Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Кучеренко" (надалі - ТОВ "Компанія Кучеренко", позивач) звернулося до суду з позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (надалі - Долинська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 0000172200 від 27.01.2014 р. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним направлялися до податкового органу електронною поштою реєстр виданих та отриманих податкових накладних та декларація з податку на додану вартість за листопад 2013 року, що підтверджується квитанціями про прийняття звітності, однак зазначену звітність відповідачем було не прийнято, оскільки подано реєстр без декларації та відповідних додатків. Позивач вказує на те, що реєстри виданих та отриманих податкових накладних не є ні податковою декларацією, ні додатком до податкової декларації з ПДВ, тому вважає, що Долинською ОДПІ неправомірно застосовано до ТОВ "Компанія Кучеренко" штрафні санкції згідно з п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ "Компанія Кучеренко", зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 62). Представник відповідача в судові засідання, призначені на 24.02.2014 р. та 04.03.2014 р. не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.45). Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши письмові докази, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд дійшов наступних висновків. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Кучеренко" з 24.12.1999 р. зареєстровано як юридична особа Долинською РДА Кіровоградської області, перебуває на податковому обліку в Долинській ОДПІ, є платником податку на додану вартість (а.с.9,63-67,73-75,90). Посадовими особами Долинської ОДПІ проведено камеральну електронну перевірку податкової звітності позивача з податку на додану вартість за листопад 2013 р., результати якої оформлено актом №8/2200/06391639 від 16.01.2014 р. (а.с.24-26). Висновками акту перевірки встановлено несвоєчасне подання позивачем декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року,, чим порушено вимоги підпункту 49.18.1 (49.18.2) пункту 49.18 статті 49 глави 2 розділу ІІ, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України. На підставі вказаного акту Долинською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" 0000172200 від 27.01.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями на 2040 грн. Матеріалами справи встановлено, що позивачем 20 грудня 2013 року до податкового органу в електронному вигляді подавались податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2013 року та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних до декларацій 011 (а.с.10-19), що підтверджується квитанціями податкового органу про прийняття звітності (а.с.23,28). Перевіряючи обґрунтованість спірного податкового-рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (надалі - ПК України), платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною. Відповідно до пункту 46.5 статті 46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. (пункт 48.1 статті 48 ПК України). Згідно з п.49.1, 49.2 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. На підставі п.203.1 ст.203 ПК України передбачено, що податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідно до п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу. Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають органу державної податкової служби копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді. Відповідно до п. 10 Розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 р. №1492 (далі - Порядок № 1492), який чинний з 10.01.2012 р., до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать: податкова декларація з податку на додану вартість; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок; копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді; розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України. Згідно з пунктом 13 розділу ІІІ Порядку № 1492 декларація 0110 подається платником за звітний період незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації) та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних. Відповідно до п. 1 Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказ Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013р. № 708, реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних. Отже, з аналізу вищевказаних норм, подання додатків передбачено лише в разі заповнення відповідних рядків в декларації щодо відображення показників податкового кредиту та податкового зобов'язання. Судом встановлено, що податкова декларація з ПДВ за листопад 2013 року, граничний строк подання якої відповідно до пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 ПК України спливав 20.12.13 р., подана позивачем до Долинської ОДПІ в електронному вигляді 20.12.2013 р., при цьому рядки 9 і 17 містили дані щодо відображення показників податкового кредиту та податкового зобов'язання. Зазначене свідчить про необхідність заповнення та подання позивачем додатку № 5 щодо розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Водночас, позивачем у позові зазначалось, що податкова декларація за листопад 2013 р. з ПДВ разом з додатком № 5 направлялись до податкового органу, але по технічним причинам до районного рівня не доходив додаток № 5. Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неподання позивачем податкової звітності, а саме додатку № 5 щодо розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за листопад 2012 р., які повинні подаватися платником податків у складі декларацій з податку на додану вартість за відповідний звітний період. Згідно з пунктом 47.1 статті 47 ПК України відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть зокрема юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Пунктом 120.1 ст.120 ПК України визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1 020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Відповідно до змісту зазначеної норми, неодмінною умовою для застосування санкції ч.2 п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, є вчинення дій визначених диспозицією частини першої п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України платником податків до якого протягом року вже було застосовано штраф за таке порушення, в іншому разі - за кожне таке порушення застосовується штраф у розмірі 170,00 грн. На підставі ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову Зважаючи на те, що податковим органом не доведено, що протягом року. а саме: до листопада 2013 р стосовно позивача застосовувалися штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на підставі п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, а тому відсутня обов'язкова умова необхідна для притягнення платника податку до відповідальності за ч.2 п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Компанія Кучеренко» допущено порушення вимог ст. 49.18.1 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року, відповідальність за яке передбачено ч. 1 п. 120.1 ст. 120 ПК України, а саме - штраф у розмірі 170 грн. за кожне порушення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Долинською ОДПІ необґрунтовано застосовано щодо ТОВ "Компанія Кучеренко" штрафні фінансові санкції за неподання декларації з ПДВ та додатку № 5 за листопад 2013 р., в загальному розмірі 2040 грн. (по 1 020,00 грн. за кожне порушення), замість 340,00 грн. (по 170,00 грн. за кожне порушення). Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000172200 від 27.01.2014 р., яким до позивача застосовані штрафні (фінансові санкції) в сумі 2040 грн. підлягає задоволенню в частині 1700 грн. (2040,00 грн. - 340,00 грн.) штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182,70 грн. відповідно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню с Державного бюджету України в розмірі 152,24 грн. (182,70 грн. х 83,33%).

Результат розгляду: partial