Рішення адміністративного суду від 2008-05-07 00:00:00+03

[PERSON]звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Харківській області, в якому з урахуванням наданих уточнень позовних вимог просить суд скасувати рішення № 795/2006, затвердженого заступником начальника ГУМВС України в Харківській області 27.12.2006 року в частині заборони в'їзду в Україну терміном на п'ять років громадянки Киргизької Республіки [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. В обґрунтування заявленого позову, зазначає на те, що позивач прибула в Україну 23.01.2004 року через КПП „Харків” з метою працевлаштування. В Україні [PERSON]. мешкала разом з чоловіком [PERSON] та їхніми дітьми: донькою - [PERSON]., [INFO]року народження та сином - [PERSON]., [INFO]року народження, які народилися у м. Харкові. 27.12.2006 року відносно позивача та її неповнолітніх дітей ВГІРФО Київського РВ ГУМВС України в Харківській області було прийнято рішення про видворення за межи України. На підставі цього рішення начальником ГУМВС України в Харківській області 27.12.2006 року заборонено в'їзд в Україну громадянки Киргизстану [PERSON]. терміном на п'ять років. Представник позивача зазначає, що рішення про заборону в'їзду порушує її права, передбачені ст.ст. 3,4 Сімейного Кодексу України. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовими повідомленнями. У відповідності до ст. 35 КАС України відповідач є належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Відповідач відзив на позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався. Таким чином, суд вважає, що відповідач є належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, його відсутність в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що згідно рішення № 795/2006 затвердженого заступником начальника ГУМВС України в Харківській області 27.12.2006 року, прийнято рішення про видворення за межі України громадянки Киргизстану [PERSON]. та її дітей: доньки - [PERSON]., [INFO]року народження та сина - [PERSON]., [INFO]року народження та заборонено в'їзд в Україну терміном на п'ять років. Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Під поняттям „видворення” розуміється прийняття відповідним органом рішення, що певний громадянин іноземної держави повинен залишити територію України з добровільним виконанням вказаного рішення або з примусовим його видворенням за рішенням суду. В момент оголошення постанови про видворення роз'ясняються іноземцеві його права та обов'язки за необхідності із залученням перекладача. З моменту оголошення постанови про видворення іноземцю надається право повідомлення та зустрічі з адвокатом чи дипломатичним представником своєї країни чи іншої особи. В наданих відповідачем матеріалах відсутні дані, про оголошення позивачу рішення про видворення та роз'яснені іноземцеві його права і обов'язки, в тому числі на залучення перекладача та зустрічі з адвокатом чи дипломатичним представником своєї країни чи іншої особи. Відповідно до вимог ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”, видворенню за межі України підлягають іноземці та особи без громадянства :1) які в минулому вчинили адміністративне правопорушення та виконали адміністративне стягнення; 2) які в минулому вчинили злочин і відбули призначене судом покарання, при цьому їх видворення необхідне для захисту прав, інтересів громадян України; 3) іноземці та особи без громадянства, які не допускали протиправної поведінки, але їхні дії суперечать інтересам охорони громадського порядку; 4) іноземці, які не допускали протиправної поведінки, але їхні дії суперечать інтересам забезпечення безпеки України. Крім зазначених підстав видворенню підлягають також особи за вчинення: порушення прикордонного режиму в пунктах пропуску через державний кордон; проживання без документів, що дають право на проживання; проживання за недійсними, підробленими документами; працевлаштування без відповідного дозволу; не додержання встановленого порядку реєстрації та пересування; ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування; порушення правил транзитного проїзду через територію України; незаконне перетинання державного кордону. Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на складання протоколу про адміністративне правопорушення 13.09.2006р. за вчинення [PERSON]. правопорушення не свідчить про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. В рішенні відповідача про видворення та заборону в'їзду позивача зазначено, що до кримінальної відповідальності [PERSON]. не притягалася, в розшуку не перебуває. В ході вирішення питання щодо законності прийнятого суб'єктом владних повноважень рішень суд відповідно до вимог ст.2 КАС України зобов'язаний перевірити чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. В судовому засіданні встановлено, що рішення начальника ВГІРФО Київського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 25.12.2006 року про видворення [PERSON]. та її дітей за межі України та заборону в'їзду в України строком на п'ять років, затверджене 27.12.2007р. заступником начальника ГУ МВС України в Харківській області, в частині заборони в'їзду в України строком на п'ять років, прийнято з порушенням вимог ст.2 КАС України, а саме: без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення - відвідування ясла-садка № 292 Московського району м. Харкова дітьми позивача, спільне проживання дітей та позивача з чоловіком, без дотриманням принципу рівності перед законом - з порушенням прав позивача щодо оголошення рішення про видворення та зустрічі з адвокатом чи дипломатичним представником своєї країни чи іншої особи, непропорційно, зокрема з без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення - заборона в'їзду в Україну строком на 5 років - порушує право позивача на її сімейне життя разом з чоловіком, дошкільного виховування їх спільних дітей. Таким чином, суд дійшов до висновку, що рішення № 795/2006, затверджене заступником начальника ГУМВС України в Харківській області 27.12.2006 року в частині заборони в'їзду в Україну терміном на п'ять років [PERSON], прийняте з порушенням вимог ст.32 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” та вимог ст.2 КАС України, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є суб'єктом владним повноважень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого державного мита з держбюджету на користь позивача.

Результат розгляду: granted