Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду із адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, УДВС) про визнання протиправними дій щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 23.12.2013 року по виконанню виконавчого листа № 821/3002/13-а; визнання незаконною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу) від 23.12.2013 року; зобов'язання прийняти до провадження виконавчий документ та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 821/3002/13-а, виданого 26.09.2013 року Херсонським окружним адміністративним судом; зобов'язання подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; стягнення судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Вважає дії відповідача протиправними, а постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 23.12.2013 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Пунктом 1 частини 2 даної статті встановлено, що підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Представник відповідача надала до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти позову заперечує з підстав, викладених у запереченні від 16.01.2014 року № 87/02.1-28, посилаючись на те, що поданий позивачем виконавчий документ не містить рішення про зобов'язання боржника вчинити певні дії, а скасування актів індивідуальної дії відноситься до компетенції виключно органу, який їх видав, тому дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у зв'язку з наявністю обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ не містить заходів примусового виконання, є правомірними. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 23 серпня 2013 року Херсонським окружним адміністративним судом було винесено постанову у справі № 821/3002/13-а за позов ПАТ "Західінкомбанк" до Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, якою скасовано рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно від 03.06.2011 року щодо реєстрації за [PERSON] права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування серії ВРЛ 170159 від 03.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 3548. На підставі вищезазначеної постанови 26.09.2013 року Херсонським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 821/3002/13-а, який 20.12.2013 року позивачем пред'явлений на примусове виконання до УДВС. 26 грудня 2013 року Товариством отримано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 23.12.2013 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Кондратюком С.С. Підставою для відмови у відкритті провадження стало посилання відповідача на те, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено способу виконання виконавчих документів про скасування рішень органів державної влади, відсутній примусовий характер виконання. Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступного. Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Частина 2 статті 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 23 грудня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв'язку з наявністю інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Таким чином, обов'язковою ознакою виконавчого провадження є примусове виконання рішень. Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які брали участь у справі для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Абзацом 1 частини 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавчим документом, пред'явленим позивачем на виконання постановлено: "Скасувати рішення від 03.06.2011 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування BPJI 170159 від 03 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3548. Як вбачається з дослідженого виконавчого документу, він не містить рішення про зобов'язання боржника вчинити певні дії, тобто вжиття заходів примусового виконання. Враховуючи, що скасування актів індивідуальної дії відноситься до компетенції виключно органу, який їх видав, суд приходить до висновку про законність дій відповідача, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 23.12.2013 року, винесена старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області Кондратюком С.С. є правомірної, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Результат розгляду: denied