Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ-продуктів" (надалі - ТОВ "Світ-продуктів"), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення №0001382201 від 23.10.2013 року у повному обсязі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що не погоджується з висновками акту перевірки, проведеної відносно нього, та винесеним на їх підставі податковим повідомленням - рішенням №0001382201 від 23.10.2013 року. Позивач зазначив, що під час виконання своєї господарської діяльності він отримував від ТОВ «Хохланд Україна», ТОВ «Торгпрод-2004» та ТОВ «Асабай» продукти харчування, виробниками яких є підприємства-нерезиденти. Позивач посилається на те, що при поставці продукції зазначеними контрагентами були виписані відповідні податкові накладні, наявність обов'язкових реквізитів яких ним було перевірено. Коди УКТ ЗЕД проставлялись в податкових накладних відповідно до тих, з якими було ввезено товар на митну територію України, за цими кодами в подальшому реалізовувався товар. Позивач посилається на те, що при придбанні товарів вже на митній території України на нього не покладено обов'язку перевіряти правильність проставлених кодів УКТ ЗЕД у податкових накладних, виписаних контрагентом-постачальником. Щодо податкових накладних, в яких відсутній код УКТ ЗЕД, позивач зазначив, що під час проведення перевірки ним було помилково надано податкові накладні з зазначеними недоліками. Податкові накладні з виправленими недоліками - з зазначенням кодів УКТ ЗЕД, ним було надано до прийняття рішення контролюючим органом за результатами проведеної перевірки, проте відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення вказані податкові накладні враховані не були. Позивач також посилається на те, що чинне законодавство не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Отже, позивач вважає, що висновок податкового органу про порушення ним п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у сумі 375556 грн., є безпідставним та суперечить принципам справедливості, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вважає їх необґрунтованими та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що висновками акту перевірки позивача встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у сумі 375556 грн. Представник відповідача посилається на те, що у ході перевірки встановлено, що у податкових накладних, визначених в додатку №6 до акту перевірки, невірно зазначено код УКТ ЗЕД. Відповідач посилається на те, що код УКТ ЗЕД визначається відповідно додатків до Закону України «Про Митний тариф України» (у редакції Закону України від 21.12.2010 року №2829-VI), при цьому, керуватися листами регіональних митниць при визначенні коду УКТ ЗЕД Податковим кодексом України не передбачено. Щодо податкових накладних з виправленими недоліками, наданих позивачем до винесення спірного рішення, представник відповідача зазначив, що податковим органом не були прийняті до уваги виправлені податкові накладні, оскільки при складані декларації за відповідні періоди позивачем не були дотримані вимоги ст. 201 Податкового кодексу України. Таким чином, відповідач вважає, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним та таким, що не підлягає скасуванню. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на підставі наказу від 28.08.2013р. №352 та направлень від 13.09.2013р. №364, №363, №362, №371, №360, №379, №380 було проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Світ-продуктів" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 08.10.2010 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт від 10.10.2013р. за №858/20-30-22-01/37364971 (а.с. 72-109 том 1). Згідно висновків акту перевірки від 10.10.2013р. за №858/20-30-22-01/37364971, встановлені порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у сумі 375556 грн. за період з серпня 2011 року по серпень 2012 року. Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем було надано до відповідача заперечення від 16.10.2013 року (а.с. 110-113 том 1), на які отримано відповідь від 22.10.2013 року №5247/20-30-22-01-22 про залишення без змін висновків акту перевірки (а.с. 114-116 том 1). 23.10.2013 року на підставі висновків акту перевірки від 10.10.2013р. за №858/20-30-22-01/37364971 Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області було прийнято податкове повідомлення - рішення №0001382201 про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "Світ-продуктів" з податку на додану вартість за основним платежем 375556,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за ставкою 25% відповідно до розрахунку фінансових санкцій - 93889,00 грн. (а.с. 21 том 1). З акту перевірки від 10.10.2013р. за №858/20-30-22-01/37364971 вбачається, що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали встановлені в ході перевірки обставини віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ по придбаним продуктам харчування у ТОВ «Хохланд Україна», ТОВ «Торгпрод-2004» та ТОВ «Асабай» у сумі 375556 грн. за період з серпня 2011 року по серпень 2012 року на підставі податкових накладних, виписаних з порушенням п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме за відсутністю коду товару згідно УКТ ЗЕД або невірним зазначенням цього коду, відповідно додатку №6 до акту перевірки. Суд зазначає, що положеннями Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу ( п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Виходячи зі змісту п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Пунктом 201.6 ст. 210 Податкового кодексу України передбачається, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну. Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України також передбачені обов'язкові реквізити, які повинна містить податкова накладна, одним із яких, з 06.08.2011 року, є код товару згідно з УКТ ЗЕД (п.п. «і» п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України). Щодо віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних, на думку відповідача, з порушенням п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме з невірним зазначенням коду товару згідно УКТ ЗЕД, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємому періоді ТОВ «Світ-продуктів» отримував від ТОВ «Хохланд Україна», ТОВ «Торгпрод-2004» продукти харчування відповідно до умов укладених договорів поставки товару №S00022 від 06.12.2010 року та №309 від 01.01.2011 року (а.с. 7-13 том 1), що підтверджується наступними видатковими накладними по взаємовідносинам з ТОВ «Хохланд Україна»: № 301310383 від 29.08.2011р., №301312938 від 08.09.2011р., №301314195 від 07.09.2011р., №301320270 від 21.09.2011р., №301329472 від 12.10.2011р., №301332458 від 19.10.2011р., №301335653 від 26.10.2011р., №301339031 від 02.11.2011р., № 301341692 від 09.11.2011р., №301344740 від 16.11.2011р., №301350877 від 01.12.2011р., №301354153 від 07.12.2011р., №301357304 від 14.12.2011р., №301360532 від 21.12.2011р., №301362528 від 26.12.2011р., №301365891 від 04.01.2012р., №301368713 від 11.01.2012р., № 301374338 від 25.01.2012р., №301376330 від 30.01.2012р., №301379434 від 06.02.2012р., № 301379448 від 07.02.2012р., №301382478 від 13.02.2012р., №301386963 від 22.02.2012р., №30138810 від 27.02.2012р., №301138830 від 28.02.2012р., № 301394066 від 12.03.2012р., №301398193 від 19.03.2012р., №301401309 від 26.03.2012р., №301402671 від 28.03.2012р., №301411565 від 18.04.2012р., №301422514 від 14.05.2012р., №301426781 від 23.05.2012р., №301434591 від 11.06.2012р., №301438869 від 20.06.2012р., №301446808 від 09.07.2012р., №301449805 від 16.07.2012р., №301454192 від 25.07.2012р.; по взаємовідносинам з ТОВ «Торгпрод-2004»: №0805-18/9 від 08.08.2011 року, №081-1/17, №0819-48/7 від 22.08.2011 року, №0826-66/9 від 29.08.2011 року, №0909-28/6 від 12.09.2011 року, №0916-5/7 від 19.09.2011 року, №0923-25/7 від 26.09.2011 року, №1021-2/6 від 24.10.2011 року, №1021-1/6 від 24.10.2011 року, №1028-21/6 від 01.11.2011 року, №1104-35/6 від 07.11.2011 року, №1104-34/6 від 07.11.2011 року, №1104-33/6 від 07.11.2011 року, №1111-6/2 від 14.11.2011 року, №1111-5/2 від 14.11.2011 року, №1118-9/2 від 21.11.2011 року, №1125-15/9 від 28.11.2011 року, №1216-42/6 від 19.12.2011 року, №0106-6/6 від 10.01.2012 року, №0106-5/6 від 10.01.2012 року, №0106-7/6 від 10.01.2012 року, №0217-4/2 від 20.02.2012 року, №0307-12/9 від 12.03.2012 року, №0316-17/2 від 19.03.2012 року, №0323-15/2 від 19.03.2012 року, №0406-8/2 від 09.04.2012 року, товарно-транспортними накладними №0453868, №0453839, №0453824, №0523273, №0479225, №0475525, №0522355, №0481246, №0481028, № 0478839, №0478549, №0481614, №0481473, №0481333, №0474462, №0490768, №0490724, №0490647, №0490686, №0490613, №0490554, №0490531, №0490543, №0488026, №0488008, №0487949, №0493434, №0488468, №0488325, №0488238, №0488115, №0564853, №0564770, №0564707, №0564640, №0564553, №0805-18/9, №0812-1/7, №0819-48/7, №0826-66/9, №0909-28/6, №0916-5/7, №0923-25/7, №1021-2/6, №1021-1/8, №1028-21/6, №1104-35/6, №1104-34/6, №1104-33/6, №1111-6/2, №1111-5/2, №01118-9/2, №1125-15/9, №1216-42/6, №0106-6/6, №0106-5/6, №0106-7/6, №0217-4/2, №0307-12/9, №0316-17/2, №0323-15/2, №0406-8/2, копії яких приєднані до матеріалів справи. Оплату за отриманий товар позивачем здійснено в безготівковій формі в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками, копії яких приєднані до матеріалів справи. ТОВ «Хохланд Україна» були виписані на адресу позивача наступні податкові накладні: №184 від 29.08.2011 року на загальну суму 21204,72 грн., в т.ч. ПДВ - 3534,12 грн., №18 від 05.09.2011 року на загальну суму 78439,63 грн., в т.ч. ПДВ - 13073,27 грн., №45 від 07.09.2011 року на загальну суму 9587,76 грн., в т.ч. ПДВ - 1597,96 грн., №137 від 21.09.2011 року на загальну суму 55499,02 грн., в т.ч. ПДВ - 9249,84 грн., №64 від 12.10.2011 року на загальну суму 50069,23 грн., в т.ч. ПДВ - 8344,87 грн., №111 від 19.10.2011 року на загальну суму 40078,94 грн., в т.ч. ПДВ - 6679,82 грн., №145 від 26.10.2011 року на загальну суму 49346,40 грн., в т.ч. ПДВ - 8224,40 грн., №32 від 02.11.2011 року на загальну суму 36521,95 грн., в т.ч. ПДВ - 6086,99 грн., №65 від 09.11.2011 року на загальну суму 45961,20 грн., в т.ч. ПДВ - 7660,20 грн., №108 від 16.11.2011 року на загальну суму 43690,03 грн., в т.ч. ПДВ - 7281,67 грн., №7 від 01.12.2011 року на загальну суму 26657,23 грн., в т.ч. ПДВ - 4442,87 грн., №43 від 07.12.2011 року на загальну суму 44161,92 грн., в т.ч. ПДВ - 7360,32 грн., №75 від 14.12.2011 року на загальну суму 29945,90 грн., в т.ч. ПДВ - 4990,98 грн., №118 від 21.12.2011 року на загальну суму 19164,96 грн., в т.ч. ПДВ - 3194,16 грн., №150 від 26.12.2011 року на загальну суму 76293,55 грн., в т.ч. ПДВ - 12715,59 грн., №14 від 04.01.2012 року на загальну суму 5272,99 грн., в т.ч. ПДВ - 878,83 грн., №36 від 11.01.2012 року на загальну суму 38239,10 грн., в т.ч. ПДВ - 6373,18 грн., №122 від 25.01.2012 року на загальну суму 47986,37 грн., в т.ч. ПДВ - 7997,73 грн., №147 від 30.01.2012 року на загальну суму 72238,75 грн., в т.ч. ПДВ - 12039,79 грн., №5 від 06.02.2012 року на загальну суму 6259,68 грн., в т.ч. ПДВ - 1043,28 грн., №27 від 08.02.2012 року на загальну суму 25,34 грн., в т.ч. ПДВ - 4,22 грн., №76 від 13.02.2012 року на загальну суму 29082,53 грн., в т.ч. ПДВ - 4847,09 грн., №138 від 22.02.2012 року на загальну суму 69169,73 грн., в т.ч. ПДВ - 11528,29 грн., №178 від 27.02.2012 року на загальну суму 56927,33 грн., в т.ч. ПДВ - 9487,89 грн., №179 від 28.02.2012 року на загальну суму 14,98 грн., в т.ч. ПДВ - 2,50 грн., №57 від 12.03.2012 року на загальну суму 27544,46 грн., в т.ч. ПДВ - 4590,74 грн., №86 від 19.03.2012 року на загальну суму 22380,67 грн., в т.ч. ПДВ - 3730,11 грн., №117 від 26.03.2012 року на загальну суму 44335,58 грн., в т.ч. ПДВ - 7389,26 грн., №165 від 28.03.2012 року на загальну суму 122302,66 грн., в т.ч. ПДВ - 20383,78 грн., №126 від 18.04.2012 року на загальну суму 20057,30 грн., в т.ч. ПДВ - 3342,88 грн., №184 від 25.04.2012 року на загальну суму 94141,06 грн., в т.ч. ПДВ - 15690,18 грн., №85 від 14.05.2012 року на загальну суму 26586,58 грн., в т.ч. ПДВ - 4431,10 грн., №85 від 14.05.2012 року на загальну суму 26586,58 грн., в т.ч. ПДВ - 4431,10 грн., №156 від 23.05.2012 року на загальну суму 56079,02 грн., в т.ч. ПДВ - 9346,50 грн., №58 від 11.06.2012 року на загальну суму 4743,94 грн., в т.ч. ПДВ - 790,66 грн., №113 від 20.06.2012 року на загальну суму 38806,63 грн., в т.ч. ПДВ - 6467,77 грн., №33 від 09.07.2012 року на загальну суму 8444,16 грн., в т.ч. ПДВ - 1407,36 грн., №65 від 16.07.2012 року на загальну суму 9721,73 грн., в т.ч. ПДВ - 1620,29 грн., №145 від 25.07.2012 року на загальну суму 17579,14 грн., в т.ч. ПДВ - 2929,86 грн., №48 від 08.08.2012 року на загальну суму 5126,40грн., в т.ч. ПДВ - 854,40 грн., копії яких приєднані до матеріалів справи. ТОВ «Торгпрод-2004» були виписані на адресу позивача наступні податкові накладні: №158 від 12.09.2011 року на загальну суму 21750,12 грн., в т.ч. ПДВ - 3625,02 грн., №312 від 19.09.2011 року на загальну суму 39694,12 грн., в т.ч. ПДВ - 6615,69 грн., №427 від 26.09.2011 року на загальну суму 39665,15 грн., в т.ч. ПДВ - 6610,86 грн., №418 від 24.10.2011 року на загальну суму 18792,14 грн., в т.ч. ПДВ - 3132,02 грн., №417 від 24.10.2011 року на загальну суму 39801,49 грн., в т.ч. ПДВ - 6633,58 грн., №9 від 01.11.2011 року на загальну суму 25265,69 грн., в т.ч. ПДВ - 4210,95 грн., №153 від 07.11.2011 року на загальну суму 35090,20 грн., в т.ч. ПДВ - 5848,37 грн., №151 від 07.11.2011 року на загальну суму 39762,60 грн., в т.ч. ПДВ - 6627,10 грн., №145 від 07.11.2011 року на загальну суму 38319,65 грн., в т.ч. ПДВ - 6386,61 грн., №287 від 14.11.2011 року на загальну суму 14500,08 грн., в т.ч. ПДВ - 2416,68 грн., №286 від 14.11.2011 року на загальну суму 29000,16 грн., в т.ч. ПДВ - 4833,36 грн., №405 від 21.11.2011 року на загальну суму 36722,03 грн., в т.ч. ПДВ - 6120,34 грн., №557 від 28.11.2011 року на загальну суму 20486,29 грн., в т.ч. ПДВ - 3414,38 грн., №327 від 19.12.2011 року на загальну суму 33473,83 грн., в т.ч. ПДВ - 5578,96 грн., №90 від 10.01.2012 року на загальну суму 39049,80 грн., в т.ч. ПДВ - 6508,30 грн., №88 від 10.01.2012 року на загальну суму 39847,67 грн., в т.ч. ПДВ - 6641,28 грн., №93 від 10.01.2012 року на загальну суму 17181,91 грн., в т.ч. ПДВ - 2863,65 грн., №373 від 20.02.2012 року на загальну суму 22650,12 грн., в т.ч. ПДВ - 3775,02 грн., №76 від 12.03.2012 року на загальну суму 16457,77 грн., в т.ч. ПДВ - 2742,96 грн., №158 від 19.03.2012 року на загальну суму 33867,41 грн., в т.ч. ПДВ - 5644,57 грн., №415 від 26.03.2012 року на загальну суму 27559,03 грн., в т.ч. ПДВ - 4593,17 грн., №144 від 09.04.2012 року на загальну суму 46463,09 грн., в т.ч. ПДВ - 7743,85 грн., копії яких приєднані до матеріалів справи. Суми податку на додану вартість за наведеними податковими накладними включені позивачем до складу податкового кредиту за відповідні періоди в розмірі 358612,40 грн., що не заперечується сторонами по справі. Суд зазначає, що наявність у платника податку (позивача у справі) виданих йому податкових накладних, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства, і сплата вартості отриманого товару з ПДВ є достатніми підставами для визначення податкового кредиту з урахуванням підтвердження реального здійснення господарської операції та з метою подальшого використання товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідачем не заперечується реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Світ-продуктів» з ТОВ «Хохланд Україна» та ТОВ «Торгпрод-2004», а також використання придбаного товару у межах господарської діяльності. Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, відповідності спірних правочинів вимогам закону, відповідачем ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не пред'являлось. Судом також встановлено, що мотиви фізичної відсутності товару у спірних правовідносинах, вартісних показників придбаних товарів, оплаті вартості придбаного товару не були покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення. Вказані податкові накладні містять всі обов'язкові реквізити, які повинна містить податкова накладна відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, завірені підписом та печаткою підприємства. З матеріалів справи вбачається, що в подальшому придбані у ТОВ «Хохланд Україна» та ТОВ «Торгпрод-2004» продукти харчування були реалізовані ТОВ «Світ-продуктів» його контрагентам, що підтверджується відповідними договорами, видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними та банківськими виписками, копії яких приєднані до матеріалів справи. Щодо твердження відповідача про невірне зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД у вищезазначених податкових накладних, отриманих від ТОВ «Хохланд Україна» та ТОВ «Торгпрод-2004», суд зазначає наступне. Вказаний в податкових накладних до 23.02.2012 року код УКТ ЗЕД на вівсяні пластівці «Haferflocken» 1104129000 відповідає визначеному на цей товар коду УКТ ЗЕД рішенням Київської регіональної митниці Державної митної служби України «Про визначення коду» №КТ-100-0209-2012 (а.с. 20 том 1). Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 11 Митного кодексу України, що був чинним на момент виникнення спірних відносин, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності є одним із завдань покладених на митні органи. Згідно з ч. 2 ст. 312 Митного кодексу України ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 313 Митного кодексу України передбачено, що митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян. Статтею 78 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму. Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України, то при подальшому продажу товарів код УКТ ЗЕД має відповідати коду, з яким було ввезено товар на митну територію України. Крім того, суд зазначає, що законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку, є індивідуальною, і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Виходячи з наведеного, на платника податку не покладено обов'язку перевіряти дотримання постачальниками вимог податкового законодавства, а також при придбанні товарів вже на митній території України перевіряти правильність проставлених кодів УКТ ЗЕД у податкових накладних контрагентів-постачальників. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку чи невірно зазначив код УКТ ЗЕД, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього постачальника. Також, чинне законодавство не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Окрім цього, дослідивши спірні податкові накладні, судом встановлено, що коди УКТ ЗЕД, зазначені в цих накладних, а також коди УКТ ЗЕД, які, на думку відповідача, повинні бути зазначені у податкових накладних, мають однакову ставку мита у розмірі 10%, що не призводе до зменшення розміру мита та зменшенню податкових зобов'язань платника податку. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем було правомірно віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі вищезазначених податкових накладних, виписаних ТОВ «Хохланд Україна» та ТОВ «Торгпрод-2004», за період з серпня 2011 року по серпень 2012 року. Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність висновків акту перевірки від 10.10.2013р. за №858/20-30-22-01/37364971, правильність та законність спірного податкового повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "Світ-продуктів" з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 358612,40 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 89653,10 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення №0001382201 від 23.10.2013 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "Світ-продуктів" з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 358612,40 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 89653,10 грн., у зв'язку з чим в цій частині воно підлягає скасуванню. Щодо віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних, на думку відповідача, з порушенням п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме за відсутністю коду товару згідно УКТ ЗЕД, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, до складу податкового кредиту за відповідні періоди позивачем були включені податкові накладні, отримані від ТОВ «Торгпрод-2004» та ТОВ «Асабай», з відсутніми кодами товару згідно УКТ ЗЕД, а саме: №126 від 08.08.2011 року на загальну суму 8985,16 грн., в т.ч. ПДВ - 1497,53 грн., №269 від 08.08.2011 року на загальну суму 25261,16 грн., в т.ч. ПДВ - 4210,19 грн., №441 від 22.08.2011 року на загальну суму 18509,94 грн., в т.ч. ПДВ - 3084,99 грн., №519 від 29.08.2011 року на загальну суму 27113,13 грн., в т.ч. ПДВ - 4518,86 грн., №10 від 26.09.2011 року на загальну суму 21792,17 грн., в т.ч. ПДВ - 3632,03 грн., копії яких приєднані до матеріалів справи. У ході перевірки позивачу листом від 02.10.2013 року №4007/10/20-30-22-01-22, який був отриманий позивачем 03.10.2013 року, копія якого приєднана до матеріалів справи, з пропозицією надати пояснення та документальні підтвердження стосовно виявлених під час проведення перевірки порушень. 10.10.2013 року листом №18-10.10/13, копія якого приєднана до матеріалів справи, після закінчення проведення перевірки та до прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, позивачем до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області були надані вказані податкові накладні з виправленими недоліками - з зазначенням кодів товару згідно УКТ ЗЕД, що не заперечується сторонами по справі. Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що вказані накладні з порушенням їх заповнення були надані до податкового органу помилково, оскільки копії всіх документів зберігаються на підприємстві позивача. Суд зазначає, що п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин, визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією. З матеріалів справи вбачається, що виправлені податкові накладні №126 від 08.08.2011 року, №269 від 08.08.2011 року, №441 від 22.08.2011 року, №519 від 29.08.2011 року постачальником ТОВ «Торгпрод-2004» були надані позивачу ще у вересні 2011 року листом від 12.09.2011 року, копія якого приєднана до матеріалів справи. Проте, доказів надання позивачем заяви із скаргою на постачальника - ТОВ «Торгпрод-2004», за звітний податковий період, що є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту, до суду не надано. Також, не надано доказів надання такої заяви із скаргою на постачальника - ТОВ «Асабай». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно було віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Торгпрод-2004» та ТОВ «Асабай», з відсутніми кодами товару згідно УКТ ЗЕД. А тому, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет у сумі 16943,60 грн. Отже, податкове повідомлення-рішення №0001382201 від 23.10.2013 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "Світ-продуктів" з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 16943,60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 4235,90 грн. є правомірним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial