Рішення адміністративного суду від 2008-01-17 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що працював начальником Центру поштового зв”язку №3 (ЦПЗ №3) у м. Ромни з 1 січня 2007 року. З 1 грудня 2006 року виконував обов”язки начальника ЦПЗ №3. Наказом директора Сумської УДППЗ “Укрпошта” №109-к від 20 липня 2007 року був звільнений з роботи з посади начальника ЦПЗ №3 у м. Ромни за п.2 ст.40 Кодексу Законів про працю України у зв”язку з виявленою невідповідністю займаній посаді - не надання допуску до державної таємниці. Підставою для звільнення став лист Управління СБУ в Сумській області від 16 липня 2007 року, яким на підставі п.1 ч.2 ст. 23 Закону України “Про державну таємницю” йому не надано допуск до державної таємниці за формою №3, оскільки, заповнюючи анкету, він ніби-то приховав відомості про свою судимість. Вважає таке рішення суб”єкта владних повноважень незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в п.10 анкети він зазначив, що був судимий у 1999 році у м. Ромни, судимість погашена, статей не пам”ятає. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі. Представник Управління служби безпеки України у Сумській області позов не визнав і суду пояснив, що надання допуску до державної таємниці громадянам здійснюється на підставі “Порядку організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2.11.2003 року №1561-12. Громадянинові, якому може бути надано допуск до державної таємниці, надається для заповнення “Анкета для оформлення державної таємниці” форми №4, яка є невід”ємною частиною вищевказаного “Порядку”. Позивачу [PERSON] також була надана така анкета, яку він заповнював власноручно. В п.25 даної анкети [PERSON] власноручно вказав, що підтверджує достовірність поданих про себе відомостей. Але при перевірці даної анкети було встановлено, що [PERSON] в п. 10 анкети вказав, що був судимий в 1999 році в м. Ромни, статей не пам”ятає. Але фактично він був судимий двічі у 1998 році і в 2000 році. Тобто, фактично [PERSON] повідомив про себе недостовірні відомості. Тому на підставі п.1 ч.2 ст 23 Закону України “Про державну таємницю” йому допуск до державної таємниці за формою №3 не було погоджено Управлінням СБУ правомірно. Представник Сумської дирекції УДППЗ “Укрпошта” позов [PERSON] також не визнала і суду пояснила, що Управління служби безпекти України в Сумській обл. не погодило позивачу допуск до державної таємниці правомірно, оскільки він на запитання п.10 анкети про притягнення його до кримінальної відповідальності не надав повні і точні відповіді. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу надання допуску до державної таємниці. Судовим розглядом справи встановлено, що наказом директора Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв”язку “Укрпошта” №136-к від 1 грудня 2006 року позивач [PERSON] був призначений на посаду виконуючого обов”язки начальника Центру поштового зв”язку №3 у м. Ромни з 1 грудня 2006 року. З 1 січня 2007 року він був затверджений на посаді начальника ЦПЗ №3 у м. Ромни наказом №142-к від 29 грудня 2006 року. Відповідно до номенклатури посад працівників Сумської дирекції УДППЗ “Укрпошта” зайняття яких потребує оформлення на допуск до державної таємниці посада начальника ЦПЗ вимагає наявність такого допуску. Це передбачено також і п. 2.4.12 Положення про Центр поштового зв”язку №3. Порядок надання переоформлення та скасування допуску громадян до державної таємниці визначений Порядком організації та забезпечення режиму секретності в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах , в установах, організаціях, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 2.11.2003 року №1561-12 та Законом України “Про державну таємницю” від 21.09.1999 року. Згідно вищевказаного Порядку та ст.ст. 22 Закону України “Про державну таємницю” допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом або письмовим розпорядженням керівника підприємства , установи, організації, де працюють перебувають на службі чи навчаються громадяни. В окремих випадках, які визначаються Міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, допуск до державної таємниці за формами 2 і 3 надається громадянам України, віком від 16 років може надаватися за погодженнями із Службою безпеки України. При цьому громадянин, якому може бути надано допуск до державної таємниці, повинен заповнювати “Анкету для оформлення допуску до державної таємниці” форми №4. У зв”язку з цим, начальник першого відділу Сумської дирекції УДППЗ “Укрпошта” [PERSON] повідомив позивача про необхідність оформлення на допуск до державної таємниці, надав йому перелік документів, які необхідно зібрати для цього. А також надав анкету за формою 4, яку позивач повинен був заповнити власноручно. При цьому, як встановлено судом, позивачу було роз”яснено начальником першого відділу, що відповідати на запитання, поставлені в анкеті, необхідно точно, детально. З квітня 2007 року позивачем була власноручно заповнена дана анкета. На запитання п.10 анкети “Чи притягувались до кримінальної відповідальності, якщо так, зазначте коли і де, а також назву статті (статтей) Кримінального кодексу України” позивач відповів - “Притягувався в м. Ромни в 1999 році, статті не пам”ятаю, станом на 2007 рік судимість погашена”. У п. 25 анкети позивач зазначив, що підтверджує достовірність поданих про себе відомостей. Анкета разом з іншим документами відповідно до вимог ст. 24 Закону України “Про державну таємницю” 2.07.2007 року була направлена Сумською дирекцією УДППЗ “Укрпошта” для проведення перевірки та надання мотивувального висновку про можливість надання допуску позивачу до державної таємниці в Управління СБУ в Сумській області. В місячний термін, заповнена [PERSON] анкета, була перевірена підрозділом державної таємниці Управління СБУ в Сумській області. Перевіркою було встановлено, що під час заповнення п.10 анкети [PERSON] власноручно зазначив, що був судимий у м. Ромни в 1999 році, статті не пам”ятає, але в дійсності він притягався до кримінальної відповідальності і був судимий двічі. 17.11.1998 року Роменським міським судом за ст. ст. 148-2 ч.3, 165 ч.2 КК України до 1 року і 6 місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням щомісячно 15 % заробітку, та 28.12.2000 року за ч.2 ст. 167, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, тобто було встановлено, що відомості, зазначені в п.10 анкети є недостовірними. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 23 Закону України “Про державну таємницю” у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено у разі повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе. Листом № 10761 від 16.07.2007 року на ім”я директора Сумської дирекції УДППЗ “Укрпошта” на підставі п.1 ч.2 ст. 23 Закону України “Про державну таємницю” [PERSON] допуск до державної таємниці за формою 3 Управлінням СБУ в Сумській області не погоджено. Відповідно до ст. 25 Закону України “Про державну таємницю” Сумська дирекція УДППЗ “Укрпошта” вихідним 18/19 від 19.07.2007 року надіслала позивачу лист, в якому повідомила про те, що Управлінням СБУ у Сумській області йому не погоджено допуск до державної таємниці. А 20.07.2007 року [PERSON] був звільнений з роботи за п.2 ст.40 КзпП України у зв”язку з ненаданням допуску до державної таємниці. Таким чином, судом встановлено, що висновок Управління служби безпеки України в Сумській області про неможливість надання допуску позивача до державної таємниці за за результатами перевірки його анкети є правомірним, оскільки в п.10 анкети він повідомив про себе недостовірні відомості. Крім того, на думку суду, даний висновок не є рішенням про відмову у наданні позивачу допуску до державної таємниці, оскільки таке рішення приймається керівником підприємства. Як пояснив у судовому засіданні свідок [PERSON] він акцентував увагу [PERSON] на тому, що останній невірно відповів на п.10 анкети. Але позивач заявив йому, що іншого писати не буде, і наполіг на тому, щоб анкета була направлена на перевірку в такому вигляді. За таких обставин в позові [PERSON] слід відмовити.

Результат розгляду: denied