Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

У грудні 2013 року [PERSON] звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом Горлівської міської ради Донецької області, виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області, Управління Держземагенства у м. Горлівці Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Горлівської міської ради Донецької області від 27.02.1998 року №ХХІІ/14-4 «Про передання повноважень щодо розпорядження землею», визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області від 17.03.1999 року №145/2 «Про передання земельних ділянок у загальну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель», визнання протиправним та скасування рішення Горлівської міської ради Донецької області від 28.05.2010 року №V/66-32 в частині пункту 1.9 про внесення змін в рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області від 17.03.1999 року №145/2 «Про передання земельних ділянок у загальну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель», а саме: в графі 5 пункту 2 додатку до рішення замість «0,0660» вважати «0,0669» ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]), визнання протиправним дії Управління Держземагенства у м. Горлівці Донецької області при оформлені, видачі та реєстрації Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку (Серія ДН №145431, 145432, 145433, 145434) загальною площею 0,0669 га по [ADDRESS], що зареєстровані 18.04.2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010515200315, №010515200316, №010515200317, №010515200318, визнати недійсними Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку (Серія ДН №145431, 145432, 145433, 145434) загальною площею 0,0669 га по [ADDRESS], що зареєстровані 18.04.2005 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010515200315, №010515200316, №010515200317, №010515200318 та скасувати їх реєстрацію. В обґрунтування позову зазначено, що рішення Горлівської міської ради Донецької області про передання повноважень щодо розпорядження землею є протиправним, оскільки з 12.06.1997 року питання щодо безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок вирішується на пленарних засіданнях відповідної ради та не може делегувати такі повноваження виконавчим комітетам. Протиправність вказаного рішення як наслідок свідчить про протиправність рішень виконавчого комітету про передання земельних ділянок у загальну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель третім особам та рішення про внесення змін до останнього, а також свідчить про протиправність дій щодо видачі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку третім особам. Представник позивача у судовому засідання підтримав заявлений позов та надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Представник Горлівської міської ради Донецької області та виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області до суду не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, що Горлівська міська рада правомірно делегувала повноваження виконавчому комітету щодо розпорядження землею, оскільки усі прийняті відповідачем рішення із зазначеного питання розглядались в подальшому міською радою. Просив у задоволені позову відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що спірними рішеннями права позивача не порушено. Просив у задоволені позову відмовити. Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 16.11.2004 року реєстр. №4468 [PERSON] належить ј частини квартири [ADDRESS]. Згідно Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку (Серія ДН №145431, 145432, 145433, 145434) та на підставі рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області від 17.03.1999 року №145/2 «Про передання земельних ділянок у загальну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками земельної ділянки, загальною площею 0,0669 га, яка розташована по [ADDRESS]. Рішенням Горлівської міської ради Донецької області від 27.02.1998 року №ХХІІ/14-4 «Про передання повноважень щодо розпорядження землею» делеговано виконавчому комітету Горлівської міської ради Донецької області повноваження щодо розпорядження землею та покладено обов'язок щодо інформування про прийняті рішення в міжсесійний період. Рішенням виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області від 17.03.1999 року №145/2 «Про передання земельних ділянок у загальну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель» передано у сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,0669 га, яка розташована по [ADDRESS]. Рішенням Горлівської міської ради Донецької області від 27.08.1999 року №ХХІІІ/10-13 інформацію виконавчого комітету щодо прийняти рішень з питань виділення земельних ділянок, за період з 01.10.1998 по 01.08.1999, прийнято до уваги. Рішення Горлівської міської ради Донецької області від 28.05.2010 року №V/66-32 з метою приведення окремих положень рішень міської ради та її виконавчого комітету у відповідність до документації із землеустрою, правовстановлюючих документів об'єктів земельних відносин внесено зміни в пункт 1.9 рішення виконавчого комітету Горлівської міської ради Донецької області від 17.03.1999 року №145/2 «Про передання земельних ділянок у загальну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель», а саме: в графі 5 пункту 2 додатку до рішення замість «0,0660» вважати «0,0669» ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]). За приписами ч. 3 ст. 3 Земельного кодексу України 18 грудня 1990 року N 561-XII (чинного на час виникнення спірних правовідносин) повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. 12 червня 1997 року набрав чинності Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року № 280/97-ВР. Цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Згідно ст. 5 цього Закону система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Як встановлено ст. 10 цього Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За правилами ст. 26 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Разом з тим, відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. На думку суду, захист прав, свобод та інтересів слід відрізняти від їх охорони. Охорона прав та інтересів має на меті запобігти їх порушенню. Охорона здійснюється шляхом встановлення відповідних норм права, правових стимулів, заборон тощо. Натомість, захист прав здійснюється у разі їх порушення. Аналізуючи вищенаведені норми суд дійшов до висновку, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах. Позивачем не доведено та у судовому засіданні не встановлено обставин, що свідчать про порушення особистих прав [PERSON], пов'язаних із прийняттям рішення Горлівською міською радою Донецької області від 27.02.1998 року №ХХІІ/14-4 «Про передання повноважень щодо розпорядження землею», тому у задоволені позову в цій частині слід відмовити. Решта позовних вимог також не підлягає задоволенню, оскільки є похідними від первісних вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення Горлівської міської ради про делегування виконавчому комітету повноважень із земельних відносин. Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Результат розгляду: denied