Рішення адміністративного суду від 2008-01-22 00:00:00+02

[PERSON]. звернувся в суд з адміністративним позовом до Хорольського РВ УМВС, головного управління Державного казначейства України в Полтавській області про стягнення грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування. В заяві [PERSON]. вказував, що з 01.04.1981 року по 28.03.2000 року служив безперервно в органах внутрішніх справ України, що підтверджується копією трудової книжки. Наказом №25 о/с від 28.03.2000 року УМВС України в Полтавській області [PERSON]. був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням відповідно до п.ж ст.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. При розрахунку йому не була виплачена грошова компенсація замість належних предметів форменого обмундирування в сумі 993 грн.80 коп (дев'ятсот дев'яносто три грн. 80 коп.). Вказана компенсація передбачена п.5 Наказу МВС України від 15.07.2002 року №148 “Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України “Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції” та п.4.6 Наказу МВС України від 05.12.2003 року № 1498 “Про затвердження положення про забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України”. Позивач вказував, що довідка №152 від 11.06.2000 року про виплату грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування, видана йому речовою службою господарчого віддлу УМВС України в Полтавській області, 31.12.2004 року була надана ним для отримання вказаної грошової компенсації в бухгалтерію Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області - останнього місця служби, з якого він був звільнений з ОВС з посади начальника відділення дільничних інспекторів Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області. В бухгалтерії Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області йому пояснили, що він не має права на отримання даної грошової компенсації, оскільки він був звільнений з ОВС за власним бажанням. Після цього на письмове звернення позивача від 24.03.2005 року за вихідним №4/Х-109 він отримав лист від заступника начальника УМВС України в Полтавській області О.М. Кобізького з роз'ясненням, що має право на отримання вказаної грошової компенсації. Отримавши цього листа, позивач надав в бухгалтерію Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області довідку №152 від 11.06.2000 року про виплату грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування. Не дивлячись на неодноразові нагадування Хорольському РВ УМВС про виплату йому вказаної грошової компенсації та обіцянки з боку Хорольського РВ УМВС про виплату компенсації, до даного часу грошова компенсація йому не виплачена. Позивач вказував, що 17 жовтня 2007 року в Хорольському РВ УМВС проводився прийом громадян заступником начальника УМВС України в Полтавській області Бобрицьким Л.В., до якого він звернувся з питанням про виплату йому грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування. Йому було роз'яснено, що з приводу виплати вказаної грошової компенсації необхідно звернутися з позовом до суду. Позивач просив стягнути з Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області на його користь грошову компенсацію замість належних предметів форменого обмундирування в сумі 993 грн.80 коп (дев'ятсот дев'яносто три грн. 80 коп.), а також витрати по сплаті державного мита та ІТЗ розгляду справи. Також позивач просив зобов'язати УМВС України в Полтавській області провести фінансування Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області для виплати даної компенсації та зобов'язати Головне управління Державного казначейства України в Полтавській області провести відповідні видатки з державного бюджету України. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позов підтримав. Представник Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області в судовому засіданні позов визнала. Представник УМВС України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, попередньо повідомивши, що Управління МВС України в Полтавській області проти позову не заперечує та просить розглянути його без участі представника. Від Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області надійшло заперечення проти позову з посиланням на ст.22 Бюджетного кодексу України, у відповідності з якою головними розпорядниками коштів Державного бюджету України є уповноважені бюджетні установи, а саме: міністерства та інші органи влади України в особі їх керівників, які розподіл коштів за напрямками видатків здійснюють самостійно. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку всім зібраним доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. перебував на службі в ОВС України з 01.04.1981 року по 28.03.2000 року і був звільнений з ОВС за власним бажанням. Дана обставина підтверджується наказом №25 о/с від 28.03.2000 року. Відповідно до довідки №152 від 11.06.2000 виданої речовою службою господарчого відділу УМВС України в Полтавській області, позивач при звільненні зі служби мав одержати грошову компенсацію в розмірі 993,80 грн. замість належних предметів форменого обмундирування. Відповідно до довідки Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області № 6137 від 26.10.2007 року позивач вказану грошову компенсацію не отримував. Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, позовна давність встановлюється в один рік. Судом встановлено, що позивач подав до бухгалтерії Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області довідку №152 від 11.06.2000 року про виплату даної грошової компенсації у березні 2005 року, однак лише 17 жовтня 2007 року йому стало відомо, що грошова компенсація може бути виплачена йому лише на підставі рішення суду, отже, лише 17 жовтня 2007 року позивач довідався про порушення свого права, а тому відповідно до ч.2 ст.99 КАС України позовна давність позивачем пропущена не була. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.01.2000 року №12, п.5 Наказу МВС України від 15.02.2002 року № 148 "Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції" , останній має право на отримання грошової компенсації замість належних предметів форменого обмундирування, розрахунки за яке здійснюються згідно з вимогами п.4.6 Наказу МВС України від 05.12.2003 року № 1489 «Про затвердження положення про забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України". Таким чином, слід стягнути з відповідача, Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області, на користь позивача грошову компенсацію в сумі 993 грн.80 коп (дев'ятсот дев'яносто три грн. 80 коп.) замість належних предметів форменного обмундирування та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн. 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.00 коп. В частинах зобов'язання УМВС України в Полтавській області провести фінансування Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області для виплати даної компенсації та зобов'язання Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області провести відповідні видатки з державного бюжету України - відмовити, оскільки згідно ст.22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками коштів Державного бюджету України є уповноважені бюджетні установи, а саме: міністерства та інші органи влади України в особі їх керівників, які розподіл коштів за напрямками видатків здійснюють самостійно. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted