Рішення адміністративного суду від 2008-05-13 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся із позовом до управління праці та соціальної політики Борщівської райдержадміністрації про визнання дій щодо виплати щорічної допомоги як учаснику війни за 2005-2007 роки у розмірі меншому, ніж визначено ст.14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” неправомірними, про зобов”язання провести перерахунок разової грошової допомоги, як учаснику війни та стягнути на його користь недоплачені суми грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком у розмірі 3148 грн., посилаючись на те, що рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп\2007 визнано неконституційними ст.ст.29,71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, якими встановлювались обмеження виплат вказаної допомоги певними сумами і вважає, що зазначені окремі законодавчі положення були недійсними з моменту видання законів про державний бюджет на 2005,2006 роки, а тому не підлягали виконанню відповідачем. Ухвалою суду від 31 березня 2008 року залучено до участі у справі співвідповідачів Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України, Головне управління праці та соціальної політики управління Тернопільської обласної державної адміністрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просить задовольнити у повному об”ємі. Позивач також просить поновити йому пропущений строк звернення із адміністративним позовом, оскільки йому не було відомо, що строки звернення за поновленням порушених прав зменшено. Представник відповідача управління праці та соціальної політики Борщівської райдержадміністрації Врубель Г.Б. у судовому засіданні вимог позивача не визнала та суду пояснила, що ними у поточному році виконано всі зобов”язання по Постанові Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 року „Про забезпечення щорічної виплати грошової допомоги, передбаченої ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” із врахуванням вимог ЗУ „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, а саме, в 2005 та 2006 роках по 50 грн., в 2007 році 55 грн. Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року вважають безпідставними, оскільки після прийняття вказаного рішення Верховна Рада не внесла змін в бюджет на 2007 рік і управлінням додаткові кошти на виплату усього розміру допомоги згідно кошторису не були отримані. Представники співідповідачів Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, у судове засідання не з”явилися, за виключенням Міністерства фінансів України та Головного управління праці та соціального захисту населення Тернопільської ОДА, які подали суду свої письмові заперечення і заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові заперечення та матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно посвідчення серії [NUMBER] від 29 квітня 2003 року виданим Управлінням внутрішніх справ Тернопільської області (а.с.5) позивач [PERSON] є учасником війни і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Відповідно до ст.14 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Згідно ст.17 ч.1 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” фінансування здійснюється за рахунок державного бюджету. Статтею 17-1 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 зазначеного Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв”язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 18 лютого 2004 року „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” Міністерство Фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, шляхом подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення. Пунктом 18 ст.77 Закону України „Про Держдавний бюджет України на 2006 рік” та п.13 ст.71 Закону України „Про Держдавний бюджет України на 2007 рік” дія ч.5 ст.14 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на 2006-2007 роки була зупинена і встановлений до виплати фіксований розмір щорічної разової допомоги у відповідні роки. Відповідно до ст.34 Закону України „Про Держдавний бюджет України на 2005 рік”, ст.30 Закону України „Про Держдавний бюджет України на 2006 рік”, ст.29 Закону України „Про Держдавний бюджет України на 2007 рік” учасникам війни у 2005-2006 роках виплата щорічної разової грошової допомоги здійснювалась у розмірі 50 грн., а у 2007 році у розмірі 55 грн. З довідки управління праці та соціального захисту населення Борщівської райдержадміністрації про виплату разової допомоги до 5 травня № 00\01-3 від 17 січня 2008 року (а.с.6) вбачається, що позивачеві [PERSON] у 2005 році, як учаснику війни, виплачено разову грошову допомогу в розмірі 50 грн., у 2006 році - 50 грн. і у 2007 році - 55 грн. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп\2007 положення ст.29, п.13 ст.71 Закону України „Про Держдавний бюджет України на 2007 рік”, якими обмежено щорічну допомогу учасникам війни, визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. У п.5 вказаного рішення суду також закріплено принцип преюдиціальності даного рішення для судів загальної юрисдикції при вирішенні ними позовів у зв”язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статтей законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ст.28 Закону України „Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” розмір мінімальної пенсії за віком визначений як розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в свою чергу встановлений законами про державний бюджет на відповідний рік із змінами та доповненнями і відповідно до цих законодавчих актів прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в 2005 році становив 332 грн., станом на 5 травня 2006 року - 359 грн., станом на 5 травня 2007 року - 406 грн. Отже, разова щорічна допомога до 5 травня учасникам війни повинна відповідно у 2005 році становити 996 грн. (332х3), у 2006 році - 1077 грн. (359х3), у 2007 році - 1218 грн. (406х3). Як вбачається з наведеного, встановлену ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічну разову грошову допомогу позивачу [PERSON] до 5 травня 2005 року недоплачено в розмірі 946 грн. (996-50), до 5 травня 2006 року у розмірі 1027 грн. (1077-50), до 5 травня 2007 року 1163 грн. (1218-55 грн.) За таких умов, враховуючи положення ст.22 Конституції України, яка вказує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги є обгрунтованими. Одночасно, суд вважає безпідставним посилання позивача на розмір мінімального прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність, за 2007 рік - 410 грн., який встановлений з 1 жовтня по 31 грудня 2007 року, і вважає за необхідне взяти до розрахунку прожитковий мінімум у розмірі 406 грн., що встановлений з 1 квітня по 30 вересня 2007 року, на час виплати разової допомоги до 5 травня, а тому ввжає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши за 2007 рік не 1175 грн., як просить позивач, а 1163 грн. При цьому суд вважає поважною причиною пропуску позивачем річного строку для звернення із адміністративним позовом. Так як правовідносини між позивачем та відповідачем мали місце у 2005 році, в період дії Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, згідно ст.71 якого був встановлений трьохрічний строк для захисту прав особи. Частиною 2 ст.99 КАС України, який набрав чинності з 01.09.2005 року, встановлено річний строк для звернення до суду за захистом прав свобод та інтересів, що звужує право позивача на захист його порушених прав, а тому строк звернення позивача до суду із адміністративним позовом підлягає поновленню. Таким чином, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача з боку відповідачів - Міністерства фінансів України, Державного казначейства України та Міністерства праці та соціальної політики України, які підлягають захисту шляхом зобов”язання Міністерства фінансів України та Державного казначейства України виділити Міністерству праці та соціальної політики України кошти для перерахування Головному управлінню праці та соціального захисту Тернопільської ОДА та управлінню праці та соціального захисту Борщівської РДА на виплату позивачу разової грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту” за 2005-2007 роки у сумі 3139 грн. На підставі наведеного, ст.ст.12-17,17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, їх соціального захисту” від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ, ст.28 Закону України „Про загальнообов”язкове пенсіцйне страхування”, ст.34 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”, ст.ст.30,77п.18 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік”, ст.ст.29,71п.13 Закону України „Про держапвний бюджет на 2007 рік”, постанови Кабінету Міністрів України „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбапченої Законом Уукраїни „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 18 лютого 2004 року №177, Рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп\2007, ст.ст.1,3,8,21,22,46,48,64,95 Конституції України, ст.71 ЦК України в редакції 1963 року,

Результат розгляду: partial