Рішення адміністративного суду від 2008-05-29 00:00:00+03

прокурор Тульчинського району Вінницької області в інтересах Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області подав позов до суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що при проведенні державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки 3.06.2007 року транспортного засобу, що належить ФГ [PERSON]., встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON]. автомобілем “Газель-33023” д.н.з. [NUMBER] здійснював перевезення пасажирів без оформлених документів - без ліцензійної картки. Представник позивача та представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, суду пояснив що 3.06.2007 року поїхав з родичем (свекрухою) своїм автомобілем на базар. Після того як він припаркував свій автомобіль до нього підійшли працівники Головної державної інспекції на автомобільному транспорту з метою перевірки документів відповідно до вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”. Відповідач повідомив суду, що підстав для застосування до нього штрафних санкцій немає, разом з тим, проведену перевірку документів вважає необґрунтованою, оскільки він ніяких перевезень пасажирів на платній основі не здійснював, так як нікого крім свекрухи з ним разом не було, а свій автомобіль взагалі використовував у власних цілях. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при проведенні державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки 3.06.2007 року транспортного засобу, що належить ФГ [PERSON]., встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON]. автомобілем “Газель-33023” д.н.з. [NUMBER] здійснював перевезення пасажирів без оформлених документів - без ліцензійної картки. За наслідками перевірки було складено акт від 03.06.2007 року перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено, що під час перевірки водій [PERSON]. надавав послуги по перевезенню пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме -без ліцензійної картки. 02.07.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №031774 про застосування до [PERSON]. фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень в зв'язку з порушенням останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме, ч. 1 абз.3 ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, ліцензійну картку. Абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Проте, судом в судовому засіданні встановлено, що [PERSON]. 3.06.2007р. не здійснював не регулярні перевезення пасажирів без оформлення документів передбачених ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а натомість, використовував власний автомобіль у власних цілях, крім того, суд вважає що родич, який був з відповідачем не може вважатися пасажиром, який повинен оплатити проїзд, а тому відповідач не був зобов'язаний надавити при перевірці вищезгадані документи, передбачені ст. 39 Закону. Крім того, позивачем в судовому засіданні не доведено правомірності застосування штрафних санкцій до відповідача і не надано жодних інших доказів які підтвердили правомірність заявлених позовних вимог. Таким чином, з огляду на викладене, Постанова про застосування фінансових санкцій від 2.07.2007 року №0317174 не може бути прийнята до уваги суду як підстава для стягнення штрафу, оскільки вона прийнята з порушення чинного законодавства і є неправомірною. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 86 вище згаданого Кодексу передбачено те, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є безпідставними і не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже не підлягають задоволенню. Ч.5 ст.94 КАС України передбачено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: denied