Рішення адміністративного суду від 2008-04-22 00:00:00+03

Заявлено позов про визнання незаконним акту опису й арешту від 21.06.2007 року, визнання незаконними дій державного виконавця [PERSON] з приводу особистого отримання грошей для погашення боргу СПД [PERSON] перед бюджетом. Позов мотивовано наступним. 21.06.2007 року державним виконавцем відділу ДВС Гайсинського районного управління юстиції [PERSON] складено акт опису й арешту майна, а саме причепа належного позивачу. На думку позивача, такі дії державного виконавця не відповідають вимогам Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Міністерством юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року. Так: в акті опису і арешту внесено неправдиву інформацію про присутність позивача при виконані вказаної дії; позивач не був ознайомлений з постановою про накладення арешту; з останнім не погоджено опис автомобільного причепа; порушено права позивача, а саме позбавлено його можливості робити зауваження, надавати свої заперечення, доповнення; копію акту опису й арешту не було вручено боржнику; причеп був вилучений з подвір'я позивача в присутності його матері, однак в акті не відображеного її присутність; акт не складався по місцю вилучення, а був направлений поштою. Крім того, 25.06.2007 року позивач дізнався, що державним виконавцем[PERSON] в листопаді 2006 року не були внесені в рахунок погашення всієї суми пенсійного боргу, отримані ним особисто 1000 грн. від бухгалтера [PERSON] і упродовж 8 місяців, із незрозумілих причини вони знаходились в нього на збереженні. Внаслідок цього, Управлінням Пенсійного фонду України у Гайсинському районі за несвоєчасну сплату донараховано пеню та застосовані штрафні санкції і загальний розмір утвореної заборгованості складає 3003 грн. За таких підстав, позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати незаконними акт опису й арешту від 21.06.2007 року, визнати незаконними дії державного виконавця [PERSON]з приводу особистого отримання грошей для погашення боргу СПД [PERSON] перед бюджетом. У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просили суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про день, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Також відповідачем надано заперечення проти позову, відповідно до яких відповідач заперечує проти задоволення позову за безпідставністю вимог. Так, на виконанні відділу ДВС Гайсинського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 3-681/06 про стягнення з [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі 3003 грн. 45 коп. боргу по сплаті страхових внесків. У зведеному виконавчому провадженні об'єднано 8 виконавчих листів, перший з яких надійшов 26.10.2005 року. За час знаходження на виконанні виконавчого провадження позивачем добровільно було сплачено 69,26 грн., 630 грн., 91,73 грн. Починаючи з 25.10.2005 року [PERSON] неодноразово попереджався про заходи примусового стягнення, які будуть задіяні відповідно до Закону України “Про виконавче провадження”. Також позивача було повідомлено про день опису його майна, в рахунок погашення заборгованості. 21.06.2007 року з виходом на місце проживання позивача державним виконавцем було проведено бесіду з [PERSON]. Проте, після відмови останнього в добровільному порядку погасити заборгованість, в присутності понятих було описано й арештовано та передано на відповідальне зберігання майно позивача, а саме -причіп до автомобіля “Бджілка П-2”державний номерний знак [NUMBER]. У зв'язку з цим, [PERSON] відмовився від підпису в акті опису. Копію акту опису й арешту позивачу було направлено поштою. Позовні вимоги позивача є безпідставними, виконавчі дії проводились відповідно до вимог закону, а тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Про день, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 19.05.2006 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем відділу ДВС Гайсинського районного управління юстиції, накладено арешт на майно, що належить [PERSON], а саме автомобільний причіп “Бджілка -П-2”, державний номерний знак [NUMBER]. Актом опису й арешту АВ №720278 від 21.06.2007 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Гайсинського районного управління юстиції 21.06.2007 року, у присутності [PERSON], понятих [PERSON], [PERSON], було проведено опис й арешт майна боржника [PERSON], а саме причіпа “Бджілка П-2”до автомобіля державний номерний знак [NUMBER]. Визначено, що вказане майно буде передано для реалізації не раніше 01.07.2007 року, встановлена заборона на його відчуження, а також передано майно на відповідальне зберігання [PERSON], який попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. Сторонам роз'яснено право на оскарження дій державного виконавця. Акт підписаний понятими і зроблено відмітку про те, що [PERSON] відмовився від підпису. Листом № 2749 від 22.06.2007 року відділу ДВС Гайсинського районного управління юстиції [PERSON] було направлено копію акту опису й арешту майна від 21.06.2007 року. Наявність заборгованості [PERSON] перед Управлінням Пенсійного фонду України у Гайсинському районі підтверджується також карткою особового рахунку страхувальника. Згідно ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження”державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Зокрема, державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 55 вказаного вище Закону, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно п.п. 5.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року № 74/5, при проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника державний виконавець складає акт опису й арешту майна. В акті опису і арешту повинні бути вказані: час і місце складання акта; назва органу державної виконавчої служби, в якому працює державний виконавець, а також прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця та осіб, що були присутні при складанні акта із зазначенням їх процесуального стану; назва органу чи посадової особи, якими виданий виконавчий документ, що підлягає виконанню, його резолютивна частина; назва стягувача та боржника; назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем, учасниками акта опису й опечатуються печаткою відповідного органу державної виконавчої служби; оцінка кожного внесеного в акт предмета і загальна вартість усього майна; якщо проводилось опечатування предмета - які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; строк, після закінчення якого майно може бути передане для реалізації; назва особи, якій передане майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її адреса; відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та матеріальну відповідальність за його розтрату, відчуження, утаювання або підміну; зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при опису і розпорядження за ним державного виконавця. Якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, то про це також указується в акті опису і арешту майна із зазначенням виду, обсягів і строку обмеження. Акт опису й арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, іншими особами, які були присутні при накладенні арешту на майно. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті. Акт опису і арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий - видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця. Відсутність боржника не може бути перешкодою для проведення опису майна. У таких випадках опис майна громадян здійснюється в присутності його представника, одного з повнолітніх членів сім'ї боржника, а за їх відсутності - за участю представника житлово-експлуатаційної організації або представника органів державної влади та місцевого самоврядування (при цьому державний виконавець зобов'язаний не пізніше наступного дня направити копію акта опису й арешту майна боржнику). Державний виконавець роз'яснює сторонам та зацікавленим особам, які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, що вони мають право оскаржити дії державного виконавця, а також звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем дотримано вимог наведених в законі України “Про виконавче провадження”, а також останній діяв згідно з Інструкцією про проведення виконавчих дій. Так, державним виконавцем неодноразово [PERSON] направлялись листи щодо необхідності добровільного погашення заборгованості по виконавчим листам. 19.05.2006 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, також були направлені позивачу листи в яких повідомлялось про дату та час опису майна за місцем проживання позивача. Правомірно проведено опис та арешт майна, зазначено всіх осіб, які були присутні під час проведення даної дії, а також зроблено відмітку про відмову від підпису. Копію акту опису та арешту від 21.06.2007 року, було направлено [PERSON] 22.06.2007 року, що не позбавило останнього права на оскарження дій державного виконавця. Суд не приймає до уваги твердження позивача про передачу державному виконавцю [PERSON] в листопаді 2006 року грошей в сумі 1000 грн. для погашення заборгованості перед пенсійним фондом, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, доказів таких обставин позивачем не надано. Відповідно до ст.30 Закону України “Про виконавче провадження”боржник має право добровільно виконати виконавчий документ у строк наданий державним виконавцем. Тому, позивач мав право добровільно виконати виконавчий документ і уникнути негативних наслідків передбачених законами України “Про виконавче провадження”. Проведення опису та арешту майна не позбавило позивача можливості погасити заборгованість перед стягувачем, враховуючи, що зобов'язання полягає в перерахунку коштів на користь стягувача. Таким чином, суд вважає, що позивач не довів наявності порушення його прав, свобод та інтересів з боку суб'єкта владних повноважень, які підлягають судовому захисту. Судом встановлено, що дії відповідача відповідають вимогам закону, акт опису та арешту винесений в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом України “Про виконавче провадження”. Заперечення та документи, надані відповідачем містять докази того, що вчинені суб'єктом владних повноважень дії в порядку, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. А тому вимоги ч.2 ст.71 КАС України щодо свого обов'язку довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем виконано. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied