Рішення адміністративного суду від 2008-05-16 00:00:00+03

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації, Христинівського районного управління праці та соціального захисту населення про стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги учаснику війни, посилаючись на те, що вона є учасником війни і відповідно до ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня її повинна виплачуватися грошова допомога в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. І оскільки у період з 2005 року грошова допомога була виплачена не в повному обсязі, прохала стягнути з відповідача на її користь суму недоплаченої щорічної грошової допомоги за період з 2005-2007р.р. у розмірі 3148 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, у своїй заяві прохала справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, хоч належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать надані ними письмові заперечення на позов, поштові повідомлення, також в книзі поштової кореспонденції є підпис про отримання повідомлення. В своєму письмовому запереченні на позов відповідачі позову не визнали, посилаючись на те, що виплата щорічної разової грошової допомоги зазначеним особам здійснювалась з дотриманням вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно до 5 травня передбачена виплата разової грошової допомоги учасникам війни у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Законом України “Про державний бюджет” на кожен рік встановлювались інші розміри допомоги, а саме: у 2006р. - 50грн., у 2007р. - 55грн.. Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України вказано, що виключно Закон України “Про державний бюджет” визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Відповідно до ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього кодексу та ЗУ “Про Державний бюджет України”. Всі витрати бюджету на відповідний рік затверджуються виходячи з можливості його доходної частини і на цілі, визначені бюджетними призначеннями. Відповідно до ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише при наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно до ст. 151 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Управління праці та соціального захисту населення є лише органом, який подає списки осіб, які проживають в Христинівському районі та мають право на виплату щорічної допомоги, Головному управлінню праці та соціального захисту населення облдержадміністрації. Мінпраці, як головний розпорядник коштів І рівня та Головне управління керуються виключно нормами чинного законодавства і не мають законної можливості додатково виплачувати більшу за розміром, ніж це передбачається законом про державний бюджет, одноразову грошову допомогу до Дня Перемоги. На підставі рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. кошти не виділялись, тому відсутня можливість їх виплати. Крім того, позивачка пропустила строк звернення до суду, тому її необхідно в позові відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є учасником війни, що підтверджено посвідченням. Ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993р. № 3551 передбачено, що щорічно до 5 травня ветеранам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Позивачці було виплачено щорічну одноразову допомогу до Дня Перемоги за 2005 р. відповідно до Закону України “Про державний Бюджет на 2005р.” - 50 грн.; за 2006 р. відповідно до Закону України “Про Державний бюджет на 2006р.” - 50 грн.; за 2007 р. відповідно до Закону України “Про Державний бюджет на 2007р.” - 55 грн.. Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004р. № 20-рп/2004р. визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення ст. 44 Закону України “ Про Державний бюджет України на 2004р.”, якими встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” учасникам війни не виплачується у 2004 році. Частиною 3 ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. та ч.3 ст.22 Конституції України та враховуючи те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер, суд приходить до висновку, що необхідно задоволити вимоги стосовно виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005 та 2006 роки, оскільки Верховна рада України, приймаючи Закон України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та Закон України “ Про Державний бюджет України на 2006 рік”, знову обмежує соціальне право громадян закріплене Законом України “Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту” на отримання разової грошової допомоги до 5 травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного питання. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ) положення ст. 29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, якими встановлено, що у 2007р. виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 55 грн. Тому підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо виплати недоплаченої грошової допомоги за 2007р., оскільки предмет Закону України “Про Державний бюджет України” чітко визначений у Конституції України, то цей Закон не може змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України. Мінімальна пенсія за віком на 2005р. встановлена в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, що передбачено Законом України “Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік” у розмірі 332, 00 грн., тому недоплата за 2005 рік, яка підлягає стягненню на користь позивачки, складає 946 грн. ( 332х3 - 50). Мінімальна пенсія на 2006 рік встановлена у розмірі 359 грн., тому недоплата за 2006р., яка підлягає стягненню на користь позивачки, складає 1027 грн. ( 359х3-50 ). Мінімальна пенсія за віком на 2007 рік встановлена у розмірі 410 грн., тому недоплата за 2007р., яка підлягає стягненню на користь позивачки складає 1175грн. ( 410х3 - 55 ). Отже, Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації повинно виплатити позивачці, як учаснику війни недоплачену разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі 3148 грн. Оскільки Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної держадміністрації, займається виплатою вказаної допомоги, тому саме Головне управління повинно і виплатити позивачці зазначені суми грошової допомоги.

Результат розгляду: granted