Рішення адміністративного суду від 2008-03-25 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом,посилаючись на те, що він,як старший прапорщик проходив військову службу у Збройних Силах і в період з 6.12.1973 року по 7.08.1993 року, приймав участь у регламентних роботах по обслуговуванню ядерних боєприпасів,їх охороні та транспортуванні для відповідних навчань та випробувань.У відповідності до Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців” від 9.04.1992 року йому з серпня 1993 року Макарівським районним військовим комісаріатом призначена пенсія.Протоколом № 127 засідання Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення осіб,які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження,а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської облдержадміністрації від 25.05.2006 року його віднесено до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії відповідно до Постанови КМ України від 2.12.1992 року № 674.30.06.20006 року на виконання п.4 зазначеної постанови йому було видано посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році 3 категорії.На цій підставі із врахуванням вимог ст..56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.19991 року Київським обласним військовим комісаріатом було зроблено перерахунок його вислуги років.Оскільки період з 1.01.1988 року по 1.01.1993 року,обумовлений зазначеним законом,співпав з часом обслуговування ядерних боєприпасів і отримання іонізуючого випромінювання,він був обрахований у співвідношенні 1 рік за 1,5 року.Таким чином,його вислуга років збільшилася і відповідно збільшився розмір пенсії.Проте через 3 місяці Київський облвоєнкомат зробив йому зворотний перерахунок пенсії,зменшивши її,що є незаконним.Невизнання його статусу є дискримінацією за ознакою місця отримання іонізуючого випромінювання,що не відповідає вимогам Конституції України.Відповідач формально тлумачить ст..56 Закону № 796-ХУ,Постанову КМ України № 393 від 17.07.1992 року,що створило умови порушення ст..14 „Заборона дискримінації” Європейської Конвенції „Про захист прав людини та основоположних свобод”.Згідно ст..17 Закону „Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерела права,а згідно справи Євросуду „[PERSON],[PERSON] та [PERSON] проти Великобританії” суд визнав порушення Великобританією ст..14 (поняття дискримінації-коли до якоїсь особи або групи осіб ставляться менш сприятливо чим до іншої групи).Позиція Департаменту фінансів МО України є неправочинною,оскільки ґрунтується не на джерелах права,а на законі і підзаконному акті,і їх застосування суперечить Конституції України (ст..ст.6,8,9,24). Просив суд визнати бездіяльність Департаменту фінансів МО України щодо врахування до складової пенсійного розрахунку-вислуги років пільгового її збільшення неправочинним,зобов”язати Департамент фінансів Міністерства оборони України надати розпорядження Київському обласному військовому комісаріату зробити перерахунок вислуги років (з урахуванням пільги за період з 1.01.1988 р. по 1.01.1993 року) і на підставі ст..55 Закону № 2262-Х11 зробити нарахування боргу по своєчасно неотриманих ним належних сум з наступним поданням зазначених нарахувань Головному Управлінню пенсійного фонду України в Київській області.Головному Управлінню пенсійного фонду України в Київській області виконати на підставі подання Київського обласного військового комісаріату відповідні нарахування на його пенсійний рахунок в Ощадному банку України. В судовому засіданні позивач,його представник підтвердили наведене та підтримали позов.Згідно пояснень представника позивача вбачається, що відповідачі повинні здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі п.”в” п.3 Постанови КМ України „Про порядок обчислення вислуги років...” від 17.07.1992 року,згідно якого надано пільгу в обчисленні вислуги років особам,які не приймали безпосередньої участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Представник Головного Управління пенсійного фонду України в Київській області не визнав позовних вимог,вважав,що відповідно до ст..56 ч.1 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян,що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” необхідною умовою пільгового обчислення вислуги років є перебування у зоні відчуження Чорнобильської ЧАЕС та виконання робіт,пов”язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.До того ж позивач пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав Міністерство оборони України свого представника до суду не направило,згідно листа до суду не визнало вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази,суд прийшов до висновку ,що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону ,тому задоволенню не підлягають. Так ,матеріали справи свідчать про те, що позивачеві,як колишньому військовослужбовцю,прапорщику ЗС,пенсія призначена з серпня 1993 року відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ” та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 „Про порядок обчислення вислуги років,призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,прапорщикам,мічманам,військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей” Згідно вказаної постанови та ст..56 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” не передбачено обраховування вислуги років військовослужбовців на пільгових умовах один місяць за півтора місяця особам,які приймали участь в регламентних роботах з обслуговування ядерних боєприпасів ,їх зберігання та транспортування для відповідних випробувань і навчань.Така служба дає право відповідно до постанови КМ України від 2.12.1992 року № 674 „Про порядок віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та затвердженого постановою Порядку... на отримання посвідчення 3 категорії з відповідними правами ,передбаченими Законом № 796-12. Суд розцінює відсутність виду служби позивача „участь в регламентних роботах по обслуговуванню ядерних боєприпасів...” в переліку видів діяльності,що надає право на пільгове обчислення вислуги років, (постанова № 393 від 17.07.1992 року), не як дискримінацію за місцем отримання іонізуючого випромінювання,а як оцінку компетентними органами небезпечності такого виду діяльності в зв”язку з рівнем іонізуючого випромінювання та шкідливістю його впливу на людину. У відповідності до с.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності,відповідно до якого органи державної влади,органи місцевого самоврядування,їхні посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі наведеного та

Результат розгляду: denied