Рішення адміністративного суду від 2008-05-14 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ( інвалід другої групи) і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат. За 2005-2007 р.р. він отримував одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом, а саме, по 120 гривень, а повинен був отримати за 2005-2007 р.р. відповідно 1660 грн., 2000 грн., 2300 грн. Недоотримано відповідно 1540 грн.,1880 грн., 2180 грн., а всього 5600 грн. Тому він звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на його користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, його адвокат [PERSON] суму позову зменшила до 5050 грн.. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Живага Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила суду , що всі виплати управління праці та соціального захисту населення проводило згідно постанов Кабінету Міністрів України. Позивач має право вимоги тільки за один рік, оскільки по КАС України строк позовної давності один рік. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ( інвалідом другої групи), перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримував виплати на оздоровлення за 2005- 2007 р.р.- по 120 грн. щороку. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ліквідаторам аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ «Про державний бюджет» на 2005, 2006, 2007 р.р. в сумах на час виплати відповідно за 2005-2007 р.р.332, 350, 400 грн., суми недоплат відповідно складають 1540 грн., 1630 грн., 1880 грн., а всього 5050 гривень. Посилання відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996 р.№836 та постанову КМ України від 12.07.2005р.№562, якими встановлені розміри таких виплат, є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт ( постанова КМ України), який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати , а постанова КМ України залишає незмінним розмір даної виплати аж до прийняття нової постанови, тобто, на значний період часу. Стосовно строку звернення до суду, суд приймає до уваги необізнаність позивача в діючому законодавстві, а також те, що КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року , адміністративний позов подано до суду 08.01.2008р. Слушними є пояснення адвоката про те, що позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок виплати щорічної допомоги на оздоровлення і лише після відмови відповідача в здійсненні такого перерахунку в листопаді 2007 року почався перебіг строку позовної давності . За таких обставин суд вважає можливим застосувати загальний строк позовної давності в три роки, що стосується виплат одноразової допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки. На підставі наведеного та

Результат розгляду: partial