Рішення адміністративного суду від 2008-08-27 00:00:00+03

[PERSON]. звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ц-Міської районної адміністрації Макіївської міської Ради та просить суд визнати неправомірними дії відповідача у відмові в виплаті щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, а також стягнути щорічну грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі 4725,30 грн. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та пояснив, що він з 21.04.1985 року має статус учасника бойових дій і він в зв'язку з цим має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Однак, така допомога у 2005-2007 роках виплачувалась йому не в повному розмірі. Так, в травні 2005 року відповідач виплатив позивачу 250 грн., в 2006 році також 250 грн., а в 2007 році- 280 грн. посилаючись на Закони України «Про державний бюджет України на 2005 -2007 роки», якими було зупинено на 2005 -2007 роки дію частини п'ятої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Хоча, позивачу щорічна разова грошова допомога повинна бути виплачена у наступних розмірах: у 2005 році:332 грн. х5= 1660 грн., у 2006 році: 359 грн. х 5= 1795 грн., у 2007 році: 410,06 х5 = 2050,30 грн., а всього повинні були виплатити 5505,30 грн. Тому, недоплачена сума щорічної допомоги становить 4725,30 грн. [PERSON]. вважає, що зупинення дій законів , якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених ст. 64 Конституції України. Такий перелік є вичерпним і може бути застосований лише в умовах воєнного або надзвичайного стану. Крім того, Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп\2007 від 09.07.2007 року положення п. 13 ст. 71 та ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що, дійсно, позивач, як учасник бойових дій, має право на отримання річної грошової допомоги до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідно до ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», роз'яснення порядку застосування закону провадиться у Порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковим для виконання місцевими органами виконавчої влади. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Ст. 34 Закону України «Про державний бюджет України на 2005-2006 роки» передбачена виплата щорічної одноразової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі учасникам бойових дій - 250 грн., а за 2007 рік-280 грн. Вказані суми [PERSON]. були сплачені. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи видно, що [PERSON]. є учасником бойових дій з 21 квітня 1985 року (а.с.5). тому, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічно до 5-го травня разової грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Відповідно до довідки відповідача, виплата одноразової допомоги позивачу до Дня перемоги за 2005 рік проведена в розмірі 250 грн., у 2006 році- 250 грн. та у 2007 році- 280 грн. Вказані суми допомоги були визначені ст. 34 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік», ст. 30 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» та ст. 29 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» (а.с. 4). Однак, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, який у 2005 році становив- 332 грн., у 2006 році- 359 грн., у 2007 році- з 1 січня-380 грн., з 1 квітня 410,06 грн., з 1 жовтня-411 грн. Відповідно до ст. 22, 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дій законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Такі умови на території України у 2005-2007 роках не встановлені. Рішенням Конституційного Суду України №6-рп\2007 від 09.09.2007 року положення п.13 ст.ю 71 та ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що були обмежені права позивача на отримання ним щорічної грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком у 2005-2007 роках і такі дії відповідача слід визнати неправомірними. Таким чином, щорічна разова грошова допомога [PERSON]., як учаснику бойових дій повинна була виплачуватись у сумі: У 2005 році: 332 грн. х 5=1660 грн. У 2006 році: 359 грн. х 5=1795 грн. У 2007 році: 410,06 грн. х 5= 2050,30 грн. Отже, розмір недоплаченої позивачу суми допомоги становить: У 2005 році: 1660 грн.- 250 грн.= 1410 грн. У 2006 році: 1796 грн.- 250 грн.=1545 грн. У 2007 році: 2050,30 грн.-280 грн.= 1770,30 грн., А всього недоплата становить: 1410 грн.+ 1545 грн.+1770,30 грн.= 4725,30 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Результат розгляду: granted