Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської Ради про визнання дій незаконними та стягнення недоотриманої суми за 2013 рік, вказуючи, що вона є інвалідом 3 групи після ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської Ради. Згідно ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй передбачені щорічні компенсаційні виплати на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Мінімальна заробітна плата за 2013 рік складала 1147 гривень, тому щорічна виплата повинна дорівнювати 1147 х 4 = 4588 гривень. Таким чином, заборгованість суми на оздоровлення за 2013 рік складає 4498 гривень. Позивачка у судовому засіданні просила визнати дії відповідача неправомірними, стягнути з УПСЗН Червоногвардійської райадміністрації Макіївської міської Ради невиплачені компенсаційні суми на оздоровлення за 2013 рік у розмірі 4498 гривень. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що згідно частини другої статті 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Бюджетним кодексом України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовується лише в частині, в якій вони не суперечать Положенням Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про державний бюджет України». Тому при виплаті компенсації на оздоровлення громадянам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН керується постановою КМУ від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлено розмір компенсації для інвалідів ІІІ групи - 90,00 гривень. Щорічна компенсація на оздоровлення Позивачу за 2013 рік була нарахована у розмірі 90,00 гривень та виплачена 05.07.2013 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно є інвалідом 3 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської Ради. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, передбачена щорічна допомога на оздоровлення в тому числі інвалідам 3 групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, відповідач керувався Постановою Кабінету міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», у 2013 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Отже, при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлений розмір допомоги на оздоровлення, а саме - 90,00 гривень для інвалідів ЧАЕС 3 групи. Зазначена постанова КМУ станом на час нарахування допомоги є діючою та не скасована в установленому законом порядку. Крім того, п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» не визнано таким, що не відповідає Конституції України. Отже, вимоги позивача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки з урахуванням вищенаведених правових норм виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України. Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір на користь держави не підлягає стягненню з Управління праці та соціального захисту населення Червоногвардійської районної адміністрації Макіївської міської Ради, оскільки позивач відповідно Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» був звільнений від сплати державного мита під час звернення до суду із адміністративним позовом. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied