Рішення адміністративного суду від 2008-08-12 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому про стягнення щорічної разової грошової допомоги в сумі 3315,3 грн. Ухвалою Рівненського міського суду від 7.02.08р. у зв'язку із непідсудністю справи Рівненському міському суду справа передана для розгляду Рівненському окружному адміністративному суду. Цією ж ухвалою залучено у якості співвідповідачів Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України, які є центральними органами виконавчої влади. Відповідач1 подав заперечення на адміністративний позов, проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Відповідач2 подав заперечення на адміністративний позов, проти позову заперечує, в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю, просить розглядати справу без участі представника. Відповідач3 заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не з'явився, про день, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням органу поштового зв'язку. Відповідач4 заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не з'явився, про день, час, місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням органу поштового зв'язку. По даній справі здійснено технічну фіксацію судового процесу на комплексі "Камертон", інвентарний номер [NUMBER]. Для створення архівної копії фонограми надано компакт-диск, серійний номер [NUMBER]. Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із позовною заявою. Нових доказів позивач суду не надав. Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково. Суд виходив з такого. Позивач - [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER](а.с.5). Відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції станом на 9 липня 2007 року), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком у 2004 році - 74грн. 54 коп., у 2005 році - 332грн.00коп., у 2006 році (станом на травень місяць) - 359грн.00коп., у 2007 році - (станом на 01.04.07р.) - 410грн.06коп., у 2008 році - (станом на 01.04.08р.) - 481грн.00коп. Як вбачається із матеріалів справи органами управління праці та соціального захисту населення позивачу виплачено за 2006 рік - 250грн., за 2007 рік - 280грн. На думку позивача грошова допомога до 9 травня 2006, 2007 року виплачувалась не в повному обсязі, заборгованість держави у виплаті разової грошової допомоги за вказаний період становить 3315,30 грн. Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004р. “Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що Міністерство фінансів України і Державне казначейство України забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики України для виплати вказаної допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, для подальшого їх перерахування місцевим органам праці та соціального захисту населення, які, в свою чергу, здійснюють фізичну виплату цієї допомоги ветеранам війни. Згідно Бюджетного кодексу України та Конституції України видатки державного бюджету, за якими виплачується допомога до 9 травня, здійснюються тільки у відповідному році і лише в межах державного бюджету України відповідного року. Проведеним правовим аналізом норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законів України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (стаття 30) установлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни I групи - 400 гривень, інвалідам війни II групи - 330 гривень, інвалідам війни III групи - 270 гривень, учасникам бойових дій - 250 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 400 гривень, членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних за життя інвалідами, - 130 гривень, учасникам війни - 50 гривень. Одночасно, вказаним Законом (ч.18 ст.77) дію частини п'ятої статті 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” зупинено на 2006 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни. Дані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не змінювалися, неконституційними не визнавалися, а відтак є чинними для застосування та виконання відповідно до статті 68 Конституції України. В цій частині позивачу у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (стаття 29) установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до законів України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та “Про жертви нацистських переслідувань” здійснюється у таких розмірах: інвалідам I групи - 450 гривень, інвалідам II групи - 360 гривень, інвалідам III групи - 300 гривень; учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, які були насильно вивезені на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55 гривень. Цим же Законом (п. 13 ст. 71) дію частини п'ятої статті 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги. Рішенням Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. положення статті 29, пункту 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними). Відповідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 9 липня 2007 року. Відповідно до ст.ст. 69,70 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. Невиконання рішень та недодержання висновків Конституційного Суду України тягнуть за собою відповідальність згідно з законом. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2007 рік в розмірі, визначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” підлягають до задоволення. Враховуючи, що позивачу виплачено 280 грн. з передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” 2050,30 грн., то йому належить виплатити 1770 гривень 30 коп. (410,06*5 - 280,00 = 1770,30). Статтею 171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. За таких обставин, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент здійснення виплати - 410,06 грн. - та отриманих позивачем 280,00 грн., на його користь підлягає стягнення з Управління праці та соціального захисту Рівненського міськвиконкому недоотримана сума щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 1770 грн. 30 коп.

Результат розгляду: granted