Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказавши, що вона є матір'ю дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та отримує в управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Донецьку Ради допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Відповідачем була призначена одноразова допомога при народженні дітей та допомога по догляду за ними до досягнення ними трирічного віку. З березня 2013 року вона отримує допомогу на двох дітей у розмірі 260 грн. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей до 6 років. Просить визнати дії відповідача по нарахуванню та виплаті їй сум допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку неправомірними та зобов'язати відповідача зробити перерахунок суми недоотриманої нею допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 26 березня 2013 року по 27 вересня 2013 року, а також стягнути з відповідача на її користь допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 26 березня 2013 року по 27 вересня 2013 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, написала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Донецьку ради у судове засідання не з'явилася, надала заперечення проти позову, згідно яких позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до довідки управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Донецьку ради позивачка [PERSON] перебуває на обліку та їй була призначена допомога по догляду за дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення ними трирічного віку. Закон України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада 1992 року відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі захисту населення. Частиною 1 статті 1 вказаного закону встановлено, що громадяни України в сім'ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Статтею 3 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Статтею 15 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (зі змінами та доповненнями) та п. 22 вищеназваного Порядку затверджено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Закон України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначенням та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей. Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 вказаного Закону, при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб. Статтею 1 Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому слід зазначити, що за вказаною статтею функції щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Кабінету Міністрів України не делеговані. До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законорачих актів України» - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законорачих актів України», в тому числі й пункт 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законорачих актів України» щодо виключення статей 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законорачих актів України» було передбачено, що розділ ІІ цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з часу проголошення рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Статтею 46 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» передбачено, що у 2009,2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» призначається та здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не приймався. Оскільки у справі, що розглядається, судом встановлено, що спір виник щодо виплати допомоги у 2012 році особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то за таких обставин суд дійшов висновку, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Обговорюючи питання щодо проміжку часу, з якого необхідно проводити перерахунок виплат, суд зазначає, що позивачка звернулася до суду 26 грудня 2013 року та з урахуванням норм ст. 99 КАС України щодо шестимісячного терміну звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 26 червня 2013 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial