Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

26.04.2011 року між ТОВ «Фоззі-Фуд» та фірмою «Milchwerk Jager FmbH» (Німеччина) було укладено контракт № 288, згідно умов якого фірма «Milchwerk Jager FmbH» продає, а позивач купує сирну продукцію (товар) в асортименті, кількості, за цінами, у відповідності до інвойсів, які є невід'ємною частиною контракту. 12.02.2013 року позивачем було подано до Київської регіональної митниці вантажно митну декларацію № 10025000/2013/024233 стосовно імпорту свіжого сиру (без визрівання), з вмістом жиру 18,5% мас. «Milchwerk Jager FmbH» придбаного за вказаним контрактом, код товару згідно УКТЗЕД - 0406102000. Також позивачем були подані аналогічні ВМД № 10025000/2013/025029 від 05.03.2013, № 10025000/2013/026258 від 05.04.2013 та № 10025000/2013/027305 від 30.04.2013. Митна вартість була заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Для здійснення митного контролю та митного оформлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" було надано документи, перелік яких зазначений в графі 44 митних декларацій. На підставі статті 53 Митного кодексу України, митним органом було направлено в електронному вигляді повідомлення про надання додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товарів: - від 12.02.2013 відповідь на яке надано листом № 57 від 12.02.2013 в якому зазначено, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини на даний момент надати не маємо змоги. - від 05.03.2013 відповідь на яке надано листом № 100 від 06.03.2013 в якому зазначено, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини на даний момент надати не маємо змоги. - від 05.04.2013 відповідь на яке надано листом № 188 від 05.04.2013 в якому зазначено, що додаткових документів не маємо можливості надати - від 30.04.2013 відповідь на яке надано листом № 314 від 30.04.2013 в якому зазначено, що на даний момент не маємо можливості надати такі документи як: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини для підтвердження вартості. Митним органом були прийняті рішення про коригування заявленої митної вартості щодо: - по ВМД № 10025000/2013/024233 від 12.02.2013 - №100250000/2013/500054/2 від 12.02.2013, яким відкоригована митна вартість товару свіжий сир (без визрівання) з вмістом жиру 18,5% мас. (код 0406102000) з 1,6645 EUR збільшено до 1,8646 EUR за одиницю з розсолом і склала 11 055,21 EUR замість заявленої вартості 9 377,50 EUR та зазначено наступне: «Митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в зв'язку неподанням документів в повному обсязі, на вимогу митного органу, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України), а надані додаткові документи не підтверджують числові значення митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України; У митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Перелік вимог митного органу щодо надання додаткових документів: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інші документи для підтвердження митної вартості (за бажанням декларанта). Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу необхідно подавати транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. ( п. ІІІ Правил затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599). Митна вартість визначена за методом за ціною угоди щодо ідентичних товарів з урахуванням вимог ст. 59 МКУ та з урахуванням попередніх митних оформлень: МД № 100200000/2012/536999 від 25.07.2012р., МД № 100200000/2012/537949 від 22.08.2012р., МД № 100200000/2012/539316 від 02.10.2012р.. Факти, які вплинули на коригування: - використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально (п. 22 ст. 58). Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена»; - по ВМД № 10025000/2013/025029 від 05.03.2013 - №100250000/2013/500096/2 від 06.03.2013 яким відкоригована митна вартість товару свіжий сир (без визрівання) з вмістом жиру 18,5% мас. (код 0406102000) з 1,6645 EUR збільшено до 1,8646 EUR за одиницю з розсолом і склала 10 012.90 EUR замість заявленої вартості 8 525,00 EUR та зазначено наступне: «Митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в зв'язку неподанням документів в повному обсязі, на письмову вимогу митного органу, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України), а надані додаткові документи не підтверджують числові значення митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України; У митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Перелік вимог митного органу щодо надання додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інші документи для підтвердження митної вартості. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу необхідно подавати транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. (п. ІІІ Правил затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599). Митна вартість визначена за методом за ціною угоди щодо ідентичних товарів з урахуванням вимог ст. 59 МКУ та з урахуванням попередніх митних оформлень: МД №100200000/2012/536999 від 25.07.2012р., МД № 100200000/2012/537949 від 22.08.2012р., МД № 100200000/2012/539316 від 02.10.2012р.. Факти, які вплинули на коригування: - використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально (п. 22 ст. 58).Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.»; - по ВМД № 10025000/2013/026258 від 05.04.2013 - №100250000/2013/500155/2 від 05.04.2013 яким відкоригована митна вартість товару свіжий сир (без визрівання) з вмістом жиру 18,5% мас. (код 0406102000) з 1,6645 EUR збільшено до 1,8646 EUR за одиницю з розсолом і склала 22 110,42 EUR замість заявленої вартості 18 755,00 EUR та зазначено наступне: «1.Митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України та неподання декларантом додаткових документів в повному обсязі на письмову вимогу митного органу, а надані додаткові документи не підтверджують числові значення митної вартості. Попередні методи не застосовані: методи 2-а, 2-6 - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари; методи 2-в, 2-г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. 2.В митного органу наявна інформація, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. 3.Відповідно до ч. З статті 53 Митного кодексу України декларанту, шляхом надіслання електронного повідомлення, було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; - інші документи для підтвердження митної вартості товару (за бажанням декларанта). 4.Митна вартість, визначена за резервним методом, з урахуванням вимог ст. 64 Митного кодексу України. 5.Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена шляхом електронних повідомлень». - по ВМД № 10025000/2013/027305 від 30.04.2013 - №100250000/2013/500221/2 від 30.04.2013 яким відкоригована митна вартість товару свіжий сир (без визрівання) з вмістом жиру 18,5% мас. (код 0406102000) з 1,6645 EUR збільшено до 1,8646 EUR за одиницю з розсолом і склала 12 060,23 EUR замість заявленої вартості 10230,00 EUR та зазначено наступне: «Митна вартість імпортованих товарів не може бути за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій): неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України); невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України; у митного органу наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Перелік вимог митного органу щодо надання додаткових документів: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Метод 2-а не був використаний у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні товари. Метод 2-б не використаний у зв'язку з відсутністю цінової інформації на подібні товари. Методи 2в та 2г не використані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Митна вартість, визначена за резервним методом та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Факти, які вплинули на коригування: - використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально (п. 22 ст. 58). Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена». Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Міністерства доходів та зборів України було подано скаргу № УРБ 10/14-3631 від 14.06.2013 на рішення про коригування заявленої митної вартості №100250000/2013/500054/2 від 12.02.2013 та №100250000/2013/025058 від 06.03.2013 та скаргу № УРБ 10/14-4538 від 01.08.2013 на рішення №100250000/2013/500155/2 від 05.04.2013 та №100250000/2013/500211/2 від 30.04.2013 про скасування даних рішень Київської регіональної митниці про коригування заявленої митної вартості, яка рішенням про результати розгляду скарги № 9590/6/99-99-24-02-04-15 від 23.08.2013 було повідомлено, що підстав для перегляду не має. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" не погоджуючись з рішеннями про коригування митної вартості товарів №100250000/2013/500054/2 від 12.02.2013 та №100250000/2013/025058 від 06.03.2013 якими було застосовано визначення митної вартості методом за ціною угоди щодо ідентичних товарів та з рішеннями №100250000/2013/500155/2 від 05.04.2013 та №100250000/2013/500211/2 від 30.04.2013 якими було застосовано визначення митної вартості за резервним методом, такими, що підлягають скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 7 Митного кодексу України визначено, що державну митну справу становлять встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять. Частиною першою статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Пунктом 5 статті 54 Митного кодексу України, передбачено, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Суд звертає увагу, що митний орган може вимагати, а декларант має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Дана правова позиція підтверджується постановою Верховного суду України від 10.04.2012 у справі №К-20026/10 якою визначено, що «надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог Митниці щодо підтвердження митної вартості товарів». Перелік документів, які подаються декларантом або уповноваженою ним особою для підтвердження заявленої митної вартості товару, визначений частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У випадках, встановлених Кодексом, митний орган має право запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи, визначені частинами третьою - четвертою статті 53 цього Кодексу. Згідно пункту 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Частиною 4 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Таким чином на митний орган покладено обов'язок здійснювати контроль правильності визначення митної вартості товарів, під час якого, зокрема, митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. При розгляді документів під час контролю за правильністю визначення митної вартості товару що імпортується позивачем па підставі контракту № 288 від 26.04.2011, було проаналізовано інформацію, що містилась у товаросупровідних документах, наданих до митного оформлення та цінову інформацію на подібні за якісними характеристиками товари, що ввозились на митну територію України. При опрацюванні наданих документів виявлено розбіжності та відсутність у цих документах всіх відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості - в пункті 7 контракту № 288 від 26.04.2011 зазначено, що продавець зобов'язаний підготувати і передати документи, в тому числі митну декларацію відправника. В наданих до митного оформлення документах митна декларація країна відправлення не містить реквізитів. Також вказані у них дані неможливо ідентифікувати ані з митною вартістю, ані з представленими документами, що ускладнює підтвердження заявленої митної вартості товарів шляхом співставлення числових значень. - в наданих платіжних дорученнях, не зазначено реквізити проформ - інвойсів або іншого документу, відповідно до якого здійснювалась оплата за товар; - в графі «призначення платежу коштів номер і дата контракту (ПДВ для розрахунку в російських рублях)» зазначений контракт № 288 від 26.04.2011 відповідно до пункту 2.2 якого, валюту розрахунку передбачено - євро. - в наданих рахунках на оплату перевезення зазначено, що вони видані згідно договору заявки, проте жодного такого договору - заявки до митного оформлення не надано. Отже, у відповідача були наявні підстави для сумніву в правильності митної оцінки товарів, що переміщувались через митний кордон України відповідно до ВМД № 100250000/2013/024233 від 12.02.2013, № 100250000/2013/025029 від 05.03.2013, № 100250000/2013/026258 від 05.04.2013 та № 100250000/2013/027305 від 30.04.2013, а саме, підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі відповідачем з позивачем було проведено консультацію. На вимогу відповідача щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару позивачем листами вих.. № 57 від 12.02.2013, №100 від 06.03.2013 було надано частково документи та повідомлено про неможливість надання усіх документів у повному обсязі, а листами № 314 від 30.04.2013, № 188 від 05.04.2013 було повідомлено про те, що: "додаткових документів не маємо можливості надати ". З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідачем було встановлено, що документи надані позивачем разом з ВМД №100250000/2013/024233 від 12.02.2013, №100250000/2013/025029 від 05.03.2013, №100250000/2013/026258 від 05.04.2013 та №100250000/2013/027305 від 30.04.2013 не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також те, що ним було проведено з позивачем консультацію, водночас останнім не було надано додаткових документів, які витребовувались відповідачем з метою підтвердження обґрунтованості визначення позивачем митної вартості товару та вибору методу її визначення, суд дійшов висновку про наявність у відповідача підстав для відмови позивачу у митному оформленні товарів за заявленою ним митною вартістю. Частинами першою, другою та третьою статті 57 Митного кодексу України, встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Основний метод визначення митної вартості товару, а саме за ціною договору, не був застосований через неподання позивачем додаткових документів в повному обсязі на письмову вимогу митного органу на підтвердження митної вартості та відсутність в наданих позивачем разом з ВМД № 100250000/2013/024233 від 12.02.2013, № 100250000/2013/025029 від 05.03.2013, №100250000/2013/026258 від 05.04.2013 та №100250000/2013/027305 від 30.04.2013 документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність сумнівів щодо достовірності відомостей необхідних для підтвердження заявленої позивачем митної вартості. Частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України, встановлено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Відповідно до частин п'ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Згідно з частиною першою статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Частинами першою та другою статті 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Частинами першою та другою статті 62 Митного кодексу України, встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 - 61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною. У разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду, звичайних витрат, понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, та інших пов'язаних з такими операціями витрат, сум податків, що підлягають сплаті в Україні у зв'язку з ввезенням (імпортом) чи продажем (відчуженням) товарів. Відповідно до частини першої статті 63 Митного кодексу України для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість Частинами першою та другою статті 64 Митного кодексу України, встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Отже, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості таких товарів якщо митним органом виявлено, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, при вказане рішення має мітити відомості перелік яких встановлений частиною другою статті 55 Митного кодексу України. Як було встановлено судом, митним органом під час здійснення митного контролю було встановлено, що у відповідача були наявні підстави для сумніву в правильності митної оцінки товарів, що переміщувались через митний кордон України відповідно до ВМД № 100250000/2013/024233 від 12.02.2013, № 100250000/2013/025029 від 05.03.2013, №100250000/2013/026258 від 05.04.2013 та №100250000/2013/027305 від 30.04.2013, а саме, відсутність в наданих позивачем разом з ВМД документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт проведення відповідачем консультації, то у відповідача були наявні правові підстави для здійснення коригування митної вартості, та використання другого методу та у зв'язку з відсутністю інформації в базах даних митного органу щодо ідентичних товарів, для використання резервного методу. З аналізу рішень №100250000/2013/500054/2 від 12.02.2013, №100250000/2013/500096/2 від 06.03.2013, №100250000/2013/500155/2 від 05.04.2013 та №100250000/2013/500211/2 від 30.04.2013 вбачається, що вони за своїм змістовим наповненням відповідають частині другій статті 55 Митного кодексу України. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем було правомірно винесено рішення про коригування митної вартості товару №100250000/2013/500054/2 від 12.02.2013, №100250000/2013/500096/2 від 06.03.2013, №100250000/2013/500155/2 від 05.04.2013 та №100250000/2013/500211/2 від 30.04.2013 Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied