Рішення адміністративного суду від 2008-06-10 00:00:00+03

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА різницю недоплаченої щорічної грошової допомоги. Вимоги мотивує тим, що йому як учаснику війни відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач в судове засідання не з'явився. Справу просив слухати без його участі. Представники відповідачів Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є учасником війни, що підтверджується посвідченням. Згідно ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Як свідчить додатковий атестат Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивач отримав у 2005 році -50,00 грн., у 2006 році -50,00 грн., у 2007 році -55,00грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет на 2005 рік”, “Про державний бюджет на 2006 рік”, “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Відповідно до ст. 171 Закону України “Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”), а адміністративний позов позивачем подано у грудні 2007 року. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає за необхідне стягнути на його користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1175,18грн. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, зазначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial