Рішення адміністративного суду від 2008-08-12 00:00:00+03

У червні 2008 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії і відповідно до законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати, але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2003, 2004, 2005 рік у значно нижчому розмірі. Оскільки відповідач відмовляється провести доплату вказаної грошової допомоги, то позивач просить суд та стягнути з відповідача недооплачені суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки в сумі 4296 грн. 60 коп. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просить зобов'язати відповідача провести донарахування недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки в сумі 4296 грн. 60 коп. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, подав до суду письмові заперечення, в яких позов не визнав та вказав, що виплата вказаної допомоги на оздоровлення позивачу проведена у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України, управління соціального захисту населення є розпорядником бюджетних коштів, діє в межах наданих йому асигнувань і не може виходити за межі бюджетних призначень, визначених Державним бюджетом України. Крім того, посилаючись на ст. 99 КАС України просить відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з тим, що позивач пропусти річний строк звернення до суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2005 рік в розмірі 26 грн.70 коп. позивач отримав 18.12.2005 року, документація за 2003 та 2004 роки знищена за закінченням терміну зберігання що підтверджується листом начальника центру поштового зв'язку №1 від 06.08.2006 року №06/91. Відповідно до довідки з Управління соціального захисту населення щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 2004, 2003 роки позивачу нарахована відповідно 28.10.2004 року та 29.03.2005 року. Вказану допомогу позивач отримав. Оскільки судом встановлено, що позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його права ще у 2005 році, тобто з того часу минуло більше року і на це вказує відповідач, який просить відмовити у позові з цих підстав, суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність відмовити у його задоволенні. На підставі ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивач звільнений від сплати державного мита на користь держави. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied