Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати прокурора Харківської області Тюріна Геннадія Євгеновича розглянути звернення громадянина України [PERSON] від 06 травня 2013 року (вих.№12/П-370 від 07.05.2013р.) та надати обґрунтовану письмову відповідь. В обґрунтування зазначеного позову вказав, що 06.05.2013 року він звернувся до прокурора Харківської області Тюріна Геннадія Євгеновича із заявою (вих.№12/П-370 від 07.05.2013р.) в порядку Закону України "Про звернення громадян". Відповіді на зазначене звернення не отримав. Вважаючи, що ненадання відповіді на звернення порушує права позивача, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання позивач не прибув, надав заяву, у якій просив: врахувати, що він утримується під вартою, тому позбавлений можливості прибути до суду, та провести судове засідання у режимі відео конференції, а у разі неможливості - то без його участі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказавши на його необґрунтованість та безпідставність. Враховуючи, що позивач утримується в Харківському СІЗО, а проведення судового засідання в режимі відео конференції не вбачається за можливе, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Зі змісту позовної заяви та звернення до прокурора Харківської області, копію якого позивач додав до позову вбачається, що позивачем зазначене звернення датовано 06.05.2013 року (вих.№12/П-370 від 07.05.2013р.). Проте, докази надсилання зазначеного звернення відповідачу у матеріалах справи відсутні. На зазначене звернення позивач відповіді не отримав. З наданих відповідачем пояснень та письмових доказів, а саме: відповіді начальника секретаріату прокуратури області №13/1-677 вн-14 від 20.01.2014, копій супровідних листів Харківського слідчого ізолятору, якими супроводжувались звернення позивача за період з 06.05.2013р по 12.06.2013р. та витягу із журналу звернень комп'ютерного програмного комплексу "Єдиної системи статистики та аналізу роботи органів прокуратури України" вбачається, що згідно облікових даних секретаріату Прокуратури Харківської області до прокуратури області у період з 06.05.2013р. по 12.06.2013р. надійшло 16 звернень [PERSON]. Проте, згідно витягу із журналу звернень комп'ютерного програмного комплексу "Єдиної системи статистики та аналізу роботи органів прокуратури України" звернення позивача від 07.05.2013р. за вихідним №12/П-370 у період з 06.05.2013р. по 12.06.2013р. до Прокуратури Харківської області не надходило, що підтверджується також копіями супровідних листів Харківського слідчого ізолятору щодо направлення звернень [PERSON] до Прокуратури Харківської області у вказаний період. По суті заявлених вимог суд зазначає. Відповідно до ст.113 Кримінально-виконавчого кодексу України, кореспонденція, яку особи, взяті під варту, адресують Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини, Європейському суду з прав людини, а також іншим відповідним органам міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, уповноваженим особам таких міжнародних організацій та прокуророві, перегляду не підлягає і надсилається за адресою протягом доби з часу її подачі. Зі змісту дослідженої судом копії листа вих.№12/П-370 від 07.05.2013р., який нібито надсилався на адресу відповідача, вбачається, що позивач звертався до Прокурора Харківської області в порядку Закону України "Про звернення громадян". Зазначена кореспонденція повинна надсилатися за адресою протягом доби. Більш детальний порядок регулювання відносин щодо надсилання кореспонденції особами, які перебувають в СІЗО, передбачений Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013р. за №460/5 (далі за текстом - Правила). Відповідно до положень п.3.8 Розділу VII Правил, листування засуджених здійснюється у порядку, визначеному статтею 113 КВК України. Засудженим дозволяється одержувати і відправляти листи і телеграми за свій рахунок без обмеження їх кількості. Згідно п.3.19 Розділу VII Правил, звернення ув'язнених і засуджених адміністрація СІЗО супроводжує листами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що незалежно від виду звернення, воно повинно супроводжуватися листом адміністрації СІЗО. З матеріалів справи вбачається, що жодного звернення позивача із супровідним листом адміністрації СІЗО (вих.№12/П-370 від 07.05.2013р.) у період з 06.05.2013р. по 12.06.2013р. до Прокуратури Харківської області на надходило. Крім того, суд зазначає, що при розгляді звернень працівники органів прокуратури керуються Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру", Законом України "Про звернення громадян", Указом Президента України від 07.02.08 №109/2008 "Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування" та Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, яка затверджена наказом Генерального прокурора України №9гн від 21.06.11 (далі за текстом - Інструкція). Відповідно до положень п.6.10 Розділу 6 Інструкції, усі звернення, що надходять до органів прокуратури, підлягають обов'язковій реєстрації у програмному комплексі "Єдина система статистики та аналізу роботи органів прокуратури України" працівниками прокуратури відповідного рівня в день їх надходження, з подальшим внесенням інформації про заявника, характер та суть звернення, дату його вирішення. Статистичні картки на звернення заповнюються виконавцями одночасно з передачею для відправлення відповіді заявнику, підписаної уповноваженим керівником. Вони ж несуть повну відповідальність за об'єктивність і повноту відображення у картках відомостей. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд враховує, що доказів надсилання відповідачу звернення позивача від 06.05.2013 року матеріали справи не містять, а надані відповідачем копії супровідних листів Харківського слідчого ізолятору, якими супроводжувались звернення позивача за період з 06.05.2013р. по 12.06.2013р. та витяг із журналу звернень комп'ютерного програмного комплексу "Єдиної системи статистики та аналізу роботи органів прокуратури України - є належними та допустимими доказами, які підтверджують, що звернення позивача від 06.05.2013р.(вих. №12/П-370 від 07.05.2013р.) на адресу Прокуратури Харківської області не надходило. Таким чином, суд встановив, що звернення позивача від 06.05.2013р.(вих. №12/П-370 від 07.05.2013р.) до Прокуратури Харківської області не надходило, з огляду на що, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача розглянути вищезазначене звернення та надати обґрунтовану письмову відповідь на нього - є безпідставними та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied