Рішення адміністративного суду від 2008-07-18 00:00:00+03

[PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області ( УДД УПВП ) про визнання неправомірними дій відповідача, які полягають у ненаданні відповіді на його письмове звернення та у незабезпеченні отримання ним такої відповіді. Також просить визнати неправомірними дії начальника Ковельського МРВ КВІ - як структурного підрозділу УДД УПВП, - що виразилось у нерозгляді та не вирішенні його заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 лютого 2008 року позивач звернувся з письмовою заявою до начальника Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП у Волинській області [PERSON], в якій просив охарактеризувати його службову діяльність на посаді начальника Ковельської КВІ та надати інформацію про те, чи компрометувала його службова діяльність роботу Ковельської КВІ та Ковельського районного суду. Однак, з отриманої від начальника Ковельської КВІ відповіді від 3.03.08 р. слідувало, що до його компетенції не входить оцінка діяльності та авторитету очолюваного ним підрозділу КВІ та органів судової влади, в зв'язку з чим заяву було повернуто позивачу з порадою звернутись до Ковельського міськрайонного суду та УДД УПВП у Волинській області. Вважає, що начальник Ковельського МРВ порушив ст. 7 Закону України « Про звернення громадян» і неправомірно повернув його заяву, тоді як зобов'язаний був скерувати її компетентному органу або вирішити по суті та надати відповідь. Після того, як він не отримав запитувану ним інформацію в Ковельському МРВ КВІ, 24.03.2008 р. він направив скаргу на ім'я начальника УДД УПВП у Волинській області, де просив надати характеризуючу його інформацію та належним чином відреагувати на неправомірність дій їх підлеглого - начальника Ковельської КВІ, при цьому, до скарги долучив копію заяви від 25.02.2008 р.. Однак, на подану ним 24.03.2008 р. скаргу з заявою по даний час не отримав від відповідача будь-якої відповіді, в зв'язку з чим просить визнати неправомірними дії УДД УПВП у Волинській області. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені ним позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та подав суду заяву від 18.07.2008 р., в якій просить вже визнати неправомірними дії відповідача, які полягають лише в незабезпеченні отримання ним відповіді про результати розгляду поданої скарги. Позивач [PERSON] пояснив суду, що тривалий час працював начальником Ковельського МРВ КВІ, а після звільнення, в зв'язку з виниклою необхідністю звернувся до [PERSON], - як до начальника КВІ з заявою, де просив повідомити, чи володіє він та його підлеглі - співробітники КВІ, - інформацією, яка б позитивно чи негативно характеризувала б його діяльність за період, коли він очолював Ковельську КВІ, або компрометувала б КВІ чи Ковельський районний суд. Вважає, що [PERSON] неправомірно повернув його заяву, а повинен був направити її до компетентних органів або вирішити по суті, - чого він не зробив. Вважає також, що надання такої інформації та характеризуючих його особу даних входить до компетенції начальника Ковельського КВІ. Крім того, вважає, що УДД УПВП у Волинській області порушило його право на отримання відповіді на його скаргу та заяву, не забезпечивши отримання ним такої відповіді та характеристики, в зв'язку з чим просить визнати дії відповідача УДД ЦПВП у Волинській області неправомірними. Представник відповідача - Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області - Матвіюк С.Н. позов не визнав та пояснив наступне. 28 березня 2008 р. до УДД УПВП у Волинській області надійшла скарга від [PERSON] про те, що 25.02.2008 р. ним на ім'я начальника Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП у Волинській області [PERSON] було подано заяву про надання йому характеристики, як бувшого колеги, а також інформації щодо відомих йому та працівникам міжрайонного відділу інспекції фактів, які негативно чи позитивно характеризували б службову діяльність позивача, як колишнього начальника Ковельської КВІ та підривали авторитет Ковельського КВІ та Ковельського районного суду, - яку, на думку [PERSON], йому безпідставно повернув [PERSON], посилаючись на ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». В ході проведеної ними перевірки було встановлено, що в діях начальника Ковельського МРВ КВІ будь-яких порушень законодавства України про звернення громадян не виявлено, оскільки, у відповідності до функціональних обов'язків, нормативних актів Держдепартаменту України з питань виконання покарань, та законодавства України, до компетенції начальника міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції, - як посадової особи, - не входить оцінка діяльності та авторитету очолюваного ним підрозділу та органів судової влади, а також збір та надання офіційної інформації про працівників, які згідно Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України не є та ніколи не були підлеглими по службі. У зв'язку з цим [PERSON] у встановлений термін повернув позивачу заяву з відповідними роз'ясненнями. 23.04.2008 року Управлінням держдепартаменту у встановлені строки була надана відповідь позивачу на його скаргу від 24.03.2008 р. та надіслано характеристику за адресою, вказаною у скарзі. Вважає, що УДД УПВП у Волинській області з дотриманням усіх вимог закону розглянуло і надало відповідь на звернення позивача, та зробило все необхідне для того, щоб [PERSON] отримав таку відповідь, - направивши її поштою за вказаною позивачем адресою. Відправка такої кореспонденції рекомендованим листом не передбачена жодним нормативним актом, а тому посилання [PERSON] на неправомірність їх дій, які полягають у незабезпеченні одержання позивачем такої відповіді вважає безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа на стороні відповідача - начальник Ковельського МРВ КВІ [PERSON] - пояснив суду наступне. Отримавши письмову заяву [PERSON] від 25.02.2008 р. не міг зрозуміти її змісту взагалі, поскільки вимоги були викладені не чітко. Зрозумівши, що позивач, по суті, просить не лише надати йому характеристику, а й повідомити інформацію, яка б характеризувала позитивно чи негативно його діяльність та компрометувала КВІ та суд за той період, коли [PERSON] очолював Ковельську КВІ, - прийшов до висновку, що таке звернення не містить необхідних даних для прийняття рішення та для визначення належного органу, якому його слід було б скерувати для вирішення по суті, - поскільки йшлося і про інспекцію і про суд, - а сам він не компетентний надавати таку відповідь, - а тому повернув заяву позивачу з відповідними роз'ясненнями і у встановлений термін, - згідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». Вважає, що діяв згідно закону і позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, третьої особи на стороні відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є безпідставними і у їх задоволенні слід відмовити. Так, відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року, із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 13 травня 1999 року № 653-ХІV, від 20 листопада 2003 року № 1294-ІV, від 20 січня 2005 року № 2384-ІV, «Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями». Як вбачається з заяви [PERSON] від 25.02.2008 р., поданої ним на ім'я начальника Ковельського МРВ КВІ УДД УПВП у Волинській області [PERSON] та отриманої Ковельською КВІ 26.02.208 р. за вхідним номером № 211, позивач просить повідомити чи відомі [PERSON] і іншим працівникам Ковельської КВІ ( [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]), - як бувшим підлеглим позивача, будь-які дані, які б позитивно чи негативно характеризували б його службову діяльність чи компрометували б Ковельську КВІ та Ковельський районний суд. Як пояснили суду представник відповідача та Третя особа на стороні відповідача, збір інформації, яка б позитивно чи негативно характеризувала бувшого керівника підрозділу КВІ не входить до компетенції начальника райвідділу КВІ. Дані обставини стверджуються і Функціональними обов'язками начальника Ковельського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДД УПВП у Волинській області, затвердженими 21.12.2007 р., а також Інструкцією «Про порядок розгляду звернень громадян, їх особистого прийому в органах і установах виконання покарань», затвердженого наказом ДД УПВП № 11 від 4.05.2002 р. і на який посилається п.2.17. Функціональних обов'язків... . Однак, як вбачається з заяви [PERSON] від 25.02.2008 року, останній просить не лише надати йому характеристику, що саме по собі зобов'язало би начальника Ковельської КВІ на виконання вимог п.1 ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» скерувати таку заяву за належністю в УДД УПВП у Волинській області, - а й надати інформацію про те, чи відомі [PERSON] і іншим переліченим у заяві працівникам КВІ факти про службову діяльність [PERSON], яка б компрометувала Ковельську КВІ та Ковельський районний суд. Отже, для прийняття обґрунтованого рішення, в т.ч. і про те, якому ж органу слід направити таку заяву за належністю, в поданій [PERSON] заяві від 25.02.2008 р. не було достатніх даних, у зв'язку з чим начальник Ковельського МРВ КВІ [PERSON], відповідно до п.2 ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» правомірно і у встановлений законом термін повернув позивачу його заяву, порадивши звернутися в УДД УПВП у Волинській області або в Ковельський міськрайонний суд з викладеними у заяві проханнями, - що підтверджується вчасно направленою письмовою відповіддю від 3.03.2008 р. № 403 ( з урахуванням вихідних днів 1,2 березня 2008 р. ). Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях начальника Ковельського МРВ КВІ будь-яких порушень законодавства України про звернення громадян та особистих прав і свобод позивача. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» «Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання». Як вбачається з письмової скарги [PERSON] від 24.03.2008 р., поданої на ім'я начальника УДД УПВП у Волинській області, позивач оскаржує неправомірне повернення начальником Ковельського МРВ КВІ [PERSON] поданої ним заяви від 25.02.2008 р. та скеровує таку заяву для вирішення відповідачу. Така скарга позивача, - разом із заявою, - були зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції УДД УПВП у Волинській області 28.03.2008 р. за вхідним номером № 21-к, - що підтверджується оглянутим в судовому засіданні записом в журналі та витягом з вхідного журналу. Як вбачається з письмової відповіді начальника УДД УПВП у Волинській області від 23.04.2008 року № 2110-760, [PERSON] за його адресою [ADDRESS] було надіслано письмову відповідь на скаргу від 24.03.2008 року, де містились чіткі відповіді на поставлені позивачем у скарзі питання та, з метою надання відповіді на поставлені в заяві від 25.02.2008 р. запитання було надіслано характеристику, про що також зазначалось у листі-відповіді № 2110-760 від 23.04.2008 р.. Факт відправлення такої відповіді та характеристики [PERSON] за вказаною ним адресою підтверджується не лише поясненнями представника відповідача, а й оглянутим в ході судового розгляду справи журналом вихідної кореспонденції УДД УПВП у Волинській області та витягом з вихідного журналу, - де під вихідним номером 760 від 24.04.2008 року значиться вищезгадана відповідь на скаргу [PERSON]. Таким чином, відповідач, у встановлений законом місячний термін розглянув і вирішив звернення [PERSON], про що повідомив позивача належним чином у письмовій формі. Покликання позивача на порушення відповідачем його права, закріпленого у п.6 ч.1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», - а саме, - права на одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги, - є безпідставним, оскільки саме забезпечення отримання такої відповіді позивачем ( про що останній зазначає у своїх вимогах) не покладається, як обов'язок, на суб'єкт владних повноважень, а п.6 ч.1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» покладає, - в даному випадку на УДД УПВП у Волинській області, - обов'язок письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення, - що, як було вже встановлено судом вище, відповідач належним чином виконав. Отже, будь-які порушення відповідачем - УДД УПВП у Волинській області, - законодавства України про звернення громадян, в, відповідно, і прав та свобод позивача - [PERSON] - відсутні, дії відповідача є правомірними і у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Результат розгляду: denied