Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова Львівської області ДПС звернулася до суду з позовом до Вільної професійної спілки інженерно-технічних працівників ДАП «Львівські авіалінії» про стягнення податкового боргу. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2012 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України податковий борг в сумі 2720 грн. Дане судове рішення оскаржили сторони. Позивач в обґрунтування вимог зазначив, що наявність узгодженого податкового боргу в сумі 4080 грн. підтверджується наявними в справі доказами, а тому суд безпідставно частково задовольнив позовні вимоги. ДПІ просить скасувати оскаржувану постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нову про повне задоволення позову. Відповідач зазначив в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції не прийняті до уваги доводи Відповідача, а саме податковим органом не надсилалися форми 4-ОП, акти камеральних перевірок надсилалися на неналежних бланках, голову профспілки податковий орган помилково вважає керівником підприємства, в актах перевірки, а також при надсиланні таких актів вказувалися неіснуючі назви відповідача, а також не враховано, що профспілковий орган є неприбутковою організацією і не повинен платити податки з прибутку. Відповідач просить визнати постанову суду першої інстанції нечинною та закрити провадження у справі. Вислухавши суддю-доповідача, представників відповідача, які просили задовольнити апеляційну скаргу відповідача та відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача задовольнити з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що Вільна професійна спілка інженерно-технічних працівників Державного авіапідприємства «Львівські авіалінії» зареєстрована як юридична особа 06.07.2009 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради. Відповідач з 07.07.2009 року перебуває на обліку платника податків у ДПІ у Залізничному районі м. Львова, що підтверджується довідкою форми № 4-ОПП від 13.02.2012 року. У період з березня 2010 року по лютий 2012 року ДПІ у Залізничному районі м. Львова провела сім невиїзних документальних перевірок підприємства ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» (як зазначено в актах перевірок) на предмет своєчасності подання податкової звітності з податку на прибуток. За наслідками перевірок винесені наступні податкові повідомлення-рішення: - № 0002261501/0/7141 від 18.03.2010 року, відповідно до якого відповідач повинен сплатити штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн. Це рішення було надіслано поштою на адресу ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії». Податковий орган стверджує, що згадане поштове направлення повернуто органом зв'язку з причини незнаходження фактичного місця розташування підприємства. На вимогу суду не надано доказів надсилання/повернення такого поштового відправлення (квитанція, повернутий поштою конверт з відміткою про причини повернення тощо); - № 0004941501/0/18418 від 09.07.2010 року, відповідно до якого до ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення це рішення вручено « 14.07.2010 року» уповноваженій «Модла»; - № 0007811501/0/26342 від 30.09.2010 року, відповідно до якого ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» повинно сплатити штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення це рішення податкового органу « 07.10.2010 року» вручено уповноваженому «Сміщук»; - № 0000341501/0 від 14.01.2011 року, відповідно до якого до ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн. Відповідно до повідомлення-про вручення поштового відправлення це рішення вручено « 29.01.2011 року» уповноваженому «Сміщук»; - № 0010711501 від 05.10.2011 року, відповідно до ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1360 грн. Це рішення також надіслано поштою ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії», і в повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено, що його вручено « 17.10.» уповноваженому «Верес». - № 0017591501 від 05.12.2011 року, згідно з яким до ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020 грн. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, це рішення податкового органу « 14.12»вручено уповноваженій «Модла»; - № 0002301501 від 07.03.2012 року, відповідно до якого до ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020 грн. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення, особою, якій вручено це податкове повідомлення-рішення, зазначено «Верес», датою вручення зазначено « 22.03.». Оскільки ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії» у визначені законом строки не сплатило грошових зобов'язань, визначених йому у перелічених вище податкових повідомленнях-рішеннях, і не оскаржило цих рішень у встановленому законом порядку, податковий орган констатував виникнення у відповідача податкового боргу з податку на прибуток, у зв'язку з чим почав вживати заходи для його погашення. 20 квітня 2010 року та 04 червня 2010 року податковий орган сформував першу та другу податкові вимоги відповідно, які через неможливість вручення платнику було розміщено на дошці податкових оголошень, про що орган ДПС склав акт відповідного змісту. Оскільки заходи, які податковий орган вжив з метою спонукати відповідача сплатити податкові зобов'язання згідно з переліченими вище податковими повідомленнями-рішеннями, він звернувся з даним позовом до суду. Вирішуючи дану справу, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до підп. 17.1.1. п. 17.1 статті 17 Закону України від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон № 2181-ІІІ) платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку. У п. 17.3 цієї ж статті зазначено, що сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум. Згідно з підп. 4.2.1. п. 4.2 статті 4 Закону № 2181-ІІІ якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом. У підп. 5.2.4. п. 5.2 статті 5 Закону № 2181-ІІІ зазначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення. Відповідно до підп. 5.3.2. п. 5.3 статті 5 Закону № 2181-ІІІ у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається, як зазначено у п. 5.4 цієї ж статті, сумою податкового боргу платника податків. Згідно з п. 113.1. статті 113 Податкового кодексу України (Далі - ПК України) строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори. Відповідно до п. 54.5. статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Відповідно до підп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з пп. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Суд першої інстанції, виходячи із досліджених доказів і встановлених на їх підставі обставин справи, обґрунтовано зазначив в оскаржуваному рішенні, що відповідач не отримував податкових повідомлень-рішень за № 0004941501/0/18418 від 09.07.2010 року та № 0017591501 від 05.12.2011 року, а отже і не міг знати про застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій. Щодо податкового повідомлення-рішення № 0002261501/0/741 від 18.03.2010 року податковий орган не надав належних доказів його направлення/вручення платнику податків. Тому вірним є висновок суду першої інстанції про недоведеність факту узгодження визначеного ним податкового зобов'язання в сумі 170 грн. Таким чином, визначені переліченими рішеннями податкові зобов'язання на загальну суму 1360 грн. не набули статусу узгоджених, відповідно такі не є податковим боргом. Отже висновок суду першої інстанції про відмову в позові в цій частині є правильним. Інші чотири податкові повідомлення-рішення на думку суду першої інстанції були належним чином вручені представникам відповідача. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками окружного суду. Як вбачається з матеріалів справи, а, зокрема, з копії статуту відповідача, останній має скорочену назву ВПІТП ДАП «Львівські авіалінії». Самі ж зазначені повідомлення-рішення надсилалися на адресу ВПУТП ДАП «Львівські авіалінії», що не відповідає найменуванню відповідача. Таким чином, вважати їх отриманими відповідачем не можна. Отже податкові зобов'язання на суму 2720 грн. не є узгодженими. Посилання суду першої інстанції на записи у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців безпідставні, оскільки вони суперечать назві підприємства вказаній в його статуті. Отже висновок суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення № 0007811501/0/26342 від 30.09.2010 року, № 0000341501/0 від 14.01.2011 року, № 0010711501 від 05.10.2011 року, № 0002301501 від 07.03.2012 року обов'язковими до виконання, є хибним. З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції в частині задоволення позову не відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам та положенням матеріального права, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вважає необхідним її скасувати і винести нову постанову про відмову в позові.

Результат розгляду: denied