Рішення адміністративного суду від 2008-06-26 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії ( інвалід 2 групи) і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. За 2005-2007р.р. він отримував одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: по 120 грн.в 2005-2006 роках, 127,14 грн.в 2007 р. , повинен був отримати відповідно 1660 грн., 1750 грн.,2000 грн.. Недоотримано за 2005-2007 р.р. відповідно 1540,1630 та 1872,86 грн.,а всього 5042,86 грн. Тому він звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON]..свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Живага Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що всі виплати управління праці та соціального захисту населення проводило згідно постанов Кабінету Міністрів України. Крім того, позивач має право вимоги тільки за один останній рік, так як по КАС України строк позовної давності один рік. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії ( інвалід 2 групи), перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримував виплати на оздоровлення за 2005-2007 р.120 грн., 120 грн., 127,14 грн.. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії передбачені щорічні виплати на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ «Про державний бюджет» на 2005,2006,2007 р.р.в сумах відповідно на час виплати 332 грн., 350 грн., 400 грн. Недоплата відповідно складала 1540 грн.,1630 грн., 1872,86 грн., а всього 5042,86 гривень. Посилання представника відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996р.№836 та постанову КМ України №562 від 12.07.2005р., яким встановлені розміри таких виплат , є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт, який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанови КМ України залишають незмінним розмір даної виплати аж до прийняття нової постанови, тобто, на значний період часу. Стосовно строку звернення до суду суд приймає до уваги пояснення позивача щодо необізнаності його в діючому законодавстві , а також те, що КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року, адміністративний позов подано до суду 19.03.2008 р..За таких обставин суд вважає можливим застосувати загальний строк позовної давності в три роки і обмежитись виплатами за 2005-2007 р.р. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted