Рішення адміністративного суду від 2008-11-03 00:00:00+02

10 червня 2008 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська, в якому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська недоїмку по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 239 грн. 82 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не здійснює своєчасні розрахунки з Пенсійним фондом України та допустився недоїмки по страховим внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 239 грн. 82 коп. Відповідач подав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, а також письмовий відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечував проти позову. Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за спрощеною системою оподаткування та зареєстрована в управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є календарний місяць. Статтею 45 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік» від 23.12.2004 року для фізичних осіб, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени їх сімей, які ї беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на 2005 рік встановлений фіксований розмір страхового внеску у розмірі мінімального страхового внеску. Таким чином зазначені особи зобов'язані сплачувати у 2005 році страховий внесок у сумі 83 грн. 84 коп. з урахуванням частини єдиного та фіксованого податків, перерахованого Держказначейством у грудні 2004 року за 2005 рік. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] має заборгованість зі сплати фіксованої ставки за січень, лютий, березень 2005 року в сумі 239, 82 грн., підтвердженням чого є акт звірки внесків у фіксованому розмірі. Також зазначена заборгованість підтверджується корінцем вимоги від 05.05.2008, направленої на адресу відповідачем УПФУ. Зазначена вимога була отримана відповідачем19.05.2008, що підтверджується матеріалами справи, проте у встановленому законом порядку оскаржена не була, у зв'язку з чим доводи відповідача, що позивачем не доведено наявність заборгованість, суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи. Частиною 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка). Статтею 23 цього ж закону передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку. Також відповідно до ст. 106 вищезазначеного Закону строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. На підставі викладеного суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted