Рішення адміністративного суду від 2008-09-12 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ГУ МВС України в Харківській області (надалі за текстом - УГІФРО ГУ МВСУ в Харківській області), в якому просить: визнати дії відповідача стосовно встановлення заборони в проведенні обміну закордонного паспорта - незаконними; зобов'язати відповідача зняти всі встановлені відносно позивача обмеження, та провести обмін закордонного паспорту. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. В березні 2008 року позивач звернувся до УГІФРО ГУ МВСУ в Харківській області з метою провести обмін свого закордонного паспорта, строк дії якого закінчується в грудні 2008 року, але отримав відмову, яка була мотивована тим, що на підставі запитів судді Дзержинського районного суду м. Харкова - [PERSON] - вх. № 1286 від 13.06.2005 р. та вх. № 3370 від 01.07.2005 р. відносно [PERSON] були встановлені обмеження в отриманні та обміні закордонного паспорту. Запити були направлені при розгляді кримінальної справи № 10040031, по якій позивача є свідком. Дії УГІФРО ГУМВСУ в Харківській області стосовно встановлення заборони в проведені обміну закордонного паспорта позивача вважає незаконними, оскільки: згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань; проти нього порушено кримінальну справу - до закінчення провадження у справі. Рішення про відмову у видачі паспорта приймається при надходженні до територіального органу або підрозділу служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб - судових рішень. Відповідно до ст. 273 КПК України, з усіх питань, які вирішуються судом під час судового розгляду, суд виносить ухвали, а при одноособовому розгляді справи суддя виносить постанови. Запити судді Дзержинського районного суду м. Харкова - [PERSON], які були прийняті до виконання УГІФРО ГУМВСУ в Харківській області та стали підставою відмови в проведені обміну закордонного паспорта позивача, не є судовим рішення, а тому дії відповідача не законні. До кримінальної відповідальності не притягувався, рішення про зобов”язання судом не приймались. Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав в повному обсязі, та пояснив, що відповідно до листа судді Дзержинського районного суду м. Харкова [PERSON], направленого до УГІФРО ГУМВСУ в Харківській області, [PERSON] було заборонено оформлення паспорту у зв'язку з розглядом кримінальної справи № 10040031 в суді. УГІФРО ГУМВСУ в Харківській області відповідно до листа вжито заходів до заборони в оформленні паспорту відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України”, згідно з яким підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон, може бути, якщо: проти нього порушено кримінальну справу - до закінчення провадження у справі. На підставі викладених обставин відповідачем було обмежно право [PERSON] Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши представлені докази судом встановлено наступне. Слідчим управлінням УМВС України в Харківській області розслідувалася кримінальна справа № 10040031. По даній справі 01.04.2004р. слідчим винесена постанова про притягнення в якості обвинуваченого [PERSON]- позивача по адміністративній справі. Тим же слідчим 25.10.2004р. винесена постанова про закриття кримінальної справи проти [PERSON] за ст.,ст. 15, ч.2-28 ч.3-194 ч.2; 28 ч.3 - 194 ч.2, 187 ч.4; 28 ч.3 -263 ч.1; 28 ч.3-357 ч.3 КК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, тобто на підставі вимог ст.. 213ч.2та ст..6 п.2 КПК України ( а.с. 38 - 41). У 2005 році в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова [PERSON] знаходилась кримінальна справа № 10040031 за обвинуваченням[PERSON] [PERSON], [PERSON] та інших осіб по ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 28, ч. 2, ст. 194; ч. 4 ст. 345; ч. 3 ст. 28, .ч. 2, ч. 3 ст. 350; ч. 3 ст. 357 КК України. На адресу відповідача 13.06.2005р. від судді Дзержинського районного суду м. Харкова [PERSON] надійшов лист, в якому зазначалось, що позивач має намір в терміновому порядку покинути територію України, та запропоновано до розгляду кримінальної справи по суті заборонити позивачу видавати документи та проводити дії, пов'язані з виїздом ( а.с. 27). В березні та травні 2008 року позивач звернувся до відповідача з питання проведення обміну свого закордонного паспорта, на що отримав відмову з посиланням на лист судді [PERSON], на підставі якого у відношенні [PERSON] були встановлені обмеження в отриманні та обміну закордонного паспорту. Оскаржуючи дії відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Стаття 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. встановлює, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон у випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань; проти нього порушено кримінальну справу - до закінчення провадження у справі. Відповідно до п. 1 Постанова Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р., № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт) і проїзний документ дитини (далі - проїзний документ) є документами, що посвідчують особу і підтверджують громадянство України особи, на яку вони оформлені, і дають право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну. В ході судового розгляду адміністративної справи не встановлено що [PERSON] ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням та, що проти нього порушено кримінальну справу, а тому дії відповідача стосовно встановлення заборони в проведенні обміну закордонного паспорта позивачу суд вважає незаконними. Судом також встановлено, що відповідно до довідки УІТ при ГУ МВС України в Харківській області від 01.09.2008 р. [PERSON] „запитуваних відомостей ВОДО при УМВСУ в Харківській області не має”, що підтверджує відсутність судимості позивача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача та вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому в адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted