Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

22.08.13 р. [PERSON] подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, зареєстровану за №5238327, у якій просив зареєструвати за ним право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. 11.09.13 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Каравай Надією Володимирівною винесено рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5787696, згідно якого розгляд заяви зупинено у зв'язку з подачею не всіх документів (документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав на новозбудоване або реконструйоване нерухоме майно: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення), витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що підтверджує виникнення права власності або інших речових прав на нерухоме майно, відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки), документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, затверджений загальними зборами кооперативу список членів та/або асоційованих членів кооперативу). 30.09.13 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Каравай Надією Володимирівною винесено рішення №6362030 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, згідно якого [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на квартиру [ADDRESS], з посиланням на ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 16, 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.11 р. №703. Позивач - [PERSON] - вважає вказане рішення незаконним та просить його скасувати з таких підстав. Позивач зазначає, що пайові внески за придбану ним кооперативну квартиру сплачені у 1993 р., що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу "Кристал-6" №13/2013. Також позивач вважає незаконним застосування державним реєстратором норм постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.11 р. №703, якими визначено Перелік документів для реєстрації права власності на новозбудоване або реконструйоване нерухоме майно, оскільки житловий будинок [ADDRESS] збудований та введений в експлуатацію у 1981 р. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.92 р. №449 вказано, що для реєстрації права власності на будинки, побудовані до 1992 р., непотрібно надавати акт прийняття в експлуатацію та інші документи. Відповідач - Головне управління юстиції у м. Києві в особі Реєстраційної служби - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав. Відповідач зазначає, що позивачем не надано всіх необхідних документів для реєстрації права власності на нерухоме майно, зокрема, правовстановлюючий документ на квартиру (довідка ЖБК "Кристал-6" не є правовстановлюючим документом); документи з первинної реєстрації об'єкта нерухомості відсутні, відповідно, квартира прирівнюється до новозбудованого об'єкта. Відповідач посилається на недотримання при подачі заяви вимог п. 46, 48 Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.11 р. №703. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень (ст. 3) Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону. Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації (ст. 9). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: 2) членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески (ст. 18). Згідно ст. 15 Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідний Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.11 р. №703, згідно якого - для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на об'єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник, крім документів, що зазначені в абзацах першому - шостому пункту 46 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: затверджений загальними зборами кооперативу список членів та/або асоційованих членів кооперативу; документ, що підтверджує викуп членом та/або асоційованим членом кооперативу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення. У разі передачі паю (його частини) особі, яка не є членом кооперативу, заявник, крім документів, що зазначені в абзацах першому та третьому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав документ, на підставі якого відбулася така передача, та письмову згоду кооперативу, що надана його уповноваженим відповідно до статуту органом (п. 48). Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об'єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Оскільки позивач звернувся з заявою про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру у будинку житлово-будівельного кооперативу, право власності на яку до дати звернення не реєструвалося (первинна реєстрація), то позивач мав подати вказані у Порядку документи. В усього переліку необхідних документів позивачем подано довідку ЖБК "Кристал-6" на підтвердження сплати ним пайових внесків. При цьому, згідно наведеного переліку документів вони стосуються не конкретної квартири у багатоквартирному будинку, а багатоквартирного будинку в цілому, тому можуть бути відсутні у позивача, проте мають бути у наявності у ЖБК "Кристал-6" і можуть бути отримані позивачем за відповідним зверненням. Щодо посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.08.92 р. №449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (постанова втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1243 від 22.09.04 р.) суд зазначає наступне. Вказана постанова визначає загальне правило, згідно якого закінчені будівництвом (реконструкцією, реставрацією) та підготовлені до експлуатації згідно із затвердженим проектом об'єкти державного замовлення пред'являються замовником (забудовником) та підрядчиком для прийняття їх в експлуатацію державним приймальним комісіям. Жодних положень щодо відсутності необхідності подавати для реєстрації права власності акт прийняття об'єкту в експлуатації, зокрема, щодо зведених до 1992 р. багатоквартирних будинків, вказаний нормативно-правовий акт не містить. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. В даному випадку згідно вищенаведеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем як суб'єктом владних повноважень вказаних положень, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного. ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

Результат розгляду: denied