми податку на додану вартість віднесені до складу податкового кредиту у відповідних періодах на загальну суму 1 416 148,60 грн. Разом з тим, зібраними у справі доказами підтверджено, що ТОВ «Посмарт Дисплей`послуги фактично не надавались. Так, згідно наявного в матеріалах справи протоколу допиту свідка від 17.01.2009р., старшим слідчим СВ ПМ ДПІ у Дарницькому районі було допитано у якості свідка по кримінальній справі №52-22999 [PERSON] , яка пояснила, що усі послуги, зазначені у актах виконаних робіт, складених між позивачем та ТОВ «Посмарт Дисплей`виконувались нею особисто, за дорученням позивача; вона особисто надавала звернення до Черкаської міської ради, отримувала висновки, довідки та листи, вказані у актах, домовлялась з проектувальниками про виконання робіт з питань відведення земельної ділянки для позивача; ніхто, окрім неї вказані послуги не надавав та з позивачем з цих питань не спілкувався. За вказані послуги їй запропонували винагороду 10 тис. дол. США. Як вбачається з протоколу, для ознайомлення [PERSON] були надані вищевказані акти виконаних робіт, на яких вона власноруч зазначила, що роботи, вказані у актах виконувались нею особисто, а не ТОВ «Посмарт Дисплей». В матеріалах справи наявне доручення позивача № 88 від 19.02.07р., видане [PERSON] на право представництва інтересів ПІІ «БІЛЛА-Україна`для отримання необхідних погоджень в державних установах, проектних та фінансових організаціях з метою відведення земельної ділянки та проведення підготовчих робіт для будівництва торгівельного супермаркету «Білла`у м. Черкаси, за адресою [ADDRESS] . Окрім того, як свідчать обставини справи, в рамках вищезгаданої кримінальної справи, на виконання постанови слідчого про призначення судово-економічної експертизи від 18.03.09р., Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок № 2470 від 31.03.09р. (долучений на запит до матеріалів справи). Як вбачається з даного висновку, із врахуванням зібраних по кримінальній справі доказів на підтвердження факту надання послуг для ПІІ «БІЛЛА-Україна`громадянкою [PERSON] та запрошеним нею юристом Карпенко В .І., а не ТОВ «Посмарт Дисплей», експертом зроблений висновок про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ в загальній сумі 1 416 148,60 грн , про яке зазначено у акті перевірки податкового органу від 06.02.2009 № 624 /2305/25288083. В основу експертного висновку покладені також: протокол допиту свідка від 18.12.2008р. -завідувачки відділення комунальної гігієни Черкаської міської санітарно - епідеміологічної служби Єгольнікової Н .І. , яка пояснила, що за дорученням ПІІ «Білла - Україна»№88 від 19.02.2007р до відділення комунальної гігієни Черкаської міської санітарно - епідеміологічної служби для отримання висновку про погодження відведення земельної ділянки звернулась [PERSON] . За підготовку даного висновку, згідно виписки по рахунку Черкаської СЕС, за дорученням ПІІ «Білла - Україна`від 19.02.2007р. [PERSON] перераховано грошові кошти в сумі 240 гри. (банківська виписка за 13.09.2007р.). Згідно протоколу допиту від 19.12.2008р., директор ТОВ «Черкаський міський земельно - кадастровий центр`Веклич В.В. пояснив, що координацію отримання погоджень та висновків здійснювало «ТОВ «Черкаський міський земельно - кадастровий центр». Згідно протоколу допиту від 19.12.2008р. начальника Черкаської обласної служби охорони культурної спадщини [PERSON] , всі необхідні документи для отримання висновку надавала [PERSON] ; для отримання висновків та листа до Черкаського міського земельно-кадастрового центру, згідно договору № 174 по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 17.12.07р. для ПІІ «Білла - Україна`звертався [PERSON] . Згідно протоколу допиту свідка від 19.12.2008р., [PERSON] пояснив, що всі дії, які були пов`язані зі збором необхідних документів для оформлення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] він виконував по проханню [PERSON] , яка представляла інтереси ПІІ «Білла - Україна». Крім того, [PERSON] зверталась із письмовою заявою до Археологічної інспекції управління культури Черкаської облдержадміністрації (вх.№2256/А від 29.08.2007р.) з проханням погодження земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Згідно акту про обстеження земельної ділянки (траси) від 30.08.2007р., складеного ст. науковим співробітником Археологічної інспекції [PERSON] , обстеження зазначеної ділянки проводилось в присутності представника ПІІ «Білла-Україна`Козько О .І . На запит суду, до матеріалів справи долучені висновок № 17 від 28.02.09р. відділу криміналістичних досліджень науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при Управлінні МВС України, відповідно до якого підписи від імені директора ТОВ «Посмарт Дисплей`Васильчук І.П. на вищевказаних договорі № 73 про надання послуг від 07.06.07р., його додатку №1, актах виконаних робіт, податкових накладних № 4 від 03.03.08р., № 126, №139 від 12.06.07р., № 3 від 18.02.08р. виконані від імені ТОВ «Посмарт Дисплей`не громадянкою [PERSON] , та не громадянином [PERSON] , а іншою особою. Слід зазначити, за даними реєстраційної картки ТОВ «Посмарт Дисплей», наданими на запит відповідача від 29.12.08р. ДПІ у Святошинському районі м.Києва, кількість працюючих у ТОВ «Посмарт Дисплей» на момент виникнення правовідносин з позивачем становить 1 особа. В ході розслідування кримінальної справи встановлено, що згідно протоколу № 2 від 17.10.06р. загальними зборами засновників ТОВ «Посмарт Дисплей» 100% статутного фонду передано [PERSON] і назначено її на посаду директора підприємства; згідно протоколу № 3 від 13.07.07. була затверджена нова редакція статуту ТОВ «Посмарт Дисплей», [PERSON] виведено із складу засновників та передано її частку в розмірі 100% статутного капіталу на користь [PERSON] Згідно протоколу допиту свідка від 20.02.09р. громадянки Республіки Білорусь [PERSON] , остання пояснила, що за винагороду погодилась оформити на себе підприємство, підприємницькою діяльністю не займалась , рішення про введення у склад засновників [PERSON] не приймала, на зборах засновників участі не приймала, так як перебувала на території Республіки Білорусь; про ТОВ «Посмарт Дисплей`їй не відомо; жодних документів, що засвідчували факт здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Посмарт Дисплей», зокрема договір №73 про надання послуг від 07.06.2007, податкових накладних та актів виконаних робіт (наданих послуг) не підписувала. Згідно протоколу допиту свідка від 20.02.09р. громадянина Республіки Білорусь [PERSON] , останній пояснив, що з [PERSON] не знайомий, рішення про введення його у склад засновників ТОВ «Посмарт Дисплей`не приймав, на зборах засновників участі не приймав, про господарські відносини з ПІІ «Білла - Україна`йому не відомо; надані для огляду документи, що свідчать про фінансово-господарські відносини ТОВ «Посмарт Дисплей`з ПІІ «Білла - Україна»(договір, акти виконаних робі, податкові накладні) не підписував. Як свідчать обставини справи, пояснення свідків громадян Республіки Білорусь [PERSON] та [PERSON] були відібрані за дорученням про виконання процесуальних дій у м. Бресті, наданим компетентним органам Республіки Білорусь посадовими особами податкової міліції з дотриманням вимог Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах», країнами-учасницями якої є Україна та Республіка Білорусь . За таких обставин, доводи позивача про те, що протоколи допиту вказаних свідків були отримані у неналежний спосіб не заслуговують на увагу. Вказані протоколи допитів та доручення були витребувані судом та долучені до матеріалів справи. Наведені обставини та досліджені документальні докази , суд вважає достатніми для висновку про те, що господарська операція з ТОВ «Посмарт Дисплей» мала фіктивний характер, а договір укладений позивачем з ТОВ «Посмарт Дисплей» не спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним. В спірному випадку, фактично мало місце правовідношення представництва, в якому одна сторона -представник (громадянка [PERSON] ) за дорученням та від імені другої сторони довірителя (позивача) уповноважена була на від імені позивача на збір і отримання необхідних для нього документів від уповноважених органів. Відповідно до положень підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(у редакції Закону України від 30.11.2006 р. N 398-V), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Таким чином, за змістом наведених норм Закону, до складу податкового кредиту можуть бути віднесені тільки ті суми податку на додану вартість, які сплачені в звґязку з придбанням товарів, послуг чи основних фондів, призначених для використання в межах господарської діяльності платника податку. Підстави для включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат передбачені пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», згідно якого валові витрати виробництва та обігу (далі -валові витрати) -сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та валові витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг). За встановлення судом факту не придбання послуги у ТОВ «Посмарт Дисплей», сама по собі наявність у позивача податкових накладних, виданих невстановленими особами, не є безумовною підставою для віднесення зазначених у ній сум до податкового кредиту. Доводи позивача про те, що право на податковий кредит може припинитись тільки у разі визнання судом недійним договору не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Угоди (господарські операції), які мають ознаки фіктивних та в результаті яких створюється можливість відшкодування ПДВ з бюджету та заниження податкових зобов`язань, завідомо суперечать інтересам держави і суспільства ( ст.207 ГК України) та є такими, що порушують публічний порядок (ст.229 ЦК України). За змістом ч.1 ст.228 ЦК України, правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким , що порушує публічний порядок , а тому згідно ч.2 цієї статті є нікчемним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тим, що повґязані з його недійсністю. За наведених правових норм, первинні бухгалтерські документи, оформлені за цим договором не можуть вважатися підставою для бухгалтерського та податкового обліку господарських операцій, адже за вимогами ст. 9. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні`від 16.07.1999 року N 996-XIV, такі первинні документи мають фіксувати факт здійснення господарської операції. Окрім того, серед вимог та обов`язкових реквізитів, які визначає вказана норма є особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. В спірному випадку, як свідчать зібрані у справі документальні докази, господарської операції з придбання послуг у ТОВ «Посмарт Дисплей» не було, документи оформлялись невстановленими особами , а послуги фактично надавались за дорученням позивача іншою, встановленою особою. Відповідно до п.п.5.3.9. п.5.3. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Доводи позивача про те, що витрати на придбання послуг не відносились позивачем до складу валових, а акумульовані на рахунок 15 «Незавершене капітальне будівництво», як витрати на придбання основних фордів з посиланням на те, що юридичні послуги збільшують вартість основних фондів не заслуговують на увагу та спростовуються як матеріалами позапланової перевірки, результати якої відображені у акті від 06.02.09р. , так і матеріалами планової перевірки, проведеної податковим органом з 23.12.08р. по 06.02.09р., результати якої відображені у акті перевірки від 19.02.09р. за період з 01.01.07 р. по 30.09.08р. Як вбачається з вказаних актів, сума завищення валових витрат визначалась на підставі первинних документів, згідно даних податкових декларацій з ПДВ, декларацій з податку на прибуток щодо обсягу придбаних товарів (робіт, послуг), рядок 04.1. якої (обсяг придбання товарів (робіт, послуг) містить суми по взаємовідносинах з ТОВ «Посмарт Дисплей»; реєстрів придбання товарів (робіт, послуг) з ПДВ за перевіряємий період , поданих платником в електронному вигляді . Зведені дані щодо задекларованих в декларації з податку на прибуток та встановлених у ході перевірки сум валових витрат наведені податковим органом в актах перевірки. В зв`язку з цим, безпідставними є посилання позивача на те, що податкове зобов`язання з податку на прибуток визначене податковим органом за непрямими методами. Відомість руху коштів по рахунку № 15 «Незавершене капітальне будівництво`по об`єкту «Будівля супермакету № 151», надана позивачем в обґрунтування його доводів, не може бути належним доказом у справі, так як складена станом на 14.09.09р. За наведених обставин, суд дійшов висновку про правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень, в зв`язку з чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Результат розгляду: denied