Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинський С.С., в якому просить визнати протиправним рішення відповідача від 04 листопада 2013 року щодо відмови у задоволенні подання Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 14 жовтня 2013 року щодо надання згоди (попереднього дозволу) на продаж з прилюдних торгів, належної [PERSON] на праві приватної власності трикімнатної [ADDRESS] загальною площею 79,2 м2 житловою площею 48,8 м2, в якій зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], під наступною умовою: без зміни місця проживання та місця реєстрації, зареєстрованих у вищевказаній квартирі неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до настання останніми повноліття. Зобов'язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію надати згоду (попередній дозвіл) на продаж з прилюдних торгів належної [PERSON] на праві приватної власності трикімнатної [ADDRESS] загальною площею 79,2 м2 житловою площею 48,8 м2, в якій зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], під наступною умовою: без зміни місця проживання та місця реєстрації, зареєстрованих у вищевказаній квартирі неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до настання останніми повноліття. Зобов'язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію в місячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили подати до Печерського районного суду м. Києва звіт про виконання рішення суду. В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження за виконавчим листом виданим 03 травня 2012 року Печерським районним судом м. Києва № 2-246/11 щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 09 квітня 2009 року в розмірі 995370 грн. 00 коп., індексу інфляції в розмірі 255151 грн. 32 коп., неустойки в розмірі 3000000 грн. 00 коп., витрат з оплати судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрат на ІТЗ в розмірі 170 грн. 00 коп. 14 жовтня 2013 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві звернувся до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації із поданням, в якому просив надати попередній дозвіл на продаж з прилюдних належної [PERSON] на праві приватної власності трикімнатної [ADDRESS] загальною площею 79,2 м2 житловою площею 48,8 м2, в якій зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], під наступною умовою: без зміни місця проживання та місця реєстрації, зареєстрованих у вищевказаній квартирі неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до настання останніми повноліття. 04 листопада 2013 року Печерська районна в м. Києві державна адміністрація відмовила відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві у задоволення вищевказаного подання. Таку відмову Печерської районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON] вважає протиправною та такою, що перешкоджає виконанню рішення суду й реалізації його прав щодо отримання присуджених до стягнення сум, а тому просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. В судовому засіданні [PERSON], який є представником [PERSON], адміністративний позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Представники Печерської районної в м. Києві державної адміністрації проти адміністративного позову [PERSON] заперечили, просили відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що Печерська районна в м. Києві державна адміністрація не приймала з обставин наведених [PERSON] в його адміністративному позові жодного рішення і не порушувало прав позивача. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки представника суду не повідомив. За наведених обставин суд враховуючи думку осіб які беруть участь у розгляді адміністративного позову, положення ст. 35, ч. 4 ст. 128 КАС України, визнав за можливе розглядати справу у відсутність представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій). Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося представниками сторін відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відкрите виконавче провадження за виконавчим листом виданим 03 травня 2012 року Печерським районним судом м. Києва № 2-246/11 щодо стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 09 квітня 2009 року в розмірі 995370 грн. 00 коп., індексу інфляції в розмірі 255151 грн. 32 коп., неустойки в розмірі 3000000 грн. 00 коп., витрат з оплати судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрат на ІТЗ в розмірі 170 грн. 00 коп. (а.с. 6-9). 14 жовтня 2013 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві звернувся до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації із поданням, в якому просило надати попередній дозвіл на продаж з прилюдних належної [PERSON] на праві приватної власності трикімнатної [ADDRESS] загальною площею 79,2 м2 житловою площею 48,8 м2, в якій зареєстровані неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], під наступною умовою: без зміни місця проживання та місця реєстрації, зареєстрованих у вищевказаній квартирі неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до настання останніми повноліття. Листом від 04 листопада 2013 року № 105/01-2876/В-12 Печерська районна в м. Києві державна адміністрація з посиланням на ст. ст. 17, 18 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 177 СК України роз'яснила відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що орган опіки і піклування надає дозвіл за умови, якщо вчинений правочин не призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та порушення охоронюваних законом інтересів дітей. Крім того, звернуло увагу Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що згідно чинного законодавства України інтереси дітей представляють батьки (а не державні органи) і без звернення батьків вирішення питання продажу [ADDRESS], право користування якою мають діти, по суті неможливе. Також зазначило, що питання продажу квартири, яка належить гр. [PERSON], Печерська районна в м. Києві державна адміністрація погодити не має можливості, оскільки продаж сторонній особі квартири, право користування якою мають малолітні діти, не відповідає їх інтересам (а.с. 21, 22). Зі змісту ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», зокрема вбачається, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно ст. 18 цього Закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Таким чином, Печерська районна в м. Києві державна адміністрація роз'яснивши Головному управлінню юстиції у м. Києві про неможливість надання дозволу діяла в межах своїх повноважень та вимог чинного законодавства, й при цьому жодним чином не порушувала прав [PERSON]. Разом з цим, слід звернути увагу [PERSON] на те, що відповідно до п. 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Також суд вважає за необхідне відмітити, що [PERSON] не є суб'єктом звернення до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, не має повноважень на представлення інтересів відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві. Порядок вирішення процесуальних питань пов'язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) як і порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень постановлених у цивільних справах регламентується розділами VІ-VІІ ЦПК України. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що [PERSON] обрано невірний порядок захисту свого права щодо своєчасного виконання рішення суду постановленого у цивільній справі щодо отримання ним присуджених до стягнення сум. Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Розглядаючи справу, у межах заявлених вимог, судом не встановлено протиправності рішень, дій чи бездіяльності Печерської районної в м. Києві державної адміністрації по відношенню до [PERSON]. За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинський С.С. про зобов'язання вчинити дії є безпідставним, необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: denied