Рішення адміністративного суду від 2008-03-19 00:00:00+02

У листопаді 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 6110,00грн. Вимоги мотивує тим, що він являється чоловіком померлої [PERSON], яка являлася інвалідом війни І групи та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня ій повинна була надаватися одноразова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2006 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач у судове засідання не прибув. Про час, дату та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином. Представники відповідачів Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомили. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позивачу в позові слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON], яка являлася інвалідом війни І групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER]від 01 березня 2005 року. Як свідчить додатковий атестат Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивач отримав у 2004 році - 120,00грн., у 2005 році - 400,00грн., у 2006 році - 400,00грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік». Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни І групи виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Відповідно до ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Вказаною статтею встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. Разова грошова допомога не виплачується в разі смерті отримувача до 5 травня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. Оскільки [PERSON] померла згідно свідоцтва про смерть [INFO] ( тобто до 05 травня 2006 року), то [PERSON] як чоловік не має права та отримання даної разової грошової допомоги. Таким чином суд вважає, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підставі викладеного і

Результат розгляду: denied