Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України Голосіївського району в м. Києві, Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, здійснення перерахунку та стягнення заборгованості з виплат пенсії та соціальних виплат по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, за періоди з 01.03.2004 року по 31.12.2005 року та з квітня 2012 року по теперішній час та в майбутньому. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, рішенням медико-соціальної експертної комісії [PERSON] було встановлено ІІ групу інвалідності, пов'язану з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. З квітня 2003 року [PERSON] перебуває на обліку у відповідача Управління Пенсійного фонду України Голосіївського району в м. Києві та отримує пенсію. Зазначає, що положеннями постанов КМУ №894 від 13.07.2004 року та №1293 від 27.12.2005 року було збільшено розміри пенсій, які належать до виплати позивачу, водночас, відповідачі неправомірно не здійснюють перерахунок пенсії [PERSON] з урахуванням вказаних актів. Крім того, ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" " від 28.02.1991 р. № 796- ХІІ, передбачено, що мінімальний розмір пенсії інвалідам 2 групи не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсії виплачується у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком збільшився, водночас перерахунку пенсії позивача здійснено не було та остання виплачується у менших розмірах ніж передбачено нормами закону. У зв`язку з цим просив суд визнати дії відповідача щодо виплати йому основної та додаткової пенсії з порушеннями вимог ст.ст. 50, 54 вказаного вище Закону неправомірними, зобов'язати відповідача встановити належний розмір пенсій та зробити перерахунок виниклої заборгованості як особі, постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії - інваліду 2 групи, в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком (основна пенсія) та 75 відсотків мінімальної пенсії за віком (додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю) за періоди з 01.03.2004 року по 31.12.2005 року та з квітня 2012 року та здійснювати відповідні перерахунки в подальшому. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.03.2014 року позовні вимоги [PERSON] про визнання дій протиправними, здійснення перерахунку та стягнення заборгованості з виплат пенсії та соціальних виплат по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою за період з 01.03.2004 року по 31.12.2005 року включно залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з вказаними вимогами. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що, незважаючи на збільшення розміру мінімальної пенсії за віком, відповідач перерахунок не здійснив та виплачує йому пенсію в меншому розмірі, що є порушенням майнових прав позивача. Представник Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва подав заперечення, згідно яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що твердження позивача про те, що мінімальна пенсія за віком повинна визначатися згідно положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суперечить законодавству, а тому відсутні підстави для перерахування пенсії на підставі вказаного акту. Водночас, вказаний розмір визначається законами про державний бюджет на відповідний рік, а порядок нарахування пенсій відбувається згідно постанов Кабінету Міністрів України. При нарахуванні пенсії відповідачу, позивач діяв в межах вказаний нормативно-правових актів, а тому порушень з його боку не допущено. Відповідач, Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, йому безстроково встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного виконанням робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Він перебуває на обліку у відповідача та отримує основну пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та додаткову відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно зі ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"пенсії особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії встановлюються у вигляді державної пенсії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"особам, віднесеним до першої категорії, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, проте вказана виплата проводиться в меншому розмірі ніж визначено законом. П.28 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в такій редакції: особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІ групи - 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, ч.3 та ч.4 ст.54 змінена чотирма частинами такого змісту: у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 22.05.2008 року рішенням Конституційного Суду України у справі №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.28 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". У п.5 резолютивної частини цього рішення Конституційного Суду України зазначено, що вони втрачають чинність з дня його ухвалення Конституційним Судом України, тобто з 22.05.2008 року. У цьому рішенні Конституційним Судом України сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки це призводить до обмеження прав і свобод людини і громадянина. Рішення Конституційного Суду України мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення Законів України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Вихідним критерієм додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI, який набрав чинності 19.06.2011 року. П.7 ч.1 зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п.4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України. На виконання п.7 ч.1 зазначеного Закону Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" №745, якою установлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році інвалідів II групи - 1090 гривень, а розмір їх додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю - 20% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність. Ця постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності 23.07.2011 року. Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, зокрема, згідно з пунктом 4 розділу VІІ "Прикінцеві положення" Закону у 2011 році норми і положення статей 39,50, 51,52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст.14, 22, 37 та ч.3 ст.43 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. 22.12.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" №3491-VI, який набрав чинності 01.01.2012 року , яким передбачено, що у 2012 році норми і положення ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Тобто у 2012 році законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України повноваження визначати порядок та розміри виплат зазначеним категоріям громадян. На виконання п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" Кабінетом Міністрів України 28.12.2011 року прийнято постанову "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381, відповідно до яких і проводяться дані виплати. Отже, на спірні відносини одночасно поширюється дія ст.ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що особи, віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інваліди ІІ групи мають право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та норма п.7 ч.1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI, якою передбачено, що у 2011 році норми і положення ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік . В 2012 році дані виплати проводяться з урахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" №3491-VI, який набрав чинності 01.01.2012 року та постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381. Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню до спірних правовідносин, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У даному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14.06.2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"№3491-VI та Закон України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" №3491-VI. Таким чином, починаючи з 23.07.2011 року визначення розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інвалідам ІІ групи, здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI , постанови Кабінету Міністрів України 06.07.2011 року "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" №745 та Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" №3491-VI, який набрав чинності 01.01.2012 року , постанови КМУ "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №1381. Отож, зважаючи на викладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідачів при нарахуванні та виплаті позивачеві пенсії, зобов'язання відповідача зробити перерахунок і виплатити основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а також пенсію по інвалідності, як це передбачено ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.04.2012 року по 03.03.3014 року включно, з одночасним проведенням відповідного перерахунку заборгованості за вказаний період, слід задовольнити. Стосовно вимог позивача щодо зобов'язання відповідачів, у разі зміни в майбутньому розміру мінімальної пенсії, встановленої законом, робити відповідний перерахунок пенсії позивачу, такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до положень ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, а в даному випадку будь-яких порушень не відбулося, таким чином, вимоги є передчасними. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 19, 22, 75, 92 Конституції України, ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.50, 54, 62, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Закону України "Про Державний Бюджет України на 2011 рік", Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI, та

Результат розгляду: partial