Рішення адміністративного суду від 2008-03-19 00:00:00+02

У жовтні 2007 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Просив стягнути з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської ОДА та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат різницю недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги у розмірі 9710,00грн. Вимоги мотивує тим, що йому як інваліду війни І групи відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак у 2005-2007 роках вона виплачувалась відповідачем в неповному розмірі чим були порушені його права. Позивач у судове засідання не прибув. Справу просив слухати без його участі. Представники відповідачів Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у передбаченому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомили. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом війни І групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 14 лютого 2006 року. Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни І групи виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Як свідчить додатковий атестат Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, позивач отримав у 2004 році - 160,00грн., у 2005 році - 330,00грн., у 2006 році - 400,00грн., у 2007 році - 450,00грн., тобто з урахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік», «Про державний бюджет на 2007 рік». Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання разової грошової допомоги в розмірі, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Відповідно до ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації. Разом з тим суд вважає, що стягненню підлягає допомога за 2007 рік, оскільки початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених виплатах починається з 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги (ч.4 ст.171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), а адміністративний позов подано позивачем у жовтні 2007 року. З врахуванням отриманої позивачем разової грошової допомоги за 2007 рік, суд вважає за необхідне стягнути на його користь невиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в розмірі 3650,60 грн. Таким чином суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, зазначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На підставі викладеного і

Результат розгляду: granted