Рішення адміністративного суду від 2008-05-19 00:00:00+03

Прокурор, звернувся до суду з позовом про визнання дій командування військової частини А 1573, пов'язані із відмовою у відшкодуванні [PERSON]витрат на відрядження протиправними та стягнення заборгованості по відшкодуванню цих витрат в розмірі 1428 грн. 90 коп. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону в березні 2008 року проведено прокурорську перевірку додержання посадовими особами в/частини А 1573 вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в результаті якої встановлено, що у вказаній військовій частині наявна заборгованість по відшкодуванню витрат на відрядження перед військовослужбовцем прапорщиком [PERSON]. Просить позов задоволити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав та пояснив, що 17 березня 2008 року він звернувся до командування в/частини А 1573 з рапортом щодо виплати заборгованості по відшкодуванню витрат на відрядження, в задоволенні якого було відмовлено. Даною відмовою було порушено його Конституційні права. Просить суд позовні вимоги задоволити. Представник відповідача позов визнав, однак зазначив, що позивачу не було відшкодовано витрат на відрядження в зв'язку з відсутністю фінансування. В 2008 році даний вид фінансування передбачено, однак військова частина А 1573 не може відшкодувати витрати позивачу за 2004-2007 роки цими коштами. Заслухавши учасників процесу, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно довідки № 41 від 18.03.08 року виданої тимчасово виконуючим обов'язки командира військової частини А 1573, заборгованість частини перед прапорщиком [PERSON] по відшкодуванню витрат на відрядження за 2004-2007 роки становить 1428 грн. 90 коп. Згідно з ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" прийнятий Верховною Радою України 20.12.1991 року, при виконані службових обов'язків, пов'язаних з відрядженням в інші населені пункти, військовослужбовцям відшкодовуються витрати на відрядження в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 р. N 663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон» зазначено, що особливості направлення у відрядження військовослужбовців, визначаються Міністерством оборони за погодженням з Міністерством фінансів. На виконання вимог пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року N 663 Наказом Міністра оборони України від 17.01.2000 N 9 Затверджено Інструкцію «Про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України». Відповідно до 1.1. вказаної Інструкції, службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням командира або начальника на певний строк в іншу місцевість для виконання службового завдання поза пунктом постійного або тимчасового розквартирування військової частини (підрозділу), в якій військовослужбовець проходить службу. Даною Інструкцією також передбачається, що для покриття особистих витрат під час відрядження військовослужбовцям здійснюється виплата добових та відшкодування витрат на наймання житлового приміщення, а також на проїзд до місця відрядження та назад. Відрядженому військовослужбовцю відшкодовуються також витрати на оплату податку на додану вартість за придбані проїзні документи та користування в поїздах постільними речами. Оскільки, відповідно до довідки від 18 березня 2008 року відповідачем самостійно визначена сума заборгованості по відрядженням [PERSON], є узгодженою, тому підлягає до стягнення. За таких обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення повністю. Щодо зауважень представника відповідача про відсутність фінансування, то судом вони не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку порушені права[PERSON]передбачені чинним законодавством, і відсутність фінансування не може позбавити його права на оспорюване відшкодування.

Результат розгляду: granted