Рішення адміністративного суду від 2008-08-12 00:00:00+03

[PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулась з позовом до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, Державної податкової адміністрації України з позовними вимогами про: - визнання дії Верхньодніпровської ОДПІ та ДПА України відносно [PERSON] [INFO] в частині порядку внесення відмітки до її паспорта громадянина України щодо індивідуального ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів неправомірними; - визнання права [PERSON] [INFO] здійснювати податковий облік за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру та звільнити [PERSON]. від присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного номеру; - зобов'язання Верхньодніпровської ОДПІ зробити в паспорті [PERSON] на сторінці 7, або 8, або 9 відмітку наступного змісту: "Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера", завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Верхньодніпровською ОДПІ; - зобов'язання Верхньодніпровської ОДПІ зберегти за [PERSON]. раніше встановлену форму обліку платника податків і інших обов'язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], в інтересах якої виступає позивач, через свої релігійні переконання не бажає обліковуватись за ідентифікаційним кодом. За таких обставин, [PERSON] звернулася до Верхньодніпровської ОДПІ із заявою про проставлення відмітки у паспорті, яка б давала їй право на здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера щодо [PERSON] з Державного реєстру та їй було відмовлено у проставленні даної відмітки, у зв'язку з чим вона вважає, що було порушено ст.5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів». Відповідач-1 в обґрунтування заперечень посилається на те, що у [PERSON] відсутні жодні правові підстави для відмови від ідентифікаційного номера, оскільки Наказом ДПА України, МВС України від 19.10.2004 №602/1226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2004 за №1345/9944 затверджено Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів. Відповідач-2 надіслав заперечення в яких посилається на те, що позов не визнають в повному обсязі, оскільки відсутні правові підстави для його задоволення. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених ним у позовній заяві. Представник відповідача -1 у судове засідання не з'явився, відповідно до надісланої заяви просить позов розглядати без його участі, проти позовної заперечує. Представник відповідача -2 до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи є клопотання, відповідно до якого, просить розглядати справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є віруючою і прихожанкою Свято - Успенської церкви в м.Вільногірськ, Дніпропетровської області і не бажає обліковуватись за ідентифікаційним кодом. З цією метою, вона звернулася до Верхньодніпровської ОДПІ з заявою про зміну способу обліку. Позивач вважає незаконним Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів та таким, що не відповідає Конституції України, яким керується відповідач при розгляді заяви особи, яка відмовляється від ідентифікаційного номера. На думку позивача, у паспортах таких осіб повинна робитись відмітка про наявність у них права здійснювати будь - які платежі без ідентифікаційного номера, а відмова відповідачів зробити у паспорті позивача зазначену відмітку поза вимог вказаного Порядку - є неправомірною бездіяльністю, що порушує її законні права та інтереси. При зверненні [PERSON] до Верхньодніпровської ОДПІ, їй було роз'яснено, що згідно Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, який затверджений наказом ДПА України, МВС України від 19.10.04 №602/1226, їй необхідно заповнити та подати до податкового органу заяву відповідного зразка. На підставі вказаних даних, орган державної податкової служби протягом тридцяти днів перевіряє інформацію, яку особа навела у заяві. Документи надсилаються до Державної податкової Адміністрації України, яка в свою чергу, при відповідності внесеної про себе інформації особою, що бажає за своїм релігійним переконанням відмовитись від ідентифікаційного номера, анулює інформацію про нього з Державного реєстру. За вказаних вище обставин, фізичній особі видається довідка, яка є підставою для звернення у органи внутрішніх справ для внесення відповідної відмітки у паспорті. Однак, [PERSON] відмовилася від заповнення такої заяви. Органи державної податкової служби в Україні, відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", в своїй діяльності керуються Конституцією України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданих у межах їх повноважень. Згідно п.13 ст.8 Закону України "Про державну податкову службу в Україні"здійснення функцій по наданню фізичним особам - платникам податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційних номерів покладено на Державну податкову адміністрацію України. Разом з тим, не може бути задоволеною вимога позивача про зобов'язання Верхньодніпровської ОДПІ зробити у паспорті відмітку на одній із 7-9 сторінок, посилаючись на ч.2 ст.1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів", оскільки зазначена правова норма не передбачає обов'язку податкового органу вносити відмітки у паспорт осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від ідентифікаційного номера. Всі записи, які вносяться в паспорт громадянина України, регламентуються Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 №2503-ХІІ (в редакції Постанови Верховної Ради України від 02.09.03 №3423-ХП) та Інструкцією щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженої наказом МВС України від 17.08.94 №316, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.09.94 за №211/421, згідно яких на 7-9 сторінок паспорта, на підставі відповідних документів, на прохання громадянина, проставляються установами (закладами) охорони здоров'я відмітки про групу крові і резус фактор, та можуть бути внесені дані про дітей органами реєстрації актів громадянського стану під час реєстрації народження дітей. Крім цього, п.7 вищевказаного Положення, вказує, що записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті громадянина України здійснюються паспортною службою органів внутрішніх справ. При зверненні громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення на 7-9 сторінку відмітки встановленого змісту та форми, відповідно до розділу 5 вищевказаного Порядку, здійснює посадова особа органу внутрішніх справ. Пленум Верховного Суду України у п.7 своїй постанові від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", вказує на те, що не допускається постановлення рішень, які зобов'язують до вчинення дій, які не є обов'язковими за законом. З огляду на викладене вище, вимоги у адміністративному позові про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії з анулювання інформації про позивача з Державного реєстру та внесення відмітки у його паспорт, є незаконними та безпідставними, оскільки з урахуванням положень ч.1 ст.19 Основного Закону, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів", для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. З метою виконання положень Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів", розроблено Порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів (далі Порядок), який затверджено спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ №602/1226 від 19 жовтня 2004 року та в Міністерстві юстиції України 20.10.04 за №1345/9944. Даний Порядок визначає процедуру внесення відмітки про наявність права особи, яка за релігійними або іншими переконаннями відмовляється від ідентифікаційного номера та офіційно повідомляє про це у формі заяви орган державної податкової служби. Дія Порядку розповсюджується як на осіб, у яких наявні ідентифікаційні номери, так і на таких осіб, у яких вони відсутні. Згідно зазначеного порядку, після прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи, проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів щодо достовірності поданих даних. Термін дії довідки, яка надається фізичній особі у органі державної податкової служби, становить 30 календарних днів. Фізична особа з довідкою звергається до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації, який здійснює внесення відмітки до паспорта фізичної особи. Відповідно до розділу 5 Порядку, посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до паспорта вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку встановленого змісту та форми. Після отримання в органі внутрішніх справ відмітки про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера і передачі до органів державної податкової служби відривного корінця до довідки за ф.№В3, що є свідченням наявності у паспорті такої відмітки, у органах державної податкової служби доходи такої особи будуть обліковуватись з використанням інформації про її прізвище, ім'я та по-батькові, серію та номер паспорта. Судом встановлено, що при зверненні [PERSON] до Верхньодніпровської ОДПІ щодо внесення відмітки до її паспорта про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, через свої релігійні переконання, їй було роз'яснено щодо необхідності здійснення певної процедури для отримання такої відмітки в паспорті, згідно чинного законодавства України, посилаючись на положення Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та Порядку. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 3 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що органи державної податкової служби в Україні в своїй діяльності керуються Конституцією України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданих у межах їх повноважень. В силу ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", визначений чіткий перелік відповідних функції державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій. Однак, до цих функцій не належить внесення до паспорта будь-яких записів та анулювання інформації про платників податків з Державного реєстру. Частиною першою статті 3 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" передбачено, що Державний реєстр створюється Головною державною податковою інспекцією України (з 1996 року - Державна податкова адміністрація України). Відповідно до ч.б ст.5 цього Закону, фізичній особі-платнику податків та інших обов'язкових платежів ідентифікаційний номер надає Головна державна податкова інспекція України (Державна податкова адміністрація України). Разом з тим, органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених відповідними видами правових норм. Здійснення посадовими особами органу державної податкової служби інших функцій, ніж тих, що визначаються законодавством є недопустимим. Крім того, не знайшли свого підтвердження вимоги позивача про зобов'язання Верхньодніпровської ОДПІ зробити у паспорті [PERSON] на одній із сторінок 7-9 відмітку наступного змісту: "Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру", завіривши її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Верхньодніпровської ОДПІ, оскільки діючим законодавством не передбачено покладання на органи державної податкової служби обов'язку щодо здійснення зазначених дій. Таким чином, проаналізувавши діюче законодавство, оцінивши докази наявні в матеріалах справи суд приходить до висновку, що належні докази правомірності дій відповідачів ним надані, останні діяли у межах та у спосіб, що передбачено Конституцією, законами України та підзаконними нормативно - правовими актами, а саме спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ від 19.10.2004 р. № 602/1226 «Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів», а відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі вищенаведених фактів, суд приходить до висновку щодо відсутності законних підстав для задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: denied