Рішення адміністративного суду від 2008-04-16 00:00:00+03

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача різницю недоплаченої щорічної разової грошової допомоги у розмірі 2598,00 грн.. Вимоги мотивує тим, що їй як дочці померлого інваліда війни 2 групи [PERSON] відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна виплачуватися разова грошова допомога у розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2006 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені її права, а в 2007році вказана виплата не зд”йснювалася. Вважає дії відповідача неправомірними щодо виплати разової грошової допомоги в меншому розмірі, оскільки вона має право на виплату в повному розмірі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Представники відповідачів Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] мав статус інваліда війни 2 групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER] і згідно копії свідоцтва про смерть, помер [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни 2 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі вісьми мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ч. 7 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» сума разової грошової допомоги, що належала особі згідно з цим Законом і залишилася не одержаною у зв'язку з її смертю, не включається до складу спадщини і виплачується батькам, чоловіку (дружині), дітям особи, якій передбачена виплата разової грошової допомоги, або родичам, що проживали разом з нею. Позивачка [PERSON] є дочкою померлого інваліда війни 2 групи, що підтверджується копією свідоцтва про народження актовий запис № 21 від 23.07.1953року. Як свідчить довідка Житомирського обласного центру по нарахування та здійсненню соціальних виплат померлий інвалід війни 2 групи [PERSON] отримав разову грошову допомогу до 5 травня у 2005 році - 330 грн., у 2006 році - 330 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 544 від 15.04.2003 року „Про підвищення розмірів трудових пенсій”, Законами України «Про державний бюджет України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік». В 2007 році померлий інвалід війни 2 групи [PERSON] ці виплати не отримував Відповідно до ч. 6 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня, відповідного року в якому здійснюється виплата допомоги. Таким чином суд вважає, що позивачка, як дочка померлого інваліда війни 2 групи [PERSON] , не має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2007 рік, оскільки останній помер до 5 травня, в якому здійснюється виплата допомоги. Задоволенню не підлягає позов в частині стягнення щорічної виплати разової грошової допомоги за 2005-2006 роки, оскільки позивачкою пропущено строк звернення до суду.

Результат розгляду: denied