Рішення адміністративного суду від 2008-06-20 00:00:00+03

07 листопада 2008 року [PERSON] звернувся до Хустського районного суду з позовом до Хустського міського голови, виконавчого комітету Хустської міської ради про визнання незаконним розпорядження Хустського міського голови №523К від 07.10.2005 року, поновлення на посаді начальника управління юридично-правового забезпечення діяльності ради виконавчого комітету Хустської міської ради, стягнення заборгованості по заробітній платі на суму 17666,27 гривень, майнової та моральної шкоди відповідно 16571,54 та 8000 гривень. В позовній заяві посилається на те, що з 16 серпня 2002 року він працював на посаді завідувача юридичним відділом Хустської міської ради. Розпорядженням заступника Хустського міського голови №523 від 07 жовтня 2005 року його звільнено з роботи відповідно до п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією юридичного відділу. Звільнення вважає незаконним, оскільки проведено з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки ліквідація юридичного відділу не проводилася, а змінилася його назва на управління з питань юридичного-правового забезпечення діяльності Хустського міськвиконкому, хоча функції новоствореного підрозділу залишилися такі ж самі. При звільненні в порушення ч. 2 ст. 40 КЗпП України позивача за його заявою від 20 вересня 2005 року не переведено на посаду новоствореного управління. Окрім того профспілковий комітет Хустської міськради згоди на звільнення [PERSON] не давав. В порушення ст. 49-2 КЗпП України його за два місяці не попереджав про звільнення, повний розрахунок з ним проведено через 12 днів. Незаконним звільненням з роботи позивачу заподіяно моральної шкоди, яка виражається позбавленні коштів на проживання, утримання сім'ї і забезпеченні необхідних життєвих умов для себе та членів сім'ї, порушено його нормальний спосіб життя, позбавлено можливості своєчасно розраховуватися по боровим зобов'язанням, принижено його ділову репутацію, честь та гідність, погіршився його стан здоров'я, що потягло за собою необхідність в лікування, затратах на ліки, втратив душевну рівновагу і спокій, постійно знаходиться у стані нервової збудженості. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, просять його задовольнити з мотивів, наведених у заяві. Представник відповідачів: виконавчого комітету Хустської міської ради та Хустського міського голови -[PERSON]на позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що з 16 серпня 2002 року позивач працював на посаді завідувача юридичним відділом Хустської міської ради. Розпорядженням заступника Хустського міського голови №523 від 07 жовтня 2005 року його звільнено з роботи відповідно до п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з ліквідацією юридичного відділу Хустського міськвиконкому згідно рішення ХХІ сесії Хустської міської ради ІVскликання «Про зміни в структурі виконавчих органів Хустської міської ради» від 28.07.2005 року №851. Позивач просить поновити його на посаді начальника управління юридично-правового забезпечення діяльності ради виконавчого комітету Хустської міської ради, тобто на посаді, яку він ніколи не займав. Управління з питань юридично-правового забезпечення як структурний підрозділ є вищим за значимістю ніж юридичний відділ, а за повноваженнями значно ширшим, ніж юридичний відділ на посаді керівника якого працював позивач. Посилання позивача на відсутність згоди профспілкового комітету на його звільнення суд не бере до уваги, так як відповідно до ч.1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках ліквідації підприємства, установи, організації. Окрім того позивач пояснив, що при звільненні його з посади він подав заяву про призначення його на посаду начальника управління з питань юридично-правового забезпечення діяльності Хустської міської ради, однак така залишилася без задоволення. У відповідності до ч.2 ст. 40 та ст. 49-2 КЗпПУ [PERSON] було запропоновано роботу у новоствореному управлінні після його звільнення на посаді спеціаліста. Дана пропозиція вручалася позивачу комісією у письмовій формі, однак він від її отримання відмовився, про що свідчить акт від 15.09.2005 року, тому йому повторно вислали листа, однак від нього згоди на призначення не поступало. На підставі розпорядження Хустського міського голови №505К від 04.10.2005 року виконання обов'язків на період відрядження міського голови було покладено на першого заступника [PERSON], тому посилання позивача на відсутність повноважень у заступника міського голови на видачу 07.10.2005 року наказу про його звільнення є безпідставним. Зважаючи на наведені обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позову про поновлення [PERSON] управління з питань юридично-правового забезпечення діяльності Хустської міської ради слід відмовити. Одночасно суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки така належними та достовірними доказами не ствердження, тому в її стягнення слід відмовити. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на даний час працює начальником відділу претензійно-правової роботи Управління з питань юридично-правового забезпечення діяльності ради, яка є рівнозначна посаді, яку займав позивач до звільнення з посади завідувача юридичного відділу Хустського міськвиконкому, тому ухвалення рішення про поновлення його на цій посаді не потребується.

Результат розгляду: denied