Рішення адміністративного суду від 2008-04-07 00:00:00+03

26 лютого 2008 року [PERSON] звернулась із адміністративним позовом до Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області з позовними вимогами про: - визнання протиправною бездіяльності Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області щодо розгляду заяви про надання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Калинівської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області; - зобов'язання Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області розглянути заяву про надання [PERSON]у приватну власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Калинівської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Позов обґрунтований тим, що 02 липня 2007 року позивач звернувся до Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області із заявою про надання [PERSON]у приватну власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Калинівської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, однак на час подання адміністративного позову її заява не розглянута. Із посиланням на статтю 14 Конституції України, статті 116, 118, 121 Земельного кодексу України, статті 15, 20 Закону України «Про звернення громадян», просила позов задовольнити. Відповідач за викликом у судове засідання не з'явився, подавши відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень зазначив, що 05 липня 2007 року на адресу Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області надійшла заява від [PERSON] від 02.07.2007 р., за даними реєстраційної картки загального відділу апарату райдержадміністрації заява була залишена без руху тимчасово виконуючим обов'язки голови райдержадміністрації Зайцевим С.Г. з невідомих причин. В січні 2008 року призначено голову Жовтневої районної державної адміністрації, якому не було відомо про факт залишення без розгляду заяви до моменту отримання позовної заяви. Після цього заява заявника була розглянута негайно. Про результат розгляду райдержадміністрація повідомила заявника листом №902/3-03/7-08 від 07 березня 2008 року, в якому йдеться про те, що на території Жовтневого району Миколаївської області не існує Калинівської селищної ради - території бажаного місця розташування земельної ділянки. З огляду на викладене відповідач просив у позові відмовити, оскільки відсутній факт бездіяльності, заяву розглянуто. Проаналізувавши матеріали справи, вивчивши пояснення відповідача, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. 05 липня 2007 року за вхідним номером 2464-3-03/42-07, відповідачем зареєстрована заява [PERSON] від 02 липня 2007 року про передання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Калинівської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Жовтнева районна державна адміністрація Миколаївської області в особі Голови райдержадміністрації, у листі №902/3-03/7-08 від 07 березня 2008 року, адресатами у якому вказані 10 фізичних осіб, зазначила, що заяву заявника розглянуто, та повідомлено що на території Жовтневого району Миколаївської області не існує Калинівської селищної ради, у зв'язку з цим не є можливим позитивно вирішити дане питання. Доказів направлення позивачу вказаного листа суду не надано. Відповідно до статей 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. Згідно із пунктом 10 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Статтею 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують, зокрема, виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян. Згідно із статтею 6 вказаного Закону, на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Відповідно до частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. З матеріалів справи вбачається, що Голова Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області не приймав відповідного розпорядження з приводу поданої позивачем заяви. Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, під час розгляду вказаної заяви, діяв не у спосіб, що передбачений законами України; не добросовісно; та не своєчасно, тобто поза межами розумного строку, що свідчить про його бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України відповідного рішення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted