Рішення адміністративного суду від 2008-07-18 00:00:00+03

Звернувшись до суду, позивач посилається, що вона є громадянкою яка постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення 3 категорії, що підтверджується посвідченням серія [NUMBER] від 23.02.1998 року. Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 3-ї категорії повинна виплачуватися додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров”ю в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. Зазначає, що розмір виплаченої йому вищезгаданої доплати не відповідає розміру встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач на звернення позивача про донарахування та доплату вказаної суми відмовився, посилаючись на те, що доплата та додаткова пенсія виплачувалась в порядку та розмірах, визначених постановами КМ України “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 1 від 03.01.2002 року. Просить стягнути з відповідача на його користь 2759 грн. 12 коп. недоотриманих сум додаткової пенсії за 2005-2008 роки. Позивач в судове засідання нез»явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав, просить його задовольнити та справу заслухати у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання з”явився, позов не визнав, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Рокитнянському районі Київської області як непрацюючий пенсіонер, що сторонами на оспорюється, та є зареєстрованим і постійно проживає в с.Синява Рокитнянського району Київської області, яке згідно постанови КМ України від 23.07.1991 за №106 (додаток №1) віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. За викладеного, позивач, як непрацюючий пенсіонер, відповідно до ст.51 вказаного Закону, має право на доплату до пенсії за шкоду заподіяну здоров”ю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. Разом з тим, така доплата проводиться відповідачем значно в меншому розмірі, а саме виходячи з розміру розрахункової величини 19-91 грн., який передбачений постановою КМ України від 03.01.2002року за №1 . Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. За ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, актами президента України. Згідно ч.3 ст.9 КАС України при вирішенні справи суд керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до території України, остаточним і оскарженню не підлягає. Крім того, в п.5 зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Так як рішення Конституційного суду України від 9.07.2007 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення Закону України “Про державний Бюджет України на 2007 рік” суд вирішує питання про протиправність дій відповідача за вказаний період, тобто за 2007 рік. Відповідно п.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи наведене суд знаходить неправомірними дії відповідача в частині відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової пенсіїї, за шкоду заподіяну здоров”ю, відповідно до ст.51 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року-380 грн., за період з 01.04.2007 року по 30.09.2007 року-410 грн., за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року-415,11 грн. Всього таким чином позивачу підлягало до нарахування та виплати за період з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року -285 грн., за період з 01.04.2007 року по 30.09.2007 року-615 грн. 09 коп., за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року -311 грн. 33 коп. Всього 1211 грн. 42 коп., враховуючи суму добровільного виплаченої позивачу недоотриманої суми пенсії в розмірі 65 грн. 28 коп., до примусового стягнення з відповідача підлягає сума 1146 грн. 14 коп. На підставі Декрету КМ України «Про державне мито» сторони звільнені від сплати державного мита (судового збору) на користь держави.

Результат розгляду: partial