Рішення адміністративного суду від 2008-07-22 00:00:00+03

Позивач звернувся до адміністративного суду із зазначеним позовом. Просить визнати дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат неправомірними та Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА, стягнути з відповідачів різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги. Вимоги мотивує тим, що йому, як члену сім'ї загиблого інваліда війни, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак, за 2005-2007 роки вона виплачувалась Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у неповному розмірі, чим були порушені його права. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились з причин суду не відомих. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заперечення суду не надали. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив: спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Встановлено, що позивач, [PERSON], є членом сім'ї загиблого інваліда війни, що підтверджується посвідченням. Згідно ст. 15 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічно, до 5 травня, членам сімей загиблих веретанів війни виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить додатковий атестат управління соціального захисту населення позивач отримала разову грошову допомогу до 5 травня у 2004 році -65,00грн., у 2005 році -130,00грн., у 2006 році -130,00 грн., у 2007 році -150,00 грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України “Про державний бюджет України на 2004-2007 рік”. Статті 21 та 22 Конституції України закріпили, що права та свободи людини є невідчужуваними та непорушними, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках передбачених Основним Законом України. Зокрема ст.64 визначено вичерпний перелік випадків щодо обмеження встановлених прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень, а саме: в умовах воєнного або надзвичайного стану. Встановлення окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому, відповідно до ч.6 ст.6. ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”. Відповідно до ст.171 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, а тому суд вважає, що недовиплачену разову грошову допомогу слід стягнути з Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки в адміністративному судочинстві діє річний строк позовної давності, а відповідно до ч.4 ст.171Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”такі виплати передбачено проводити до 30 вересня відповідного року. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає необхідним стягнути на її користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 1900 грн. 30 коп. В решті позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Результат розгляду: partial