Рішення адміністративного суду від 2008-04-08 00:00:00+03

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, прийнятих судом, просив суд зобов'язати визнати дії відповідачів щодо неповної виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги до 9 травня у 2007 році незаконними та стягнути з управління праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації недоплачену суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 2230,00 грн. та недоплачену суму грошової допомоги до 9 травня за 2007 рік в розмірі 2968 грн. В судовому засіданні позивач пояснив, що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 2 групи захворювання, яке пов'язано з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком Разом з тим, у 2007 році позивач отримав допомогу на оздоровлення та допомогу до 5 травня у значно менших розмірах. Представник відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації, в судове зсідання, призначене на 08 квітня 2008 року не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації, позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в обґрунтування заперечень зазначив наступне. Оскільки Законом № 489-V від 19.12.06 зупинено на 2007 рік виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, щорічна допомога на оздоровлення виплачувалася згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.05 в розмірі 120 грн. Виплата щорічної разової допомоги здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів від 03.01.02 № 1. В судове засідання, призначене на 08 квітня 2008 року, відповідач, Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, причин неприбуття суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, на підставі наявних у справі доказів. До суду Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації надав письмові заперечення проти позову. Відповідач 2 просить суд відмовити в позову у зв'язку виконання виплат позивачу відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Марчук Олександр Володимирович є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER], видане 25.12.94р. (а.с. 7) Відповідно до копії довідки МСЕК № 021899 від 16.02.06 позивачу встановлена друга група інвалідності безстроково. (а.с. 10) Крім того, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER], видане 23.09.06. (а.с. 13) Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07 щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам І та ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат. Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07, у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Судом встановлено, що позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення у червні в розмірі 120,00 грн., що підтверджується копією листа управління праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації від 02.11.2007 року № М-50 (а.с. 14). Згідно зі ст. 76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу повинна бути виплачена щорічна допомога на оздоровлення у 2007 році в сумі 2100 (дві тисячі сто) грн., з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат (420 грн. х 5=2100 грн.). Фактично виплачено 120,00 грн. Таким чином недоплаченою залишається сума в розмірі 1980,00 грн. (2100-120=1980 грн.). Посилання відповідача на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір допомоги на оздоровлення інвалідам І та ІІ групи - становить 120,00 грн., не можуть бути взяті до уваги судом з огляду на наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91 має вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору. Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” № 796-ХІІ від 28.02.91 в редакції закону від 09.07.07, щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові щодо виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у 2007 році в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат не відповідає законодавству. Як встановлено судом, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER], видане 23.09.06. (а.с. 13) Відповідно до вимог ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Судом встановлено, що вказана допомога у 2007 році була виплачена позивачу у сумі 360 грн. (а.с. 14, 49) Згідно з пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги була зупинена. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги за 2007 рік відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Згідно з ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.03 мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V, в редакції від 15.03.07 встановлено прожитковий мінімум на 2007 рік для осіб, які втратили працездатність в наступних розмірах з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Судом встановлено, до позивачу разова грошова допомога до 5 травня у 2007 році була виплачена у квітні, що підтверджується листом управління праці та соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації № М-50 від 02.11.07 (а.с. 14) Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу повинна була бути виплачена разова грошова допомога до 5 травня у 2007 році в сумі 3248,00 (три тисячі двісті сорок вісім) грн., з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком (406 грн. х 8 = 3248 грн.). Як встановлено судом та не заперечується представником відповідача, позивач у 2007 році отримав 360,00 грн. разової грошової допомоги до 5 травня. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу не доплачено разову грошову допомогу до 5 травня у 2007 році в сумі 2888,00 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. (3248-360=2888) Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Проаналізувавши рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07, яким визнано неконституційним положення п. 13 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ч. 3 ст. 22 Конституції України, та враховуючи, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо невиплати позивачу в повному обсязі разової грошової допомоги у 2007 році. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial