Рішення адміністративного суду від 2008-08-29 00:00:00+03

Позивачка звернулась з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що протягом з липня по грудень 2007року їй не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.39,51 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що призвело до порушення її прав.Заборгованість по доплаті до заробітної плати особам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст.39), та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю позивач визначив в розмірі 36588грн. 59коп. Посилалась на те, що отримувала відповідні доплати та допомоги у розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року, тоді як Законом визначені інші, значно більші, їх розміри, кратні мінімальній заробітній платі у відповідні періоди. Позивачка просить справу розглядати без її участі позов підтримує. Представник відповідача, в судове засідання не з”явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено , що позивачка є пенсіонеркою і проживає в с Поліське, Овруцького району, Житомирської області, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення і є потерпілою від аварії на ЧАЕС 3 категорії . Відповідно до ст.39 Закону, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, повинна була підвищуватись на дві мінімальні зарплати, а собам, віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком (ст.51). Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України. Виплатою доплат в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року, порушені права позивача. На 2007 рік дію цих норм зупинено згідно із Законом N 489-V ( 489-16 ) від 19.12.2006, і лише з 9 липня 2007 року їх дію відновлено рішенням Конституційного Суду N 6-рп/2007 ( v0a6p710-07 ) від 09.07.2007. З врахуванням викладеного вище та розмірів мінімальної заробітної плати в Україні в спірний період часу, а саме : Розмір мінімальної заробітної плати становив: з 1 грудня 2006 року 400грн, з 1квітня 2007 року -420 грн., з 1 липня 2007 року- 440 грн., з 1 жовтня 2007 року -460 грн. Заборгованість перед [PERSON]. за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року становить ( по ст..39 Закону): -- за липень -грудень 2007 року 5400грн.(440грн.х2х3=2640грн., 460грн.х2х3=2760грн.), а всього 5337грн. ( 5400грн. - 63грн.(отриманих згідно ПКМ України). По ст..51 Закону заборгованість становить: 589 грн.(410,06 грн.х0,25х3=307,55 грн., 415,11 грн.х0,25х3=311,33грн.+307,55 грн.=618,88грн-29,88грн.) Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, суд стягує заборгованість з нього.

Результат розгляду: granted