Рішення адміністративного суду від 2009-10-22 00:00:00+03

Матеріали справи свідчать, що 11.01.2008 [PERSON] звернулась до державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва із заявою, в якій просила: - поставити в паспорті заявника відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою; - зберегти за нею форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування ідентифікаційного номеру (за прізвищем, іменем та по-батькові); - виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер та загальні відомості заявника; - знищити облікову картку з особистими даними заявника, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про нього та присвоєно йому ідентифікаційний номер до Державного реєстру. Заявою від 11.01.2008 [PERSON] повідомила державну податкову інспекцію у Святошинському районі міста Києва, що відмовляється від раніше прийнятого нею запису та проставленої відмітки у паспорті про право здійснювати будь-які платежі без застосування ідентифікаційного номера. Державна податкова інспекція у Святошинському районі міста Києва надаючи відповідь на заяву [PERSON] своїм листом від 28.01.2008 №135/Ш/29-230 повідомила, що 29.09.2006 згідно Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів у паспорт позивача була внесена відмітка про право здійснювати будь-які платежі без застосування ідентифікаційного номера, окрім цього позивача було повідомлено, що після проставлення зазначеної відмітки за позивачем зберігається раніше встановлена форма обліку платника податків. Крім того, державна податкова інспекція у Святошинському районі міста Києва у своїй відповіді позивачу зазначила, що згідно наданої позивачем заяви форми В2 його ідентифікаційний номер анульовано, всі дані, які надходили до центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України, ліквідовані. Для облікових карток за формою 1ДР установлено строк їх зберігання - 3 роки після завершення якого вони знищуються. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 11.01.2008 звернулась із заявами до Державної податкової адміністрації України та державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва, в яких відповідно просила: - визнати право на проживання без ідентифікаційного номеру; - не вносити в Державний реєстр дані щодо неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - вести облік неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як платників податків за раніше встановленою формою обліку (за прізвищем, іменем та по-батькові та за місцем прописки); - не вносити інформацію та не надавати ідентифікаційний номер неповнолітнім [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - видати довідки з текстом: «має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера`та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою; - після отримання неповнолітніми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] паспортів громадянина України внести у нього запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірення підпису відповідальної особи круглою гербовою печаткою. Листом Державної податкової адміністрації України від 01.02.2008 №1938/Ш/29-2115 [PERSON] повідомлено, що у тому випадку якщо неповнолітня дитина не має обов`язків по сплаті податків, не отримує доходів, що підлягають оподаткуванню, та не підпадає під визначення платника податків, підстав для включення відомостей про неї до Державного реєстру та присвоєння їй ідентифікаційного номера не має. При цьому примусово чи без подання належно оформленої і підписаної облікової картки за формою 1ДР не можуть бути включені відомості про дитину до Державного реєстру та здійснено присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного номеру. Якщо неповнолітня особа має ідентифікаційний номер, то відмовитись від нього зможе після досягнення нею 16-річного віку та отримання паспорта громадянина України. Листом державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва від 28.01.2008 №136/Ш/29-230 [PERSON] повідомлено, що на неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] облікові картки фізичної особи -платника податків та інших обов`язкових платежів за формою 1ДР не заповнювались, картки про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи -платника податків та інших обов`язкових платежів не надавались. Окрім цього було зазначено, що після отримання неповнолітніми паспортів громадянина України, за їх бажанням відповідно до Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944 їм буде зроблено відмітку в паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з урахуванням наступного. Згідно статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів`від 22.12.1994 №320/94-ВР Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів (далі - Державний реєстр) - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України. Для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Положеннями частини другої статті 5 названого Закону встановлено, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Відповідно до частини третьої цієї ж статті реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників, а для осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні, - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування. З метою виконання положень Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів`та врегулювання питання щодо внесення відмітки до паспорта громадянина України, який через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, розроблений Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, який затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944 (далі за текстом - Порядок). Відповідно до пунктів 1.2 та 1.5 Порядку відмітка вноситься до паспорта громадянина України. Особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 2 до Порядку. При цьому, пунктом 2.2 Порядку встановлено, що особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, пред`являє до органу державної податкової служби: свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності), копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера (за наявності). Відповідно до розділу 3 Порядку посадова особа органу державної податкової служби отримує заповнену заяву з додатком. У разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред`явленими документами приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та формує особову справу. Після прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (далі - ДРФО) щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику довідку, форму якої наведено в додатку 3 до Порядку, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів. Положеннями розділів 4 та 5 Порядку визначено, що фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою №В3 та паспорт громадянина України. За результатом розгляду звернення, у разі відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7 - 9 сторінку паспорта відмітку, зміст та форму якої наведено в додатку 4 Порядку («Має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера», із зазначенням прізвище, ім`я та по батькові і підпису посадової особи, дати, номеру довідки за формою №В3). Окрім цього, згідно пункту 7 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 № 3423-12 записи і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою (Державним департаментом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, - створеним у складі Міністерства внутрішніх справ України, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2002. Відповідно до пункту 6.1 Порядку після надходження відривного корінця до форми №В3 від органу внутрішніх справ щодо внесення відмітки до паспорта громадянина посадова особа органу державної податкової служби протягом двох тижнів учиняє відповідні дії щодо внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Відповідно до підпунктів 2.3. та 2.6. Положення про картку фізичної особи - платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 27.01.1998 №43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.1998 №124/2564, до отримання документа, що посвідчує особу та підтверджує її громадянство, картки неповнолітнім фізичним особам видаються одному з батьків за наявності свідоцтва про народження дитини та паспорта громадянина України одного з батьків або його паспортного документа з унесеними до нього відомостями про місце проживання або тимчасового перебування. Присвоєння ідентифікаційного номера здійснюється Державною податковою адміністрацією України у двотижневий термін від дня подання облікової картки фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів (форма № 1ДР). Зазначеним положенням не передбачено примусове чи без подання належно оформленої і підписаної облікової картки за формою № 1ДР включення відомостей про неповнолітню дитину до Державного реєстру фізичних осіб -платників податків та інших обов`язкових платежів та здійснення присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного номера платника податків. Вимоги позивача про зобов`язання державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва видати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] довідки з текстом: «має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера`та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою органу державної податкової служби не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України, суперечать йому, а тому задоволенню не підлягають. Крім цього, згідно статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, у даному випадку у разі порушення прав, свобод чи інтересів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у них або їх батьків (опікунів) виникає право звернення до суду, а вимоги щодо зобов`язання вчинити певні дії на майбутнє за відсутності відповідного порушення, не можуть бути предметом розгляду в суді. З матеріалів справи вбачається, що не заперечується представником позивача, що [PERSON] зверталася до органу державної податкової служби за своїм місцем реєстрації з відповідною заявою та необхідними документами та згідно Порядку у її паспорті була проставлена відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. А тому суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог до державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва та Державної податкової адміністрації України, оскільки фактично право позивача здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру за раніше встановленою формою обліку було використано. В свою чергу, суд вважає необхідним зазначити, що вимога зобов`язати державну податкову інспекцію у Святошинському районі міста Києва проставити у паспорті позивача відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою органу державної податкової служби, не підлягає задоволенню, оскільки Порядком чітко встановлено, що відмітки про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера вносяться відповідним органом внутрішніх справ (завірення гербовою печаткою не передбачено). Щодо вимог позивача зобов`язати Державну податкову адміністрацію України скасувати ідентифікаційний номер позивача, виключити ідентифікаційний номер позивача та всю інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів, суд дійшов висновку, що вони не підлягають задоволенню, адже попередньо встановлено судом, що ідентифікаційний номер позивача анульовано, всі дані щодо позивача, які надходили до центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України, ліквідовані. Щодо вимоги позивача зобов`язати Державну податкову адміністрацію України знищити облікову картку з особистими даними позивача, що була заповнена та на підставі якої були внесені дані про позивача та присвоєно ідентифікаційний номер до, суд дійшов висновку, що вона також не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні представник відповідачів повідомив, що державною податковою інспекцією у Святошинському районі міста Києва, облікова картка позивача 1ДР, на підставі якої позивачем було отримано ідентифікаційний номер після закінчення встановленого строку її зберігання була знищена. У відповідності до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied