Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 24 лютого 2014 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Справа розглянута не за всіма виявленими порушеннями, у його відсутності, про час слухання справи він не був повідомлений. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та дали пояснення згідно заяви. Відповідач Соколовський О. В. позову не визнав, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що правами начальника ДАІ ним були розглянуті два протоколи відносно позивача, в межах максимальної санкції накладене стягнення; про час та місце слухання справи позивач повідомлявся, про що є його підписи у протоколах, проте на розгляд справи не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року). Відносно позивача відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, винесена постанова АА2 №884251 від 24 лютого 2014 року по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП України, якою до позивача в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач Соколовський О. В., заперечуючи позов, надав суду докази, які спростовують позицію позивача та підтверджують обставини повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, рішення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, прийняте у відповідності до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП . Судом встановлені обставини дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, рішення про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] прийняте відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, в зв'язку з чим позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied