Рішення адміністративного суду від 2009-07-08 00:00:00+03

Позивачу [PERSON] призначена пенсія, як військовому пенсіонеру відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на даний час перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Також позивач на даний час є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідним посвідчення серії [NUMBER] від 22.06.2004 р. Також з довідки, наданої ГУ ПФУ в м. Києві вбачається, що позивач є інвалідом війни ІІ групи. Інвалідам війни ІІ групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком. Така норма міститься у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`в редакції Закону України чинній до 1 січня 2006 року, оскільки до частини четвертої статті 13 внесені зміни, передбачені\~пунктом 2 Закону України від 05.10.2005 р. № 2939-IV, згідно із Законом України від 05.10.2005 р. № 2939-IV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»). Позивач у позові вказує, що звертався до Київського міського військового комісаріату та ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про проведення перерахунку підвищення пенсії як інваліду війни ІІ групи у відповідності до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте у відповідь на такі заяви відповідач посилався на те, що підвищення пенсії проводилось згідно з Законом України «Про внесення змін до Закону України про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`від 05.10.2005. \~ Пунктом 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`від 5 жовтня 2005 року № 2939-IV, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, крім пунктів 2 і 5, які набирають чинності з 1 липня 2006 року, та пункту 4, який набирає чинності з 1 січня 2007 року, постановлено частину четверту статті 13 викласти в такій редакції: «Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.». Зміни до зазначеної норми в подальшому не вносились, неконституційною не визнавалась. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач був обізнаний про розмір отриманих підвищень з моменту їх отримання та виникнення у нього відповідного права на такі соціальні виплати. Крім того, норми законодавства, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, є загальновідомими та діяли у період отримання позивачем допомоги. Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Відповідач 2 наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій щодо перерахунку та виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни, виходячи із розміру 350 % мінімальної пенсії за віком, за 1999-2006 роки з підстав пропуску строку звернення до суду. Поважність причин пропущення строку позивачем не наведено і судом не встановлено. А тому, суд вважає за необхідне обчислювати річний строк звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, свобод та інтересів з моменту отримання позивачем пенсії. Враховуючи те, що позивач звернувся з позовом до адміністративного суду 21.03.2008 р., позовні вимоги про визнання дій протиправними, перерахунку та виплати щомісячного підвищення до пенсії, як інваліду війни ІІ групи, виходячи із розміру 350 % мінімальної пенсії за віком за 1999-2006 роки не підлягають задоволенню з підстав \~пропуску строку звернення до суду відповідно до ч.1 ст.100 КАСУ. Посилання позивача на виплату щомісячного підвищення пенсії, як учаснику бойових дій, виходячи з розміру пенсії за віком у 2007 і 2008 роках, є також необґрунтованими та безпідставними, такими, що суперечать нормам чинного законодавства України, оскільки з 01 січня 2007 року Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`чітко встановлено, що інвалідам війни ІІ групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячи з сум встановлених Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік`та Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік». Позивач у позовній заяві просив зобов`язати ГУ ПФ України у м. Києві у наступних роках нараховувати та виплачувати йому підвищення до пенсії, як інваліду війни ІІ групи, виходячи із розміру \~мінімальної пенсії за віком. Суд звертає увагу позивача, що згідно зі статтею 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутись з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, у даному випадку у разі порушення права, свобод чи інтересів позивача у нього виникає право звернення до суду, а вимоги щодо зобов`язання вчинити певні дії на майбутнє, не можуть бути предметом розгляду в суді, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied