Рішення адміністративного суду від 2008-07-09 00:00:00+03

Прокурор Московського району м. Харкова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON]на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10484,19 грн. на розрахунковий рахунок 31114104700007 УДК у Московському районі м. Харкова ГУДКУ Харківської області, код платежу 24134596, в установі банку ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, у сумі 1700 грн. на розрахунковий рахунок 31112106700007 УДК у Московському районі м. Харкова ГУДКУ Харківської області, код платежу 21081100, в установі банку ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Свої вимоги обґрунтовує з посиланням на п.п. 1,2,9,13 ст. 3, ст.ст. 17, 22, 25 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст.ст. 11, 11-1, 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", ст. 7 Закону України „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби” та Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2007 року, якою в задоволенні позову ФОП [PERSON]. про скасування рішень ДПІ у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001002303 від 22.02.2007 р. на суму 6090 грн. та № 0001012303 від 22.02.2007 р. на суму 2700 грн. було відмовлено в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. В обґрунтування заперечень зазначив, що штрафні (фінансові) санкції передбачені за порушення положень Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» повинні розглядатися як адміністративне - господарські санкції. Посилався на статтю 239 Господарського кодексу України, якою встановлено перелік адміністративне - господарських санкцій, що можуть застосовуватися до суб'єктів господарювання органами державної влади, до яких належить і податкова інспекція. Вказує, що в цьому переліку є адміністративно - господарський штраф, до якого на думку відповідача належать і штрафні (фінансові) санкції за порушення вищеназваних законів. Представник відповідача не згоден з тим, що вищевказані закони не містять положень щодо строків застосування відповідних санкцій. Наполягає на тому, що згідно положень вищевказаних законів несвоєчасно сплачені платниками податків штрафні (фінансові) санкції стягуються виключно у судовому порядку. Представник відповідача вважає, що звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення сум адміністративних санкцій у разі відмови суб'єкта господарювання від сплати в добровільному порядку має бути в межах строків, встановлених статтею 250 ГК України. На думку відповідача та його представника в судовому засіданні, в зв'язку з тим, що перевірки, в ході яких виявлені порушення, проводилися 3 травня 2006 року і 31 січня 2007 року, а адміністративний позов поданий 07 лютого 2008 року, позивач порушив строки для пред'явлення своєї вимоги про примусове стягнення з відповідача штрафних санкцій. Як вважає представник відповідача, незважаючи на оскарження відповідачем рішення про застосування штрафних санкції у судах, позивач був повинен подати адміністративний позов про стягнення штрафних санкцій з додержанням встановлених законодавством строків, а під час розгляду адміністративного позову про визнання рішення про застосування фінансових (штрафних) санкцій № 0001002303 від 22.02.2007 р. на суму 6090,00 грн. і рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001012303 від 22.02.2007 р. на суму 2700,000 грн. не дійсними, який був поданий відповідачем, відповідач був повинен подати клопотання до суду про зупинення розгляду його позову до вирішення питання, яке розглядається в іншому судовому процесі. Підсумовуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Прокурор в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся повістками з поштовим повідомленням. Згідно ст. 35 КАС України прокурор є належно повідомленими про дату, час та місце судового засідання. Прокурор правом участі в судовому засіданні не скористався. Суд вважає, що не з'явлення прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, матеріали справи дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осію-підприємців [PERSON]пройшла державну реєстрацію в Виконавчому комітеті Харківської міської ради, дата проведення державної реєстрації - 15.09.2000 р., номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР [NUMBER]. Судом встановлено, що 03.05.2006р. працівниками органів Державної податкової служби, на підставі направлень №№ 872, 873 від 03.05.2006 р., було проведено планову перевірку господарської одиниці - магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належить ФО-П [PERSON]., щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. За результатами перевірки складено акт перевірки № 20340181/0233 від 03.05.2006 р. Перевіркою встановлені порушення абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”, ст. 11 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме: зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка у кількості 7 штук на загальну вартість 76,00 грн. Згідно з абз. 2 ч.2 ст. 7 вказаного Закону, забороняється ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізація на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка. Відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі виявлення зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору до суб'єкта господарювання застосовується штрафна санкція в розмірі 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень. За результатами розгляду матеріалів перевірки начальником ДПІ у Московському районі м. Харкова, з урахуванням вищенаведених норм права, були прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0000812330/0 від 12.05.2006 р. на суму 1700 грн. Зазначене рішення було вручено особисто представнику [PERSON]. по довіреності [PERSON]. 12.05.2006р. Судом встановлено, що зазначене рішення відповідач оскаржував в порядку п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п. 16 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 02.03.2001 р. № 82. Рішенням ДПА у Харківській області № 6298/7/25-010 від 20.06.2006р. скарга ФОП [PERSON]. залишена без задоволення. Відповідач не скористався своїм правом та до суду вказане рішення не оскаржив, на час розгляду справи рішення є чинним. Матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2007 р. працівниками органів Державної податкової служби на підставі направлень №№ 1918, 1919 було проведено перевірку господарської одиниці - магазину, що належить ФО-П [PERSON]., розташованого за адресою: [ADDRESS], щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. Під час перевірки було встановлено порушення п. 1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме - не проведення через РРО розрахункової операції на суму 19,25 грн., не зберігання фіскальних звітних чеків (в КОРО відсутні z-звіти за 22.01.2007 р. №1537 та 05.12.2006 р. №1490, записи сервісного центру за ці дні відсутні) та невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора, розрахункових операцій у сумі 1130,75 грн. Відповідно до пунктів 1, 2, 9, 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції, щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Згідно з п. 1 ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовують фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, -у разі непроведения розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій. Приписами п. 4 ст. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовують фінансові санкції двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність. Згідно ст.25 Закону суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій. На підставі зазначених норм до ФОП [PERSON]. були застосовані штрафні санкції 6090 грн. (п. 1 ст. 17 - 19,25 грн. х 5 = 96,25 грн., п. 4 ст. 17 - 17,00 х 20 = 340,00 грн. та ст. 22 - 1130,75 х 5 = 5653,75 грн.) Перевіркою також встановлено порушення ст.11, 111 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”, а саме реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими за максимально встановлені виробником та зберігання алкогольних напоїв без наявності марок акцизного збору встановленого зразка. Виходячи зі змісту ч.ч. 1, 2 ст.11-1 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення. Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України. Відповідно до абз. 12 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі виявлення факту роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів до суб'єкта господарювання застосовується штрафна санкція в розмірі 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень Згідно з абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі виявлення зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору до суб'єкта господарювання застосовується штрафна санкція в розмірі 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень. За результатами розгляду матеріалів перевірки начальником ДПІ у Московському районі м. Харкова, з урахуванням наведених норм права, були прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001002303 від 22.02.2007 р. на суму 6090 грн. та № 0001012303 від 22.02.2007 р. на суму 2700 грн.. Зазначені рішення були направлені Відповідачу 22.02.2007 р., та вручені особисто [PERSON]. 02.03.2007 року. Судом встановлено, що ФОП [PERSON]. звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання незаконною перевірки та скасування рішень ДПІ у Московському районі м. Харкова про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0001002303 від 22.02.2007 р. на суму 6090 грн. та № 0001012303 від 22.02.2007 р. на суму 2700 грн.. Постановою Господарського суду Харківської області від 19.04.2007 р. по справі № АС-41/102-07 позов ФО-П [PERSON]. задоволено в повному обсязі. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2007 р. постанова Господарського суду Харківської області від 19.04.2007 р. скасована, а ФОП [PERSON]. в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, отже зазначені рішення про застосування штрафних санкцій є обов'язковими до виконання. Матеріалами справи підтверджено, що 17.08.2007 р. працівниками органів Державної податкової служби, на підставі направлень №№ 15563, 15562 від 16.08.2007 р., було проведено планову перевірку господарської одиниці - магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належить ФО-П [PERSON]., щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. За результатами перевірки складено акт перевірки № 20406317/2310 від 17.08.2007 р. Під час проведення перевірки було встановлено порушення абз. 2 ч. 2 ст. 7, ст. 11 Закону України „Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби”, а саме зберігання з метою реалізації алкогольних напоїв (1 пляшка шампанського) без марок акцизного збору встановленого зразка. Відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі виявлення зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору до суб'єкта господарювання застосовується штрафна санкція в розмірі 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень. За результатами розгляду матеріалів перевірки начальником ДПІ у Московському районі м. Харкова, з урахуванням наведених норм права, було прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0004862303 від 06.09.2007 р. на суму 1700 грн.. Зазначене рішення було вручено особисто представнику [PERSON]. по довіреності [PERSON] . 06.09.2007р. Відповідач не скористався своїм правом та до суду або в адміністративному порядку вказане рішення не оскаржив, на час розгляду справи рішення є чинним. Приписами ст.ст. 8, 9, 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” визначені функції органів державної податкової служби, до яких належать, зокрема здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому порядку. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу” органи державної податкової служби, у випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль : за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів. Відповідно до вимог с.15 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” контроль за додержання суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог зазначеного Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону (ст.16 Закону). Суд зазначає, що проведені перевірки були передбачені в плані роботи ДПА в Харківській області, отже проведені перевірки є плановими перевірками з питань дотримання відповідачем порядку проведення розрахунків за товари(послуги), інших вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” та Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу, спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”. Судом встановлено, що на теперішній час сума штрафних санкцій за порушення законодавства у загальному розмірі 12190 грн. відповідачем не сплачена. Також судом встановлено, що на час розгляду справи в суді відповідач має переплату в розмірі 5,81 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом складає 12184,19 грн. Посилання представника відповідача на ст. 250 Господарського Кодексу України судом до уваги не приймаються виходячи з наступного. Суд вважає необхідним відмітити, що предметом розгляду справи є не питання правомірності застосування фінансових санкцій, а стягнення несплаченої суми санкцій, які були застосовані рішеннями № 0000812330/0 від 12.05.2006 р., № 0001002303 від 22.02.2007 р., № 0001012303 від 22.02.2007 р. та № 0004862303 від 06.09.2007 р., які не визнані нечинними (незаконними), не скасовані у встановленому законодавством порядку, а тому посилання відповідача на обмеження строку застосування санкцій, встановленого ст. 250 ГК України є помилковим. Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом та державними цільовими коштами. Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в України" органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені та штрафних санкцій у порядку передбаченому законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення на користь держави в особі ДПІ у Московському районі м.Харкова заборгованість перед бюджетом у сумі 12184,19,19 грн., документально та нормативно обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні та такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

Результат розгляду: granted