Рішення адміністративного суду від 2008-04-16 00:00:00+03

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по постанові №Р-85 від 30 червня 2006 року адміністративної комісії Ялтинської міської ради. Свої вимоги вона мотивує тим, що під час складання протоколу про адміністративне порушення вона вказала , що не скоїла це адміністративне правопорушеня. Про день та час його розгляду сповіщена не була, а тому не мала можливості надати пояснення та заперечення. Крім того, вона не вчиняла адміністративних проступків і ніякі двері не встановлювала. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі пояснивши суду, що про накладення на позивачку адміністративного стягнення позивачці стало відомо тільки при виконанні постанови про стягнення із неї штрафу в Відділі державної виконавчої служби м.Ялта. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивача не визнав і заявив, що позивач притягнутий до відповідальності законно та обґрунтовано. Позивач порушила ст.150 КУпАП, без дозвільних документів самовільно встановила дверний пройм, будку охорони в будинку [ADDRESS] та у підвалі цього будинку веде переобладнання. Дослідивши надані суду докази, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим. 04 листопада 1950 року) ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні будь - якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до процедури з усіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль за посадовими особами які мають владні повноваження . Конвенція про захист прав і основних свобод людини являється складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конвенції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Положення Конвенції та Конституції України з цього питання відтворені в статті 2-й Кодексу адміністративного судочинства України про завдання адміністративного судочинства. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] була власником нежитлового приміщення на першому поверсі у будинку [ADDRESS], вказане приміщення передано в оренду ЗАО «Юніор Стар»(арк..спр.25).. 30 травня 2006 року майстер Комунального підприємства Ремонтно експлуатаційна організація №3 склав протокол (акт) №19 про адміністративне правопорушення, згідно із яким [PERSON] скоєно правопорушення передбачене ст.150 КпАП України, прорубала дверний прийом в стіні багатоквартирного житлового будинку на рівні першого поверху.(аркс.пр.16,17). На підставі зазначеного протоколу [PERSON] постановою №Р-85 від 30 червня 2006 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ялтинської міської ради була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51 гривень(арк..спр.5). Як встановлено судом постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності прийнята з порушенням чинного законодавства. Так адміністративна комісія прийняла вищевказане рішення не по повно перевіреним обставинам. Так у протоколі позивачка вказувала, що не скоїла правопорушень. Ця обставина не перевірялася відповідачем. Позивачка не викликалася в порядку встановленому КпАП України на розгляд справи.(арк..спр.14). Ті обставини, що позивачка не скоїла адміністративного правопорушення у судовому засіданні підтверджено договором договір оренди на приміщення і рішенням Господарського суду, на підставі яких судом встановлено, що дійсно вищевказані двері на першому поверсі житлового будинку встановило ЗАТ «Юніор Стар»(арк..спр.8,25,26). Відповідач надав у судове засідання постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, реєстр поштових відправлень № б/н від 23.06.2006р. Повідомлення про вручення листа позивачці не надав(арк..спр.14). Судом встановлено, що позивачка не була повідомлена належним чином про день та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Більш того, судом встановлено, що вищевказана постанова належним чином позивачці не вручена і вона не мала можливості своєчасно звернутися до суду із позивною заявою. Таким чином, рішення про притягнення до адміністративної відповідальності було прийнято у відсутність [PERSON], що позбавило її можливості надати обґрунтовані пояснення та заперечення, що порушує вимоги ст.268 КпАП України, згідно з якими справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до відповідальності. У відсутність особи справа може розглядатися в випадку коли є всі данні про своєчасне повідомлення про місце та час розгляду справи і від неї не поступило клопотання про відкладення розгляду. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративному судочинстві по адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом була надана сторонам можливість надати суду докази. Відповідач не надав суду доказів про повідомлення [PERSON] про розгляд справи, так само як не надав доказів щодо вручення постанови останній. За таких підстав постанова про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] має бути скасована за порушенням процесуальних підстав для прийняття такого рішення і відсутності складу правопорушення. На підставі викладеного та

Результат розгляду: granted