Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] звернулися до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №505 від 13.12.2012 року в частині демонтажу некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивачі обґрунтували наступним. 01.10.2010 року між позивачами та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради були укладені договори оренди окремого індивідуально визначеного нерухомого майна (торгівельного павільйону площею 85 кв.м. та 85 кв.м. у кожного позивача, за адресою: [ADDRESS] терміном дії до 01.10.2013 року. Позивачі є власниками вказаного торгівельного павільйону, який є неподільною спорудою та демонтаж однієї з частин якого є неможливий без заподіяння шкоди іншій частині. Вказані вище договори оренди окремого індивідуально визначеного майна були укладені на підставі рішення Одеської міської ради від 04.07.2007 року № 1466-V та на підставі погоджень Суворовської районної адміністрації, експертної оцінки майданчика та технічного паспорта. Позивачі зазначили, що вони регулярно сплачують орендну плату по договорам оренди та виконують всі вимоги договору оренди. Порушення, відображені в акті обстеження пункту дрібної торгівельної мережі від 16.11.2012 року, не відповідають дійсності та спростовуються дозвільними документами. Оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 13.12.2012 року № 505 «Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі» фактично безпідставно розірвано договори оренди, без наявності будь-яких порушень даних договорів з боку позивачів. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №505 від 13.12.2012 року в частині демонтажу некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі за адресою: [ADDRESS]. Позивачі надали до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідачів про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток, відповідно до який відповідач Управління розвитку споживчого ринку отримав повістку про судове засідання 28.01.2014 року, а виконавчий комітет Одеської міської ради - 07.02.2014 року. Відповідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. 07.10.2013 року представник Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів надав суду заперечення на позов, в яких зазначив, що вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] та фізичної особи-підприємця [PERSON] безпідставні та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України. Представник відповідача зазначив, що на момент укладення договорів оренди пункту дрібно-роздрібної торгівлі, Управління керувалось рішенням Одеської міської ради № 1466 від 04.07.2007 року «Про нову редакцію «Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в місті Одесі», яке втратило чинність 21.12.2012 року на підставі рішення Одеської міської ради № 2458, яким був затверджений новий Порядок розміщення споруд для провадження підприємницької діяльності. Відповідно до вимог даного порядку, на кожну тимчасову споруду повинен бути наявний паспорт прив'язки, який є підставою для розміщення тимчасової споруди. Оскільки у відповідачів відсутні паспорти прив'язки, то й спірні тимчасові споруди мають бути демонтовані. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.10.2010 року між приватними підприємцями [PERSON], [PERSON] та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради в особі заступника начальника Гоцуляка Вячеслава Івановича були укладені договори оренди окремого індивідуально визначеного майна [ADDRESS] - відповідно, предметом яких є передання у строкове платне користування окремого індивідуально визначеного майна - твердого покриття, площею 85,00 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Межі даного майна визначені на генеральному плані паспорту некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі, виконаного ПП НВФ «Механіка». Строк дії договорів оренди встановлювався з 01.10.2010 року по 01.10.2011 року. Висновком санітарно-епідеміологічної станції Суворовського району міста Одеси № 3-1/1967 від 01.08.2008 року погоджено розміщення квіткового пасажу СПД [PERSON] за адресою: [ADDRESS], згідно паспорту некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі квіткового пасажу, розробленого ПП НВФ «Механіка» (державна ліцензія АБ № 116374). 17.03.2011 року відділенням з питань наглядово-профілактичної діяльності Суворовського РВ м. Одеси ГУ МНС України в Одеській області був виданий дозвіл №54 на роботу приміщення квіткового павільйону ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 01.01.2012 року між КП «Одескомунтранс» СД та ФОП [PERSON] був укладений договір № 9170 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. Відповідно до додатку №1 до даного договору, вивезення твердих відходів здійснюється за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту приймання контейнерів, на підставі даного договору встановлено 1 контейнер ємністю 1,1 м.куб. 23.10.2012 року між приватними підприємцями [PERSON], [PERSON] та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради в особі заступника начальника [PERSON] були укладені додаткові угоди №3 до договорів оренди окремого індивідуально визначеного майна [ADDRESS], відповідно до яких був продовжений строк дії договорів оренди до 01.10.2013 року. Як вбачається з квитанцій, наданих позивачами до суду, вони регулярно оплачують орендну плату по договорам оренди від 01.10.2010 року. 16.11.2012 року провідними спеціалістами управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів були складні акти обстеження пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі за адресою: [ADDRESS], які належать ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] В результаті обстеження було встановлено, що у позивачів відсутній договір на водопостачання та водовідведення, відсутня заборгованість по орендній платі, відсутній висновок органів санітарного нагляду, відсутній висновок органів пожежного нагляду, погодження ДАІ та паспорт прив'язки. 13.12.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення №505 «Про демонтаж некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торговельної мережі», яким вирішено вжити заходів з проведення демонтажу некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі згідно з переліком. Пунктами 86 та 104 переліку некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі, що підлягають демонтажу, вказаний торгівельний ряд за адресою: [ADDRESS], який належить ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 8 договорів оренди окремого індивідуально визначеного майна [ADDRESS] передбачено, що вони припиняються внаслідок прийняття рішення виконавчого комітету Одеської міської ради про демонтаж некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі у місті Одеса. Таким чином, оскаржуваним рішенням Одеської міської ради в частині позивачів, фактично, припинені договори оренди [ADDRESS] від 01.10.2010 року, у зв'язку з тим, що у них відсутні паспорти прив'язки на пункт дрібно-роздрібної торгівлі, як передбачено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та жилого-комунального господарства України №244 від 21.10.2011 року. Така підстава для прийняття рішення про демонтаж пункту дрібно-роздрібної торгівлі за адресою: [ADDRESS], є незаконною, оскільки на момент укладання договорів оренди окремого індивідуально визначеного майна та на момент укладання додаткових угод №3 про продовження дії договорів оренди до 01.10.2013 року, діяла нова редакція Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в місті Одесі, які були прийняті рішенням Одеської міської ради №1466 від 04.07.2007 року, які втратили чинність 21.12.2012 року, тобто після укладання додаткової угоди про продовження строку дії договорів оренди окремого індивідуально визначеного майна. Статтею 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки договори оренди окремого індивідуально визначеного майна [ADDRESS], а також додаткові угоди №3 про їх пролонгацію були укладенні під час дії Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в місті Одесі, які були прийняті рішенням Одеської міської ради №1466 від 04.07.2007 року, то до даних правовідносин мають застосовуватись положення саме цього акту цивільного законодавства. Пунктом 2.3 Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в місті Одесі, які діяли на момент укладання договорів оренди [ADDRESS] та на момент їх пролонгації 23.10.2012 року, було встановлено, що на підставі паспорта некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі та експертної оцінки майна, що передається в оренду, Управління в 5-денний термін укладає договір оренди окремого, індивідуально визначеного майна, що є власністю територіальної громади м. Одеси, для установки та експлуатації некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі в м. Одесі (далі - Договір). Договір дає право на здійснення господарської діяльності в некапітальному пункті дрібно-роздрібної торговельної мережі при наявності дозволу на експлуатацію. Порушення цих Правил є підставою для розірвання Договору в односторонньому порядку. Об'єктом оренди є окреме, індивідуально визначене майно, що є власністю територіальної громади м. Одеси - тверде покриття, розміром, рівним площі некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі, не розташоване на земельних ділянках, відведених у встановленому порядку у власність чи користування юридичним особам, фізичним особам підприємцям, громадянам. Пунктом 2.5 Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів дрібно-роздрібної торгівельної мережі в місті Одесі, які були чинними, встановлено, що у разі відсутності в складі сезонних, тимчасових об'єктів, торговельних рядів, торговельних майданчиків, зведення яких не потребує робіт з улаштування фундаментів, будівель та споруд, суб'єкт господарювання погоджує паспорт некапітального пункту дрібно-роздрібної торговельної мережі з органами санітарного та пожежного нагляду. Таким чином, для установки та експлуатації пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі за адресою: [ADDRESS], ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] повинні були надати управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів лише паспорт торгівельного ряду, погоджений із органами санітарного та пожежного нагляду. Як вбачається з договорів оренди від 01.10.2010 року, при їх укладанні, позивачами був наданий паспорт некапітального пункту дрібно-роздрібної торгівельної мережі, виконаний ПП НВФ «Механіка». Даний паспорт був погоджений з органами пожежного та санітарного нагляду, що підтверджується висновками відповідних органів, які зазначені вище. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що станом на момент прийняття виконавчим комітетом Одеської міської ради оскаржуваного рішення №505, пункт дрібно-роздрібної торгівельної мережі (торгівельний ряд) за адресою: [ADDRESS], який належить позивачам, знаходився на підставі договорів оренди від 01.10.2010 року [ADDRESS], укладених із чітким дотриманням вимог законодавства, яке діяло на момент їх укладення, тому, у виконавчого комітету Одеської міської ради не було підстав для прийняття рішення про демонтаж вказаного торгівельного павільйону. Згідно до вимог ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частинами 1 та 2 ст.651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. З урахуванням того, що позивачі не давали своєї згоди на припинення або розірвання договорів оренди окремого індивідуально визначеного майна, не порушували вимоги цих догорів, чітко виконували всі обов'язки, передбачені договорами оренди та з урахуванням того, що договори оренди були укладені із дотриманням вимог цивільного законодавства, яке було чинним на той час, суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради в частині, що стосується позивачів, є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав суду доказів правомірності прийнятого рішення та не навів будь-яких доводів, які спростовують викладений висновок суду. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічні спори, зокрема спори фізичних осіб та юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (правових актів індивідуальної дії). Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, які прийняті стосовно конкретної фізичної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця [PERSON] та фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №505 від 13.12.2012 року обгрунтувані та підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 6-14, 17, 23, 69-71, 99, 122, 128, 138, 153-154, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Результат розгляду: granted