Рішення адміністративного суду від 2008-02-22 00:00:00+02

Позивач страхове акціонерне товариство „Епос”, яке у зв’язку із зміною найменування було перейменоване ЗАТ „Страхова компанія „Лемма Сіті Сервер” звернулося до суду з позовною заявою про скасування припису директора Департаменту страхового нагляду Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Кореня С.О. № СК-08/07-356 від 22.03.07р. Позовні вимоги ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» обґрунтовані тим, що припис № СК-08/07-356 від 22.03.07р. є безпідставним та незаконним, оскільки відсутнє порушення чинного законодавства ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР». Позивач зазначає, що у 2006 році було відсутнє законодавство, яким би визначалась національна рейтингова шкала, відповідно, був відсутній механізм реалізації положень частини 23 ст. 31 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. № 85/96-ВР. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач згідно його письмових пояснень проти задоволення позову заперечував, вважав вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню посилаючись на те, що відповідно до звітних даних позивача за 2006р., частина коштів страхових резервів ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» у розмірі 12,00 тис. грн. представлена банківськими вкладами (депозитами) в банківських установах, кредитний рейтинг яких не відповідає інвестиційному рівню за національною шкалою, визначеною законодавством України. Відповідач вважає, що на дату вчинення порушення позивачем, був механізм реалізації положень частини 23 ст. 31 Закону України «Про страхування», та діяло розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.04р. № 208-р «Про схвалення Концепції створення системи рейтинговою оцінки регіонів, галузей національної економіки, суб’єктів господарювання», яке визначало національну шкалу кредитних рейтингів. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлене наступне. 22 березня 2007 року директором Департаменту страхового нагляду Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Коренем С.О. було прийнято рішення про застосування заходів впливу до ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» у формі припису № СК-08/07-356 від 22.03.07р. (далі по тексту - припис). Згідно з приписом, встановлено порушення ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» вимог статті 31 Закону України «Про страхування» у частині обов’язковості відповідності кредитного рейтингу цінних паперів, емітованих в Україні, та банківських установ, в яких розміщені кошти страхових резервів, інвестиційному рівню за національною шкалою, визначеною законодавством України. Відповідно до припису, за звітними даними страховика за 2006 рік: Додатку 4, розділу 6.3.3.5 «Грошові кошти та їх еквіваленти (на кінець звітного періоду)» станом на 31.12.2006 року частина коштів страхових резервів ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» у розмірі 12,00 тис. грн. представлена банківськими вкладами (депозитами) в банківських установах, кредитний рейтинг яких не відповідає інвестиційному рівню за національною шкалою, визначеною законодавством України. За результатами оскарження позивачем припису Голові Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України шляхом подання скарги вих.. № 12/04/07 від 10.04.07р., відповідачем прийнято рішення від 10.05.07р. №5222/12-8, яким скаргу ЗАТ «СК «ЛЕММА СІТІ СЕРВЕР» залишено без задоволення, а припис без змін. Відповідно до частини 23 ст. 31 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. № 85/96-ВР кредитний рейтинг банківської установи, в якій розміщені кошти страхових резервів, повинен відповідати інвестиційному рівню за національною шкалою, визначеною законодавством України. Вказана норма була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 15.12.2005 року № 3201-ІV, який набув чинності з дня його опублікування – 14.01.2006р. Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві положення» даного Закону, Кабінету Міністрів України надано доручення у шестимісячний термін з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України проект Закону України щодо національного рейтингування в Україні, у двомісячний термін з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити прийняття актів, необхідних для реалізації цього Закону, забезпечити приведення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. З дня набуття чинності вказаним Законом по день прийняття даної постанови судом Закон України щодо національного рейтингування в Україні не прийнято. Постанова Кабінету Міністрів України №665 «Про затвердження Національної рейтингової шкали», якою було визначено Національну рейтингову шкалу, була прийнята 26.04.2007р. Згідно з зазначеною постановою Кабінету Міністрів України №665 від 26.04.2007р., ця постанова прийнята відповідно до частини восьмої статті 4-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні». Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» передбачає визначення лише рейтингових оцінок емітента та цінних паперів емітента і не регулює визначення рейтингових оцінок банківської установи не як емітента цінних паперів. На дату прийняття даної постанови судом, відсутнє законодавство, яким би визначався порядок рейтингування банківських установ в цілому, а не лише як емітента цінних паперів, та відсутня затверджена у таких цілях національна рейтингова шкала. Відповідач зазначає, що чинним законодавством, яким визначена національна рейтингова шкала, та яке діяло у 2006 році, є розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2004р. № 208-р, яким схвалено «Концепцію створення системи рейтингової оцінки регіонів, галузей національної економіки, суб’єктів господарювання» та додатком до якого є національна шкала кредитних рейтингів. Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що вказане розпорядження внесено у Єдиний державний реєстр нормативно-правовий актів за № 28399/2004. Суд не погоджується з таким доводом відповідача. Згідно з пунктом 1 розділу VI Тимчасового регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 року №915, у редакції, що діяла на момент прийняття вказаного розпорядження, акти Кабінету Міністрів, що мають нормативний характер, видаються у формі постанов, а акти Кабінету Міністрів з оперативних, організаційно-розпорядчих та інших питань, які не мають нормативного характеру, видаються у формі розпоряджень. Порядок ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.01р. №376 з метою уніфікації формування банку даних та автоматизованого надання правової інформації юридичним і фізичним особам. Цією постановою не регулюються питання з визначення форми, у якій мають видаватися нормативно-правові акти Кабінетом Міністрів України, а визначається порядок створення Єдиного реєстру, і саме в цілях створення такого реєстру передбачено, що до нього включаються як постанови, так і розпорядження Кабінету Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у 2006 році по день винесення даної постанови судом, чинне законодавство, яким визначалась національна шкала у цілях реалізації положень частини 23 ст. 31 Закону України «Про страхування» відсутнє. Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національної рейтингової шкали» від 26.04.07р. №665 прийнята відповідно до частини восьмої статті 4-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» і застосовується, згідно з цим законом, для визначення рейтингової оцінки емітента та рейтингової оцінки цінних паперів емітента. Чинне законодавство, яке б визначало умови застосування національної шкали в цілях визначення кредитного рейтингу банківської установи, відсутнє як у 2006 році, так і на день винесення даного рішення судом. Враховуючи відсутність у 2006 році законодавчого механізму реалізації положень частини 23 ст. 31 Закону України «Про страхування» прийняття відповідачем оскаржуваного припису № СК-08/07-239 від 20.03.07р. є незаконним, а припис таким, що підлягає скасуванню. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а також про те, що припис відповідача є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted