Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить зобов'язати відповідача винести постанову про зняття арешту з автомобіля та визнати незаконними дії по зверненню стягнення на заставлене майно: автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 2011 році державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладено арешт на автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, який належить [PERSON] та перебуває у заставі у ПАТ «АІСЕ Україна». Також позивач зазначає, що право застави на вказаний автомобіль виникло у ПАТ «АІСЕ Україна» задовго до винесення відповідачем виконавчого документу про накладення арешту на майно, а тому Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не має законного права та підстав для звернення стягнення на заставне майно на користь стягувача, який не є заставодержателем. Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що з метою забезпечення виконання вимог наказу № 28/171-094346, виданого Господарським судом Одеської області 17 грудня 2009 року, про стягнення грошової суми з ФОП [PERSON] на користь ТОВ «Мега Трейд Компані» у розмірі 332384, 51 грн., відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 19.12.2011 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіля марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску. Крім цього представник відповідача зазначив, що згідно витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади від 02.07.2013 року та від 11.07.2013 року відсутні відомості про те, що транспортний засіб марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, є об'єктом обтяження. У зв'язку з викладеним представник відповідача зазначив, що станом на дату накладення арешту на автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, відповідачу не було відомо, що транспортний засіб [PERSON] є заставним майном. Третя особа - [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. 28 грудня 2010 року [PERSON] (Заставодавець) та приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» (Заставодержатель) уклали договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3756. Відповідно до вказаного договору застави від 28.12.2010 року для забезпечення вимог Заставодержателя до Заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов'язань, передбачених угодою № 222225 від 28.06.2009 року, Додатку № 1 від 28.06.2009 року, Додатку № 2 від 28.06.2009 року, Додатку № 3 від 29.11.2010 року, до Угоди, Заставодавець передає Заставодержателю в заставу автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, який належить на праві власності Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 28.12.2010 року (а.с. 6, 7-12). Крім цього, судом встановлено, що на виконанні в Першому Суворовському відділі Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебував наказ № 28/171-094346, виданий 17.12.2009 року Господарським судом Одеської області про стягнення з ФОП [PERSON] (Боржник) на користь ТОВ Мега Трейд Компані» (Стягувач) грошової суми в розмірі 332384, 51 грн. Державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коритним В.С. 07.12.2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої при примусовому виконанні наказу № 28/171-094346, накладено арешт на все майно, що належить Боржнику - фізичній особі-підприємцю [PERSON]. Вказана постанова станом на дату розгляду справи є чинною (а.с. 52). 19 грудня 2011 року державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коритним В.С. винесено постанову № В-14/1278 про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено розшук на транспортний засіб марки CHEVROLET AVEO, д/з [NUMBER]. Вказана постанова станом на дату розгляду справи є чинною (а.с. 52 - зворотній бік аркуша). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Права та обов'язки державних виконавців встановлені статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень, в тому числі, є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Отже, відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" допускається накладення державним виконавцем арешту на майно, що перебуває під заставою, в тому числі для забезпечення задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 41425719 від 30.07.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 30.07.2013 року внесено запис, параметрами якого є: тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави, 3756, 08.12.2010 року, П.Н. Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; об'єкт обтяження: автомобіль легковий, CHEVROLET AVEO, омер об'єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER]; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; Обтяжувач - приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна»; Боржник - [PERSON]; звернення: стягнення не зареєстровано (а.с. 54). Таким чином, станом на дату винесення відповідачем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.12.2011 року та постанови № В-14/1278 про розшук майна боржника від 19.12.2011 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про накладення обтяження на легковий автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, за договором застави позивача з [PERSON] від 28.12.2010 року, що також підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 41113588 від 02.07.2013 року та № 41206169 від 11.07.2013 року (а.с. 53). Отже, відповідачу не було відомо про те, що автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, перебуває під заставою. Крім цього, відповідно до статті 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, положення чинного законодавства передбачають можливість декількох обтяжень на одне й те ж саме рухоме майно, що має місце у даному випадку. Згідно договору застави від 28.12.2010 року загальна вартість предмета застави на момент укладення цього договору складає 137786 грн. 42 коп., а заборгованість [PERSON] перед ПАТ «АІСЕ Україна» за угодою № 222225 від 28.06.2009 року - 53 755, 22 грн. Враховуючи вищевикладене, доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, що автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, з урахуванням зносу, не може коштувати більше боргу [PERSON] позивачу, суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.12.2011 року державний виконавець діяв в порядку, у спосіб та в межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, згідно до положень ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» набуття заставодержателем права звернення на заставлене майно прямо кореспондується з правом заставодержателя звернутись до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту, оскільки в разі припинення права застави, майно що перебуває під арештом може бути використане для задоволення вимог інших кредиторів, а у випадку реалізації заставодержателем права звернення на заставлене майно виникає потреба у звільненні майна з-під арешту з необхідністю реалізації прав заставодержателя у відповідний спосіб. За таких обставин, суд вважає, що накладення арешту на автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску, та оголошення заборони на його відчуження узгоджується з вимогами чинного законодавства, є прямим обов'язком органу державної виконавчої служби по вчиненню дій по виконанню судового рішення, крім того, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.12.2011 року не є остаточним документом зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій та спрямованим на реалізацію заставленого майна. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для зобов'язання відповідача винести постанову про зняття арешту з автомобіля марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], 2010 року випуску. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ПАТ «АІСЕ Україна» є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied