Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Приватне підприємство «ФАРМАБЕНЕ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жотневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування в повному обсязі податкового повідомлення-рішення №0003822203 від 19.08.2013 року. В обґрунтування позову зазначено, що спірне повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначав, що виявлені у ході перевірки порушення належним чином відображені в Акті і є достатньою підставою для прийняття рішення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне. Працівниками ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області у відповідності до наказу від 15.07.2013 №107 ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та направлень на проведення фактичної перевірки ПП «Фармабене» на підставі пп.75.1.3, п.75.1, ст.. 75, пп. 80.2.4 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, була здійснена фактична перевірка ПП «Фармабене» за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, ведення касових операцій. Перевірка була здійснена в присутності головного бухгалтера ПП «Фармабене», що відповідає вимогам п.80.7 ст. 80 Податкового кодексу України. Відповідно до ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Фактична перевірка здійснювалась, як зазначено в акті перевірки, в касі підприємства за фактичною адресою розташування юридичної особи. Відповідно до п.1.2 Положення №637 каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів. В ході перевірки здійснюється контроль за повнотою та своєчасністю оприбуткування готівки в касу підприємства, що не можливо без перевірки всіх касових документів підприємства, в тому числі книг обліку розрахункових операцій. За результатами перевірки складений Акт фактичної перевірки від 29.07.2013 року, яким зафіксовано порушення, а саме: несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів (не в день їх надходження) на загальну суму 19274,95 грн. в КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (згідно додатку №4 до акту перевірки), тобто підприємством було допущено порушення п.2.6. «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженою Постановою правління Нацбанку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637). На підставі акту перевірки винесене податкове повідомлення-рішення № 0003822203 від 19.08.2013 року, яким згідно п.1 абз.3 Указу Президента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» №436/95 від 12.06.1995 року, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) - 96374,75 гривень. За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № 0003822203 від 19.08.2013 року, скарги залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Так, судом встановлено, що Z-звіти позивачем були роздруковані не в день надходження готівкових коштів, а на наступний день, при цьому щодо Z -звітів за 13.06.2013 року, позивач зазначає, що в аптеці було вимкнене світло, що унеможливило друк Z-звітів саме 13.06.2013 року, про що надано довідку КП «Житлове господарство Кіровського району» №10/58 від 20.06.2013 року, де зазначено що в приміщенні по вул.Курчатова, 4 було вимкнено електроенергію з 20-55 по 23-50 13.06.2013 року, тобто в час коли аптека не працювала. Щодо несвоєчасного друку інших Z - звітів позивач посилається на порушенням ним вимог п.4 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а не Указу №436/95. Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне. Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ (пункт 6 статті 33 Закону України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України»). Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги). Відповідно до статті 2 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 1.2 Положення КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Пунктом 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій пункту 1 Указу № 436/95). При цьому, відповідно до п. 9.7 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000р. №614 (далі Порядок №614) сума готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків до початку робочого дня, СГ протягом робочого дня або перебуває на місці проведення розрахунків на момент виходу із ладу РРО чи відключення електроенергії, записується в корінець розрахункової квитанції з поміткою «службове внесення». Сума готівки, яка вилучається СГ протягом робочого дня з місця проведення розрахунків, записується в корінець розрахункової квитанції з позначкою «службова видача». Пунктами 7.8. 7.9 Порядку №614 передбачено порядок обліку розрахункових квитанцій та здійснення записів в розділах 2,3 КОРО у разі відключення електроенергії чи на період ремонту РРО. Тобто, в даному випадку у разі відключення електроенергії оприбуткування готівки можливо здійснювати на підставі розрахункових квитанцій. У зазначених в акті випадках несвоєчасного оприбуткування готівки розрахункові квитанції не використовувались. При цьому, за реєстраторами розрахункових операції фіскальні номери 0463007951, 0463007950 були зареєстровані книги обліку розрахункових операцій. Таким чином, ПП «Фармабене» не забезпечено своєчасне оприбуткування (облік) готівкових коштів у день їх фактичного надходження в КОРО на підставі Z - звітів, а також не забезпечено оприбуткування (облік) готівкових коштів в КОРО на підставі даних РК. Щодо посилання позивача на те, що несвоєчасне роздрукування Z - звітів не може вважатися несвоєчасним оприбуткування готівки, оскільки вказане порушення охоплюються п.4 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, як невиконання щоденного друку фіскального звіту, слід зазначити. 8 червня 1995 року між Верховною Радою України та Президентом України був прийнятий Конституційний Договір № 1к/95-ВР про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України. Відповідно до частини другої статті 25 цього Конституційного Договору Президент України видає укази з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів. 12 червня 1995 року Президент України видав Указ № 436/95, яким, зокрема, врегулював питання відповідальності суб'єктів господарювання за неоприбуткування у касах готівки. 6 липня 1995 року було прийнято Закон № 265/95-ВР, у якому передбачено, крім іншого, відповідальність суб'єктів господарювання за порушення вимог цього Закону. Так, розділом V Закону № 265/95-ВР визначено вичерпний перелік порушень, за які передбачено фінансові санкції, у якому відсутнє таке порушення, як неоприбуткування у касах готівки, а отже й не встановлена відповідальність за це. Водночас зазначене питання прямо врегульоване в Указі № 436/95. Зокрема, абзацом 3 статті 1 вказаного нормативно-правового акта встановлено штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки. Таким чином, предмети правового регулювання Указу № 436/95 та Закону № 265/95-ВР є різними. Слід зазначити також, що попри зміни, які в подальшому вносилися до Указу № 436/95 (останні - у 2001 році), правове регулювання відповідальності та розмір штрафу за неоприбуткування готівки не змінилися. Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що відносини щодо відповідальності суб'єктів господарювання за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки не врегульовані Законом № 265/95-ВР, прийнятим у часі пізніше, ніж видано Указ № 436/95. Аналогічна правова позиція вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 2 квітня 2013 року №№ 21-439а12, 21-76а13, 21-77а13 та від 10 вересня 2013 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що штрафні санкції згідно абзацу 3 статті1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» пов'язані з несвоєчасним оприбуткуванням сум готівкових коштів у книзі обліку розрахункових операцій, а факт роздрукування Z-звітів наступного дня свідчить про оприбуткування готівки не в день фактичного надходження коштів, що свідчить про правомірне прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Результат розгляду: denied