Рішення адміністративного суду від 2008-09-17 00:00:00+03

Позивачка є спадкоємицею її померлого 30.04.2004 чоловіка в частині всього його майна, в тому числі його недоплаченої пенсії. Чоловік позивачки, [PERSON] відповідно до витягу з наказу по особовому складу № 01155 від 01.11.1988 був звільнений в запас у зв'язку з хворобою та направлений на облік до Мінського райвійськкомату м. Києва. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» перерахунок пенсії з урахуванням надбавок, які особи не отримували під час проходження служби та включення до обчислення пенсії премії не було передбачено. Закон України від 15.06.04 року «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 01.01.05 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням надбавок після звільнення із служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто до 01.01.05 року задоволенню не підлягають. Також згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень цього Закону та виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 01.01.05 року, а з 01.01.06 року - 100 відсотків перерахованої пенсії. Особам, віднесеним в установлене: законом порядку до ветеранів війни, відповідний статус яких їм надано за участь і Великій Вітчизняній війні 1941 - 1945 років і у війні з імперіалістичною Японією в серпні - вересні 1945 року, та особам, які брали участь в інших бойових діях, ш: передували згаданим війнам, а також дружинам загиблих (померлих) зазначених осіб раніше призначені пенсії перераховуються і виплачуються з 01.01.05 pоку у 100-відсотковому розмірі перерахованої пенсії. Щодо позовних вимог про зобов'язання Київського міського військового комісаріату здійснити перерахунок пенсії як учаснику війни з 01.09.96 року до 30.04.04 року, перерахувати розмір надбавки до пенсії на догляд за інвалідом 1-ї групи з 01.06.03 року по 30.04.04 року, перерахувати розмір пенсії, як дружині померлого учасника війни з 01.04.05 року по 30.11.05 року суд зазначає наступне. З документів справи вбачається, що позивач звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом 06.12.2005 р. Право на отримання сум допомоги за померлого чоловіка позивач набула протягом 6 місяців з моменту смерті [PERSON] (02.05.2004 р.) тобто з 02.11.2004 р. Таким чином строк звернення до адміністративного суду закінчився 02.11.2005 р. Разом з тим, позивачка звернулася до суду 06.12.2005, про що свідчить відмітка Оболонського районного суду міста Києва, вх. № 43934. Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.100 цього ж Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Відповідач по справі наполягав на застосуванні судом наслідків пропуску відповідачем строку на звернення до суду. Разом з тим, позивач не обґрунтував поважності причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду та не просив суд поновити пропущений процесуальний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають. Зважаючи на вищевикладене та

Результат розгляду: denied