Рішення адміністративного суду від 2008-10-14 00:00:00+03

Позивач - [PERSON]., звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила суд скасувати нормативно-правові акти, які встановлюють нерівні умови виплати пенсії, стягнути з УПФУ в Балаклійському районі Харківської області витрати по сплаті державного мита в сумі 92 грн.; зобов'язати УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області, починаючи з 01 11 2007 року провести перерахунок пенсії за 2006 рік, зобов'язати УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області щорічно проводити перерахунок пенсії на процент зростання середньої заробітної плати по країні, стягнути з УПФУ в Балаклійському районі Харківської області суму недоплат до пенсії в розмірі 9202,13 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до рішення Конституційого Суду України №6-рп від 09 07 2007 року повинен був збільшитися розмір пенсії, УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області порушує права і сума недоплати до пенсії, з урахуванням індексу інфляції, складає 9202,13 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з УПФУ в Балаклійському районі Харківської області на користь позивача суму недоплати до пенсії з урахуванням індексу інфляції в тому числі: за 2004 рік - 1302,38 грн.; за 2005 рік - 1130,49 грн.; за 2006 рік - 3001,78 грн., за 2007 рік - 3767,48 грн., зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, починаючи з 01 11 2007 року проводити перерахунок пенсії, виходячи із середньої заробітної плати за 2006 рік, визнати відмову УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області в перерахунку пенсії незаконною та стягнути з УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області суму недоплати до пенсії в розмірі 1830,6 грн. , а також зобов'язати УПФУ в Балаклійському районі в Харківській області проводити доплату до пенсії за сверхнормативний стаж в розмірі 1% заробітку щомісячно. В судовому засіданні представник відповідача вимоги адміністративного позову не визнав, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, з 28 02 1992 року [PERSON]. призначена пенсія за віком, тобто до набрання чинності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Середня заробітна плата за 2006 рік - 928 грн. 81 коп. застосовується лише при первинному призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до п.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або при проведенні перерахунку пенсії згідно п.4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». [PERSON]. не працювала станом на 01 01 2004 року та до цього часу не зверталася до управління за перерахунком пенсії за відпрацьовані два роки , починаючи з 01 01 2004 року (з дня набрання чинності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Крім того, у зв'язку з тим, що [PERSON]. звернулася до суду з вимогою стягнути недоплату до пенсії з урахуванням індексу інфляції лише 09 11 2007 року, вважає, що строк для пред'явлення позову до суду з даною вимогою був пропущений позивачем та наполягає на застосуванні строків, передбачених ст. ст. 99, 100 КАС України. Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що позивач по справі - [PERSON]. отримує пенсію за віком з 28 08 1992 року згідно закону України « Про пенсійне забезпечення». Ухвалою суду від 17 12 2007 року позовні вимоги [PERSON]. щодо скасування нормативно-правових актів за заявою позивача залишені без розгляду. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України . Згідно ч.3 ст. 46 Конституції України пенсія, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. З 01 01 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.26 якого передбачено, що особи мають право для призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками 55 років, за умови наявності страхового стажу не менше 5 років. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Статтею 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний новий рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% мінімальної пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини. Таким чином, розмір пенсії за віком, що виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України, формування якого проводиться за рахунок коштів роботодавців, найманих працівників та осіб, що забезпечують себе роботою самостійно, має відповідати трудовому стажу та заробітку громадянина, який він отримував протягом трудової діяльності. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 22 12 2004 року « Про внесення змін до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим Законом. Згідно п.2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата, з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата за період, передбачений абзацом першим ч.1 ст. 40 цього Закону. При цьому заробітна плата для обчислення пенсії визначається відповідно до ч.2 ст. 40 Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік, тобто 306 грн. 45 коп. Середня заробітна плата за 2006 рік - 928 грн. 81 коп. застосовується лише при первинному призначенні пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до п.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або при проведенні перерахунку пенсії згідно п.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зазначена норма Закону в установленому порядку не визнана такою, що не відповідає Конституції України. Враховуючи, що позивач станом на 01 01 2004 року не працювала та з дня набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не зверталася до Управління Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії тому у відповідача не було підстав для проведення перерахунку пенсії позивача. Відповідно до ст.2 та ст.3 Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати”, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, до яких відносяться, зокрема, пенсії та соціальні виплати. При цьому, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Отже, зважаючи на те, що позивачу пенсійні виплати за періоди та в сумах, що заявлені були у позові, не нараховувалися і не могли виплачуватися, то на час звернення з даним позовом у позивача не було належних підстав вимагати проведення даних нарахувань і виплат. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Оскільки у суду не має підстав вважати, що права позивача щодо перерахунку пенсії в майбутньому будуть порушені, тому суд вважає за необхідне в частині позову щодо зобов'язання відповідача проводити перерахунок та виплату пенсії в подальшому - відмовити. За таких обставин суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, права позивача щодо нарахування пенсії відповідачем не порушені, тому адміністративний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі саме за відсутності порушення права позивача, а не з підстав пропуску строку звернення до суду. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 3 с т. 94 КАС України . На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied