Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

08.01.2014 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора ВДАІ Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області Рибачка Ю.І. серії АА2 № 880552 від 24.12.2013 про накладення на нього штрафу у розмірі 430 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, за те, що він 24.12.2013, о 14 год. 20 хв., на автодорозі Р 33 Вінниця - Турбів - Гайсин - Балта - В. Михайлівка керував автомобілем «ГАЗ-3309», д.н. [NUMBER] без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив вимогу п. 9.8 Правил дорожнього руху України. В обґрунтування позову зазначив, що 24.12.2013 він керував автомобілем «ГАЗ-3309», д.н. [NUMBER] на автодорозі Р 33 Вінниця - Турбів - Гайсин -Балта - В. Михайлівка з дотриманням правил дорожнього руху, даний автомобіль відноситься до категорії середньотонажних автомобілів, вагою до 4 тон. Під час руху автомобіля були включені денні ходові вогні. Згідно ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях, жоден із вказаних пунктів ПДР на нього не поширюється. Жоден із вказаних пунктів ПДР на нього не поширюється, оскільки 24.12.2013 він не керував автомобілем у тунелі, не їхав у колоні, керований ним автомобіль не відноситься до категорії автобусів та великогабаритних транспортних засобів, а також він його не буксирував. Згідно вимог до абзацу 2 п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу- ближнє світло фар. Тому керуючи автомобілем «ГАЗ-3309», д.н. [NUMBER] він увімкнув денні ходові вогні, що дозволяється правилами дорожнього руху України. За таких обставин, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Проте, незважаючи на його пояснення інспектор ДАІ склав протокол про адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення в розмірі 430 грн. У зв'язку з викладеним вище позивач вважає, що працівник ДАІ допустився помилки та безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративним правопорушення, ним не порушено жодного пункту Правил дорожнього руху України, так як були включені денні ходові вогні . Позивач в судове засідання не з'явився, однак, в позовній заяві просить слухати справу в його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, тому суд на підставі ч.4 ст. 128 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України). Як встановлено судом, 24.12.2013 відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якому зазначено, що він 24.12.2013, о 14 год. 20 хв., на автодорозі Р 33 Вінниця - Турбів - Гайсин - Балта - В. Михайлівка керував автомобілем «ГАЗ-3309», д.н. [NUMBER] без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив вимогу п. 9.8 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підставі вказаного протоколу інспектором ВДАІ Тростянецького РВ УМВС України у Вінницькій області Рибачком Ю.І. 24.12.2013 винесена постанова, відповідно до якої на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430 гривень. Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів, зокрема, користування зовнішніми освітлювальними приладами тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до пункту 9.8 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а )у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г)на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП України. У ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин. Із змісту протоколу слідує, що позивачем були надані пояснення, відповідно до яких він з протоколом не згоден. Не дивлячись на те, що пояснення є доказом по справі, у постанові не дана будь-яка оцінка поясненню позивача. Позивач стверджує, що керуючи автомобілем «ГАЗ-3309», д.н. [NUMBER] увімкнув денні ходові вогні, що дозволяється правилами дорожнього руху України. Дані твердження позивача відповідачем не спростовано. Докази, які б спростовували вказані обставини та доводили вину позивача, окрім протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи те, що позивач заперечує факт порушення правил дорожнього руху України; відповідачем доказів правомірності оскаржуваної постанови не надано, винуватість позивача в скоєнні вказаного правопорушення в судовому засіданні не доведена, а інших доказів які можуть з достовірністю підтвердити вину позивача в справі немає, що вказує на відсутність його вини та складу передбачених ч.2 ст. 122 КУпАП правопорушень з огляду на положення ст. 62 ч.3 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, тому постанову необхідно визнати неправомірною і скасувати.

Результат розгляду: granted