Рішення адміністративного суду від 2008-08-07 00:00:00+03

[PERSON]. звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківського університету Повітряних Сил про стягнення грошової компенсації замість речового майна у сумі 1711,21 грн. При розгляді справи позивачка уточнила позовні вимоги та поставила питання про відшкодування вартості речового майна у розмірі 407,67 грн., заборгованість по якому утворилась станом до 11.03.2000 року та відшкодувати речовим майном в натурі на суму 1303,34 грн., заборгованість по якому мається після 11.03.2000 року. А в разі його відсутності просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію замість нього. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона проходила військову службу у відповідача та наказом начальника останнього за № 299 від 19.12.2005р. була звільнена з військової служби у відставку та виключена зі списків особового складу університету, всіх видів забезпечення. В період проходження військової служби вона знаходилася на речовому забезпеченні у відповідача, яким в повному обсязі не забезпечувалася, а тому відповідно до ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, де передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або, за бажанням військовослужбовця, грошову компенсацію замість них, має право на відшкодування вказаної заборгованості. Вказані соціальні гарантії закріплені також ст. 17 Конституції України та ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили України”. На день виключення її зі списків особового складу університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складає в сумі 1711,21 грн., про що свідчить довідка № 428 від 29.12.2005р., яка видана відповідачем. Оскільки, на момент виключення її зі списків особового складу університету, відповідач не розрахувався з нею стосовно належного до видачі речового майна або грошової компенсації замість нього, відповідаючи на неодноразові звернення відмовою, тому вона вважає, що з боку останнього має місце противоправність, яка порушує її право на одержання даної грошової компенсаці, що в судовому засіданні підтримала позивачка в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибув, про причину неприбуття не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у справі в порядку ст. 128 КАСУ. Заслухавши позивачку, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON]. проходила військову службу у відповідача та наказом начальника останнього за № 299 від 19.12.2005р. була звільнена з військової служби у відставку та виключена зі списків особового складу університету, всіх видів забезпечення. В період проходження військової служби вона знаходилася на речовому забезпеченні у відповідача, яким в повному обсязі не забезпечувалася. На день виключення її зі списків особового складу університету сума грошової компенсації замість належного до видачі речового майна станом до 11.03.2000р. складає в сумі 407,67 грн., та після 11.03.2000р. в сумі 1303,34 грн., про що свідчить довідка № 428 від 29.12.2005р., яка видана відповідачем. Відповідно до ст.ст.9, 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р. призупинена дія п. 2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна ( за винятком військовослужбовців Міністерства Оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців), а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 цього закону виключено. Оскільки позивачка не відноситься до категорії осіб, які використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а дія положення про отримання грошової компенсації замість речового майна відносно решти військовослужбовців з 11.03.2000р. зупинена була, а відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-YI п.2 ст. 9-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» виключено, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошової компенсації замість речового майна, яке підлягало видачі до 11.03.2000р. в сумі 407,67 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню, як і в частині видачи речового майна в натурі, яким позивачка не забезпечувалася після 11.03.2000р., на суму 1303,34 грн. підлягає задоволенню на підставі вищевикладеного. Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно Законами України визначаються - права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод: основні обов'язки громадянина, а також встановлюються : Державний бюджет України і бюджетна система України. Ст.95 Конституції України передбачає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Закон про Державний бюджет України є правовим актом, зміст якого чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються органами державної влади та органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Виходячи з викладеного, суд вважає, що в період проходження військової служби позивачка мала право на забезпечення речовим майном, а в разі звільнення на одержання цього майна в натурі. Також, враховуючи, що дію п. 2 ст. 9-1 Закону України „ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців” виключено, згідно із Законом України „Про Державний бюджет на 2008 р.” від 28.12.2007 р. № 107-VI, але діючим законодавством не передбачена заборона видачі речового майна в натурі, заборгованість по якому має місце, то позивачка має право на одержання речового майна в натурі, заборгованість по якому утворилась після 11.03.200р. на суму 1303,34 грн., оскільки її право в частині забезпечення речовим майном в період проходження військової служби було порушено і захист цього права можливо здійснити шляхом видачі вказаного майна в натурі. А тому маються підстави для задоволення позову в цій частині зазначем шляхом. В порядку ст. 94 КАСУ позивачеві підлягають відшкодуванню судові витрати у сумі 16 грн. за рахунок відповідного місцевого бюджету.

Результат розгляду: granted