Рішення адміністративного суду від 2009-09-29 00:00:00+03

Державною податковою адміністрацією у Київській області було проведено перевірку господарської одиниці -газозаправної станції, розташованої в с. П.Борщагівка по вул. Леніна, 2-А Київської області та належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГазАвто», щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу. За результатами перевірки складено Акт № 002237 від 05.08.2008 р. Перевіркою встановлено порушення п.2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме не оприбуткування готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій № 265300370003, - не здійснено облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскального звітного чека № 1106 від 04.08.2008 р. на суму 1420,00 грн. На підставі Акта перевірки № 002237 від 05.08.2008 р. Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва винесла рішення № 0003932340 від 10 вересня 2008 року, яким до позивача за вчинене порушення застосувала штрафні (фінансові) санкції на суму 7100,00 грн. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржував його у адміністративному порядку. Проте, скарги позивача залишені без задоволення, а рішення ДПІ у Дніпровському районі м. Києва № 0003932340 від 10 вересня 2008 року без змін. Звертаючись до суду, позивач вказував на те, що висновки перевірки не відповідають діючому законодавству та фактичним обставинам справи, а тому, прийняте на підставі цих висновків рішення про застосування штрафних санкцій просив визнати протиправним та скасувати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»№ 265/95 від 06.07.1995 р. передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій. Пунктом 2.6 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. № 637, на суб`єктів господарювання покладено обов`язок щодо оприбуткування готівки, - вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно ( у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Відповідно до глави 4 Положення, оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги є здійснення обліку готівки в повній сумі їх фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах. Відповідно до п. 4.2 Положення усі надходження і видача готівки в національній валюті мають відображатись у касовій книзі. У судовому засіданні позивачем не спростовано той факт, що операція з готівковими коштами на суму 1420,00 грн. відповідно до фіскального звітного чеку № 1106 від 04.08.2008 року, не була відображена належним чином у книзі розрахункових операцій №265300370003. Наявність роздрукованого фіскального чеку, що підтверджує отримання готівки, не є підтвердженням оприбуткування готівки в касі підприємства без відображення такої операції у встановленому нормативними документами порядку у книзі розрахункових операцій. Відповідно до Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»№ 436/95 від 12.06.1995 р. щодо порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами -громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки -у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми. Таким чином, застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій у розмірі 7100,00 грн., суд вважає правомірним та таким, що відповідає нормам діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення. Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є не обґрунтований та такий, що задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони -суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки свідки до участі у справі не залучались і експертизи не проводились, витрати, які підлягають стягненню з позивача -відсутні.

Результат розгляду: denied