Рішення адміністративного суду від 2008-09-25 00:00:00+03

14.04.2008р. позивачка звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у місті Харкові ради, Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, яким просила зобов»язати відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у місті Харкові ради забезпечити перерахунок і виплату належних їй соціальних виплат за 2005-2007 рік відповідно до Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 6540 грн., а саме: за 2005 рік - 2180 грн., за 2006 рік -2180 грн. та за 2007 рік - 2180 грн. та зобов»язати Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації організувати і проконтролювати призначення належних соціальних виплат, а також виплату заборгованості по належних соціальних виплатах в сумі 6540 грн. 20.05.2008 року позивачка доповнила позовну вимогу та просила визнати бездіяльність відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Київського району м.Харкова щодо не нарахування та виплати належних позивачці соціальних виплат такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, 02.07.2008р. позивачка подала до суду заяву про виключення з числа відповідачів Головного управління праці та соціального захисту населення ХОДА. У судовому засіданні позивачка доповнила позовні вимоги та просила зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у місті Харкові ради здійснити перерахунок та виплату належних їй соціальних виплат за 2005-2008 роки відповідно до Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 9045 грн. та визнати дії неправомірними. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у місті Харкові ради [PERSON], діюча на підставі доручення, проти позову заперечувала, посилаючись на наступне. [PERSON]перебуває в Управлiннi працi та соцiального захисту населення Київської районної ради м.Харкова на облiку, як учасник лiквiдацiї наслiдкiв aвapiї на ЧАЕС 1 кaтeгopiї, є iнвалiдом 2-ї групи. На пiдставi ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи" вiд 28.02.1991 року[PERSON] передбачено право на отримання щорiчної допомоги на оздоровлення в залежностi вiд мiнiмальної заробiтної плати, яка для iнвалiдiв 2 групи передбачена у розмiрi 5 мiнiмальних заробiтних плат. Вiдповiдно до ст. 62 названого Закону, застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабiнетом Miнicтpiв України, рiшення якого є обов'язковим для виконання мiнiстерствами та iншими центральними органами державної виконавчої влади України, вciмa суб'єктами господарювання незалежно вiд їх вiдомчої пiдпорядкованостi та форм власності. Статтею 63 зазначеного Закону закрiплено, що фiнансування витрат, пов'язаних з його реалiзацiєю, здiйснюється за рахунок державного бюджету. За 2005-2007 роки щорiчна допомога на оздоровлення, громадянам, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи виплачувалась у розмiрах, затверджених Постановою Кабiнету Miнicтpiв України № 562 вiд 12 липня 2005 року i складала для iнвалiдiв 2 групи 120,00 грн. Вказанi законодавчi норми не суперечать Конституцiї України, оскiльки ч.2 ст. 95 Конституцiї визначено, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь якi видатки держави на загальносуспiльнi потреби, розмiр i цiльове спрямування видаткiв. Вiдповiдно до ст. 116 Конституцiї, розроблення проекту закону про Державний бюджет України вiднeceнo до компетенцiї Кабiнету Miicтpiв України, а вiдповiдно до ст. 117 Конституцiї, постанови i розпорядження Кабiнету Miнicтpiв України є обов' язковими для виконання. Статею 101 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рiк» надано право Кабiнету Miнicтpiв України у 2007 роцi встановлювати розмiри соцiальних виплат, якi вiдповiдно до законодавства визначаються залежно вiд розмiру мiнiмальної заробiтної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за вiдповiдними бюджетними програмами. Тому, управлiння не мало законодавчих пiдстав не приймати до уваги Постанову КМУ України вiд 12.07.2005р. №562 «Про щорiчну допомогу на оздоровлення громадянам, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи», якою визначено розмiр виплати. Вiдповiдно до покладених повноважень Управлiння працi та соцiального захисту населения Київської районної у м.Харкові ради формує списки осiб, якi мають право на отримання щорiчної допомоги на оздоровлення та направляє їх до Обласного центру по нарахуванню та здiйсненню соцiальних виплат. Виплату щорiчноI допомоги на оздоровления лiквiдаторам ЧАЕС за списками управлiння здiйснює Обласний центр по нарахуванню та здiйсненню соцiальних виплат, який є структурним пiдроздiлом Головного управлiння працi та соцiального захисту населения Xapкiвської обласної державної адмiнiстрацiї. Головне управлiния працi та соцiального захисту населения Харківської облдержадмiнiстрацiї є розпорядником коштiв нижчого рiвня (розпорядником вищого рiвия є Міністерствo працi та соцiальної полiтики України), є органом виконавчої влади i вiдповiдно до пункту 5 ст.51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштiв беруть бюджетнi зобов' язання та провадять видатки тiльки в межах бюджетних асигнувань, встановленими затвердженими кошторисами. Щорiчна допомога на оздоровлення[PERSON] за 2005-2008 роки виплачена в повному обсязi у розмiрах, встановлених дiючим законодавством, а саме по 120 грн. щороку. 09.07.2007р. Коституцiйним Судом України прийнято рiшення №6­рП/2007 щодо невiдповiдностi Конституцiї України Закону "Про Державний бюджет України на 2007 piк", яким призупинено деякi виплати, передбаченi чинним законодавством. Але, змiни до Закону про Держбюджет-200, 2008рр. не внесені, внаслiдок чого видатки на фiнансувания чорнобильських виплат не збiльшено. Отже, вважав,що управлiння працi та соцiального захисту населения Київської районної у місті Харкові ради, як орган виконавчої влади, дiяло в межах повноважень, вiдповiдно до вимог дiючого законодавства. Крім того, просила позовні вимоги розглядати тільки в обсязі річної позовної давності відповідно до п.1 ст.100 КАС України. Представник співвідповідача - Харківського обласного Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON], діюча за довіреністю, проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі з тих же підстав, що й представник Управління праці та соціального захисту населення Київської районної у місті Харкові ради. Представник співвідповідача - Головного Управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації у судове засідання не з»явився, просив розглядати справу за відсутності його представника, подав письмові заперечення проти позову, якими просив відмовити у задоволенні позову та вважав, що позовні вимоги необхідно розглядати тільки в обсязі річної позовної давності на підставі п.1 ст.100 КАС України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд частково задовольняє позов з наступних підстав. Судом достовірно встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивачка перебуває на облiку в управлiннi працi та соцiального захисту населення Київської районної ради м.Харкова, як учасник лiквiдацiї наслiдкiв aвapiї на ЧАЕС 1 кaтeгopiї, є iнвалiдом 2-ї групи (а.с.18-19). Згідно Переліків постраждалих категорій 1А на оздоровлення за 2005-2008 роки, позивачці виплачена допомога на оздоровлення по 120 грн. на рік, а саме: за 2007 рік виплачена у лютому 2007 року, за 2008 рік - у березні 2008 року (а.с.38-46, 86). На пiдставi ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус i соцiальний захист громадян, якi постраждали внаслiдок Чорнобильської катастрофи" вiд 28.02.1991 року[PERSON] передбачено право на отримання щорiчної допомоги на оздоровлення в залежностi вiд мiнiмальної заробiтної плати, яка для iнвалiдiв 2 групи передбачена у розмiрi 5 мiнiмальних заробiтних плат. Цією ж статтею визначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачці здійснена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №836 від 26.07.1996 року по 120 грн. за 2005,2006,2007,2008 роки, оскільки частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 1 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов»язки громадянина. З огляду на вказане та, виходячи із загальних засад приорітетності Законів України над урядовими нормативно - правовими актами, суд задовольняє позов позивача в частині зобов»язання відповідача провести перерахунок і виплату належних позивачці соціальних виплат за 2007-2008 роки відповідно до Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 4335 грн. (2007р.: 400грн.х5-120 грн.=1880 грн.; 2008р.: 515х5-120=2455). Разом з тим, суд відмовляє позивачці у задоволенні позову в частині зобов»язання відповідача провести перерахунок і виплату належних позивачці соціальних виплат за 2005-2006 роки відповідно до Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі наступного. Згідно зі статтею 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З позовної заяви вбачається, що адміністративний позов заявлений більш ніж три роки по прийнятті спірного рішення. Відповідно до ч. 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Крім того, суд відмовляє позивачці у задоволенні позову в частині визнання бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплати належних позивачці соціальних виплат такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки судом встановлено, що Управлiння працi та соцiального захисту населення Київської районної у місті Харкові ради, як орган виконавчої влади, дiяло в межах повноважень, вiдповiдно до вимог дiючого законодавства.

Результат розгляду: partial