Рішення адміністративного суду від 2008-04-21 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що він є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи та йому встановлено безстроково 2 групу інвалідності, і у відповідності до ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, що підтверджується посвідченням серії Б № [NUMBER] від 10.12.2003 року. Щорічна разова допомога до 5 травня за 2005 р. позивачу відповідачем була виплачена 20.04.2005 року у розмірі 330 грн., за 2006 р. - 20.04.2006 року у розмірі 330 грн., за 2007 р. позивачу була виплачена 20.04.2007 року у розмірі 360 грн. Управління праці і соціального захисту населення Ясинуватської міської ради повинна була виплатити щорічну разову допомогу у 2005 році у розмірі - 2656 грн., 2006 р. - 2872 грн., 2007 р. - 3248 грн. Заборгованість складає 7756 грн. Просить суд визнати неправомірними дії Управління праці і соціального захисту населення Ясинуватської міської ради про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Стянути на його користь недоотриманих сум за період 2005-2007 р. у розмірі 7756 грн. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення відповідно до обставин позову. Представник відповідача проти заявлених вимог заперечувала пояснивши, що дійсно позивач є інвалідом 2 групи, внаслідок Чорнобильської катастрофи та згідно ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон 3551-12 діючий на той момент) має статус інваліда війни і згідно ст. 13 Закону 3551-12 мав право на щорічну разову допомогу до 5 мая ( до Дня Перемоги) в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Однак, стаття 13 Закону 3551-12 була доповнена частиною щодо виплати щорічної разової допомоги до 5 травня на підставі Закону України №367-14 від 25.12.1998 «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно якого Порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України. КМУ України щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти, необхідні для виплати разової грошової допомоги (ч. 2 Закону 367-14) Також частиною другою ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Крім того, УПСЗН має лист №21-9-9920 від 26.09.2005р. - роз'яснення Міністерства юстиції України щодо ситуації, яка склалася з розмірами щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни, в якому зокрема сказано, що мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу), у даному випадку застосовуватись не може, оскільки застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Таким чином, виплата щорічної разової допомоги управлінням праці та соціального захисту здійснюється на підставі Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та згідно ст. 17-1 Закону 3551-12 і Постанови КМУ від 18.02.2004р. №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», де вказано, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом 3551-12, у розмірах, установлених Законом про Державний бюджет на відповідний рік. Разова допомога Павлюку В.П. була нарахована та перерахована на відділення Ощадбанку:виплатити гроші за позовом Павлюка В.П.. УПСЗН не має можливості у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку на дані цілі, а також в зв'язку з тим, що на даний час чинною є остання редакція Закону 3551-12 від 01.01.2008. із змінами, внесеними згідно із Законом № 107-УІ ( 107-17 ) від 28.12.2007., в який ст.13 викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. ( Статтю 13 доповнено частиною згідно із Законом N 367-ХІУ ( 367-14 ) від 25.12.98; в редакції Закону N 107-УІ ( 107-17 ) від 28.12.2007 )». Таким чином, УПСЗН отримає кошти на поточні виплати в 2008 році, згідно діючого законодавства, виплата за попередні роки в цих коштах не передбачена. Просить суд у задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Суд заслухавши сторони , досліджувавши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог , вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку з виконанням військового обов'язку та йому встановлено безстроково 2 групу інвалідності, що підтверджується посвідченням серії Б № [NUMBER] від 10.12.2003 року, і у відповідності до ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. Щорічна разова допомога відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” за 2005 р. позивачу відповідачем була виплачена 20.04.2005 року у розмірі 330 грн. При цьому відповідач обґрунтовано керувався положеннями ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік”. До теперішнього часу положення ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” не визнані неконституційними Конституційним Судом України. Щорічна разова допомога відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” за 2006 р. позивачу була виплачена 20.04.2006 року у розмірі 330 грн. При цьому відповідач обґрунтовано керувався положеннями ст. 34 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік”. Суд враховує той факт, що дію ч.5 ст. 12 Закону України № 3551 “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” зупинено на 2006 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни згідно із Законом N 3235-IV від 20.12.2005 р. “Про Державний бюджет України на 2006 рік”. Щорічна разова допомога відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” за 2007 р. позивачу була виплачена 20.04.2007 року у розмірі 360 грн. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» розмір прожиткового мінімуму та відповідно розмір мінімальної пенсії за віком з 01.04.2007 р. встановлено в розмірі 406 грн. Тому позивач має право на отримання за 2007 рік вказаної допомоги у розмірі 3248 грн. Виплата позивачеві проведена вчасно, принаймні спору з цього приводу між сторонами не заявлено. Відтак, недоотримана сума за 2007 рік складає 2888 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України; права та пільги для ветеранів війни, встановлені раніше законодавством України, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни; нормативні акти органів державної влади, які обмежують права і пільги ветеранів, передбачені цим законом, є недійсними. Відповідно до ст. 17, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», основні соціальні державні гарантії, які є основним джерелом існування, не могуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, розмір якого встановлений законом; мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється лише Законами України та є виключно обов'язковим для всіх державних органів влади, органів місцевого самоврядування, та інших. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. за № 6-рп ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якою встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 05 травня у розмірах менших, ніж передбачено Законом визнано такою, що не відповідає Конституції України. Ст. 8 Конституції України передбачає, що Конституція має найвищу юридичну силу, закони і інші нормативні акти повинні їй відповідати. Відповідно до Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; дотримання державою і її органами встановлених законом особистих, майнових прав гарантується Конституцією. Відповідно до ч.1 ст. 8, ч.2,3,4 ст. 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, застосовує Конституцію, закони України, інші нормативно-правові акти; у разі невідповідності акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу. Посилання відповідача на ту обставину, що виплата вказаної грошової допомоги здійснена в межах фінансування, передбаченого державним бюджетом на 2007 рік, є також безпідставним, оскільки факт відсутності коштів не є сам по собі підставою для звуження змісту існуючого у позивача права на отримання грошової допомоги і не є підставою для звільнення відповідача від виплати допомоги у передбаченому законом розмірі. Посилання відповідача на ту обставину, що Законом „Про Державний бюджет на 2007 рік" було зупинено дію ст. 13 Закону „Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру допомоги до дня перемоги, також суперечить закону, з наведених вище підстав. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial