Рішення адміністративного суду від 2008-09-23 00:00:00+03

25.03.04 р. 3-я особа - ВАТ «Готельний комплекс «Русь»(Товариство) провела загальні збори акціонерів, на яких генеральним директором Товариства обрано [PERSON] (протокол загальних зборів акціонерів №7). 12.08.04 р. генеральний директор Товариства звільнилась за власним бажанням, призначивши на підставі повноважень, наданих п. 12.3.13 статуту Товариства в.о. генерального директора Мазепу Г.Ю. Згідно наказу від 12.08.04 р. вона призначена в.о. генерального директора Товариства до проведення чергових загальних зборів акціонерів Товариства. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідні зміни щодо керівника Товариства. За період з 12.08.04 р. по 24.11.06 р. загальні збори акціонерів скликалися чотири рази, однак жодного разу не відбулися. В подальшому в.о. генерального директора Товариства Мазепою Г.Ю. згідно п. 12.3.13 статуту Товариства виконання обов'язків генерального директора покладено на [PERSON]. За наказом від 24.12.06 р. вона розпочала виконання обов'язків. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідні зміни щодо керівника Товариства. Як стало відомо позивачці [PERSON] 04.07.08 р. державним реєстратором Печерської РДА у м. Києві Телегей С.В. вчинено дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру, згідно яких до реєстру внесено інформацію про зміну керівника Товариства, а саме: в якості керівника Товариства вказано Заболотного Віктора Івановича. Реєстраційна дія вчинена на підставі протоколу засідання Ради Товариства від 24.03.08 р., підписаного п'ятьма членами Ради Товариства. На засіданні Ради вирішене питання про укладення з генеральним директором Товариства Заболотним Віктором Івановичем контракту строком на три роки. Крім цього, 04.07.08 р. Печерською РДА у м. Києві видано нове свідоцтво про державну реєстрацію Товариства серії А01 №263578. Позивач -[PERSON] -вважає зазначені дії державного реєстратора незаконними та просить скасувати державну реєстрацію проведених реєстраційних дій з таких підстав. Згідно статуту ВАТ «ГК «Русь», затвердженого загальними зборами акціонерів від 23.12.02 р. з урахуванням змін і доповнень згідно рішення загальних зборів від 25.03.04 р. виконавчий орган товариства є одноособовим -генеральний директор, який обирається загальними зборами акціонерів терміном на три роки, тоді як Рада Товариства таких повноважень не має (п.12.3.1, 12.3.3 статуту). Таким чином, реєстраційні дії щодо внесення змін до інформації про керівника товариства здійснена на підставі неналежних документів, а також за зверненням не уповноваженої особи, що є порушенням вимог ст.ст. 9, 11, 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». В свою чергу, позивач -[PERSON] -просить суд визнати протиправними дії державного реєстратора Печерської РДА у м. Києві від 01.12.06 р. по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про [PERSON] як керівника ВАТ «Готельний комплекс «Русь»з таких підстав. Згідно статуту Товариства станом на 01.12.06 р. п. 12.2.5 передбачені повноваження такого органу Товариства як Рада. Одним з повноважень Ради є призначення та відкликання генерального директора Товариства. Таким чином, на думку позивача, лише Рада Товариства була уповноважена призначати генерального директора Товариства у період між проведенням загальних зборів Товариства, тоді як державна реєстрація змін до Єдиного державного реєстру 01.12.06 р. відбулася на підставі наказу в.о.генерального директора, що є незаконним. Таким чином, реєстраційна дія вчинена за заявою не уповноваженої особи на підставі неналежних документів, відбулося фактичне усунення акціонерів Товариства від управління Товариством, зокрема, від призначення генерального директора Товариства. Своє право на звернення до суду в даному випадку позивачка обґрунтовує тим, що вона є акціонером Товариства та членом Ради Товариства. Відповідачі -Печерська районна у м. Києві адміністрація та державний реєстратор Телегей С.В. - проти задоволення позовних вимог заперечили з таких підстав. Відповідач вважає, що предметом позову [PERSON] є захист інтересів юридичної особи -ВАТ «ГК «Русь»від порушень з боку державного реєстратора, тоді як її права не порушені. Відповідач стверджує, що [PERSON] звернулася до суду за відсутності відповідних повноважень юридичної особи -ВАТ «ГК «Русь», тому її позовні вимоги не можуть бути розглянуті. Також відповідач стверджує, що обставини справи свідчать про наявність корпоративного конфлікту між [PERSON] як особою, що виконувала обов'язки генерального директора Товариства, та акціонерами -членами наглядової Ради Товариства. Так як в даному випадку наявний корпоративний конфлікт, то спір підвідомчій господарським судам згідно ч. 5 ст. 16 ГПК України. Зазначене є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України. Щодо правомірності оскаржуваних дій по суті відповідач зазначив наступне. Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»передбачені підстави для вчинення державним реєстратором реєстраційних дій, а також підстави для залишення поданих документів без розгляду. Заболотний В.І. при зверненні до державного реєстратора дотримав передбачені законодавством вимоги, тому підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії не було, а саме: державному реєстратору подано реєстраційну картку про внесення змін до відомостей по юридичну особу щодо зміни керівника ВАТ «ГК «Русь», свій паспорт і протокол засідання наглядової ради ВАТ «ГК «Русь»від 24.03.08 р., яким оформлено рішення про обрання його генеральним директором Товариства. Таким чином, державним реєстратор не мав підстави для відмови у вчиненні реєстраційної дії на підставі поданих документів. На підставі вимог ст. 9 Закону державним реєстратором здійснені також реєстраційні дії з видачі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи у зв'язку з його втратою. Щодо позовних вимог [PERSON] державний реєстратор вважає їх необґрунтованими з таких підстав. Державний реєстратор не мав підстав залишити поданий пакет документів щодо внесення інформації про [PERSON] як керівника Товариства без розгляду, оскільки було подано всі необхідні документи, що вимагаються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Також відповідач зазначає, що згідно ст. 8 Закону відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Крім того, відповідач вважає, що предметом позовних вимог [PERSON] є вимога щодо захисту її прав як акціонера Товариства від порушень з боку державного реєстратора. Обставини, якими [PERSON] намагається обґрунтовувати свої позовні вимоги, свідчать про наявність корпоративного спору між нею як акціонером та виконавчим органом ВАТ «ГК «Русь», тоді як корпоративні спори підвідомчі господарським судам згідно ч. 5 ст. 16 ГПК України, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 11 ч. 1 ст. 157 КАС України. 3-я особа -ВАТ «ГК «Русь»в особі в.о. генерального директора [PERSON] надала пояснення по суті позовних вимог, згідно яких просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. 3-я особа -ВАТ «ГК «Русь»в особі генерального директора Заболотного В.І. надала пояснення по суті позовних вимог, згідно яких просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та 3-ї особи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та задовольняє їх; щодо позовних вимог [PERSON], то в їх задоволенні суд відмовляє з наступних підстав. По-перше, з огляду на заперечення відповідачем підвідомчості позовних вимог адміністративному суду суд вважає за необхідне окремо зупинитися на зазначеному питанні. Суд вважає висновок відповідача про розгляд адміністративним судом по суті корпоративного спору таким, що не відповідає обставинам справи, тому не може бути прийнятий до уваги. Предметом позовних вимог по обох позовах є дії державного реєстратора як суб'єкта владних повноважень, а не корпоративний конфлікт між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), що має розглядатися в господарському суді згідно ст. 16 ГПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вчинені державним реєстратором реєстраційні дії з внесення до Єдиного державного реєстру інформацію про зміну керівників ВАТ «ГК «Русь»є діями суб'єкта владних повноважень. Також суд не може погодитися з висновком відповідача про те, що [PERSON] фактично оскаржує своє звільнення з посади в.о. генерального директора Товариства, тому спір в частині її вимог є трудовим. Відповідачем по позовних вимогах у трудових правовідносинах є працедавець, тобто, в даному випадку відповідачем по трудовому спору має бути ВАТ «ГК «Русь» як працедавець позивачки, тоді як нею оскаржуються реєстраційні дії державного реєстратора. Приймаючи рішення по суті спору, адміністративний суд в даному випадку оцінює відповідність законодавству саме дій державного реєстратора, а не ситуацію, що склалася навколо ВАТ «ГК «Русь»в цілому. Спори, що підпадають під поняття «корпоративний конфлікт»згідно ст. 16 ГПК України, є предметом розгляду господарського суду м. Києва, про що суду надані відповідні копії процесуальних документів (справи №№6/729, №38/100). За таких обставин заявлені позовні вимоги підвідомчі адміністративному суду, і суд не знаходить підстав для закриття провадження у справі. По-друге, щодо наявності права у позивачів звертатися з вимогами до суду суд вважає за необхідне зазначити наступне. Суд не може погодитися з твердженням відповідача, який вважає, що[PERSON] заявлено позовні вимоги фактично в інтересах ВАТ «ГК «Русь», тоді як вона не уповноважена на представництво інтересів Товариства. Позовні вимоги заявлені[PERSON] як фізичною особою, а не як посадовою особою ВАТ «ГК «Русь», тому безпосередньо вона є позивачем, а не представником юридичної особи. ВАТ «ГК «Русь»є самостійним учасником судового процесу і залучено до участі у справі в якості 3-ї особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору. Порушення її прав та охоронюваних законом інтересів діями державного реєстратора пояснюється тим, що позивачка, починаючи з 01.12.06 р. виконувала обов'язки генерального директора ВАТ «ГК «Русь», про що було зроблено відповідний запис у Єдиному державному реєстрі, представляла Товариство перед третіми особами, підписувала документи від імені Товариства, тому усунення її від виконання обов'язків з підстав, які вона вважає незаконними, може бути оскаржене нею в суді в загальному порядку. Крім того, протягом тривалого періоду правомірність виконання нею обов'язків генерального директора ніким не оспорювалася. Зазначені підстави, на думку суду, є достатніми для висновку про те, що [PERSON] є належним позивачем в розумінні ст. 1, 3 КАС України. Щодо заявлення позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне. [PERSON] заявила позовні вимоги як акціонер ВАТ «ГК «Русь», вважаючи порушеним своє право на участь в управлінні товариством, що порушене призначенням [PERSON] в.о. генерального директора Товариства. Питання права акціонера звертатися до суду за захистом порушених прав було предметом розгляду Конституційного Суду України, який у рішенні від 01.12.04 р. по справі №18-рп/2004 дійшов висновку, що акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самими акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства; порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі, третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожним простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом. В даному випадку матеріали справи дають підстави для висновку про те, що право [PERSON] як акціонера приймати участь в управлінні Товариством порушене не[PERSON] та/або державним реєстратором Печерської РДА у м. Києві, а безпосередньо Товариством, у якому протягом 2005-2008 рр. не скликаються загальні збори акціонерів у встановленому законодавством порядку для вирішення питань, віднесених до їх компетенції. Виконання обов'язків генерального директора [PERSON] та іншими особами можливе виключно тому, що уповноважений законодавством орган -загальні збори акціонерів Товариства -не виконує належним чином покладені на нього повноваження, а не тому, що [PERSON] та/або відповідач перешкоджають реалізації права [PERSON] як акціонера Товариства. Таким чином, [PERSON] не може бути належним позивачем за позовними вимогами про оскарження дій державного реєстратора в даному випадку, так як зазначеним суб'єктом владних повноважень її права як акціонера не може бути порушено. Здійснення реєстраційних дій щодо конкретної юридичної особи на порушення законодавства може бути підставою для звернення до суду безпосередньо юридичної особи (в даному випадку, ВАТ «ГК «Русь»), але не учасника юридичної особи. По-третє, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне. Матеріали справи свідчать про те, що державним реєстратором внесено зміни до державного реєстру на підставі документів, що не могли бути підставою для вчинення реєстраційних дій, та які подані особою, яка не мала і не має права вчиняти дії від імені ВАТ «ГК «Русь»будь-які дії, тобто, неуповноваженою особою. Ст.ст. 9 та 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»регулюється питання видачі нового свідоцтва у випадку його втрати та внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язані із змінами до установчих документів юридичної особи. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»у разі, якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами до установчих документів юридичної особи або не підлягає державній реєстрації, виконавчий орган юридичної особи або уповноважена ним особа зобов'язаний подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі. Таким чином, державний реєстратор має право приймати документи для реєстрації змін згідно ст. 19 Закону від виконавчого органу юридичної особи або уповноваженої ним особи. Згідно даних Єдиного державного реєстру станом на 04.07.08 р. керівником ВАТ «ГК «Русь»значилася [PERSON] згідно попередньо вчиненого запису від 01.12.06 р. Запис про неї зроблено як про особу, яку обрано (призначено) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами (ст. 17 Закону). Тобто, державний реєстратор має право приймати документи від особи, інформація про яку міститься у Єдиному державному реєстрі, або від уповноваженої нею особи. Державний реєстратор прийняв документи для здійснення реєстраційних дій від особи, яка не була зазначена в Єдиному державному реєстрі в якості керівника юридичної особи, а також не була ним уповноважена, тому суд має всі підстави для висновку про те, що державний реєстратор прийняв документи для вчинення реєстраційних дій від неуповноваженої особи. Також вивчення матеріалів справи свідчить про те, що реєстраційна дія про зміну інформації про керівника юридичної особи вчинена на підставі документу, який не міг бути підставою для вчинення реєстраційної дії. Державний реєстратор під час вчинення реєстраційних дій повинен враховувати не лише положення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», але й положення інших Законів України, що стосуються вчинюваних реєстраційних дій. В даному випадку мова йде про таку реєстраційну дію як внесення змін до Єдиного державного реєстру про зміну керівника юридичної особи. Тобто, державним реєстратором в обов'язковому порядку мають враховуватися вимоги законодавства стосовно порядку призначення (обрання) керівних органів юридичних осіб різних організаційно-правових форм. Без врахування цієї інформації державний реєстратор не має змоги зробити висновок, чи обґрунтованим є внесення інформації про зміну керівника. Законодавством України питання щодо органу, уповноваженого приймати рішення про обрання виконавчого органу акціонерного товариства, чітко визначене. Зокрема, згідно ч. 2 ст. 159 ЦК України до виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить питання обрання членів наглядової ради, а також утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства. Питання, віднесені законом до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, не можуть бути передані ними для вирішення іншим органам товариства. Також станом на 04.07.08 р. (дата вчинення реєстраційної дії) відповідні зміни були внесені до спеціального Закону України «Про господарські товариства». Згідно п. «г»ч. 5 ст. 41 цього Закону до компетенції загальних зборів належить утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства; повноваження, передбачене п. «г», належить до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не може бути передане іншим органам товариства. Тобто, єдиною підставою для зміни керівника виконавчого органу є рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «ГК «Русь», тоді як рішення будь-якого іншого органу товариства такою підставою бути не може. Так як виключність цього повноваження встановлена у законодавстві імперативно, то положеннями інших актів законодавства, в тому числі положеннями статуту товариства, виключна компетенція загальних зборів акціонерів змінена бути не може. У випадку наявності в статуті товариства положень, що суперечать зазначеній імперативній нормі законодавства, вони не підлягають застосуванню. Державному реєстратору для вчинення реєстраційних дій надано недостовірну інформацію особами, що заповнили і подали реєстраційну картку, що призвело до внесення до Єдиного державного реєстру запису, що не відповідає вимогам законодавства. За таких обставин суд вважає за необхідне визнати незаконними дії державного реєстратора по внесенню змін до інформації про зміну керівника ВАТ «ГК «Русь», незважаючи на те, що ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»не передбачає обов'язку державного реєстратора перевіряти документи на підтвердження правомірності вчинення реєстраційної дії. На підставі наведеного суд задовольняє позовні вимоги [PERSON], а в задоволенні позовних вимог [PERSON] задовольняє. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 160-163, 186 КАС України, ст. 11, 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»ст.159 ЦК України, суд, -

Результат розгляду: granted