Рішення адміністративного суду від 2008-07-25 00:00:00+03

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є евакуйованою з зони ЧАЕС в 1986 році - потерпілим 2-ї категоріі і згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй повинні виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. За 2001-2007 р.р. вона отримувала одноразову допомогу на оздоровлення в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА в значно менших розмірах, ніж передбачено законом. Сума недоплати складає 5715 грн.20коп..Тому вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь дану суму недоотриманої допомоги на оздоровлення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав, суму позову зменшив до 3156 грн. і просив стягнути на користь позивача з відповідача невиплачені суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2005-2007 р.р.. Представник відповідача- Управління праці та соціального захисту населення Макарівської РДА-в судове засіданні не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач [PERSON] . є евакуйованою з зони ЧАЕС в 1986 році другої категорії , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Макарівської РДА і отримала компенсаційні виплати на оздоровлення згідно довідки відповідача в 2005-2007 р.р. по 75 грн. щорічно. Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» евакуйованим в 1986 році з зони ЧАЕС 2 категорії передбачені щорічні виплати одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.Мінімальні заробітні плати встановлювались ЗУ « Про державний бюджет». Посилання відповідача на постанову КМ України від 26.07.1996 р.№836 та постанову КМ України від 12.07.2005р. №562, якою встановлені розміри таких виплат ,є необгрунтованими, оскільки ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу,ніж підзаконний нормативний акт /постанова КМ України/ , який не повинен суперечити закону. Закон ставить розмір одноразової виплати на оздоровлення в залежність від змінюваного щороку розміру мінімальної заробітної плати, а постанова КМ України залишає незмінними розмір даної виплати , аж до прийняття нової постанови , тобто, на значний період часу.Отже, права позивача були порушені. Статтею 99 КАС України строк звернення до суду з адміністративним позовом встановлений в один рік. Даний адміністративний позов поданий позивачкою до суду 09.04.2008 року, одноразова виплата на оздоровлення за 2007 рік виплачена позивачу 29.01.2007 року, тобто, позов подано після закінчення строку звернення до суду. В позовній заяві позивач не вказує, чому пропустила строк звернення до суду, не навів поважних причин пропуску строку позовної давності і представник позивача в судовому засіданні та не обгрунтував, чому він просить стягнути невиплачені суми одноразової допомоги на оздоровлення за період з 2005 по 2007 роки включно. За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню і в позові слід відмовити. На підставі наведеного та

Результат розгляду: denied