Рішення адміністративного суду від 2008-10-27 00:00:00+02

Позивач ФОП [PERSON]. звернулась до суду з позовом до Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Харківської області в якому просила суд скасувати податкове повідомлення-рішення Куп'янської ОДПІ у Харківській області від 26.06.2007 року № 0000601700/0 яким визначено податкове зобовязання з ПДВ та застосовані штрафні санкції до ФОП [PERSON]. на загальну суму 47152,50 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав, що 22.06.2007р. співробітниками Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції, була проведена перевірка господарської діяльності позивача, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, внаслідок якої був складений акт №945\17-1953800965 від 22.06.07р., та застосовані штрафні санкції (податкове повідомлення - рішення від 26.06.07р. №0000601700\0 на загальну суму 47 152 гри. 50 коп.). Як вказав представник позивача вказаним актом перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №945\17-1953800965 від 22.06.07р., на думку відповідача, встановленні наступні порушення податкового законодавства: · не надання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за січень-березень 2006року; · не надання позивачем до відповідача заяви про реєстрацію платника ПДВ до кінця звітного податкового періоду (2005р.); - заниження податкових зобов'язань з ПДВ за січень-березень 2006року у сумі 31095грн. Представник позивача зазначив, що вказані дії з приводу нарахування суми податкового боргу та застосування штрафних санкцій за наслідками перевірки - незаконними з наступних підстав: Відповідно до п. 6 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» 746/99 від 28.06.99р. позивач - є суб'єктом малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, та не є платником податку на додану вартість. Термін дії свідоцтва про сплату єдиного податку позивача 2005-2006рік. Дата виникнення податкового зобов'язання у позивача виникла з 31.03.2006року, з моменту видачі свідоцтва про реєстрацію позивача платником податку на додану вартість. До цього моменту позивач знаходився на спрощеній системі оподаткування та був звільнений від сплати ПДВ згідно п. 6 Указу Президента України 746/99 від 28.06.99р. Згідно положень ст. 2.3.1 Закону України „Про податок на додану вартість" - особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник, податку у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість). При цьому відповідачем застосована відповідальність до позивача передбачена абз. 4 п. 9.4 ст. 9 Закону України „Про податок на додану вартість", тобто особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Але положення вказаного абзацу розповсюджується на випадки визначені у п.9.4 ст. 9 Закону України „Про податок на додану вартість", а саме: якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом; та якщо особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду. В обох випадках мова йде про перевищення обсягу оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду. Пунктом 1.5. Закону України „Про податок на додану вартість" звітний (податковий) період визначений як - період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету, та відповідно до п. 7.8.1. того ж Закону він складає один календарний місяць. Як зазначив представник позивача, що з встановлених актом перевірки фактів обсяг валових доходів позивача за 1-й квартал 2006року склав 186584, 00 грн., помісячно: січень 2006року - 62625 грн.; лютий 2006року-57982 грн.; березень 2006року - 65957 грн. , що свою чергу не перевищує суми навіть у 300000грн. протягом звітного податкового періоду рівний одному місяцю. За цих підстав до позивача неправильно застосовані норми податкового законодавства, чим порушенні його законні права та інтереси та завдають матеріальної шкоди. За такої невизначеності у законодавстві на той період Державна податкова адміністрація України телеграмою від 19.04.2005 N 7538/7/15-2417 повідомила наступне: у зв'язку з прийняттям Закону України від 25.03.05 N 2505-IV "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів", яким, зокрема, змінено умови добровільної та обов'язкової реєстрації платниками податку на додану вартість суб'єктів господарювання - платників єдиного податку, зобов'язує тимчасово до видання податки- то роз'яснення щодо застосування положень статті 9 Закону України "Про податок на додану вартість" не застосовувати до суб'єктів спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності - платників єдиного податку фінансових стягнень при здійсненні реєстрації платниками податку на додану вартість. Виходячи з вище викладеного позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явились та з позовом не погодились у повному обсязі, вказавши, що винесене податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим та просили суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог. Судом встановлено, що 22.06.2007р. співробітниками Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції, була проведена перевірка господарської діяльності ФОП [PERSON]. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.12.2006 року за результатами якої було складено акт №945\17-1953800965 від 22.06.07р., яким встановлено порушення п.п. «а» 4.1.4 п.4.1 ст.4 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-111 із змінами та доповненнями - не надання податкової декларації з податку на додану вартість за січень-березень 2006р.; п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.З, абз. «З», «4» п п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями - не надання податковому органу заяви про реєстрацію платника ПДВ до кінця звітного податкового періоду (2005рік); - заниження податкових забов'язань з ПДВ за січень-березень 2006р. в сумі 31095р., а саме було встановлено перевищення річних обсягів надання послуг за 2005 рік понад 500 тис. грн. На підставі вище зазначено акту керівником Куп'янської ОДПІ Харківської області було винесено податкове повідомлення - рішення від 26.06.07р. №0000601700\0 на загальну суму 47 152 гри. 50 коп.. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про сплату единого податку серії [NUMBER] фізична особа - підприємець [PERSON] була зареєстрована платником єдиного податку з 01.01.2005 року за видом діяльності пасажирські перевезення. Термін дії даного свідоцтва був продовжений з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року. Як було встановлено судом та підтверджується даними звіту платника суб'єкта малого підприємництва (вх. 31532 від 05.01.2006р.), які містяться в матеріалах справи, власноручно наданого до податкової інспекції ФО-П [PERSON]., обсяг виручки від реалізації послуг наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному 2005 році склав 792817 тис. грн. Згідно абзаців 1,2 п.1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р. №727/98, установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: Фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень. Абзацом 5 п.1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" встановлено, що виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). Згідно п.5 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України. У разі порушення вимог, установлених статтею 1 Указу, зокрема, якщо у звітному періоді (кварталі, році) обсяг виручки СГД - платника єдиного податку від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) перевищив 500 тис. грн., то такий підприємець, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу), повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності. При цьому, платник єдиного податку повинен подати до податкового органу за місцем реєстрації податкову декларацію за наслідками звітного періоду, наступного за тим, в якому виникло перевищення обсягу виручки, та сплатити відповідну суму податку в порядку, встановленому Декретом Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26 грудня 1992 p. N 13-92, який діє в частині оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю. Відповідні роз'яснення з цього питання викладено листом Міністерства юстиції України від 15.08.2007р. N 20-9-7599 (9.3). Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що оскільки ФОП [PERSON]. перевищила в звітному 2005 році суму виручки, то починаючи з 1 кварталу 2006 року, повинна була перейти на загальну систему оподаткування та зобов'язана зареєструватися як платник ПДВ до кінця звітного податкового періоду (2005р.) згідно абз. З п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97 із змінами та доповненнями (далі по тексту Закон №168), у відповідності до якого в разі коли особа укладає одну чи більше цивільно-правових угод (договорів), унаслідок виконання яких планується здійснення оподатковуваних операцій, обсяг яких перевищуватиме протягом звітного податкового періоду у два чи більше разів суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, то така особа зобов'язана зареєструватися як платник цього податку до кінця такого звітного податкового періоду. В свою чергу пп. 2.3.1 п. 2.3. ст. 2 Закону №168 визначає, що особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податків у разі коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість). Суд зазначає, що позивачем лише 13.03.2006 року до Куп'янської ОДПІ була подана заява про реєстрацію платника податку на додану вартість та 31.03.2006 року податковою інспекцією було видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за №[NUMBER] серії [NUMBER]. Отже посилання позивача на ст. 6 Указу Президента щодо можливості не реєструватися платником податку на додану вартість суд вважає безпідставним оскільки ФОП [PERSON]. було перевищено обсяг виручки за рік (2005) 300,0 тис. грн., що передбачено п.п. 2.3.1 п.2.3 ст.2, абз. З, 4 п.9.4 ст. 9 Закону №168. Суд звертає увагу, що у відповідності до абз. 4 п.9.4 ст. 9 Закону №168 особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Щодо посилання позивача, що при перевірці відповідачем не були прийняті до уваги цивільно-правові відносини між позивачем та ФОП [PERSON]., а саме договір доручення № б/н, укладеного між ФОМ [PERSON]. та позивачем 31.12.2004 року за яким позивачем було отримано грошову суму та передано її ФОП [PERSON]., у розмірі 383 445 грн., то вказані посилання суд вважає необґрунтованими та недоведеними оскільки в описі документів наданих на документальну перевірку ФОП [PERSON]., який був власноручно складений та підписаний позивачем, договіру доручення №б/н від 31.12.04р., укладений між ФОП [PERSON]. та ФОП ФОП [PERSON]. не має. Також ФОП [PERSON]. в данному описі власноручно підтвердила, що документи надані в повному обсязі, інші документи, пов'язані зі здійсненням підприємницької діяльності відсутні. Крім цього суд ставить під сумнів наявність цього договору на момент перевірки оскільки відсутній факт зменшення позивачем своїх доходів на різницю в розмірі 383445,00 грн.. Щодо пояснень свідка [PERSON]. наданих під час судового засідання, у відповідності до яких він підтвердив існування договору доручення №б/н від 31.12.04р. та зазначив, що ФОП [PERSON]. було отримано грошову суму та передано йому в розмірі 383 445,00 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків від 03.10.05р. та книгою доходів та витрат №312 за формою №10 ФОП [PERSON]., та в свою чергу зменшує суму доходів до розмірів 323261,00 грн. То до вказаних свідчень суд підходить критично оскільки, згідно звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку [PERSON]., який міститься в матеріалах справи, за III квартал 2005 року, обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році склав 383445,00 грн. Крім цього згідно звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку [PERSON]. за IV квартал 2005 року, обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році склав 383445,00 грн. Тобто в IV кварталі 2005 року ФОП [PERSON]. підприємницькою діяльністю не займався. Також в акті перевірки ФОП [PERSON]. №209/17-2072700899 від 07.02.07р. про результати позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства за період з 07.07.04р. по 07.02.07 p., а саме до II розділу. Перевірка правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджетів, державних цільових фондів, податків і зборів (обов'язкових платежів) вказано, що у перевіряємому періоді ФОП [PERSON]. надавав послуги населенню по перевезенню пасажирів автобусами орендованими у ВАТ „Куп'янський АВТОК" за період з 07.02.04р. по 30.09.05р. та у ФОП [PERSON]. (за договором оренди майна ВАТ „Авток") на маршрутах міжміського сполучення. За період з 01.10.05р. по 07.02.07р. єдиний податок сплачував, але послуги населенню по перевезенню пасажирів автобусами не надавав. ФОП [PERSON]. за період з 07.02.04р. по 30.09.05р. працював за спрощеною системою оподаткування обліку та звітності, сплачував єдиний податок в розмірі 60,00 грн. за місяць + 50% за кожного найманого працівника. Крім цього суд зазначає, що з власноручно написаних пояснень ФОП [PERSON]. вбачається, що за період з 01.10.05р. по 07.02.07р. підприємницькою діяльністю він не займався, прибутків не мав, у зв'язку з відсутністю транспортних засобів на перевезення пасажирів. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасовування спірного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими.

Результат розгляду: denied