Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Відповідно до Договору купівлі - продажу нежилих приміщень від 26.05.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі №961, Витяг про державну реєстрацію прав №30658189, виданий КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 18.07.2011р. власником нежилий приміщень з №1 по №11 (групи приміщень №49) загальною площею 166,90кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, [ADDRESS] (літера А) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ун Моменто». Державному підприємству «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» на праві господарського відання належать нежитлові приміщення площею 138,9кв.м. та 25,7кв.м. та машиномісць №4,10,11,12,17 площею 46,7кв.м., квартири №1, 5, 6, 19, 23, 45, 46 площею 766,1кв.м. 15 квітня 2013 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А», про що видана відповідна виписка серії АБ №859753 від 17.04.2013р. та зареєстровано Статут підприємства. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що вони не отримували письмового повідомлення установчих зборів щодо створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS]. Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачає повідомлення кожного власника, а не лише тих власників, кількість яких достатня для кворуму на установчих зборах. Відповідно до статті 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» скликання установчих зборів здійснюється власником будинку або ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Крім того, Головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» обрано [PERSON], яка не є власником житла чи квартири в будинку по [ADDRESS]. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України "Про державну реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" №755-IV від 15.05.2003 року (надалі - Закон №755-IV). У відповідності до статті 4 Закону №755-IV державна реєстрація - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема: перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру. Відповідно до частини першої статті 24 Закону №755-IV для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи, до якої може бути подана як додаток заява щодо обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірники установчих документів (у разі подання електронних документів - один примірник); документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи. У разі подання електронних документів для проведення державної реєстрації юридичної особи підтвердженням внесення плати за проведення державної реєстрації юридичної особи є примірник електронного розрахункового документа, засвідченого електронним цифровим підписом; інформацію з документами, що підтверджують структуру власності засновників - юридичних осіб, яка дає змогу встановити фізичних осіб - власників істотної участі цих юридичних осіб. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» державному реєстратору були подані наступні документи: - реєстраційна картка на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи, форма №1; - протокол №1 від 02.12.2012р. Установчих зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» про створення об'єднання, підписаний Головою зборів, секретарем зборів та засвідчений підписом та печаткою Директора КП «Жео-107»; - додатки до Протоколу №1 Установчих зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] (відповідно до яких, [PERSON] є співвласником квартири [NUMBER]); - Статут підприємства (2 копії); - Квитанція; - Підписаний лист Співвласників будинку по [ADDRESS] щодо повідомлення проведення установчих зборів; - Список поштових відправлень; - Список членів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А». В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що підприємством були подані всі необхідні для проведення державної реєстрації юридичної особи документи. Крім того, з матеріалів справи судом вбачається, що Голова правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» [PERSON] є власником нежитлового приміщення, а саме машиномісця підземного паркінгу будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 19.07.2006р. На думку позивачів власники машиномісць підземного паркінгу не можуть бути членами ОСББ та членами правління, оскільки в листі-роз'ясненні Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28.01.2011р. [NUMBER]/10-884 зазначено, що паркінг не відноситься до категорії нежитлових приміщень. Суд з приводу вказаного зазначає, що позивачами не надано до матеріалів справи лист - роз'яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 28.01.2011р. [NUMBER]/10-884. А також, Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" не передбачено норми, яка не дозволяє власникам машиномісць (паркінгу) бути членами ОСББ. В судовому засіданні представник позивача - 2 пояснив, що він був повідомлений про проведення установчих зборів створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А». Відповідно до п. 8 статті 24 Закону №755-IV державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для проведення державної реєстрації юридичної особи. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При розгляді та прийняті рішення в даній справі, суд дає оцінку діям (бездіяльності) державного реєстратора, а не оцінку проведення Установчих зборів та обрання Голови правління ОСББ, що не відноситься до компетенції адміністративного судочинства. Таким чином, суд приходить до висновку, що при державній реєстрації юридичної особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» державний реєстратор діяв в межах повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства України. Разом з тим, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: - визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути, у тому числі реєстрація на втрачені, викрадені чи підроблені документи або передання юридичної особи у володіння та/або управління померлим, безвісно відсутнім, недієздатним особам або особам з обмеженою цивільною дієздатністю; - провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; - невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; - неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; - наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням. Відповідно до частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Частиною другою статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Чинним законодавством України не передбачено право юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців звертатися до суду з вимогами щодо визнання недійсною державної реєстрації та припинення юридичної особи, дане право надано лише суб'єктам владних повноважень у межах здійснення контролюючих функцій. Частиною другою статті 67 ПК України передбачено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів. Частиною четвертою статті 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Крім того, позовні вимоги щодо припинення юридичної особи є похідними від первинної вимоги. Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у правах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Позивачі звернулись не до того відповідача, оскільки вимоги про припинення юридичної особи заявляються лише до юридичної особи. Позовні вимоги щодо припинення юридичної особи, призначити комісію з припинення (ліквідаційну комісію) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» та встановити строк і порядок її роботи; зобов'язати відповідача не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису; зобов'язати відповідача не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення внести до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії); зобов'язати відповідача внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» у поядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»; зобов'язати відповідача у день державної реєстрації припинення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А»надіслати відповідним органам статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України повідомлення про проведення державної реєстрації припинення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» із зазначенням номера та дати внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру та відомостей реєстраційної карти на проведення державної реєстрації припинення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» є похідними від первинної щодо визнання недійсною державну реєстрацію Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівська, 21А» від 15.04.2013р. через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а тому задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ун Моменто» та Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied