Рішення адміністративного суду від 2008-05-12 00:00:00+03

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, прийнятих судом, просив суд зобов'язати визнати дії відповідача щодо неповної виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення та щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2007 році незаконними та стягнути з управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації недоплачену суму допомоги на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1750,00 грн. та недоплачену суму грошової допомоги до 05 травня за 2007 рік в розмірі 2605,77 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом 3 групи захворювання, яке пов'язано з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком Разом з тим, у 2007 році позивач отримав допомогу на оздоровлення та допомогу до 5 травня у значно менших розмірах. Позивач в судове засідання, призначене на 12 травня 2008 року, не прибув, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, в судове засідання, призначене на 12 травня 2008 року не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації, позов не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на відповідність здійснених виплат вимогам діючого законодавства. В судове засідання, призначене на 12 травня 2008 року, третя особа, Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, причин неприбуття суду не повідомив. Суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, на підставі наявних у справі доказів. До суду Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації надав письмові заперечення проти позову. Третя особа просила суд відмовити в позові у зв'язку виконання виплат позивачу відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серія А № [NUMBER], видане 26.01.93р. (а.с. 7) Відповідно до копії довідки МСЕК № 024796 від 06.04.05 позивачу встановлена третя група інвалідності. (а.с. 9) Крім того, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER]. (а.с. 8) Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07 щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам ІІІ групи - чотири мінімальні заробітні плати. Згідно з пунктом 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 4 ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати була зупинена. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 30 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року. Судом встановлено, що позивачу у 2007 році була виплачена допомога на оздоровлення у травні 2007 року в розмірі 90,00 грн., що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації від 07.04.2008 року № 08-23/907 (а.с. 47). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на момент здійснення виплати позивачу допомоги на оздоровлення у 2007 році ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.91, в редакції закону від 09.07.07, була зупинена. Інший закон, який би регламентував розмір вказаної допомоги на оздоровлення був відсутній. Розмір зазначеної допомоги визначався лише у Постанові Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.05 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність дій відповідача щодо виплати позивачу допомоги на оздоровлення у 2007 року вимогам діючого на час виплати законодавству, та відсутність підстав для стягнення з відповідача заявленого до стягнення позивачем суми. Як встановлено судом, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER]. (а.с. 8) Відповідно до вимог ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07 щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком. Згідно з пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V на 2007 рік дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги була зупинена. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.07 пункт 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було визнано такими, що не відповідає Конституції України (є не конституційними). Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення п. 30 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V втратило чинність 09 липня 2007 року. Судом встановлено, до позивачу разова грошова допомога до 5 травня у 2007 році була виплачена у квітні, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації № 08-23/907 від 07.04.08 (а.с. 47) Таким чином, суд приходить до висновку, про відповідність дій відповідача щодо виплати позивачу разова грошова допомога до 5 травня у 2007 році та безпідставність застосування при визначенні розміру вказаної допомоги ст. 13 ч. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII в редакції від 01.01.07. яка на час виплати була зупинена. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied