Рішення адміністративного суду від 2008-09-17 00:00:00+03

20 травня 2008 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізького відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить: 1. Визнати наказ Криворізького відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області про покарання співробітників №95 від 14.04.2008 року у частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ МВС протиправним і скасувати його в цій частині. 2. Змінити формулювання наказу, звільнивши позивача зі служби у Криворізькому відділі Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області за власним бажанням (стаття 63 «ж» Положення № 114) з 31 червня 2008 року. 3. Стягнути з Криворізького відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області на користь позивача: - недоплату за понаднормову роботу, роботу у вечірні святкові дні у сумі 1419,81 грн.; - середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2008 року по 31 червня 2008 року у сумі 4937 грн.; - моральну шкоду у сумі 3000 грн.; - витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. 4. Зобов'язати Криворізький відділ Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області видати позивачу на руки військовий квиток. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він з 31.08.2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Дніпропетровській області. 14.04.2008 року відповідач безпідставно звільнив його зі служби в органах внутрішніх справ УМВС України в Дніпропетровській області, а саме за пунктом 63 «е» (порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114. Проте дисципліну під час проходження служби він не порушував. Крім того позивач зазначив, що під час проходження служби відповідач недоплачував йому кошти за понаднормову роботу, роботу у вечірні і святкові дні, а також після звільнення зі служби не видав на руки військовий квиток. Представники відповідача проти позову заперечував, просили відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування своїх заперечень відповідач надав письмові пояснення та відповідні докази в їх підтвердження. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 31.08.2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Дніпропетровській області на посаді міліціонера взводу по охороні об'єктів окремого батальйону міліції Криворізького відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області у званні молодшого сержанта міліції. 14.04.2008 року за порушення ст. 7 розділу II Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, що виразилось у не вжитті заходів щодо припинення грубого порушення старшиною міліції [PERSON] та ненадання інформації про це безпосередньому або старшому прямому начальникові міліціонера по охороні об'єктів окремого батальйону міліції Криворізького відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області, молодшого сержанта міліції [PERSON] було звільнено наказом Криворізького ВДСО від 14.04.2008 року № 58 о.с. з органів внутрішніх справ за пунктом 63 «е» (порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114. Досліджуючи обставини справи суд встановив, що 12.04.2008 року молодший сержант міліції [PERSON] з старшиною міліції [PERSON] заступили на службу по супроводженню інкасаторів та грошових знаків відділення Промінвестбанку в м. Кривий Ріг. О 10.00 годині, після закінчення маршруту супроводження, вони прибули до підрозділу Криворізького ВДСО, де перебували в очікуванні до надходження наступної заявки на виїзд на маршрут. Старшина міліції [PERSON] самовільно залишив підрозділ і з табельною зброєю та прибув у помешкання своєї сестри, де під час сварки з її співмешканцем застосував табельну зброю, чим заподіяв останньому смертельне вогнепальне поранення. Молодший сержант міліції [PERSON] ні в чергову частину Криворізького ВДСО, ні командно-керівному складу частини про відсутність на службі [PERSON] з табельною зброєю майже півтори години не доповів, заходів щодо встановлення його знаходження не вживав, чим грубо порушив вимоги Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, що стало підставою для звільнення з ОВС за пунктом 63 «е» (порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114. Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України право накладання дисциплінарних стягнень, у тому числі і звільнення з ОВС, надано начальникам, які мають право приймати на службу в ОВС. Отже, зазначеними правами наділений начальник Криворізького ВДСО згідно із п. 8.6 Положення про Криворізький відділ Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області. Таким чином суд зазначає, що наказ Криворізького відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області про покарання співробітників № 95 від 14.04.2008 року у частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ МВС України прийнятий в межах компетенції суб'єкта владних повноважень. Відповідачем також надано до суду підтвердження того, що 12.04.2008 року [PERSON] отримав табельну зброю і пройшов інструктаж про заходи безпеки, про що свідчить його підпис у відповідному журналі № 2810, у книзі нарядів № 2826 він розписався про час несення служби. Судом встановлено, що в цей час позивач виконував службові обов'язки. Суд вважає, що в разі виконання позивачем вимог чинного законодавства та повідомлення відповідних посадових осіб про дії [PERSON] можливо було попередити скоєння злочину та загибелі людини. Таким чином суд доходить висновку, що дисциплінарне стягнення, накладене на позивача, є пропорційним відносно тих наслідків, які сталися в результаті дій [PERSON] та бездіяльності [PERSON] Посилання представника позивача на те, що [PERSON] поніс відповідальність за винні дії посадових осіб ВДСО, які допустили ряд порушень в організації роботи служби, суд не знаходить обґрунтованими, оскільки за порушення в організації роботи та контролю Служби інкасації, інші порушення в організації служби Криворізького ВДСО винні особи покарані керівництвом Департаменту ДСО при МВС України (копія висновку службового розслідування додано до матеріалів справи). В цьому висновку керівництво ДДСО при МВС України погодилось з вжитими заходами дисциплінарного впливу відповідно до наказу Криворізького ВДСО від 14.04.2008 року № 95. Зазначений висновок складений відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 06.12.1991 року № 552. Вимога позивача змінити формулювання наказу стосовно звільнення позивача зі служби в Криворізькому відділі Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області за власним бажанням по пункту «ж» статті 63 Положення № 114 з 31 червня 2008 року є також безпідставною, оскільки позивачем не надано до суду належного доказу того, що він раніше звертався до відповідача з письмовим проханням звільнити його зі служби в ОВС за власним бажанням. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача недоплати за понаднормову роботу, роботу у вечірні і святкові дні суд зазначає, що [PERSON] у січні 2008 року відпрацював 168 встановлених законодавством годин (560 грн.) і 120 годин роботи по сумісництву, оплачені у сумі 240 грн. із розрахунку по 2 грн. за годину - відповідно до наданого розрахунку. Так, у лютому 2008 року - 102 години оплачені у сумі 204 грн., у березні - 153 години оплачені у сумі 306 грн., у квітні 2008 року - відповідно 126 годин. За період з 01.04.08. по 14.04.08 року робота за сумісництвом не виконувалась. Таким чином [PERSON] було сплачено за роботу за сумісництвом протягом січня - березня 2008 року відповідно до встановлених законодавством норм. Доплата за роботу у святкові дні в одному розмірі врахована у сумі виплати посадового окладу і окладу за спеціальні звання за відпрацьовані години та окремо виплачений один розмір. Тобто [PERSON] було сплачено за роботу у святкові дні згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 197 від 14.09.1991 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року затверджені додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, в якому передбачена допомога за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу. Доплата за роботу у нічний час [PERSON] також розрахована і виплачена відповідно до норм чинного законодавства, що підтверджується матеріалами справи. Стосовно вимоги зобов'язати Криворізький відділ Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській області видати позивачу на руки військовий квиток суд зазначає, що відповідно до п. 13 Інструкції організації обліку кадрів системи МВС України, затвердженої наказом МВС України від 30.12.2005 року № 1276 особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ видається припис відповідної форми, військовий квиток. Судом встановлено, що [PERSON] припис отримав, а військовий квиток не зберігається у відповідача, а знаходиться у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, де позивач проходив навчання з 31.08.2007 по 23.12.2007. Таким чином вищезазначена вимога позивача не може бути задоволена. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 квітня 2008 року по 31 червня 2008 року у сумі 4937 грн., моральної шкоди у сумі 3000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. суд дійшов висновку, що дані вимоги можуть бути задоволені в разі визнання незаконними або протиправними дій чи бездіяльності відповідача, чого суд не встановив в даній справі. З урахуванням сукупності викладених обставин суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Результат розгляду: denied