Рішення адміністративного суду від 2008-04-01 00:00:00+03

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 1428898 від 19.03.2008, Відповідача зареєстровано у Шевченківському районі м. Києва, ідентифікаційний код 21656791. Відповідно до витягу місце знаходження Відповідача вказано м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 24. Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі –Закон № 1533-ІІІ), страхувальники - роботодавці та застраховані особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески. Пунктом 10 статті 1 Закону № 1533-ІІІ встановлено, що роботодавцем крім іншого, є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган та фізичні особи, які використовують найману працю. Відповідно до п. 2 статті 4 Закону № 1533-ІІІ взяття на облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців здійснюється Фондом на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей робочими органами виконавчої дирекції Фонду. Роботодавці набувають статусу платника страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття: юридичні особи - з дня взяття їх на облік. Як вбачається з наведених норм та підтверджується матеріалами справи, Відповідач є платником страхових внесків до солідарної системи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до п. 7.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 грудня 2000 р. N 339 (далі –Інструкція), контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням страхових внесків здійснюється центрами зайнятості шляхом проведення планових перевірок. Згідно п. 7.4. Інструкції, за результатами перевірки складається акт у двох примірниках і підписується особами, які проводили перевірку, керівником і головним бухгалтером страхувальника. Один примірник акта передається під розписку керівникові або головному бухгалтеру страхувальника, інший залишається в центрі зайнятості, який проводив перевірку. В акті зазначається: за який період проведено перевірку, які виявлено порушення при нарахуванні і сплаті страхових внесків. У разі виявлення під час перевірки простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (недоїмки) вони донараховуються та стягуються з нарахуванням пені та накладанням штрафу. Рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу (далі - рішення), приймається керівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду чи його заступником за місцезнаходженням (місцем проживанням) платника страхових внесків на підставі акта перевірки. На підставі зазначених норм Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості було проведено перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків Відповідачем на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Згідно Акту № 226 перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 18.09.2007, складеного за результатами перевірки Ізмаїльським міськрайонним центром зайнятості за період 01.01.2004 –31.12.2004, сума заборгованості Відповідача по сплаті внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття складає 345,82 грн., недоїмка зі сплати пені –132,07 грн. На підставі проведеної перевірки керівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду було прийняте Рішення № 20 від 23.09.2007 про стягнення коштів та застосування фінансових санкцій на загальну суму 477,89 грн. Оскільки Відповідач не сплатив самостійно суму заборгованості та нарахованої пені, Ізмаїльський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Ізмаїлівського міськрайонного центру зайнятості населення звернувся із позовом про стягнення з Відповідача 477,89 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків та суми пені. 01.04.08 повноважним представником Відповідача Лисенко І.П. в судовому засіданні визнано позов, що було зафіксовано за допомогою звукозаписувального технічного засобу і в журналі судового засідання. Враховуючи наведене, сума недоїмки та пені є узгодженою і підлягає стягненню. Згідно зі статтею 39 Закону № 1533-ІІІ спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Згідно із п.1 статті 136 КАС України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до п. 3 зазначеної статті, судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статтями 112, 113 цього Кодексу. Згідно із п. 3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Враховуючи вищенаведене суд, прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права, позовні вимоги є обґрунтованими, повністю визнаними відповідачем та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted