Рішення адміністративного суду від 2009-09-24 00:00:00+03

Позивач звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовами до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Відділ примусового виконання рішень про скасування постанов. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2009 року адміністративні справи №12/41-09, №12/42-09, №12/43-09, №12/44-09, №12/45-09, №12/46-09, №12/48-09, №12/49-09, №12/63-09, №12/64-09 за позовами Державної судової адміністрації України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Відділ примусового виконання рішень про скасування постанов об`єднані в одне провадження та присвоєно №12/41-09. Відповідно до ч. 3 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. Від представників позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд даної об`єднаної справи без їхньої участі. Судом також береться до уваги лист Вищого адміністративного суду України «Про деякі питання, пов`язані із судовим розглядом справи в порядку письмового провадження» від 23.04.2009 року №554/10/13-09. Враховуючи вищезазначене, дана справа розглядалась в порядку письмового провадження. Як вбачається з матеріалів справи, позивача просить скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з боржника виконавчого збору: - від 06.08.2008 року ВП №8171689 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2а-45, виданого 28.09.2006 року Могилів - Подільським міськрайонним судом. - від 06.08.2008 року ВП №6567197 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №8а-10, виданого 30.01.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом. - від 08.05.2008 року ВП №7145470 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-404, виданого 21.06.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці. - від 06.08.2008 року ВП №7750221 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-П-3000, виданого 20.10.2006 року Богунським районним судом міста Житомира. - від 16.05.2008 року ВП №7107516 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-1900, виданого 25.09.2006 року Ленінським районним судом міста Вінниці. - від 16.05.2008 року ВП №7107333 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-1900, виданого 25.09.2006 року Ленінським районним судом міста Вінниці. - від 16.05.2008 року ВП №7100842 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-а-78, виданого 26.07.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці. - від 16.05.2008 року ВП №7100965 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-а-78, виданого 26.07.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці. - від 12.05.2008 року ВП №7143284 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа 2а-124, виданого 06.09.2006 р. Гайсинським районним судом Вінницької області. - від 13.05.2008 року ВП №7141542 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа 2а-124, виданого 06.09.2006 р. Гайсинським районним судом Вінницької області. - від 12.05.2008 року ВП №7143192 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа 2а-124, виданого 06.09.2006 р. Гайсинським районним судом Вінницької області. - від 22.04.2008 року ВП №7206902 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-1099-1, виданого 10.07.2006 року Печерським районним судом м. Києва. - від 06.08.2008 року ВП №7749714 по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа №2-П-3000, виданого 20.10.2006 року Богунським районним судом м. Житомира. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення судів не виконувались позивачем, оскільки він є бюджетною організацією та протоколом спільної наради Державної судової адміністрації України та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були затверджені реєстри виконавчих проваджень про стягнення коштів з Державної судової адміністрації України на користь стягувачів, сформовано черговість в порядку надходження виконавчих документів. А на час розгляду даної справи позивачем були виконані рішення судів у порядку черговості та у добровільному порядку, про що зазначено в оскаржуваних постановах. Із заперечень відповідача вбачається, що він позов не визнав, посилається на те, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець діяв відповідно до закону. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були відкриті виконавчі провадження: 1) ВП №8171689 по виконанню виконавчого листа №2а-45, що виданий 28.09.2006 року Могилів - Подільським міськрайонним судом; 2) ВП №6567197 по виконанню виконавчого листа №8а-10, що виданий 30.01.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом; 3) ВП №7145470 по виконанню виконавчого листа №2-404, що виданий 21.06.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці; 4) ВП №7750221 по виконанню виконавчого листа №2-П-3000, що виданий 20.10.2006 року Богунським районним судом міста Житомира; 5) ВП №7107516 по виконанню виконавчого листа №2-1900, що виданий 25.09.2006 року Ленінським районним судом міста Вінниці; 6) ВП №7107333 по виконанню виконавчого листа №2-1900, що виданий 25.09.2006 року Ленінським районним судом міста Вінниці; 7) ВП №7100842 по виконанню виконавчого листа №2-а-78, що виданий 26.07.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці; 8) ВП №7100965 по виконанню виконавчого листа №2-а-78, що виданий 26.07.2006 року Староміським районним судом м. Вінниці; 9) ВП №7143284 по виконанню виконавчого листа 2а-124, що виданий 06.09.2006 р. Гайсинським районним судом Вінницької області; 10) ВП №7141542 по виконанню виконавчого листа 2а-124, що виданий 06.09.2006 р. Гайсинським районним судом Вінницької області; 11) ВП №7143192 по виконанню виконавчого листа 2а-124, що виданий 06.09.2006 р. Гайсинським районним судом Вінницької області; 12) ВП №7206902 по виконанню виконавчого листа №2-1099-1, що виданий 10.07.2006 року Печерським районним судом м. Києва; 13) ВП №7749714 по виконанню виконавчого листа №2-П-3000, що виданий 20.10.2006 року Богунським районним судом м. Житомира. Постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження позивачу були надані строки для добровільного виконання відповідних рішень суду. Рішення судів у встановлені державним виконавцем строки позивачем не виконані. У зв`язку із порушенням позивачем строків, що надані для добровільного виконання рішень судів у зазначених вище виконавчих провадженнях, державним виконавцем були винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.08.2008 року ВП №8171689; від 06.08.2008 року ВП №6567197; від 08.05.2008 року ВП №7145470; від 06.08.2008 року ВП №7750221; від 16.05.2008 року ВП №7107516; від 16.05.2008 року ВП №7107333; від 16.05.2008 року ВП №7100842; від 16.05.2008 року ВП №7100965; від 12.05.2008 року ВП №7143284; від 13.05.2008 року ВП №7141542; від 12.05.2008 року ВП №7143192; від 22.04.2008 року ВП №7206902; від 06.08.2008 року ВП №7749714. Вищезазначене визнано сторонами, в судовому засіданні не оскаржувалось. Стаття 124 Конституції України встановлює, що рішення суду ухвалене іменем України є обов`язковим до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). В ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження`визначені виконавчі документи, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу. Згідно ч. 1 ст.5 вищезазначеного Закону державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження`вимоги державного виконавця щодо виконання зазначених у статті 3 цього Закону рішень є обов`язковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України. В силу ч. 3 вищевказаної статті Закону України «Про виконавче провадження`невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно з законом. Відповідно до вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження`державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчими документами та надав позивачу строки для добровільного виконання рішень. Як вбачається з матеріалів справи, відомості від стягувачів по відповідних виконавчих провадженнях щодо отримання ними коштів за рішеннями судів у строки, встановлені державним виконавцем, до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надходили. Таким чином, суд приходить до висновку, що Державна судова адміністрація України у строки, встановлені державним виконавцем не виконала рішення судів у добровільному порядку. Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження`у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи. За таких обставин, державний виконавець у відповідності до вимог статті 46 Закону України «Про виконавче провадження`правомірно виніс постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 статті 46 Закону України «Про виконавче провадження`у разі, коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом. Тому суд приходить до висновку, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов про стягнення виконавчого збору, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом. Отже, позовні вимоги Державної судової адміністрації України є необґрунтованими. Як вже зазначалось, пунктом 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Проблема виконання судових рішень є однією з головних проблем у системі правосуддя України. Це підтверджує той факт, що переважна більшість рішень Європейського Суду з прав людини проти України стосується питання невиконання судових рішень. Так, наприклад, звертається увага на рішення у справах Войтенко проти України, Жовнір проти України, Шмалько проти України, Ромашов проти України, Півень проти України тощо. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовів. На підставі встановленого,

Результат розгляду: denied