Рішення адміністративного суду від 2008-04-11 00:00:00+03

Військовий прокурор Рівненського гарнізону в інтересах особи - [PERSON] звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини А 1671 про визнання дій протиправними та стягнення грошової компенсації за недоотримане речове майно в розмірі 2954,06 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при проходженні позивачем військової служби, він перебував на забезпеченні у відповідача, однак належне йому до видачі речове майно не отримав, хоча неодноразово звертався за його отриманням. На даний час позивач виключений зі списків особового складу за станом здоров'я і речового майна не потребує, а просить відповідно до наданих відповідачем довідок, стягнути його вартість. В судовому засіданні прокурор та позивач нових доказів суду не надали, позов підтримали, просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та пояснив суду, що дію ч. 2 ст. Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що дію ч.2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та сімей», яка давала позивачу таке право, в частині одержання грошової компенсації за не отримане речове майно зупинено, а згодом і виключено. В бюджетах України за минулі роки та цей рік не передбачено витрат на грошову компенсацію за речове майно військовослужбовцям. А так в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи, як кожен окремо, так і в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. При цьому суд встановив та врахував таке. Судом встановлено, що позивач проходив військову службу і перебував на речовому забезпеченні у ВЧ А1671, що не заперечується представником відповідача та підтверджується витягом з наказу за № 216 від 16 вересня 2004 року (а.с. 7). Вищевказаним наказом на підставі наказу Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16.08.2004 р. № 226, майора [PERSON] в зв'язку із звільненням в запас (за станом здоров'я), було виключено із списків військової частини. При звільненні з військової служби [PERSON] з ним не були проведені розрахунки та відповідні належні виплати. Як вбачається з довідок № 63 та № 64, виданих позивачу Військовою частиною А1671 (а.с. 8-9), загальна сума заборгованості за не отримане ним речове майно складає 2954,06 грн. Згідно ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у військовій службі. Відповідно до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року «Про забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний час» військовослужбовці звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. Згідно ч. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна… . Після внесення змін ( від 3.11.2006 року) до цього Закону та доповнення його ст. 9-1, яка підтверджувала право на отримання військовослужбовцями замість належного їм речового майна грошової компенсації, дія цієї статті була зупинена Закону України «Про бюджет на 2007 рік» однак, виходячи з аналізу тексту цього Закону та Постанови КМУ№ 1444 від 28.10.2004 року , суд вважає, що вказана норма Закону поширюється тільки на військовослужбовців, які проходять кадрову, або за контрактом, військову службу в Збройних Силах України, а позивач є пенсіонером Збройних Сил України. Отже, в частині стягнення з ВЧ А 1671 заборгованості за не отримане речове майно в сумі 2954,06 грн. позов слід задовольнити. В частині позовних вимог щодо визнання дій відповідачів протиправними, слід в задоволенні відмовити, оскільки вони, як суб'єкти владних повноважень, діяли в межах наданих законом повноважень та на підставі Закону України Про Держаний бюджет на 2000-2008 роки, якими по даний час не передбачено витрат на грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна звільненим у запас або відставку військовослужбовцям і Міністерству оборони України кошти на зазначені цілі з Державного бюджету не виділялися. Оскільки позивачем не надано доказів сплати державного мита, підстави для застосування вимог ст. 94 КАС України у суду відсутні.

Результат розгляду: partial