Рішення адміністративного суду від 2008-02-27 00:00:00+02

позивач просить суд стягнути з управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області на його користь суму недоплаченої щорічної разової допомоги, як інваліду війни 3 групи за період 2005-2007 року в розмірі 6867гривень 42 копійок та 200 гривень понесених по справі судових витрат по оплаті правової допомоги адвоката, посилаючись на те, що він являється інвалідом війни третьої групи і відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Станом на 04.05.2005 року мінімальна пенсія за віком становила 332 гривні, станом на 04.05.2006 року- 359 гривень, на 04.05.2007 року- 410,06 гривень. Відповідач повинен був виплатити йому за мінусом виплачених сум в 2005 році- 2324 гривні (332*7)-270 гривень(виплаченої допомоги)=2054 гривні, в 2006 році- 2513 гривні(359*7) -270гривень (виплаченої допомоги)=2243 гривні, в 2007 році- 2870 гривень 42 коп.(410,06*7)-300 гривень (виплаченої допомоги)= 2570 гривень 42 коп., а всього за 3 роки йому недоплачено щорічної одноразової допомоги до 5 травня в сумі 6867 гривень 42 коп.. Відповідач в добровільному порядку не виплачує разову допомогу, а тому він змушений був звернутися до суду з даним позовом. Він вважає, що має право на щорічну допомогу на оздоровлення з 2005 по 2007 роки оскільки позовної давності не пропустив, так як до 01.09.2005 року діяв Цивільний кодекс, який передбачав трирічну позовну давність, крім того йому стало відомо про порушення його права 24.01.2008 року, коли отримав від управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області довідку про розмір фактично виплаченої йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня. Представник відповідача- управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області позовні вимоги позивача не визнав і просить суд в позові відмовити, оскільки виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивачу проводились на підставі Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідні роки. Саме цими законами були встановлені розміри грошової допомоги інвалідам війни 3 групи. Виконати вимогу Закону «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради не в змозі у зв*язку з відсутністю коштів. В разі виділення державою цих коштів, вони їх виплатять. Представник відповідача вважає, що [PERSON]. пропустив позовну давність, але з поважних причин, оскільки не знав і не міг знати, яка сума повинна йому виплачуватися. Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Його вимоги законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені, виходячи із слідуючого: В суді встановлено, що [PERSON]., являється інвалідом війни третьої групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER]виданим управлінням праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області 02 лютого 2001 року. Ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551 передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни третьої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області №73/01-13 від 24.01.2008 року позивачеві було виплачено щорічну одноразову допомогу до 5 травня відповідно до ч.5 статей 12,13,14,15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законами України «Про Державний бюджет України » на відповідні роки і позивач [PERSON]. як інвалід війни третьої групи, отримав щорічну одноразову грошову допомогу в таких розмірах: в 2005 році-270 гривень, в 2006 році-270 гривень, в 2007 році- 300 гривень. Відповідно до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту позивачу підлягало до виплати: в 2005 році -мінімальна пенсія за віком -332 гривні * 7=2324 гривні-270 гривень (виплачено)= невиплачено-2054 гривні; сума невиплати в 2006 році складала мінімальна пенсія за віком -359гривень*7= 2513 гривень- 270 гривень виплачено, невиплачено 2243 гривні, в 2007 році- мінімальна пенсія за віком становила 410 гривень 06 коп. * 7 =2870 гривень 42 коп.- 300 гривень (виплачено), невиплачено 2570 гривень 42 коп. , а всього за три роки йому невиплачено 6867 грн. 42 коп. Рішенням Конституційного Суду України №20 РП/2004 від 01.12.2004 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення ст.44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється учасникам бойових дій в розмірі - 120 гривень. Вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним встановлені Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» обмеження гарантій ветеранам війни стосовно отримання ними разової грошової допомоги до 5 травня. Ч.3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Проаналізувавши вказане рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №20 РП/2004, яким визнано неконституційними положення статті 44 Закону України Про Державний бюджет України на 2004 рік , ч. 3 ст. 22 Конституції України та враховуючи те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний характер, а тому суд вважає за необхідне задовільнити вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача- управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки, оскільки Верховна Рада України, приймаючи Закони України: “Про Державний бюджет України на 2005 рік”, Закон України “Про Державний бюджет на 2006 рік”, Закон України “Про Державний бюджет на 2007 рік” знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на отримання разової грошової допомоги до 5 травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного питання. Посилання представника відповідача на те, що Закон України «Про Державний бюджет України» є пріоритетним відносно чинних Законів і тому виплати проводились відносно даного Закону не ґрунтується на ч.2 ст.152 Конституції України, де зазначено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, а відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, а тому суд прийшов до висновку, що в даному спорі щодо розміру разової щорічної грошової допомоги, яка повинна виплачуватись позивачу до 5 травня, як інваліду війни 3 групи, слід керуватися не Законами про Державний бюджет України на відповідний рік, а Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки він, як Закон постійної дії має пріоритет над Законами про Державний бюджет України на 2005 - 2007 роки. Відповідно до Закону України ”Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій, які є інвалідами та пенсіонерами здійснюється місцевими управліннями праці та соціального захисту населення, а тому позивачу щорічну одноразову грошову допомогу до 5 травня повинно виплачувати управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області. Суд не застосовує позовну давність, оскільки вважає, що позивач її не пропустив, поскільки до 01.09. 2005 року діяв Цивільний кодекс, який передбачав трирічну позовну давність. Крім того позивач дізнався про порушення свого права 24.01.2008 року, коли отримав від управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області довідку про розмір фактично виплаченої йому щорічної допомоги до 5 травня. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовільнити повністю та стягнути з управління праці та соціального захисту населення Ватутінської міської ради Черкаської області на користь позивача [PERSON]. суму недоплаченої щорічної разової допомоги, як інваліду війни 3 групи до 5 травня за період часу з 2005 по 2007 роки в розмірі 6867 гривень 42 копійки, 200 гривень понесених по справі витрт по оплаті правової допомоги адвоката та 68 гривень 67 коп. державного мита в доход держави. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted