Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Мар'їнська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулась до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу у сумі 24900 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач не сплатив суму самостійно узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток. Оскільки заходи погашення боргу результату не дали, з посиланням на норми Податкового кодексу України, позивач просив суд надати дозвіл на погашення податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 24900 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав, про що надав відповідну заяву. За клопотанням сторін відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги у поданні податкового органу, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Частиною 3 ст. 136 КАС України передбачено, що судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст. 112 КАС України. Згідно з вимогами ст. 112 КАС України зокрема, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Крім того, суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Тому суд приймає визнання адміністративного позову, оскільки ці дії відповідача не суперечать закону і не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, та приймає постанову про задоволення адміністративного позову, виходячи при цьому з наступного. Позивач у відповідності до норм Податкового кодексу України, є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Позивач є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в спірних правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України «Про Державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України. Відповідач - Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» ( далі - Відповідач), статут якого затверджено Міністерством палива та енергетики України від 01.09.2004 року належить до сфери управління Міністерства палива та енергетики України, оскільки засновано на державній формі власності, Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» серія А00 №300816, видано Виконавчим комітетом Донецької міської ради 02.09.2004 року під номером у державному реєстрі 1 266 102 0001 000843, де зазначено ідентифікаційний код юридичної особи -33161769. Відокремлений підрозділ «Шахта «Південнодонбаська № 3 їм. Миколи Сафоновича Сургая» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» взято на облік до ОДІТІ 02.06.2005 року за № 106.. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов'язок платників податків, зокрема, сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим кодексом. Обов'язок платника податків щодо здійснення своєчасної сплати суми податкових зобов'язань встановлений також пунктом 16.1.4. статті 16 ПК України. Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 4.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є: органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Згідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Пунктом 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України, передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. За правилами, встановленими п.п. 89.1.1, 89.1.2 п. 89.1 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Відповідно п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Судом, встановлено, що згідно з довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів від 16.12.2013 року за № 603/05-25-11-1 за Відповідачем станом на 16.12.2013 року значиться заборгованість із сплати податків, зборів у сумі 7201547,98 гри, у тому числі з податку на прибуток 3223437,98 грн. Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" Вугледарським відділенням Мар'їнської ОДПІ на адресу відповідача 24.08.2005 року направлено першу податкову вимогу № 1/30 від 24.08.2005 р. на суму 10410323,14 грн. та 28.09.2005 року - другу податкову вимогу №2/62 від 28.09.2005 року на суму 8476293,04 грн. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.03.2012 року по справі №2а/0570/2783/2012 задоволено позов ОДПІ до ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» про стягнення податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 5952797 грн. та встановлено спосіб, строк і порядок виконання судового рішення шляхом розстрочення на 120 місяців. Відповідно до довідки №605/05-25-11-1 від 16.12.2013 року останні 14 місяців підприємством самостійно не сплачуються щомісячні нарахування згідно з графіком розстрочення. Станом на 16.12.2013 року сума заборгованості за вищевказаним рішенням складає 694492,96 грн. Відповідно до ст.95 Податкового кодексу України з метою виконання постанови суду ОДПІ 08.07.2013 року направлено до установ банків, які обслуговують відповідача інкасове доручення (розпорядження) №83 та 26.11.2013 року інкасове доручення (розпорядження) №126, які були повернуті ОДПІ без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Приписами п. 95.3 ст. 95 ПК України, передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Враховуюче викладене, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Результат розгляду: granted