Рішення адміністративного суду від 2008-09-17 00:00:00+03

У липні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом до військового комісаріату АР Крим про визнання неправомірними дій перерахунок пенсії та стягнення заборгованості по її виплаті. Ухвалою суду від 25.04.2008 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Севастополя на належного-Головне Управління Пенсійного фонду м. Севастополя, з тих підстав, що відповідно до ч.1 п. 4 Постанови КМУ «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» № 1522 від 02.11.2006р., призначення і виплата пенсії особам, перерахованим в ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється УПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі і УПФУ в районах, містах і районах в містах спеціальних структурних підрозділів із питань призначення і виплати пенсії, у м. Севастополі вказаний структурний підрозділ створений в Головним Управлінні Пенсійного фонду в м. Севастополі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що, на його думку, відділом фінансового та соціального забезпечення військкомату у порушення вимог законодавства, що регулюють порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, йому неправомірно не був проведений перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням премії в розмірі 33,3%, передбаченої наказом МО України №75 від 5 березня 2001 року, щомісячної надбавки за безперервну службу в розмірі 90%, що передбачена Указом Президента України № 389 від 5 травня 2003 року „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону та управління державної охорони України за безперервну службу”, щомісячної 100% надбавки за службу в ЗС України, що передбачена Указом Президента України №173/2002 від 23 лютого 2002 року „Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ”. В судовому засідання позивач заявлені ним вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. Представник Військового комісаріату АР Крим в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, оскільки на момент призначення позивачу пенсії премія не входила до складових для її призначення, а щомісячна надбавка за безперервну службу ЗС України та 100% щомісячна надбавка, являються додатковими видами грошового забезпечення, але оскільки позивач їх не отримував на момент звільнення з військової служби - то вони не повинні враховуватися при нарахуванні пенсії. Представник Головного управління Пенсійного форду у місті Севастополі в судовому засіданні в своїх запереченнях на позовні вимоги, погодився із позицією представника ВК АРК, підтримав її та просив у задоволенні позову відмовити у зв'язку з там, що його вимоги не засновані на нормах діючого законодавства. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до наказу Міністра Оборони СРСР №01098 від 28.11.1986 звільнений з військової служби у запас, З 12.02.1987 виключений зі списків особового складу. На думку позивача, відділом соціального та фінансового забезпечення військового комісаріату АР Крим неправомірно не проводився перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням щомісячної надбавки за безперервну службу військовослужбовцям, 33,3% розміру премії та 100% надбавки грошового забезпечення. Згідно з вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до вимог ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” (в редакції Закону, до внесення змін від 15.06.2004 року) пенсії особам офіцерського складу, що мають право на пенсії за даним Законом, обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців. При цьому для обчислення їм пенсії враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавка за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію та умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей”, пенсія нараховується виходячи із розмірів грошового забезпечення, яке виплачувалося військовослужбовцю на день його звільнення з військової служби. Пунктом 7 зазначеної постанови передбачено, що пенсії військовослужбовців обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби) та виплачувалися військовослужбовцю на день звільнення з військової служби. Згідно з п.109 Положення про порядок призначення та виплати і Міністерстві оборони України державних пенсій і допомог військовослужбовцям та членам їх сімей, затвердженого наказом МО України №205 від 8 серпня 1994 року, при обчисленні пенсій, які призначаються військовослужбовцям у грошове забезпечення включаються оклад за штатною посадою, займаною перед звільненням з військової служби, оклад за військовим званням, процентна надбавки за вислугу років, обчислена з цих окладів, додаткові види грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання і наукову ступінь, кваліфікацію та умови служби) і виплачуються щомісячно на день звільнення з військової служби. Відповідно до ст.63 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” та пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей” перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям та прирівняних до них особам проводиться у зв'язку із зміною розмірів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, що сталося після звільнення їх зі служби. При збільшенні розміру окладів грошового утримання (посадового окладу та окладу за військове звання) підлягає перерахунку як процентна надбавка за вислугу років, так і інші додаткові види грошового забезпечення, які враховувалися при обчисленні пенсії, і розмір яких визначається у відсотках від зазначених окладів грошового забезпечення. Постановою Кабінету Міністрів України №452 від 6 квітня 1998 року визначений перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців. Виходячи із змісту наведених нормативних актів, слід прийти до висновку про те, що 33,3% премія, передбачена Указом Президента України від 16.05.2000 року №685 та Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року №829, надбавка за безперервну службу в ЗС України, що передбачена Указом Президента України №389 від 5 травня 2003 року та 100% надбавка до грошового забезпечення, передбачені відповідно Указами Президента України №847 від 14.07.1999 року і №173 від 23 лютого 2002 року не можуть прийматися до розрахунку та перерахунку пенсії позивача, оскільки запроваджені після його звільнення з військової служби, а запровадження нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення після звільнення Сорокіна О.А. з військової служби не є підставою для перерахунку йому раніше призначеної пенсії. Між іншим з 1 січня та з 22 березня 2005 року позивачу, з урахуванням вимог Законів України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, „Про державний бюджет України на 2005 рік”, та змін до нього, проведені відповідні перерахування раніше призначених пенсій. Законодавство з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 1 січня 2005 року, не передбачало можливість перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, і яких вони не отримували під час служби, а також премій, Закон України від 15 червня 2004 року „Про внесення змін до ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, котрий набрав чинності з 1 січня 2005 року, та надає право на відповідний перерахунок, зворотної сили не має, а тому вимоги позивача щодо перерахування пенсії з врахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий період до 1 січня 2005 року задоволенню не підлягають. Вказані положення викладені у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 квітня 2005 року «Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб» відповідно до п.8 ч.3 якого, вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням введених після звільнення із служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премій за період часу до 01.01.2005 року задоволенню не підлягають. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача. На підставі ст.43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб», розділу 2 Закону України від 15 червня 2004 року «Про внесення змін в ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб», п.6, 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок розрахунку вислуги років, призначення і виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і членам їх сімей», п.6,8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 квітня 2005 року «Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб»,

Результат розгляду: denied