Рішення адміністративного суду від 2008-02-04 00:00:00+02

[PERSON]. звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернівецької міської ради, третя особа [PERSON]. про визнання незаконним рішення 14-ї сесії 24-го скликання Чернівецької міської ради №294 від 25 вересня 2003 року про передачу у власність [PERSON]. земельної ділянки площею 0,0499 га по[ADDRESS] Посилалась на те, що вона постійно проживає по[ADDRESS] 1/3 частина цього будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд належить їй на праві власності, яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Рішенням виконкому Чернівецької міської ради №540/24 від 28.09.1962 року за землекористувачами по в[ADDRESS]закріплено земельну ділянку розміром 600 кв.м. Оскільки вона являється землекористувачем по [ADDRESS], в 2000 році мала намір отримати у власність земельну ділянку. Однак, між нею та співвласником житлового будинку [ADDRESS] [PERSON]. виник спір стосовно варіанту розподялу земельної ділянки, тому вся робота по передачі земельної ділянки у власність була припинена. 23.06.2001 року [PERSON]. подарувала [PERSON]. 68/100 ідеальних частин житлового будинку по[ADDRESS] З [PERSON]. вона (позивачка) не вирішувала питання про передачу земельної ділянки у власність, будь-якої документації про погодження меж, про погодження варіанту розподілу земельної ділянки не підписувала. Разом з тим, рішенням 14-ї сесії Чернівецької міської ради від 25.09.2003 року №294 було передано [PERSON]. у власність земельну ділянку по в[ADDRESS]площею 0,0499 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Про прийняття такого рішення її (позивачку) ніхто не попереджав. Після ознайомлення з технічною документацією, на підставі якої було прийнято оскаржуване рішення міськвиконкому, вона встановила, що в акті погодження меж від 07.05.2003 року відсутній її підпис, як суміжного землекористувача, а в проекті розподілу земельної ділянки було замінено прізвище [PERSON]. на [PERSON]. Вважає, що рішення міськвиконкому про передачу [PERSON]. у власність земельної ділянки площею 0,0499 га по в[ADDRESS]суперечить вимогам ст.89 ЗК України, а тому просила визнати його незаконним. В судовому засіданні позивачка [PERSON]. та її представник [PERSON]. позов підтримали і підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Чернівецької міської ради [PERSON]. в судовому засіданні позов не визнала і суду пояснила, що оскаржуване рішення виконком Чернівецької міської ради прийняв у відповідності до вимог закону. Просила відмовити в задоволенні адміністративного позову у зв′язку із пропуском позивачкою без поважних причин строку звернення до адміністративного суду з даним позовом. Представники третьої особи [PERSON]. - Тріска О.О. та [PERSON]. в судовому засіданні дали пояснення аналогічні поясненням представника відповідача і також просили відмовити в задоволенні позову у зв′язку із пропуском позивачкою без поважних причин строку звернення до суду з даним адміністративним позовом. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка [PERSON]., дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що рішенням 14-ї сесії 24-го скликання Чернівецької міської ради №294 від 25.09.2003 року передано [PERSON]. у власність згідно проекту розподілу земельну ділянку площею 0,0499 га по в[ADDRESS]для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.16). Про прийняття міськвиконкомом вказаного вище рішення позивачці [PERSON]., її представнику [PERSON]. та чоловіку позивачки [PERSON]. достовірно стало відомо 14.04.2005 року із відповіді Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин на запит адвоката [PERSON]., яку на руки отримав [PERSON]., про що свідчить його підпис, яку останній не заперечував в судовому засіданні (а.с.73-74, 76-79). Із змісту скарги [PERSON]. на адресу прокуратури Першотравневого району м.Чернівці вбачається, що станом на 04.04.2005 року [PERSON]. уже було відомо про приватизацію земельної ділянки сусідкою [PERSON]. (а.с.87, 112-114). Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно акту №332 ПП «Житлосервіс» від 06.12.2007 року позивачка [PERSON]. та її чоловік [PERSON]. проживають спільно в[ADDRESS] з часу їх реєстрації за вказаною адресою (а.с.91). Враховуючи наведене та зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що позивачка [PERSON]. повинна була дізнатися та дізналася про порушене оскаржуваним рішенням міськвиконкому її право від її ж чоловіка та адвоката [PERSON]. 19.04.2005 року (а.с.73). В порушення зазначених вимог закону, позивачка [PERSON]. звернулась до суду з даним адміністративним позовом лише 16.02.2007 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України. Належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду позивачка [PERSON]. та її представник - адвокат [PERSON]. суду не надали. Посилання позивачки та її представника в судовому засіданні на хворобу [PERSON]., як на поважність причини пропуску строку звернення позивачки до суду є безпідставними, оскільки згідно довідки лікарні швидкої медичної допомоги [PERSON]. знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні в період з 05.12.2005 року по 20.12.2005 року та з 17.01.2006 року по 21.01.2006 року (а.с.90). Суд вважає, що навіть перебування [PERSON]. на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні не позбавляло його можливості спілкуватись з дружиною - позивачкою [PERSON]. протягом року з 19.04.2005 року та повідомити про порушені права. Таким чином, суд вважає, що позивачка без поважних причин пропустила строк звернення до суду з даним адміністративним позовом. Крім того, як позивачка [PERSON]., так і її представник [PERSON]. не заявляли суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, як це передбачено ч.1 ст.102 КАС України. Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки судом встановлено, що позивачка без поважних причин пропустила строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, а представники відповідача та третьої особи наполягають на відмові в задоволенні позову у зв′язку із пропуском процесуального строку, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити у зв′язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Результат розгляду: denied