Рішення адміністративного суду від 2008-04-03 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 297,25 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 297,25 грн. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Зазначає, що в червні 2007 року він звернувся до державного реєстратора про припинення його реєстрації як підприємця. В той же час він був у податковій інспекції, де подав заяву про припинення підприємницької діяльності. З червня 2007 року підприємницьку діяльність він не здійснював, а тому вважає, що не повинен сплачувати єдиний податок за червень-липень 2007 року. В задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 18.05.2004 року відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. Він був платником єдиного податку з діяльності, пов'язаної з роздрібною торгівлею, продажем запасних частин в розмірі 150 грн. за місяць. Станом на 18.02.2008 року згідно даних обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом по сплаті єдиного податку у сумі 297,25 грн. Дані обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: обліковою карткою платника податку - відповідача (а.с.2-3), свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с. 4), заявою про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с. 5), свідоцтвом про сплату єдиного податку (а.с. 6), рішенням Дубенської районної ради від 14 грудня 2006 року №83 про ставки єдиного податку (а.с. 7-8), довідкою про взяття на облік як платника податку (а.с. 13) Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 9 цього Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни. Однак, всупереч цьому, станом на 18.02.2008 року відповідачем не сплачено єдиного податку у сумі 297,25 грн. Відповідно до п. 3.1.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення податкових зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. Пунктом 11 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» встановлено право міжрайонних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна. За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. Заперечення відповідача проти позову суд до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства про оподаткування. Згідно частини 7 статті 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03 липня 1998 року №727/98 відмову від застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності і повернення до раніше встановленої системи оподаткування суб'єкти малого підприємництва можуть здійснювати з початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) у разі подання відповідної заяви до органів державної податкової служби не пізніше ніж за 15 днів до закінчення попереднього звітного (податкового) періоду (кварталу). Заяву про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування відповідач подав до Дубенської ОДПІ 16 серпня 2007 року (а.с.22). Тому до 01 вересня 2007 року відповідач перебував на спрощеній системі оподаткування і був платником єдиного податку за ставкою 150 грн. у місяць. Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted