Рішення адміністративного суду від 2008-02-12 00:00:00+02

Заявлено позов [PERSON], [PERSON]до Пенсійного фонду України у Калинівському районі про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної грошової надбавки до пенсії дитині війни. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”. Статтею 6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”. Позивачем зазначено, що всупереч ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”та п.п.2,3 ст.22 Конституції України доплата до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за 2007 рік йому не виплачувалася. На підставі вищенаведеного, позивачі просять суд визнати дії неправомірними та стягнути недоплачену щомісячну грошову надбавку до пенсії дитині війни з 01.01.2007 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги змінила, відповідно до яких просила суд зобов'язати нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну грошову надбавку до пенсії позивачам як дітям війни починаючи з 01.01.2007 року, обґрунтовуючи позовні вимоги, обставинами, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце попереднього судового засідання відповідач був повідомлений належним чином -ухвалою суду та повісткою від 13.12.2007р. Факт вручення ухвали та судової повістки відповідачу підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №869545 В судове засідання 12.02.08 відповідач не з'явився повторно. Про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений судовою повісткою. Факт вручення судової повістки відповідачу підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №883920 від 22.01.2008 року. Отже, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи з його участю та реалізації ним права судового захисту, своїх прав та інтересів. Однак, відповідач заперечень на позовну заяву та повноважного представника у судове засідання не направив. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач, який належним чином повідомлений, умисно ухилився від представництва в судовому засіданні. Представником позивача заявлено клопотання щодо розгляду справи без участі представника відповідача, за наявними матеріалами, оскільки відповідач, що є суб'єктом владних повноважень, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. На підставі вищенаведеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, за правилами ст. 128 КАС України. На підставі вищенаведеного, суд ухвалив справу розглядати без участі відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] є дітьми війни та мають право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”. Відповідно до ст. 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює Управління Пенсійного фонду у Калинівському районі, яке є відповідачем за цим позовом. У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, положення ст.29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”щодо доплат до пенсії, відповідно до Закону України “Про соціальний захист дітей війни”визнано неконституційною, тобто такою, що не відповідає Конституції України. Закон України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”є нормативним актом рівної юридичної сили з іншими законами України і не може зупиняти дії чинних законів у частині встановлення ними пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів. Також рішенням Конституційного Суду України №6 від 09.07.2007 року було поновлено перелік пільг та соціальних гарантій дітям війни. Крім того, Конституція України визначає Закон України “Про державний бюджет України на 2007 рік”та Закон України “Про соціальний захист дітей війни”як акти рівної сили, лише з однією різницею, яка полягає в тому, що Закон України “Про Державний бюджет” приймається щорічно та має визначений термін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню частково та слід зобов'язати УПФ України у Калинівському районі здійснити перерахунок пенсії дитині війни за 2007 рік починаючи з 9 липня 2007 року, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі за Конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”(справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 111 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”виплачується особам, які є інвалідами (крім тих на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. В той же час суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивачів в частині перерахунку пенсії дитині війни до 09.07.2007 року з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний Бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Згідно п. п. 3, 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України Управління пенсійного фонду, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет. Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що управління пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет чи рішення про місцевий бюджет. Дія статті 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, відповідно до п.12 статті 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, який був чинний до дня винесення рішення Конституційного Суду України, зокрема до 09.07.2007 року, була зупинено. Положення Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”визнані неконституційними та втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, враховуючи норми ч.2 ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, відповідно до якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України N6-рп/2007 від 09.07.2007 року зворотної дії в часі не має, і на період до 09 липня 2007 року не поширюється. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON]до Пенсійного фонду України у Калинівському районі про зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну грошову надбавку до пенсії дитині війни за 2007 рік починаючи з 9 липня 2007 року згідно із Законом України “Про соціальний захист дітей війни”.

Результат розгляду: partial