Рішення адміністративного суду від 2008-06-13 00:00:00+03

11 квітня 2008 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу з проханням визнати дії відповідача по відмові позивачу в призначені пільгової пенсії за віком неправомірними та зобов'язати відповідача призначити пільгову пенсію за віком з 15.11.2007 року. В судове засідання з'явився позивач [PERSON] та представник відповідача Зінченко Ігор Іванович. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він в період з 01.01.1980 по 31.08.1993 працював на посадах помічника машиніста та машиніста локомотива (тепловозу), був постійно (з повним робочим днем) зайнятий на гірничих роботах по видобутку корисних копалин в кар'єрі завглибшки 150 метрів та більше на ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» і має пільговий стаж роботи 13 років 8 місяців, що передбачено Списком № 1, розділу 1, підрозділу 3, позиція 10104000-17541 (производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах), затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, що дає йому право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах. Проте 28.11.2007 року рішенням Протоколу № 9т засідання комісії по спірним питанням позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком за списком № 1. Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними. Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив вимоги позивача залишити без задоволення на підставі того, що пільговий стаж позивача складає за Списком № 1 - 1 рік 8 місяців, а за Списком № 2 - 12 років відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та п. 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року. Дослідивши чинне законодавство, матеріали справи та доводи сторін суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в листопаді 2007 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач в період з 01.01.1980 по 31.08.1993 працював на посадах помічника машиніста та машиніста локомотива (тепловозу), був постійно(з повним робочим днем) зайнятий на гірничих роботах по видобутку корисних копалин в кар'єрі завглибшки 150 метрів та більше і має пільговий стаж роботи 13 років 8 місяців. Вищезазначеною нормою Закону встановлено, що на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 10 років на зазначених роботах. Пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу робот, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року передбачає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. Проте Протоколом № 9 від 28 листопада 2007 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі того, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 - робітники, керівники, і спеціалісти, зайняті повний робочий день у розрізах, кар'єрних і рудниках, за результатами атестації, були віднесені до посад, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, з 01.01.1992 року. Матеріали відмовної пенсійної справи свідчать, що позивачем до УПФУ для вирішення питання про призначення пенсії були надані, зокрема, копія трудової книжки, довідка уточнююча характер виконуваних робіт від 06.07.2007 року за № 23116-668, довідка, що підтверджує наявність трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або записів у ній за № 1153, пояснювальна записка за підписом менеджера по персоніфіцированому обліку і пенсійному забезпеченню ВАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг». Суд доходить висновку, що відповідно до ч. 1 ст.8 КАС України Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Крім того суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України суд при вирішенні питання щодо правомочності рішення суб'єкта владних повноважень повинен дослідити чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. При дослідженні зазначених факторів, враховуючи сукупність викладених обставин суд доходить висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пільгової пенсії прийнято: - по-перше, нерозсудливо, оскільки відповідачем при вирішенні питання враховано лише посаду, на якій працював позивач, проте не надано оцінки характеру та умов роботи, а також відповідну професію позивача - працівник гірничих робіт. - по-друге, непропорційно. Відповідач не врахував той факт, що прийнятим рішенням він фактично обмежив права позивача на визнання його праці в особливо шкідливих та особливо важких умовах. З урахуванням викладеного суд доходить висновку про неправомірність прийнятого відповідачем рішення.

Результат розгляду: granted