Рішення адміністративного суду від 2008-02-14 00:00:00+02

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом вказуючи, що є учасником війни і згідно із ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», має право на одноразову грошову допомогу, яка виплачується щорічно до 5 травня в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Однак всупереч вимог ст. 2 зазначеного закону та ст. 22 Конституції України, грошова допомога за 2005-2007 роки виплачувалась їй не в повному обсязі. Так, в 2005 і 2006 роках їй було виплачено по 50 грн., а в 2007 р. - 55 грн.. Враховуючи, що мінімальний розмір пенсій за віком у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. 410.06 грн., то їй належало виплатити виходячи з 3-х мінімальних розмірів пенсій, у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн., у 2007 р. - 1230.18 грн., однак їй виплачено значно менше, недополата становить у 2005 р. - 946 грн., у 2006 р. - 1027 грн., у 2007 р. - 1175.18 грн., тобто за 3 роки їй недоплачено 3148.18 грн., які вона просить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації, визнавши дії відповідача неправомірними. Ухвалою суду від 23.01.2008 року за клопотанням представника управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації до участі в справі залучено в якості відповідачів Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів України, Державне казначейство України. У судове засідання позивач не з”явилася, подавши заяву про підтримання позову та слухання справи без неї. Представники управління праці і соціального захисту населення Волочиської РДА і Міністерства фінансів України у судове засідання не з”явилися, подавши заяви про відмову в задоволенні позову та слухання справи у їх відсутності, крім того вказують, що позивач пропустила строки звернення до суду і наполягають на їх застосуванні. Представник Державного казначейства України у судове засідання не з”явився, подавши заяву про невизнання позову та слухання справи у його відсутності. Представник Міністерства праці та соціальної політики України у судове засідання не з`явився, повідомлений своєчасно про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив тому згідно ч. 4 ст. 128 КАС суд вважає за можливе розглянути справу по суті у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є учасником війни, що підтверджується ксерокопією посвідчення. Згідно ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня, учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком складала у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410.06 грн.. Таким чином, суми виплат повинні складати: у 2005 р. - 996 грн., у 2006 р. - 1077 грн.., у 2007 р. - 1230.18 коп., а всього 3303.18 грн.. Однак Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» грошова допомога не виплачувалась, а законами про державні бюджети на 2005 -2007 роки, розміри допомоги зменшувались, позивачем отримано в 2005 р. - 50 грн., в 2006 р. - 50 грн., в 2007 р. - 55 грн., з чого вбачається, що їй недоплочено допомоги в сумі 3148.18 грн. (3303.18 грн. - 155 грн.). Згідно рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. (справа про соціальні гарантії громадян), визнано неконституційними положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», за якою виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам війни здійснюється у розмірі 55 грн.. Таким чином, вимоги позивача про стягнення недоплаченої разової грошової допомоги за 2007 рік є обгрунтованими і в цій частині позов підлягає задоволенню в сумі 1175.18 грн. (410.06 х 3 - 55 грн. отриманої допомоги), які необхідно стягнути з державного бюджету України в особі Міністерства фінансів України і Державного казначейства України, в зв”язку з чим в задоволенні позовних вимог до Міністерства праці та соціальної політики України та управління праці та соціального захисту населення Волочиської райдержадміністрації необхідно відмовити, як і у вимогах про визнання дій неправомірними. Що стосується вимог позивача по виплаті таких допомог за 2005 - 2006 роки, то враховуючи, що позивач пропустила строки звернення до адміністративного суду, двоє з відповідачів наполягають на їх застосуванні, тому в задоволенні вимог позивача про виплату допомог за вказані роки необхідно відмовити.

Результат розгляду: granted