Рішення адміністративного суду від 2009-09-09 00:00:00+03

Державною інспекцією по контролю за цінами у м. Києві була проведена перевірка дотримання порядку застосування тарифів на перевезення вантажу та пов`язані з ними послуги на ДТГО «Південно-західна залізниця`за результатами якої складено акт від 15.10.2007р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи). Перевірку проведено відповідно до Плану роботи Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві на друге півріччя 2007р. та за дорученням Київської транспортної прокуратури від 17.08.2007р. № 1178/07, від 05.09.2007р. № 1197 вих.-07, період за який проводилась перевірка: 01.05.2007р. по 14.05.2007р.. На підставі висновків вказаного акту перевірки про порушення вимог Указу Президента України від 03.10.1992р. № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2005р. № 91-р «Про індексацію тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та пов`язані з ним послуги`із змінами та доповненнями, внесеними розпорядженням КМУ від 01.07.2005р. № 233-р «Про індексацію тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом», відповідачем було винесено рішення № 122 від 25.10.2007р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, згідно якого вирішено вилучити у ДТГО «Південно-західна залізниця`в доход державного бюджету суму 136 712 грн. (необґрунтовано одержаної виручки) та 273 424 грн. (штрафні санкції). Заявлені вимоги щодо неправомірності дій інспекції щодо проведення перевірки дотримання порядку застосування тарифів на перевезення вантажу та пов`язані з ним послуги з 04.09.2007р. по 15.10.2007р. та щодо складання Акту перевірки від 15 жовтня 2007 року судом визнаються необґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до "Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р. № 1819, Держцінінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Мінекономіки, а також цим Положенням. Основними завданнями Держцінінспекції є організація та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів (п. 3 Положення). Держінспекція цін у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування (п. 4 Положення). Держцінінспекція, зокрема, має право проводити в органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов`язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів; приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі …(п. 5 Положення). Як те підтверджується матеріалами справи, перевірка на ДТГО «Південно-Західна залізниця`проводилась Державною інспекцією з контролю за цінами у м. Києві за дорученням Київської транспортної прокуратури, яке викладено в листі 1178 вих./07 від 17.08.2007р. з доповненням викладеним у листі 1197 вих.-07 від 05.09.2007р.. Згідно з листом № 1178 вих./07 від 17.08.2007р. Київською транспортною прокуратурою заявлено проведення у термін до 25.09.2007р. перевірки дотримання протягом поточного року порядку застосування тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу залізничним транспортом в ДТГО «Південно-Західна залізниця». У листі 1197 вих.-07 від 05.09.2007р., який є доповненням до листа № 1178 вих./07 від 17.08.2007р., про що прямо в ньому зазначено, заявлено прохання під час проведення перевірки на Південно-Західній залізниці додатково звернути увагу на питання застосування тарифів на перевезення пасажирів та їх багажу у внутрішньому та міжнародному сполученні. Перевірка проводилась у періоді з 04.09.2007р. по 15.10.2007р., відповідно у акті перевірки зазначено про проведення такої за дорученням Київської транспортної прокуратури № 1178 вих./07 від 17.08.2007р., а при складанні акту також враховано отримане доповнення до вказаного доручення яке датоване 05.09.2007р., що жодним чином не свідчить про відсутність підстав для початку проведення перевірки 04.09.2007р.. Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону від 5 листопада 1991р. "Про прокуратуру" передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор вправі вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз. За таких обставин, твердження позивача щодо безпідставності проведення перевірки за результатами якої складено акт від 15.10.2007р., спростовуються наведеними обставинами, а щодо заявленого порушення ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`в частині ненаправлення за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки письмового повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення, суд відзначає наступне. Згідно представленого до матеріалів справи Плану роботи Державної інспекції з контролю за цінами в м. Києві на ІІ півріччя 2007р. передбачено проведення перевірки порядку застосування тарифів на перевезення пасажирів і багажу залізничним транспортом у приміському сполученні на ДТГО «Південно-Західна залізниця», з граничним терміном подання матеріалів з наслідків перевірок та їх узагальнення -08 жовтня (реєстровий номер 12), а додатковими завданнями передбачена перевірка порядку застосування тарифів на перевезення вантажу та пов`язані з ним послуги (реєстровий номер 28). Враховуючи отримане доручення Київської транспортної прокуратури та необхідність проведення планової перевірки строки проведення яких збігались, відповідачем прийнято рішення про здійснення планової перевірки та перевірки за дорученням прокуратури одночасно. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про ціни і ціноутворення" державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Державні органи, що здійснюють контроль за цінами та їх посадові особи мають права, виконують обов`язки і несуть відповідальність, передбачені Законом України "Про державну податкову службу в Україні", крім повноважень, передбаченими пунктами 6-9 статті 11 вказаного Закону. Господарські суб`єкти повинні в установленому порядку подавати необхідну інформацію для здійснення контролю за правильністю встановлення і застосування цін. У ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні`право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Представлене до матеріалів справи повідомлення за вих. 152-07/2-3-1309/1 від 03.09.2007р. адресоване керівнику ДТГО «Південно-Західна залізниця», в якому Державна інспекція з контролю за цінами у м. Києві зазначає, що з 04 вересня по 17 вересня 2007р заплановано здійснити перевірку дотримання порядку застосування тарифів на перевезення вантажу та пов`язані з ним послуги, свідчить про порушення відповідачем зазначених вимог закону, що в свою чергу при наявності доручення прокуратури на проведення перевірки не підтверджує неправомірності дій відповідача по проведенню перевірки, як про те зазначає позивач. В силу положень ст. 8 Закону України «Про прокуратуру`вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов`язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки, відповідно виконання вимог прокуратури щодо проведення перевірки є обов`язком для відповідача і не може бути визнано неправомірним. При вирішенні спору, суд також відзначає вірність посилання відповідача щодо непоширення дії Указу Президента України від 23.07.1998р. № 817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності`на перевірки, котрі проводяться Держцінінспекцією, оскільки Указ було прийнято з метою зменшення втручання державних органів у підприємницьку діяльність, ним визначено повноваження чотирьох державних органів, названих контролюючими (п. 5 Указу), при здійсненні планових і позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктів господарювання: - органів Державної податкової служби; - митних органів; - органів Державного казначейства; - органів Державної контрольно-ревізійної служби. Твердження позивача щодо проведення Державною інспекцією з контролю за цінами в м. Києві перевірки за межами території, на яку поширюється її юрисдикція не підтверджені належними доказами, оскільки під час перевірки для розрахування суми необґрунтовано одержаної виручки досліджувались надані ДТГО «Південно-Західна залізниця`первинні документи бухгалтерського обліку (корінці дорожніх відомостей) про що прямо вказано на ст. 12 акту перевірки складеного 15.10.2007р.. Так, зважаючи на проведення Державними інспекціями з контролю за цінами у Вінницькій та Житомирській області перевірок структурних підрозділів залізниці, необхідним є врахування порядку оформлення перевезень, оскільки на кожне відправлення вантажу оформлюється накладна (комплект перевізних документів). У відповідності до п.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Як те зафіксовано в акті перевірки Коростенської дирекції залізничних перевезень ДТГО «Південна-Західна залізниця`від 18.09.2007р. складеному Державною інспекцією з контролю за цінами в Житомирській області: «накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція на приймання вантажу на перевезення, накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем, а дорожня відомість станцією призначення надсилається до РІСЦ м. Київ. Згідно наданого усного пояснення начальника комерційного відділу Коростенської дирекції залізничних перевезень [PERSON] , корінець дорожньої відомості зі станції відправлення протягом 1-3 діб надсилається до РІСЦ-4, тому перевізні документи на станціях відправлення Дирекції на початок перевірки відсутні. Для встановлення правильності застосування тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом перевірено перевізні документи, представлені Дирекцією в день їх відправлення.» Таким чином, представлені суду акти перевірок складені по структурних підрозділах позивача Державними інспекціями з контролю за цінами в Житомирській та у Вінницькій областях не підтверджують подвійного обрахування необґрунтовано отриманої виручки при проведенні перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами у м. Києві, оскільки під час перевірки позивача (акт від 15.10.2007р.) порушення виявлені на підставі наданих до перевірки документів, які не могли бути наявними у структурних підрозділах, відповідно по них не встановлювалось порушень під час перевірки Державною інспекцією з контролю за цінами в Житомирській області (акт від 18.09.2007р.) та Державною інспекцією з контролю за цінами у Вінницькій області (акт від 07.09.2007р.). Розрахунок суми необґрунтовано отриманої виручки здійснений до акту перевірки від 17.10.2007р. (додаток № 17) залучено до матеріалів справи, такий в свою чергу спростовує твердження позивача. Судом також взяті до уваги твердження позивача про те, що під час перевірки: - не було належним чином досліджено документи первинного бухгалтерського обліку, а саме переліків залізничних документів станцій, складання яких передбачено додатком 4 до п. 2.7. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, а також особових рахунків вантажовласників, які відкриваються ними згідно п. 2.3 Правил на предмет фактичного списання з них коштів; - не досліджено доходно-розподільчого рахунку залізниці, який відкривається відповідно до п. 1 Положення «Про порядок зарахування надходжень з розподільчих рахунків залізниць і підприємств Укрзалізниці на централізований розподільчий рахунок Укрзалізниці, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 16.08.2000р. № 443, розробленого відповідно до Закону України «Про залізничний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.1998р. № 173 «Про перелік робіт (послуг), що належать до основної діяльності залізничного транспорту`на предмет з`ясування фактичного надходження виручки для визначення суми необґрунтовано отриманої виручки; - в порушення Конституції України, ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення`згідно з якою вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в дохід відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації, і крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки, у прийнятому інспекцією рішенні № 122, штраф вилучається не в позабюджетні фонди відповідної місцевої Ради, як передбачено законом, а в дохід державного бюджету, чим інспекцією перевищено свої повноваження. Однак наведені обставини жодним чином не свідчать про неправомірність дій по проведенню перевірки, а лише підтверджують незгоду позивача з винесеним відповідачем за результатами перевірки рішенням № 122 «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін», що є окремим предметом спору і обставини щодо наявності факту вчиненого порушення, доказів які його підтверджують чи спростовують мають вирішуватись саме при оскарженні такого рішення. Відсутність наявності вини позивача у виявлених порушеннях, як про те стверджує останній у додаткових поясненнях (вих. 8/115-НЮ) від 15.09.2008р. у зв`язку з тим, що нарахування плати здійснювалось у відповідності до телеграфної вказівки Укрзалізниці від 28.04.2007р. № ЦЗТ - 14/414 (телеграфний 000621/ЦМ), є обставинами які мають бути оцінені судом лише при вирішенні спору щодо прийнятого рішення про застосування штрафних санкцій, і жодним чином не свідчать про неправомірність проведення перевірки чи складання акту. Акт перевірки це фактично службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки додержання вимог за дотриманням порядку застосування тарифів на перевезення вантажу та пов`язані з ним послуги і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства зазначеним суб`єктом, по-друге, акт перевірки лише фіксує обставини встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документом зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Права та обов`язки для суб`єкта господарювання, перевірку якого проведено, породжує саме рішення прийняте на підставі складеного за результатами перевірки акту. У акті перевірки від 15 жовтня 2007 року викладена позиція органу щодо окремих питань, з урахуванням розуміння положень нормативно-правових актів, застосування закону саме тим органом, який складав такий акт. Обставини щодо невідповідності чинному законодавству виявлених порушень, підтвердження факту їх наявності не свідчать про неправомірність дій органу по складанню акту перевірки, оскільки обов`язок скласти акт за результатами перевірки обумовлений наявністю повноважень наданих контролюючому органу. До того ж відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. № 298/519, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб`єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства. Тобто в будь-якому випадку, викладені позивачем обставини щодо порушення порядку проведення перевірки чи складання акту перевірки, не тягнуть за собою нечинності прийнятого на підставі акту перевірки рішення та відповідно не можуть розглядатись як докази на спростування виявленого під час перевірки порушення, оскільки саме факт одержання суб`єктом господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ним чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства, має бути встановлений при вирішенні спору щодо прийнятого рішення про застосування економічних санкцій. При вирішенні даного спору підлягають встановленню правомірність дій органу по проведенню перевірки, складанню акту перевірки а, наслідком вирішення спору по суті стане встановлення фактів правомірності чи неправомірності дій органу під час перевірки, таке судове рішення матиме значення саме для Державної інспекції з контрою за цінами у м. Києві та не впливатиме на рішення про застосування економічних санкцій, що прийняте за результатами перевірки. Застосовані економічні санкції визначені саме за порушення позивачем порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства, тому встановлення правомірності чи неправомірності дій органу під час перевірки не спростовує зафіксовані в акті висновки про встановлені порушення, і саме при дослідженні первинних документів які перевірялись встановлюються факти підтвердження чи спростування викладених у акті порушень. З урахуванням наведеного, обставини на які посилається позивач не свідчать про неправомірність дій Державної інспекції з контролю за цінами у м. Києві щодо проведення перевірки дотримання порядку застосування тарифів на перевезення вантажу та пов`язані з ним послуги з 04.09.2007р. по 15.10.2007р. та щодо складання акту перевірки від 15 жовтня 2007 року, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Результат розгляду: denied