Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2011 позов задоволено частково. На вказану постанову відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись порушення судом норм матеріального та процесуального права. Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження. Судом першої інстанції встановлено, що позивач є дитиною війни та має право на отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Будь-яким іншим законом, мінімальний розмір пенсії не встановлений. Всупереч вказаним нормам, відповідач при визначенні позивачу розміру підвищення до пенсії керувався постановою Кабінету Міністрів України, що є неправомірним, оскільки виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами Закон України має вищу юридичну силу в порівняні з постановою Кабінету Міністрів України, та є пріоритетним у застосуванні. Проте, колегія суддів зазначає, що віповідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач з 2007 року отримував зазначені виплати в неналежному розмірі, що вважає протиправним, а тому знав або повинен був знати про порушення свого права із моменту отримання таких виплат, проте у встановлений законом строк правом на звернення до суду не скористався та не був позбавлений такого права, оскільки не надав суду жодних доказів про наявність поважних причин пропущення такого строку, а тому позов підлягає задоволенню в межах строку встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, а саме з 01.02.2011. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову з 09.07.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008, а тому апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові Київської області необхідно задовольнити частково, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2011 - змінити: в тексті резолютивної частини постанови слова «з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 23.07.2011 року» змінити на «з 01.02.2011 по 23.07.2011», оскільки постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права. В решті постанову - залишити без змін.

Результат розгляду: partial