Рішення адміністративного суду від 2009-09-01 00:00:00+03

Державна установа «70 управління начальника робіт`згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО № 011750 зареєстроване Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 02.12.1999 р., код ЄДРПОУ 07763913 та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків від 02.07.2005 р., реєстраційний номер 26.10. 01-24060). 23.03.2009 року позивач отримав вимогу УПФ України в Шевченківському районі м. Києва № Ю-818/773 (надалі - вимога № 818/773) про сплату заборгованості зі сплати страхових внесків станом на 20.02.2009 у розмірі 456 264,28 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вимоги зі штампом реєстрації вхідної кореспонденції позивача. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 07.09.2003 (надалі -Закон №1058-IV), страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Частиною 3 ст. 106 згаданого вище Закону встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Згідно п. 8.3. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (надалі -Інструкція № 21-1), затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, вимога про сплату недоїмки формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою встановленою законодавством. Таким чином, з викладеної норми вбачається, що однією із підстав формування недоїмки є облікові дані з карток особових рахунків страхувальників. Отже, на підставі розрахунків суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, за вересень, жовтень, листопад 2008 року та даних облікової картки, які були надані відповідачем у судове засідання, було сформовано оспорювану вимогу. Як вбачається з наявних в матеріалах справи карток особового рахунку позивача станом на 20.02.2009 р. за ним обліковується заборгованість зі сплати страхових внесків у розмірі 456 264,28 грн., яка, як встановлено судом, виникла починаючи з 01.09.2008 р. Відповідно до ч. 6 ст. 20, ч. 2-4 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV та п.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління ПФУ від 19.12.2003р. № 21-1 встановлює, що суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цієї Інструкції, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, уважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка). Обчислення страхових внесків зазначеною категорією платника здійснюється щомісячно за ставкою - 33,2 % суми фактичних витрат на оплату праці працівників ( п.4.1) Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного Фонду України здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. У відповідності до п.8.1. зазначеної Інструкції суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цієї Інструкції, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, уважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків; б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків; в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені. У випадку "а" вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки. У випадку "б" вимога надсилається щомісяця протягом п`яти робочих днів, наступних за звітним базовим періодом. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу. Вимога формується на підставі актів документальних перевірок та облікових даних з карток особових рахунків страхувальників за формою згідно з додатком 9 цієї Інструкції для страхувальника - юридичної особи. Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов`язаний сплатити зазначені у вимозі суми. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку. Про оскарження вимоги до суду страхувальник зобов`язаний письмово повідомити протягом трьох робочих днів орган Пенсійного фонду, який направив вимогу. Узгодження вимоги органу Пенсійного фонду здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі. Узгоджена вимога надсилається страхувальнику органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів. Страхувальник зобов`язаний сплатити узгоджену суму боргу протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги. Абзацом 2 п. 10.1. Інструкції встановлено, що у разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. Суд враховує те, що підставами для визнання нечинним рішення суб`єкта владних повноважень, у даному випадку вимоги, є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав це рішення. Обов`язковою умовою визнання нечинним рішення є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного рішення прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом не встановлено порушень законодавства Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва при формуванні вимоги про сплату боргу за № 818/773 від 02.03.2009 р. на суму 456 264,28 грн., а надсилання її на адресу позивача не протягом 3-х днів не є підставою для її скасування. За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги щодо скасування вимоги УПФ України в Шевченківському районі міста Києва № Ю-818/773 від 02.03.2009 р. визнаються судом безпідставними та задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied