Рішення адміністративного суду від 2008-02-14 00:00:00+02

[PERSON]звернувся до суду з позовом до Харківського університету повітряних сил України про стягнення заборгованості за неотримане речове майно, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за неотримане ним речове майно в сумі 6039,01 грн. Свій позов позивач обґрунтував тім, що 11.08.2006 року позивач був звільнений в запас з військової служби з правом носіння військової форми. Під час звільнення позивачу не було видано речове майно та не була виплачена грошова компенсація замість належного до видачі речового майна на суму 6039,01 грн. Оскільки відповідач відмовився виплачувати зазначені кошти добровільно, позивач просив їх стягнути у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав задовольнити його у повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач свого представника в судове засідання не надіслав. Був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а тому суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача. Своїм правом щодо надання письмових заперечень до суду не скористався. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлене наступне. Позивач [PERSON]був звільнений із військової служби у запас за п.67 підпунктом «в» у зв'язку із скороченням штатів наказом міністра оборони України №469 та 09.10.2006 року виключений зі списку особового складу Харківського університету повітряних сил України і всіх видів забезпечення. Відповідачем нарахована позивачу грошова компенсація замість належного до видачі речового майна на загальну суму 6039,01 грн. про що була видана довідка №389 від 30.12.2006 року. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII в редакції Закону до 03.11.2006 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Дію ч.2 ст. 9 Закону № 2011-XII в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них зупинено Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів” від 07.02.2000 року № 1459-III. Зазначений Закон опублікований в газеті „Урядовий кур'єр”, 2000, 03, від 11.03.2000 року № 45. Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб” від 3 листопада 2006 року № 328-V була викладена в новій редакції ст. 9 Закону № 2011-XII та доповнено ст.9-1 другим пунктом якого визначено, що, військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п.1 Прикінцевих положень зазначений Закон набирає чинності з 1 січня 2007 рок. Відповідно до п.27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців збройних сил України та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою КМУ від 28.10.2004 року №1444, військовослужбовці, звільнені в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, мають право отримати грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна. Враховуючи що відповідач не вказав, навіть на запит суду, яка грошова компенсація замість належного до видачі речового майна виникло у позивача до 11.03.2000 року (часу набрання чинності Законом України № 1459-III від 07.02.2000 року), а яке після цієї дати, то суд позбавлений можливості самостійно встановити суми цієї компенсації, а тому вважає, що дана заборгованість в повному обсязі відповідача перед позивачем виникла до 11.03.2000 року. Таким чином позов є обґрунтований і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted