Рішення адміністративного суду від 2009-09-14 00:00:00+03

Згідно з довідкою Головного управління статистики у м.Києві від 17 серпня 2009 року №13-4492 Товариство з обмеженою відповідальністю «Айтана`зареєстроване за адресою: 04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Кравченка, 15. 10 липня 2007 року працівниками Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська проводилася перевірка залів гральних автоматів Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Айтана`щодо здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб`єктами підприємницької діяльності. За результатами проведеної перевірки складено Акт від 10 липня 2007 року № 0464/0135/2330, відповідно до якого перевіркою було виявлено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та пункту 29 статті 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». У зв`язку з виявленими та зафіксованими в Акті перевірки порушеннями відповідачем прийнято рішення від 17 серпня 2007 року №0007642305 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1200 грн. Відповідно до пункту 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку. Згідно з частиною 1 стаття 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг`контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Відповідно до статті 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби: 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення. Всупереч зазначеним вище вимогам Закону відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували правомірність проведення податкової перевірки 10 липня 2007 року, оскільки в обґрунтування заперечення на позов відповідачем подано затверджений головою ДПА у Дніпропетровській області план проведення перевірок на лютий 2007 року, направлення на перевірку від 01 лютого 2007 року №№ 0515, 0516, з яких вбачається, що вони дійсні з 01 по 17 лютого 2007 року. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкова перевірка була проведена з порушенням законодавства, а тому вважає, що виявлені в ній обставини не можуть бути підставою для застосування санкцій до платника. Згідно зі статтею 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Від часу прийняття відповідачем оскаржуваного рішення -17 серпня 2007 року до часу подання до суду позивачем позовної заяви -02 червня 2009 року сплинуло понад 1 рік. У позовній заяві відсутнє обґрунтування причин недотримання позивачем річного строку на звернення до суду із цим позовом. Відповідно до статті 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Беручи до уваги вищевикладене та те, що представник відповідача в судовому засіданні наполягав на відмові у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем річного строку на звернення до суду, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову саме з цієї підстави.

Результат розгляду: denied