Рішення адміністративного суду від 2008-06-13 00:00:00+03

прокурор Вінницького району Вінницької області в інтересах територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області подав позов до товариства з обмеженою відповідальністю “Вінницький районний автобусний парк №1”про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.10.2007 року при проведенні державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки транспортного засобу, що належить ТОВ “Вінницький районний автобусний парк №1”, встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON] надав послуги перевезення пасажирів на транспортному засобі відповідача марки “Фольцваген ЛТ 35”д.н.з. [NUMBER] без оформлення документу, визначеного ст. 39 цього Закону, без квитково-касового листа. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов визнав та не заперечував проти нього. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 13.10.2007 року при проведенні державним інспектором територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області перевірки транспортного засобу, що належить ТОВ “Вінницький районний автобусний парк №1”, встановлено порушення перевізником вимог Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме: водій [PERSON] надав послуги перевезення пасажирів на транспортному засобі відповідача марки “Фольцваген ЛТ 35”д.н.з. [NUMBER] без оформлення документу, визначеного ст. 39 цього Закону, без квитково-касового листа. За наслідками перевірки було складено акт від 13.10.2007 року перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №039891, у якому зазначено, що під час перевірки водій [PERSON] надавав послуги по перевезенню пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, а саме -без квитково-касового листа. 5.11.2007 року відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2006 року №143, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції у Вінницькій області була винесена постанова №032317 про застосування до ТОВ “Вінницький районний автобусний парк №1”фінансових санкцій у розмірі 1700 гривень в зв'язку з порушенням останнім законодавства про автомобільний транспорт, а саме, абз. 2 ч.2 ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 цього Закону. Відповідно до ст. 39 Закону України “Про автомобільний транспорт”автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, квитково-касовий лист. Абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Вінницькій області діяло на підставі, у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачено діючим законодавством України щодо проведення перевірки та накладення фінансових санкцій. В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, переконавшись у наявності законних підстав визннаня позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Ч.2 ст.94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Крім того, відповідно до п.3 Розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн.

Результат розгляду: granted