Рішення адміністративного суду від 2009-07-24 00:00:00+03

05.02.2009 року ВАТ «Київспецтранс`подало до Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2008 рік по формі 10-ПІ (поштова-річна), затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року № 42. Відповідач у Звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2008 рік вказав, що середньооблікова чисельність працівників облікового складу підприємства у 2008 році становила 563 особи, відповідно до 4-х відсоткового нормативу відповідач повинен був працевлаштувати 23 інваліди, а працевлаштував - 22. Спірні правовідносини регулюються Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ із змінами та доповненнями (далі Закон № 875), Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. № 70 та Положенням про Фонд України соціальної захисту інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 р. № 1434. Відповідно до положень частини 2 статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, для підприємств (об`єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування \\~інвалідів \\~у \\~розмірі \\~чотирьох \\~відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік у кількості одного робочого місця. Згідно статті 18 \\~Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач протягом 2008 року звертався до Подільського районного центру зайнятості міста Києва та повідомляв про наявність вакансій робочих місць для інвалідів, що підтверджується Звітами про наявність вакансій станом на 10.01.2008 року, станом на 01.03.2008 року, копії яких наявні в матеріалах справи. Судом встановлено, що центром зайнятості інваліди для працевлаштування на підприємство відповідача не направлялись, так само як і не було безпосереднього звернення інвалідів до відповідача для працевлаштування. Фактів відмови підприємства в працевлаштуванні інвалідів, центром зайнятості не зафіксовано. Викладене свідчить про виконання відповідачем вимог щодо створення робочих місць відповідно до нормативів встановлених статтею 19 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів`та належне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на його \\~підприємстві та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування. Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності \\~в діях суб`єкта господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення. Судом встановлено, що відповідачем були виконані вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні`щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів. Доказів того, що підприємство не створило робочі місця для інвалідів, відмовило інвалідам у прийнятті на роботу, не надавало державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів, позивачем не надано, а тому у суду немає підстав для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій. Згідно Рекомендацій Президії Вищого адміністративного суду України «Про деякі питання практики застосування адміністративними судами законодавства про забезпечення права інвалідів на працевлаштування»№ 07.2-10/2 від 14.04.2008 року, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських \\~\\~санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій. При цьому слід враховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками. \\~Якщо при розгляді справи буде встановлено, що роботодавець вжив усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, то адміністративним судам потрібно визнавати незаконним застосування адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць і відмовити у задоволенні позову. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем вжито всіх передбачених законодавством заходів по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів та недопущення господарського правопорушення. Таким чином, оцінивши за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов не підлягає задоволенню. Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~

Результат розгляду: denied