Рішення адміністративного суду від 2008-01-28 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є евакуйованою в 1986 році з зони відчуження ЧАЕС 2-ї категорії і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. За 2003,2004 та 2005 р.р. вона отримала одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено даним законом: 15,70 грн., 15,70 грн. та 75 грн. відповідно, а повинна була отримати 610 грн., 930 грн.,1125 грн. Недоотримано за 2003р.-559,30 грн., за 2004р.-914,30 грн., за 2005 р.-1050 грн., а всього 2563,60 грн. Тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, суму позові збільшив до 3081 грн.. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА - Левковська С.А. позовні вимоги не визналаі пояснила суду, що всі виплати на оздоровлення проводились управлінням праці та соціального захисту населення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Крім того,строк позовної давності визначено КАС України в один рік. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є евакуйованою з зони відчуження ЧАЕС в 1986 році, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА i отримувала компенсаційні виплати на оздоровлення : за 2005 рік -20.11.2005 р. в сумі 75 грн., за 2006р.-24.03.2006р. в cyмi 75 грн., за 2007р.-12.06.2007 р. в cyмі 75 грн. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» евакуйованим з зони ЧАЕС 2 категорії передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ « Про державний бюджет» на 2005,2006 та 2007 p.p. в сумах відповідно 332 грн.,350 грн.,400 грн., а тому суми недоплат відповідно становили 921 грн.,975 грн.,1125 грн., а всього 3021 грн. Посилання відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996 р.№836 та постанову КМ України від 12.07.2005р. №562, якою встановлені розміри таких виплат ,є необґрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативний акт /постанова КМ України/ , який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанова КМ України залишає незмінними розмір даної виплати , аж до прийняття нової постанови , тобто, на значний період часу. Стосовно питання строку звернення до суду, суд приймає до уваги пояснення представника позивача щодо необізнаності позивача в діючому законодавстві, а також те, що адміністративний позов подано в межах загального строку позовної давності, оскільки КАС України набрав чинності з 01.09.2005 року, позивач подала адміністративний позов до суду 31.07.2007 р., і не вбачає підстав для відмови в задоволенню позову з цих підстав. На підставі наведеного та

Результат розгляду: partial