Рішення адміністративного суду від 2008-10-20 00:00:00+03

Позивач, ДПА у Харківської області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними дії ТОВ „Аттіка” по перешкоджанню у проведенні ДПА у Харківської області з 04.02.2008 р. по 06.02.2008 р. планової перевірки дотримання ТОВ „Аттіка” вимог Закону України № 265/95-ВР та Постанови НБУ № 637. Прийняти рішення про проведення позапланової перевірки дотримання ТОВ „Аттіка” вимог Закону України № 265/95-ВР та Постанови НБУ № 637 і в межах такої перевірки зобов'язати ТОВ „Аттіка” утриматись від дій по перешкоджанню в проведені перевірки, а також зобов'язати ТОВ „Аттіка” надати до перевірки документи згідно з переліком: - установчі документи ТОВ „Аттіка”; - свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ „Аттіка”; - договори оренди (суборенди) приміщень; - розпорядчі документи ТОВ „Аттіка” на встановлення ліміту каси на 4 квартал 2007 р.- 1 квартал 2008 р., розрахунок ліміту каси на 4 квартал 2007 р. - 1 квартал 2008 р; - розпорядчі документи ТОВ „Аттіка” на призначення посадових осіб підприємства (директора, головного бухгалтера); - касові книги за період 4 квартал 2007 р. - 1 квартал 2008 р. та станом на момент проведення перевірки; - прибуткові та видаткові касові ордера за період 4 квартал 2007 р. - 1 квартал 2008 р. та станом на момент проведення перевірки; - авансові звіти, звіти про відрядження, акти закупівлі за період 4 квартал 2007 р. - 1 квартал 2008 р. та станом на момент проведення перевірки; - книга обліку прийнятих та виданих касиром грошей за період 4 квартал 2007 р. - 1 квартал 2008 р. та станом на момент проведення перевірки; - книга обліку розрахункових операцій та реєстраційні документи на КОРО та РРО, які ТОВ „Аттіка” використовує у власній господарській діяльності; - свідоцтво про реєстрацію ТОВ „Аттіка” платником податку на додану вартість. В судове засідання представник ДПА у Харківської області з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, ТОВ „Аттіка”, надав заперечення на адміністративний позов, в якому виклав свою позицію проти доводів позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову ДПА у Харківської області в повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. При розгляді матеріалів справи судом встановлено, що 04 лютого 2008 року за місцем розташування головного офісу ТОВ «Аттіка» прибули працівники позивача з посвідченнями на проведення перевірку дотримань вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Постанови НБУ від 15.12.2004р. за № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 04 лютого 2008 року співробітники ДПА у Харківській області були допущені до проведення перевірки ТОВ «Аттіка». Як стверджує представник позивача реалізація наданих посадовим особам ДПА повноважень на проведення перевірки виявилась неможливою внаслідок перешкоджання здійсненню перевірки з боку ТОВ «Аттіка». Вказане перешкоджання виявилось у вигляді ненадання документів, необхідних для належного виконання посадовими особами ДПА своїх службових обов'язків по проведенню перевірки за дотриманням вимог Закону України №265/95-ВР та Постанови НБУ № 637. Факт ненадання документів зафіксований Актом відмови у наданні документів для перевірки № 39/2310 від 06.02.2008р., складеним посадовими особами ДПА у присутності свідків [PERSON]. та [PERSON]. Допитаний в якості свідка по справі [PERSON]. пояснив, що він дійсно підписував акт про відмову від надання документів, але значення цього акту йому було розтлумачено працівниками позивача, які запросили його в якості пойнятого, самого факту відмови від надання документів з боку посадових осіб відповідача він не чув, бо не був присутній під час розмови. Більш детально інформації щодо обставин справи свідок пояснити не зміг. Допитані в якості свідків працівники позивача [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. пояснили, що вони дійсно проводили перевірку діяльності відповідача, але їм під час перевірки не було надано всі витребувані документи. Факт відмови від надання документів було зафіксовано актом від 06 лютого 2008 року. В той же час працівники позивача пояснили, що під час їх розмови з позивачем пойняті були відсутні в приміщенні, де відбувались переговори. Акт було складено, а потім зачитано та надано на підпис пойнятим. Понятих під час розмови з представниками відповідача в приміщені не було. Також у акті про ненадання документів позивач посилається на наявність листа № 456/10/25 - 111 від 06 лютого 2008 року, яким підприємству було запропоновано надати документи, але у позовній заяві позивач не надає доказів, коли цей лист було вручено посадовим особам відповідача. Крім того, судом встановлено, що вищевказана вимога до відповідача була відправлена поштою о 16 годині 33 хвилини 06 лютого 2008 року, а термін надання документів, який зазначено у вимозі вказано «до 16 години 06 лютого 2008 року». Таким чином відповідач взагалі ніяким чином не міг виконати зазначену вимогу. Судом також встановлено, що посадовими особами ДПА у Харківській області взагалі не було проінформовано керівництво підприємства про складання акту ненадання документів. Свідок відповідача [PERSON]. під час допиту пояснила, що посадові особи відповідача не чинили ніяких перешкод в проведенні перевірки представниками позивача. Перевірка тривала з 04 по 06 лютого 2008 року. Ніяких зауважень щодо не надання документів або створення інших перешкод з боку позивача під час перевірки не надходило. Таким чином, в суді були надані суперечливі показання свідків, у зв'язку з чим до уваги не приймаються і справа розглядається на підставі оцінки наданих до суду документів. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Єдиним законодавчим актом, яким передбачено підстави та порядок проведення позапланових перевірок - є Закон України «Про державну податкову службу в Україні». Згідно зі ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 4 грудня 1990 року № 509-XII органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ. Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин: 1) за наслідками перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 2) платником податків не подано в установлений строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 4) платник податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного або часткового скасування результатів відповідної перевірки; 5) у разі виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства; 7) стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків; 8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу; 9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду. Орган державної податкової служби, який ініціює проведення позапланової виїзної перевірки, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої перевірки та дати її початку і закінчення, склад осіб, які будуть проводити таку перевірку, документи, які відповідно до частини шостої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої перевірки, інформацію про вид та кількість перевірок, проведених органами державної податкової служби щодо суб'єкта господарської діяльності та наслідки таких перевірок за попередні три роки, а також на вимогу суду - інші відомості. Відповідно до п.1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. № 327 - плановою виїзною перевіркою вважається перевірка суб'єкта господарювання щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого суб'єкта господарювання чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Відповідно до п.1.3 цього ж Порядку - за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка. Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Відповідно до цього ж Порядку акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Цей же Порядок встановлює, що акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен бути складений на паперовому носії і в електронному вигляді державною мовою і мати наскрізну нумерацію сторінок. Титульний аркуш акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок друкується на номерному бланку органу державної податкової служби для складання актів документальних перевірок. Слід зазначити, що до суду надані акти проведених перевірок - всі вони складені відповідно до зазначених вище вимог та свідчать про фактичне проведення перевірки позивачем. З огляду на викладене вище, суд не знаходить підстав для проведення позапланової перевірки ТОВ „Аттіка”. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на таке. Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до вимог статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних поширюється на: - спори за звернення суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України - суб'єкт владних повноважень має право звернутися до суду у випадках встановлених законом. Суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства не передбачена можливість звернення органу податкової служби до суду з вимогою про визнання незаконними дій відповідача (який не є суб'єктом владних повноважень).

Результат розгляду: denied