Рішення адміністративного суду від 2008-10-13 00:00:00+03

З 04.10.2007 р. по 17.10.2007 р. Державно ю податковою інспекцією у Го лосіївському районі м. Києва проведено виїзну планову до кументальну перевірку Товар иства з обмеженою відповідал ьністю «АТОН-ХХІ». ТОВ „Атон - XXI" віднесено до ск ладу податкового кредиту сум у ПДВ, згідно податкових накл адних наданих ТОВ „Лавандос" від 27.12.2005 р. № 322, та № 323 на загальну суму 204 507,67 грн. За результатами комплексн ої планової документальної п еревірки дотримання вимог по даткового та валютного закон одавства ТОВ «АТОН-ХХІ»за пе ріод з 01.07.2004 р. по 30.06.2007 р. відповіда чем складено акт № 599/1-23-03-32957866 від 24 .10.2007 р. На підставі зазначеного акту винесено податкове пов ідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Голо сіївському районі м. Києва ві д 06.11.2007 р. № \~0000922303/0 про визначення п одаткового зобов'язання в су мі двісті чотири тисячі сімс от п'ятдесят грн. 00 коп. податку на додану вартість та сто дві тисячі триста сімдесят п'ять грн. 00 коп. штрафних (фінансови х) санкцій, застосованих за по рушення п.п. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.5, 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 № 168/ВР; п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону Украї ни «Про порядок погашення зо бов'язань платників податків перед бюджетами та державни ми цільовими фондами». Не погоджуючись з вказаним повідомленням-рішенням, поз ивач оскаржив його в адмініс тративному порядку. За результатами розгляду с карги ТОВ «АТОН-ХХІ»від 14.11.2007 р. Державною податковою інспек цією у Голосіївському районі м. Києва 11.01.2008 р. прийнято рішенн я про результати розгляду пе рвинних скарг № 336./10/25-011, яким под аткове повідомлення-рішення від 06.11.2007 № 0000922303/0 залишено без змі н, а скаргу ТОВ «АТОН-ХХІ»- без задоволення. За результатом такого розгляду 16.01.2008 р. Держав ною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Киє ва винесено нове податкове п овідомлення-рішення № 0000922303/1, як им визначено ті самі зобов язання. 25.01.2008 р. позивач оскаржив ухва лені рішення в адміністратив ному порядку до Державної по даткової адміністрації у м. К иєві. Рішенням Державної под аткової адміністрації у м. Ки єві від 03.03.2008 р. позивачу було ві дмовлено в задоволенні скарг и, податкові повідомлення-рі шення № 0000922303/0 від 06.11.2007 та № 0000922303/1 від 16.01.2008 залишені без змін. За результатами розгляду с прави судом встановлено, що п остановою Печерського район ного суду міста Києва від 21.03.2007 р. позов Державної податково ї адміністрації у місті Києв і до [PERSON], ТОВ «Лавандос »за участю третьої особи: Печ ерської районної у місті Киє ві державної адміністрації п ро визнання недійсними устан овчих документів та свідоцтв а про реєстрацію платника по датку на додану вартість ТОВ «Лавандос»задоволено в повн ому обсязі, визнано статут То вариства з обмеженою відпові дальністю «Лавандос»недійс ним з моменту його державної реєстрації 18.08.2004 р., визнано н едійсним свідоцтво про держа вну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Лавандос», визнано недійсн им свідоцтво платника податк у на додану вартість № 376646 Това риства з обмеженою відповіда льністю «Лавандос»з моменту внесення в реєстр платників податку на додану вартість 19.10.2004 р. Актом № 6514 від 23.08.2007 р. анульован о свідоцтво платника податку на додану вартість Товарист ва з обмеженою відповідальні стю «Лавандос»з 13.09.2004 р. Згідно витягу Головного мі жрегіонального управління с татистики у місті Києві № 21-10/6043 від 09.10.2007 р. Товариство з обмеже ною відповідальністю «Лаван дос»зареєстровано з 18.08.2004 р. як юридична особа. Ухвалою Печерського район ного суду м. Києва від 28.11.2007 у спр аві № 2-А-62-1/07 за адміністративни м позовом Державної податков ої адміністрації у м. Києві до [PERSON], ТОВ «Лавандос», за участю третьої особи Печерс ької районної у м. Києві держа вної адміністрації про визна ння недійсними установчих до кументів, свідоцтва про реєс трацію платника податку на д одану вартість, скасовано по станову Печерського районно го суду м. Києва від 22.03.2007 за ново виявленими обставинами. Згідно витягу Головного мі жрегіонального управління с татистики у місті Києві № 21-10/5689 від 08.10.2008 р. Товариство з обмеже ною відповідальністю «Лаван дос»зареєстровано з 18.08.2004 р. як юридична особа. Аналізуючи викладені вище обставини в їх сукупності су д дійшов висновку про задово лення адміністративного поз ову повністю. Порядок нарахування та спл ати до бюджету податку на дод ану вартість регулюється Зак оном України „Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97 -ВР (далі - ЗУ № 168) із змінами та д оповненнями. Підпунктом 7.4.1 п. 7.4. ст.7 ЗУ № 168 в изначено, що податковий кред ит звітного періоду складаєт ься із сум податків, нарахова них (сплачених) платником под атку за ставкою, встановлено ю пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом тако го звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовлен ням товарів (у тому числі при ї х імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в о податковуваних операціях у м ежах господарської діяльнос ті платника податку. Відповідно до пп. 7.2.3 п. 7.2. ст. 7 За кону № 168 податкова накладна с кладається у момент виникнен ня податкових зобов'язань пр одавця у двох примірниках. По даткова накладна є звітним п одатковим документом і одноч асно розрахунковим документ ом. п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону № 168 визначе но, податкова накладна видає ться платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є під ставою для нарахування подат кового кредиту. Згідно з п. 6 Наказу ДПА Украї ни „Про порядок заповнення п одаткової накладної" від 30.05.1997 р . № 165, зареєстрованого в Мін'юст і 23.06.1997р. № 233/2037, податкова накладн а дає право покупцю, зареєстр ованому як платник податку н а додану вартість, на включен ня до податкового кредиту ви трат по сплаті податку на дод ану вартість. У відповідності до пп. 7.4.5 п. 7.4. ст.7 Закону № 168 не підлягають вк люченню до складу податковог о кредиту суми сплаченого (на рахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг ), не підтверджені податковим и накладними чи митними декл араціями (іншими подібними д окументами згідно з підпункт ом 7.2.6 цього пункту). Згідно з пп. 7.2.4 п. 7.2. ст.7 ЗУ № 168, пр аво на нарахування податку т а складання податкових накла дних надається виключно особ ам, зареєстрованим як платни ки податку у порядку, передба ченому статтею 9 цього Закону . Пунктом 10.1. ст.. 10 Закону № 168 пер едбачено, що особами, відпові дальними за нарахування, утр имання та сплату (перерахува ння) податку до бюджету, є: а) платники податку, визначе ні у статті 2 цього Закону; б) митний орган при справлян ні податку з осіб, визначених у пункті 2.4 статті 2 цього Закон у; в) у разі якщо сплата податк у особами, визначеними у пунк ті 2.4 статті 2 цього Закону, розс трочується шляхом надання по даткового векселя, - платник п одатку, який надав такий пода тковий вексель; г) при наданні послуг нерези дентом - його постійне предст авництво, а при відсутності т акого - особа, яка отримує такі послуги, якщо місце надання т аких послуг знаходиться на м итній території України; д) платники податку, визначе ні підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 стат ті 2 цього Закону, що здійснюют ь операції з реалізації конф іскованого майна. Пунктом 10.2. ст.. 10 Закону № 168 Пла тники податку, визначені у пі дпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 ці єї статті, відповідають за до тримання достовірності та св оєчасності визначення сум по датку, а також за повноту та св оєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону . Особа, яка згідно з вимогами пункту 2.2 статті 2 цього Закону мала зареєструватися платни ком податку, але не здійснила таку реєстрацію, несе обов'яз ки з нарахування та сплати ць ого податку, а також відповід альність за його ненарахуван ня або несплату на рівні особ и, зареєстрованої як платник податку, без права виписки по даткової накладної та нараху вання податкового кредиту. Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов виснов ку, що оскаржуване рішення є б езпідставним та упередженим , прийняте з порушенням принц ипу обґрунтованості з врахув анням наступного. Так, податкові накладні, за результатом невизнання яких податковою службою прийнято оскаржуване рішення, видані 27.12.2005 р., при цьому постанова Печ ерського районного суду міст а Києва про визнання недійсн ими установчих документів та свідоцтва про реєстрацію пл атника податку на додану вар тість ТОВ «Лавандос»з момент у їх реєстрації прийнято 21.03.2007 р . в свою чергу, суд зауважує, що на момент вчинення операцій контрагент позивача ТОВ « Лавандос»був зареєстровани й як платник податку на додан у вартість. А анулювання свід оцтва платника податку за ак том № 6514 відбулося лише 23.08.2007 р. По кликання відповідача на дату анулювання свідоцтва платни ка податку з 13.09.2004 р. є необґрунт ованим, адже датою анулюванн я свідоцтва є дата прийняття відповідного рішення про це у формі відповідного акту. Та к, згідно з пунктом 9.6 статті 9 З акону України «Про податок н а додану вартість»визначено , що свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану в артість діє до дати його анул ювання. Позивачем віднесені до с кладу податкового кредиту су ми податку на додану вартіст ь на підставі податкових нак ладних, які не мали недоліків та порядок заповнення яких в ідповідав встановленому чин ним законодавством. Необґрунтованим є поклика ння відповідача про не підтв ердження позивачем права на податковий кредит з огляду н а визнання рішенням суду нед ійсними установчих документ ів контрагента позивача вже після здійснення господарсь ких операцій, за якими ними бу ли видані податкові накладні , та фактичну несплату податк у до бюджету іншими контраге нтами позивача. Визнання недійсними устан овчих документів юридичної о соби та подальше анулювання свідоцтва платника податку н а додану вартість саме по соб і не тягнуло за собою недійсн ість всіх угод, укладених з мо менту державної реєстрації т акої особи і до моменту виклю чення з державного реєстру, т а не позбавляло правового зн ачення виданих за такими гос подарськими операціями пода ткових накладних. Відповідачем не доведено с уду те, що на момент здійсненн я господарських операцій обг рунтованість віднесення поз ивачем до податкового кредит у, сум податку на додану варті сть за якими не визнала подат кова інспекція, продавці не б ули в Єдиному державному реє стрі, а також не мали свідоцтв о про реєстрацію платником п одатку на додану вартість. За таких обставин покупець не може нести відповідальні сть як за несплату податків п родавцями, так і за можливу не достовірність відомостей пр о них, включених до Єдиного де ржавного реєстру, за умови не обізнаності покупця щодо так ої. Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закон у "Про податок на додану варті сть" платник податку - особа, я ка згідно з цим Законом зобов 'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету подат ку, що сплачується покупцем, а бо особа, яка імпортує товари на митну територію України. Платники податку, визначен і у пп. "а", "в", "г", "д" п. 10.1 ст. 10, відпов ідають за дотримання достові рності та своєчасності визна чення сум податку, а також за п овноту та своєчасність його внесення до бюджету відповід но до закону (п. 10.2 ст. 10 Закону). Таким чином, як випливає з в ищенаведеного, сама по собі н есплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення ві д сплати) при фактичному здій сненні господарської операц ії не впливає на податковий к редит покупця та суму бюджет ного відшкодування. У відповідності до частин и другої статті 19 Конституції України (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) орга ни державної влади та органи місцевого самоврядування, ї х посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межа х повноважень та у спосіб, що п ередбачені Конституцією та з аконами України. Отже, податкові органи не мо жуть нараховувати податок на додану вартість та накладат и штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку п родавцем, оскільки чинне зак онодавство не встановлює під став для такого нарахування та накладення штрафних санкц ій. Таким чином, враховуючи вик ладені обставини вище, те, що п одатковими накладними підтв ерджено факт здійснення опер ацій з ТОВ «Лавандос», які міс тять всі необхідні обовязк ові реквізити, відповідачем необґрунтовано визначено по зивачеві податкове зобовя зання з урахуванням штрафних санкцій за податку на додану вартість. Частиною 1 статті 9 Кодексу а дміністративного судочинст ва України встановлено, що су д при вирішенні справи керує ться принципом законності, в ідповідно до якого органи де ржавної влади, органи місцев ого самоврядування, їхні пос адові і службові особи зобов 'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спос іб, що передбачені Конституц ією та законами України. Суд також бере до уваги, що з гідно з частиною 3 статті 2 Код ексу адміністративного судо чинства України у справах що до оскарження рішень, дій чи б ездіяльності суб'єктів владн их повноважень адміністрати вні суди перевіряють, чи прий няті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повнов ажень та у спосіб, що передбач ені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваже ння з метою, з якою це повноваж ення надано; 3) обґрунтовано, тобто з урах уванням усіх обставин, що маю ть значення для прийняття рі шення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджен о); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)\~з дотриманням принципу рі вності перед законом, запобі гаючи несправедливій дискри мінації; 8)\~пропорційно, зокрема з дот риманням необхідного баланс у між будь-якими несприятлив ими наслідками для прав, своб од та інтересів особи і цілям и, на досягнення яких спрямов ане це рішення (дія); 9)\~ з урахуванням права особи на участь у процесі прийнятт я рішення; 10) \~своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах пр о протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовя зок щодо доказування правомі рності свого рішення, дії чи б ездіяльності покладається н а відповідача, якщо він запер ечує проти адміністративног о позову. Відповідач як субєкт вла дних повноважень не довів пр авомірність прийнятого ним о скаржуваного рішення. Зважаючи на всі наведені об ставини в їх сукупності, суд д ійшов висновку, що позовні ви моги позивача підлягають зад оволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted