Рішення адміністративного суду від 2008-10-13 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив поновити його конституційне право здійснювати конституційний обов'язок сплати податків і зборів під власним ім'ям, виконати відносно позивача вимоги частини 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів», застосувати до мене раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів - за прізвищем, ім'ям та по-батькові, анулювати ідентифікаційний номер і інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, зробити в паспорті позивача на сторінках 7-9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру», завірити її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив , що за своїми релігійними переконаннями він відмовляється від застосування ідентифікаційного номеру, про що подав до відповідача заяву довільної форми. Відповідачем було запропоновано позивачу заповнити заяву за формою В2 про відмову від ідентифікаційного номеру, проте позивач вважає не згоден заповнювати заяву за встановленою формою, оскільки, на його думку, Конституцією України та Законами України не передбачено, що заява, з якою громадянин України звертається до державного органу, повинна мати певну встановлену форму. Позивач вважає обов'язок заповнити та подати до ДПІ заяву за формою В 2 таким , що порушує його права та законні інтереси. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що позивач звернувся до відповідача 11.02.08р. з листом довільної Форми про здійснення в паспорті відмітки про право здійснення будь-яких платежів без зазначення ідентифікаційного номеру , застосовування до себе раніше встановлену форму обліку - за прізвищем, ім'ям та по-батькові, тощо та отримав відповідь, що згідно з „Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів», затвердженим спільним наказом ДПА України та МВС України від 19.10.904р. №602/1226 для вчинення вказаних дій позивачу необхідно звернутися до ДПІ із заявою форми В2 (додаток №2 до Порядку №602/1226), отримати в ДПІ Довідку форми ВЗ (додаток №3 до Порядку №602/1226), яку надати органу внутрішніх справ для вчинення відмітки в паспорті, після чого органом внутрішніх справ корінець Довідки форми ВЗ з Повідомленням (додаток №5 до Порядку №602/1226) надсилається до податкового органу для внесення відповідних змін до ДРФО. Вважають, що Доводи позову зводяться до невідповідності положень даного Порядку №602/1226 нормам інших законодавчих актів та Конституції України, з чого витікають позовні вимоги. Додатково посилаються на рішення Вищого адміністративного суду України в аналогічній справі, згідно якого в задоволенні подібних позовних вимог було відмовлено. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову та необхідність відмовити в його задоволенні. При цьому суд керується наступним. Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивач в лютому 2008 року звернувся до відповідача з листом - заявою, складеною в довільній формі, згідно якої просив зробити в паспорті відмітки про право здійснення будь-яких платежів без зазначення ідентифікаційного номеру , застосовувати до себе раніше встановлену форму обліку - за прізвищем, ім'ям та по-батькові, а також просив вчинити інші дії, що є предметом даного позову, повідомив, що не згоден заповнювати заяву за Ф В 2, оскільки вважає її подання та заповнення незаконним. Відповідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб- платників податків та інших обов'язкових платежів» особи, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, мають право сплачувати податки та інші обов'язкові платежі за раніше встановленою формою обліку, про що робиться відповідна відмітка в паспорті такої особи. Згідно ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Платники податків мають право виконати свій конституційний обов'язок щодо сплати податків та інших обов'язкових платежів, обравши альтернативну форму обліку без присвоєння ідентифікаційного номера шляхом офіційного повідомлення про це відповідних державних органів. Відповідно до ст.. 2, п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» на Державну податкову адміністрацію України покладено обов'язок щодо прийняття та видання нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування. У даному випадку цю функцію реалізовано у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та вищевказаним Законом через прийняття і видання спільного Наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх України від 19.10.2004 р. № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20 жовтня 2004 р. за N 1345/9944, офіційно оприлюдненого відповідно до норм законодавства, і діючого в теперішній час. Згідно з вказаним Порядком особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, поряд із заявою надає органу державної податкової служби також комплект документів (п. 2.1.), а орган державної податкової служби формує особову справу і, у разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами, у термін до ЗО календарних днів з дня прийняття заяви надає довідку за ф. № З, термін дії якої ЗО календарних днів (п.п. З.2., 3.4.). у випадку розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами орган державної податкової служби відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Тільки за умови отримання зазначеної довідки особа може звертатися до органу внутрішніх справ за місцем реєстрації з проханням про, внесення відмітки до паспорта (п. 4). Відмітка «Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера» вноситься до паспорта громадянина посадовою особою органу внутрішніх справ на підставі вказаної довідки, у свою чергу тільки за умови дотримання вимог, визначених Порядком, відсутності невідповідностей щодо повноти і правильності заповнення довідки та відповідності її пред'явленому паспорту. У разі невідповідностей посадова особа органу внутрішніх справ повертає паспорт та довідку громадянину. Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» і вищезазначеного Порядку, поняття офіційного повідомлення відповідних державних органів, яке є необхідною умовою вилучення ідентифікаційного номера з Державного реєстру та надання права сплачувати податки та інші обов'язкові платежі за раніше встановленою формою обліку, складається не тільки лише з подання заяви осо собою, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, а із сукупності дій, що їх потрібно вчинити як у органах державної податкової служби , так і в органах внутрішніх справ. Таким чином суд не вбачає по даній справі протиправної бездіяльності відповідача стосовно заявлених позовних вимог, на заяву позивача довільної форми, відповідач надав відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян», згідно якої повідомив порядок внесення відміток до паспорта громадян України із вказівкою на необхідність направлення заяви встановлення форми та переліку документів, які додаються до такої заяви. На підставі викладеного, Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб- платників податків та інших обов'язкових платежів», Закону України «Про державну податкову службу в Україні», Наказу Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх України від 19.10.2004 р. № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20 жовтня 2004 р. за N 1345/9944 та

Результат розгляду: denied