Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чагорське" зареєстроване як юридична особа та є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно розрахунку заборгованості за жовтень 2013 р. відповідач має заборгованість по відшкодуванню витрат на доставку і виплату пенсій, призначених на пільгових умовах, в сумі 883.06 грн. Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України у Глибоцькому районі Чернівецької області відповідачу надсилався розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2013 р., сума заборгованості в якому визначена в розмірі 883.06 грн. (а.с. 7). В розрахунку було обчислено фактичні витрати на виплату пенсії [PERSON], яка працювала на даному підприємстві, що підтверджується довідками та копією трудової книжки. (а.с. 9-11). В судовому засіданні встановлено, що позивач в 2013 році звертався з адміністративним позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чагорське" заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій [PERSON] в сумі 5298.36 грн. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 р. в адміністративній справі №824/17771/13-а у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України у Глибоцькому районі Чернівецької області відмовлено. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 р. постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 р. залишено без змін. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди застрахованим особам, які працювали або працюють на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.01.2004р.). Відповідно до ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, філій, відділень та інших відокремлених підрозділів платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташованих на території іншої, ніж платник зборів, територіальної громади, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення. " Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судовими рішеннями Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 р. та Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2013 р. в адміністративній справі №824/17771/13-а встановлено, що витрати на виплату і доставку пільгових пенсій працівнику [PERSON] повинні відшкодовуватись пропорційно до стажу роботи. З матеріалів справи встановлено, що громадянка [PERSON] працювала у відповідача з січня по червень 2007 року, та набула всіх необхідних підстав для призначення їй пільгової пенсії відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пенсія їй призначена з 21 березня 2007 року. Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» підприємства зобов'язані відшкодовувати органам пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку. Якщо особа має стаж, що дає право на призначення пільгових пенсій на кількох підприємствах, витрати покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується для призначення пенсії в повному розмірі, а з попередніх місць роботи він додається до стажу, необхідного для призначення пільгових пенсій. Оскільки тривалість стажу роботи [PERSON] на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Чагорське" з врахуванням пільгового обчислення складає 1 місяць 8 днів, суд вважає, що витрати на виплату і доставку пільгових пенсій вказаному працівнику повинні відшкодовуватись пропорційно до стажу роботи. Крім того, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого господарського податку", зазначені платники не здійснюють відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у Глибоцькому районі Чернівецької області є необгрунтованими. Заборгованість в сумі 883.06 грн., визначена в адміністративному позові, не підлягає стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Глибоцькому районі Чернівецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чагорське" про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню. У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Результат розгляду: denied