Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим звернулося з позовом Державне підприємство «Айвазовське» до Державної податкової інспекції у м. Алушті АР Крим про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення -рішення № 0001281502 від 01.06.2011 року про сплату податкових зобов'язань на загальну суму 10942 грн. у тому числі за основним платежем 10941 грн. та штрафних санкцій 1 грн. Адміністративний позов мотивований тим, що ДПІ у м.Алушта АР Крим проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість за березень 2011 року Державного підприємства «Айвазовське» ЄДРПОУ 04792883. За результатами перевірки складено акт перевірки від 10.05.2011 року № 508/15-2/04792883 за висновками якого встановлено, що позивачем завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 2257224 грн., що призвело до зменшення суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду у сумі 10941 грн. На підставі акту було винесено податкове повідомлення -рішення від 01.06.2011 року № 0001281502 яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 10942 грн. у тому числі за основним платежем 10941 грн. та штрафних санкцій 1 грн. Представник позивача пояснив, що камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з ПДВ за березень 2011 р. було проведено з урахуванням Акту камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за лютий 2011р. № 43/15-2/04792883 від 20.04.2011р., згідно з яким встановлено, завищення суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду; та заниження суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету, який в свою чергу був прийнятий на підставі акту камеральної перевірки від 31.03.2011р. № 390/15-2/04792883. Представник позивача зазначив, що нарахування податкових зобов'язань по декларації з ПДВ за березень 2011 р. у зв'язку із завищенням залишку від'ємного значення ПДВ з урахуванням вказаного Акту не ґрунтується на обставинах справи. Представник позивача пояснив, що встановлені актом перевірки від 20.04.2011 р. №43/15-2/04792883 порушення порядку заповнення декларації ПДВ за лютий 2011р. завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у рядку 26 на 222098,00грн., згідно акту камеральної перевірки №390/15-2/04792883 від 31.03.2011р. Представник позивача пояснив, що встановлені актом перевірки від 31.03.2011р. № 390/15-2/04792883 з урахуванням акту планової виїзної перевірки від 22.12.2010 р. №1765/23/04792883 щодо завищення залишку від'ємного значення ПДВ ряд. 26 декларації за вересень 2010 р. на 2 257 224 грн. завищення залишку від'ємного значення ПДВ ряд. 26 декларації за січень 2011 р. на 222098,00грн. Представник позивача зазначив, що підставою для донарахування податкових зобов'язань у лютому 2011 р. у розмірі 12 227,00 грн. стали матеріали камеральної перевірки уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість ДП "Айвазовське" за січень 2011 року, за результатами якої складено акт № 390/15-2/04792883 від 31.03.2011 р. Представник позивача пояснив, що за актом перевірки №390/15-2/04792883 від 31.03.2011р. за результатами перевірки виставлене ДПІ в м. Алушті повідомлення - рішення від 22.04.2011 р. №0000012100 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 24 014,00 грн., яке ДП «Айвазовське» оскаржено у судовому порядку. Представник позивача повідомив, що однією з підстав нарахування податковим органом податкових зобов'язань по декларації з ПДВ за березень 2011 р. став той факт, що до ДПІ у м. Алушті рішення Окружного адміністративного суду за розглядом адміністративного позову ДП «Айвазовське» про визнання дій посадових осіб неправомірними та відміни повідомлення рішення від 24.04.2011р. №0000012100 не надано. Позивач повідомив, що постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 15.05.2012 р. у справі № 2а-5952/11/0170/24 скасоване податкове повідомлення-рішення від 22.04.2011 р. №0000012100 по акту камеральна перевірка уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість ДП "Айвазовське" за січень 2011 року № 390/15-2/04792883 від 31.03.2011 року. Відповідно до акту перевірки від 22.12.2010 р. № 1765/23/04792883, з урахуванням якого ґрунтувалися висновки по акту перевірки від 31.03.2011 р. №390/15-2/04792883 щодо завищення залишку від'ємного значення з ПДВ, формуванням від'ємного значення ряд. 26 декларації за вересень 2010 р. у сумі 2 257 224 грн. (ряд. 23.2. (ряд 21.2) явились Уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень 2008 року та липень 2008 р., надані ДПІ у м. Алушта у жовтні 2009 року у зв'язку з надходженням податкових накладних: - № 422 від 31.07.2008 р. на загальну суму 11156803,20 грн., в т.ч. ПДВ 1859467,20 грн. (постачальник - TOB «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтзкс»); - № 442 від 31.05.2008 р. на загальну суму 4192962,00 грн., в т.ч. ПДВ 698827,00 грн. (постачальник - TOB «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтзкс»), а всього на загальну суму ПДВ 2 558 294 грн. (1859467,20 +698827,00). Представник позивача, пояснює, що відповідно до Уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань ДП «Айвазовське» було збільшено наступні показники: - в декларації з ПДВ за травень 2008 р. у рядку 22.2 декларації (зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного періоду до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду) в сумі 655584 грн.; - в декларації з ПДВ за липень 2008 р. у рядку 22.2 декларації (зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного періоду до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) в сумі 1816339 грн. Представник позивача зазначив, що оскільки податкові накладні № 442 та № 422 надійшли до ДП «Айвазовське» лише в вересні 2009 року, їх показники з ПДВ на підставі Уточнюючих розрахунків були на законних підставах відображені в декларації з ПДВ за жовтень 2009 р. (вх. № 34064 від 17.11.2009 р.) в рядку 23 якої задекларовані як залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 2 558 294, що відповідає загальній сумі ПДВ за податковими накладними № 422 та № 442. З урахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення суми рядків 18 і 19) у рядку 20 Декларації (43336 = 45298(ряд.9) - 1962 (ряд.17) та залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у рядку 23 Декларації (2558294), ДП «Айвазовське» було обґрунтовано відображено у рядку 24 Декларації за жовтень 2009 р. у сумі 2514958 (2 558 294 - 43 336 = 2 514 958) (рядок 23 - рядок 20, позитивне значення) як залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, та у рядку 26 Декларації як залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 - рядок 25), значення якого переноситься до рядка 23.2) 21.2) податкової декларації наступного звітного періоду. Представник позивача пояснив, що оскільки Уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з ПДВ №29918 від 15.10.2009 р. до декларації з податку на додану вартість за травень 2008 року та №29919 від 15.10.2009 р. до декларації з податку на додану вартість за липень 2008 року не були прийнятті ДПІ в м. Алушта як податкову звітність та надано статус «до відома», ДП «Айвазовське» звернулось з адміністративним позовом до суду. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 29.07.2010 року у справі №2а-3754/10/10/0170 визнано протиправними дії ДПІ в м. Алушта і було зобов'язано податковий орган прийняти уточнюючі розрахунки як податкову звітність, що заповнена та подана з дотриманням правил її заповнення та подання. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2010 року Постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 29.07.2010 року у справі №2а- 3754/10/10/0170 залишено без змін. Представник позивача також зазначив, що виставлено ДПІ у м. Алушта податкове повідомлення-рішення від 02.12.2009 р. №0001041502/0 на суму 43 336 грн. за основним платежем по акту камеральної перевірки декларації з ПДВ за жовтень 2009р. відносно рядків, що формують позитивне значення податкового кредиту, у тому числі рядка 26 Декларації, постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 01.03.2011 року у справі №2а-529/10/5/0170 визнано неправомірним та скасовано. Ухвалою Севастопольського апеляційного суду від 11.10.2011 р. постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 01.03.2011 року, залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.01.2012 р., постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 01.03.2011 року у справі №2а-529/10/5/0170 залишено без змін. Представник позивача також повідомив, що податкове повідомлення-рішення від 31.12.2010 р. №0001172301/0 за актом перевірки від 22.12.2010р. №1765/23/04792883 постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 26.04.2011 р. у справі №2а-1343/11/17/0170 визнано неправомірним і скасоване. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2012 р. постанову суду першої інстанції залишено без змін. Представник позивача підкреслив, що всі виставлені податковим органом повідомлення-рішення за актами камеральних перевірок по деклараціям з ПДВ з січня по грудень 2011 р. відносно показників рядку 24 (26) Декларацій платником податку оскаржені у судовому порядку. В подальшому, у відповідності до Порядку заповнення декларації з ПДВ показники рядка 26 Декларації за жовтень 2009 року були враховані в податкових деклараціях наступних звітних періодів та відображені у відповідних в рядках Декларацій з вирахуванням позитивного значення податкового кредиту. Представник позивача пояснив, що залишок від'ємного значення по деклараціям з ПДВ в рядку 26 у сумі 2257224 грн. з червня по грудень 2010 р. був незмінним, оскільки платником податків не проводилися розрахунки з постачальником. Представник позивача зазначив, що з січня 2011 р. знову стало можливим зменшувати залишок від'ємного значення по деклараціям з ПДВ в рядку 24 (26) на відповідну суму податкових зобов'язань, що підлягають до сплати в бюджет за підсумками звітного місяця. За таких обставин позивач вважає, що зменшення залишку від'ємного значення по деклараціям з ПДВ, з формованого із попередніх звітних податкових періодів, є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи, а його не врахування податковим органом є противоправним та таким, що не відповідає Порядку заповнення декларації з ПДВ. Також позивач повідомив, що постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 19.09.2013 р. у справі № 2а-6961/11/0170/14 скасоване податкове повідомлення-рішення від 17.05.2011 р. №0001141502 по акту камеральної перевірки ДПІ у м. Алушта декларації з ПДВ за лютий 2011 р. №43/15-02/04792883 від 20.04.2011 року, та висновки якого явились підставою нарахування податковим органом податкових зобов'язань по декларації з ПДВ за березень 2011 р. З урахуванням викладеного, відображені в декларації з ПДВ за березень 2011 р. показники від'ємного значення відповідно до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних у березні 2011 року, є обґрунтованими, а виставлене податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Алушта від 01.06.2011р. №0001281502 є противоправним та незаконним і підлягає скасуванню. Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 07.07.2011 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 07.07.2011року закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судовому засідання, представник позивача адміністративний позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, заперечень по суті справи суду не представив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Пунктом 7 ч.1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Отже, враховуючи вищезазначене, ДПІ у м. Алушті АР Крим Державної податкової служби у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктом владних повноважень. Відповідно до частини 1 статті 55 Господарського кодексу України суб'єктом господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків встановлених законом. Згідно з п. 1 частини 2 статті 55 ГК України юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, підприємства, створені відповідно до Господарського кодексу України та зареєстровані в установленому законом порядку визнаються суб'єктами господарювання. Судом встановлено, що Державне підприємство «Айвазовське» є юридичною особою, яка 17.01.1992 року зареєстрована Виконавчим комітетом Алуштинської міської ради АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 148452. ДП «Айвазовське» є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника ПДВ № 00244784 від 07.05.2004р. Таким чином, судом встановлено, що ДП «Айвазовське» являється суб'єктом господарювання, юридичною особою, зобов'язане виконувати обов'язки, покладені на нього законами у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності. Судом встановлено, що Державне підприємство «Айвазовське» надало до Державної податкової інспекції м.Алушта АР Крим ДПС декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року, в якій відобразило податкове зобов'язання в розмірі - 20760 гривень, податковий кредит в розмірі 9819 гривень, та позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту поточного звітного періоду в розмірі 10941 гривень, залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 2220983 грн., залишок від'ємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 2210042 грн. Позивачем також у березні 2011 року надана довідка про залишок суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, в якій зазначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 2210042 гривень. Судом встановлено, що На підставі п. 200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, відповідно до ст. 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року Державного підприємства «Айвазовське», за результатами якої складено акт перевірки від 10.05.2011 року № 508/15-2/04792883. В Акті перевірки зазначено, що відповідальними особами ДП «Айвазовське» у періоді, що перевірявся, є керівник ДП «Айвазовське» Пястолов В.П. та головний бухгалтер Цикаленко А.І. Судом встановлено, що при проведенні перевірки використані наступні документи: податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2011 року № ДПІ 9001987871від 18.04.2011 року. Перевірку проведено з урахуванням Акту камеральної перевірки за період лютий 2011р. № 43/1502/4792883 від 20.04.2012р. За висновками акту перевірки встановлено порушення п. 200.2 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України, п. 4.6 розділ III Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 25.01.2011 № 41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 за № 197/18935, а саме: арифметичну (методологічну) помилку (порушення), що вплинула на розрахунки з бюджетом. Дані камеральної перевірки свідчать про заниження (таблиця 3) суми податкових зобов'язань, заявлених у податкових декларації, уточнюючих розрахунках, та відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 розділу II Податкового кодексу України, з врахуванням п.7, підрозділу 10, розділу XX Податкового Кодексу України М2755-УІ від 02.12.2010р. За Актом перевірки, порушення виразилося у завищенні суми залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), яке було зменшено на 2257224грн., в результаті чого занижено суму, що за результатами звітного(податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету у розмірі 10941 грн. 23.05.2011 року позивачем до ДПІ в м. Алушті АР Крим подані заперечення на акт камеральної перевірки від 10.05.2011 р. № 508/15-2/04792883. 27.05.2011 року ДПІ в м. Алушті надано відповідь на заперечення та повідомлено позивача про те, що за результатами камеральної перевірки та розгляду заперечень до акту висновки до акту перевірки залишаються без змін, та у терміни та порядку встановленим Кодексом буде прийнято відповідне повідомлення-рішення. На підставі Акту камеральної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.06.2011 року №0001281502 про збільшення позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 10942 грн. у тому числі за основним платежем 10941 грн., за штрафними санкціями 1 грн. Досліджуючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд встановив таке. Відповідно до п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. У п. 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3. ст.200 ПК України). У п.200.4. ст.200 ПК України визначено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідно до ч. 4.6.6. п.п. 4.6 п.4 розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість №41 від 25.01.2011 р. Залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду). Згідно з ч.4.6.7. п.п. 4.6 п.4 розділу V Порядку № 41, рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби. Відповідно до ч. 4.6.8. п.п. 4.6 п.4 розділу V Порядку № 41, у рядку 25 декларації вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду Підставою для донарахування податкових зобов'язань у розмірі 10941 грн. стали, матеріали камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ДП "Айвазовське" за лютий 2011р., за результатами якої складено акт № 43/15-2/04792883 від 20.04.2012р. Перевіряючи правомірність висновків відповідача, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивачем до ДПІ у м. Алушті АР Крим 15 жовтня 2009 року були надані уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2008 року та за липень 2008 року. Судом встановлено, що уточнюючи розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень та липень 2008 року надалі відповідачу лише у жовтні 2009 року оскільки до ДП "Айвазовське" надійшли податкові накладні : - № 422 від 31.07.2008 р. на загальну суму 11156803,20 грн., в т.ч. ПДВ 1859467,20 грн. (постачальник - TOB «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтзкс»); - № 442 від 31.05.2008 р. на загальну суму 4192962,00 грн., в т.ч. ПДВ 698827,00 грн. (постачальник - TOB «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтзкс»). Оскільки податкові накладні №442 та №422 надійшли до ДП «Айвазовське» лише в вересні 2009 року, їх показники з ПДВ на підставі Уточнюючих розрахунків були на законних підставах відображені в декларації з ПДВ за жовтень 2009 р. в рядку 23 якої задекларовані як залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 2558294, що відповідає загальній сумі ПДВ за податковими накладними №422 та №442. З урахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (позитивне значення суми рядків 18 і 19) у рядку 20 Декларації (43336 = 45298(ряд.9) - 1962(ряд.17) та залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у рядку 23 Декларації (2558294), ДП «Айвазовське» було обґрунтовано відображено у рядку 24 Декларації за жовтень 2009 р. у сумі 2514958 (2 558 294 - 43 336 = 2 514 958) (рядок 23 - рядок 20, позитивне значення) як залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, та у рядку 26 Декларації як залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 - рядок 25), значення якого переноситься до рядка 23.2 податкової декларації наступного звітного періоду. Проте, ДПІ у м. Алушта уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 29918 від 15.10.2009 року до декларації на додану вартість за травень 2008 р. та № 29919 від 15.10.2009 р. до декларації з податку на додану вартість за липень 2008 року не були прийняті як податкова звітність, а було їм надано статус "до відома". Не погодившись із рішенням відповідача, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду АР Крим з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій відповідача щодо неприйняття як податкової звітності уточнюючих розрахунків до декларацій про податок на додану вартість. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 29.07.2010 року у справі № 2а-3754/10/10/0170, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2010 року, позовні вимоги задоволені, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в м. Алушті АР Крим щодо неприйняття як податкової звітності та надання статусу "до відома" уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 29918 від 15.10.2009 року та № 29919 від 15.10.2009 року до декларацій з податку на додану вартість за травень 2008 року та за липень 2008 року Державного підприємства "Айвазовське"; зобов'язано Державну податкову інспекцію в м. Алушті АР Крим прийняти уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № 29918 від 15.10.2009 року та № 29919 від 15.10.2009 року до декларацій з податку на додану вартість за травень 2008 року та за липень 2008 року Державного підприємства "Айвазовське" як податкову звітність, що заповнена та подана з дотриманням правил її заповнення та подання . Але відповідач не врахував постанову суду по справі № 2а-3754/10/10/0170 та не врахував у подальшому суму від'ємного значення з ПДВ за вказаними уточнюючими розрахунками. Так в подальшому відповідач зменшував від'ємне значення, а позивач звертався з позовами до суду. Так, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду АР Крим з адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення ДПІ у м. Алушті АР Крим № 0001172301/0 від 31.12.2010 року про зобов'язання позивача до сплати податку на додану вартість у розмірі 452 100,00 грн. у тому числі за основним платежем 301400грн., за штрафними санкціями 150700 грн. за актом планової виїзної перевірки ДП "Айвазовське" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 р. по 30.09.2010 р. № 1765/23/04792883 від 22.12.2010 року. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 26.04.2011 року у справі № 2а-1343/11/17/0170, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного суду від 29.02.2011 року постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 26.04.2011 року, адміністративний позов задоволено, визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в м. Алушті АР Крим № 0001172301/0 від 31.12.2010 року. Судом встановлено, що Акт планової виїзної перевірки ДП "Айвазовське" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 р. по 30.09.2010 р. № 1765/23/04792883 від 22.12.2010 року., був врахований під час проведення перевірок ДП "Айвазовське" які в подальшому оформлені Актами перевірок № 390/15-02/04792883 від 31.03.2011 р. за січень 2011р.; №43/15-02/04792883 від 20.04.2011р. за лютий 2011 р., який в свою чергу врахований під час проведення перевірки за березень 2011 року. Судом встановлено, що ДПІ в м. Алушті АР Крим було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Державного підприємства "Айвазовське" за січень 2011р., за результатами якої складено акт № 390/15-02/04792883 від 31.03.2011р. Згідно висновків акту перевірки № 390/15-02/04792883 від 31.03.2011р, встановлено завищення ДП "Айвазовське" залишку від'ємного значення ПДВ ряд. 26 декларації за січень 2011 р. - на 2257224грн. Як вбачається із акту перевірки №390/15-02/04792883 від 31.03.2011р. перевіркою враховані висновки попередньої виїзної перевірки (акт від 22.12.2010р. №1765/23/04792883) якою встановлено завищення ДП "Айвазовське" залишку від'ємного значення ПДВ ряд.26 декларації за вересень 2010року на 2257224 грн. Судом встановлено, що на підставі акту перевірки №390/15-02/04792883 від 31.03.2011р. було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.04.2011р. за №0000012100 про збільшення ДП "Айвазовське" суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 24014 грн. Підставою для донарахування податкових зобов'язань у розмірі 24 014,00 грн. стали матеріали планової виїзної перевірки № 1765/23/04792883 від 22.12.2010 року, відповідно до висновків якої Державне підприємство "Айвазовське" неправомірно включило до складу податкового кредиту податкову накладну № 422 від 31.07.2008 року та накладну № 442 від 31.05.2008 року. Судом встановлено, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду АР Крим з адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення ДПІ у м. Алушті АР Крим № 0000012100 від 22.04.2011р. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 15.05.2012 року у справі № 2а-5952/11/0170/24 за позовом Державного підприємства "Айвазовське" до Державної податкової інспекції у м. Алушті АР Крим Державної податкової служби, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Алушта АР Крим № 0000012100 від 22.04.2011 року. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2013 року у справі № 2а-5952/11/0170/24 апеляційну скаргу ДПІ у м. Алушті АР Крим Державної податкової служби залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 15.05.2012 року у справі № 2а-5952/11/0170/24 залишено без змін. Постанова Окружного адміністративного суду АР Крим від 15.05.2012 року у справі № 2а-5952/11/0170/24 за позовом Державного підприємства "Айвазовське" до Державної податкової інспекції у м. Алушті АР Крим Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення набрала законної сили. Судом встановлено, що ДПІ в м. Алушті АР Крим ДПС було проведено камеральну перевірку Державного підприємства "Айвазовське" за лютий 2011 року за результатами якої складено акт №43/15-2/04792883 від 20.04.2011 року. Згідно висновків акту перевірки № 43/15-2/04792883 від 20.04.2011 р, встановлено завищення ДП "Айвазовське" залишку від'ємного значення ПДВ ряд. 26 декларації за лютий 2011 р. - на 2220983 грн. та зменшення сумі ПДВ, яка підлягає до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду ряд. 27 декларації за лютий 2011 р. на 12227 грн. 13.05.2011 року ДПІ в м. Алушті повідомлено позивача про те, що за результатами камеральної перевірки та розгляду заперечень до акту збільшується сума, що за результатами звітного періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету у розмірі 12 227,00 грн., зменшується сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі 2 257 224,00 грн. Перевірку проведено з урахуванням камеральної перевірки за січень 2011 року (акт №390/15-2/04792883 від 31.03.2011р.), при проведені якої були враховані висновки попередньої планової виїзної перевірки (від 22.12.2010р. №1765/23/04792883) щодо встановленого завищення залишку від'ємного значення ПДВ ряд. 26 декларації за вересень 2010р. на 2257224 грн. та встановлено завишення залишку від'ємного значення ПДВ ряд. 26 по декларації за січень 2011 року у розмірі 2257224 грн. Судом встановлено, що на підставі акту перевірки № 43/15-2/04792883 від 20.04.2011 року було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.05.2011 р. №0001141502 про стягнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за лютий 2011 р. у розмірі 12228 грн., у тому числі, за основним платежем у розмірі 12227,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 1 грн. Судом встановлено, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду АР Крим з адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення рішення ДПІ у м. Алушті АР Крим № 17.05.2011 р. №0001141502. Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 19.09.2013 року у справі № 2а-6961/11/0170/14 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Алушті Автономної Республіки Крим №0001141502 від 17.05.2011 року. Судом встановлено, що ухвалою Севастопольського апеляційного суду від 04.12.2013року, Постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 19.09.2013 року у справі № 2а-6961/11/0170/14 залишено без змін. Згідно з ч. 3 ст. 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Таким чином, враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України, постанова Окружного адміністративного суду АР Крим від 19.09.2013 року по справі № 2а-6961/11/0170/14 набрала законної сили 04.12.2013 року. Постанова Окружного адміністративного суду АР Крим від 15.05.2012 року по справі № 2а-5952/11/0170/24 набрала законної сили 11.07.2013 року. Відповідно до статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно з ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін. Аналогічне правило встановлено ч. 1 ст. 72 КАС України, а саме: обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд не бере до уваги висновки камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ДП "Айвазовське" за лютий 2011 р., за результатами якої складено акт № 43/15-02/04792883від 20.04.2011р. також камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2011р., проведеної 31.03.2011 року Державною податковою інспекцією у м. Алушті АР Крим за результатами якої складено акт № 390/15-02/04792883. При цьому суд враховує висновки по справі № 2а-3754/10/10/0170 та № 2а-1343/11/17/0170 які підтверджують правомірність визначення позивачем від'ємного значення з податку на додану вартість, яке враховувалося також і в декларації за березень 2011 року. Перевіряючи правомірність прийняття Державною податковою інспекцією у м. Алушті АР Крим Державної податкової служби податкового повідомлення -рішення від 01 червня 2011 року № 0001281502, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивачем в жовтні 2012 року подано декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року, у якій він самостійно визначив залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) в розмірі 2210042,00 грн., визначений позивачем як різниця між залишком від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (рядок 22) та сумою, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 23). При цьому, збільшення або зменшення залишку від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу (рядок 21.3) позивачем не відображено. Відповідно до п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України (тут і далі по тексту нормативно - правові акти в редакції, чинній на час спірних правовідносин) податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Таким чином, саме ПК України встановлює порядок дій посадових осіб при проведенні перевірок, їх види, підстави їх проведення та порядок оформлення результатів перевірок. Право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено п.75.1 ст.75 ПК України, при цьому зазначено, що камеральні перевірки проводяться органами держаної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.75.1.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. У п.86.2 ст.86 ПК України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки,встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Крім того, на виконання вимог ПК України листом ДПА України від 21.06.2011 року №17197/7/15-0617 "Щодо оформлення Акта про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) щодо окремих загальнодержавних та місцевих податків і зборів" також зазначено, що під час камеральних перевірок аналізуються розбіжності, виявлені за результатами електронної обробки (звірки) податкової звітності з податку на додану вартість та обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, зокрема: 1) розбіжності при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість: - арифметико-логічні помилки при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість (додатків); - даних податкової декларації з податку на додану вартість та додатками до неї; 2) розбіжності між даними податкової декларації з податку на додану вартість та реєстром виданих та отриманих податкових накладних; 3) розбіжності між даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних та даними митних органів; 4) розбіжності між даними реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних; 5) розбіжності між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом контрагентів (по заниженню податкових зобов'язань; по завищенню податкового кредиту) за даними розшифровок; 6) розбіжності за результатами співставлення даних реєстрів виданих та отриманих податкових накладних контрагентів (у виданих податкових накладних; в отриманих податкових накладних); 7) розбіжності за результатами обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних. Виходячи з системного аналізу наведених норм, суд констатує, що предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути лише данні податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків. При цьому будь-які дослідження документів, які були підставою для таких розрахунків при проведенні камеральної перевірки не проводяться, оскільки це є предметом документальної перевірки. У разі, якщо предметом дослідження мають бути документи по проведеним операціям, то така перевірка не може відноситися до категорії камеральної перевірки. Натомість, судом встановлено, що під час здійснення камеральної перевірки податкової звітності позивача з податку на додану вартість за березень 2011 року відповідачем використано акт камеральної перевірки за лютий 2011р. № 43/15-02/04792883 від 20.04.2011р. Під час проведення камеральної перевірки посадовими особами відповідача не перевірялась данні податкової декларації (розрахунків) платника податків, складання підсумків, неправильність застосування ставок податків і податкових пільг. У акті перевірки також не встановлено методології проведення розрахунків, які призвели до завищенні суми залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступного податкового періоду. Натомість у Акті перевірки фактично надається правова оцінка господарським правовідносинам позивача щодо розгляду його адміністративних позовів судами та щодо висновків перевірок податковими органами додержання позивачем вимог податкового законодавства. Тобто відповідач при проведенні камеральної перевірки вийшов за межі предмету такої перевірки та обставин, які перевіряються під час проведення камеральної перевірки. Оскільки предметом камеральної перевірки є правильність складання податкових декларацій, суд зазначає, що документами, які мають відношення до такої перевірки, є саме податкові декларації (розрахунки) і ніякі інші, а у разі, якщо при проведенні камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, відповідач має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку позивача з дослідженням та оцінкою всіх первинних документів за спірними відносинами, а сама перевірка повинна проводитись у т.ч. на підставі наказу керівника ДПІ та направлення на перевірку. Тому суд критично оцінює посилання відповідача щодо розцінення використаних під час камеральної перевірки актів попередніх перевірок в якості перевірки податкової звітності позивача, вважає його лише припущеннями відповідача, використання якого не допускається при проведенні камеральної перевірки. Крім того, всі попередні податкові повідомлення-рішення № 0001172301/0 від 31.12.2010 року, №0000012100 від 22.04.2011р., №0001141502 від 17.05.2011 р. були оскаржені до суду, а тому є неузгодженими і не могли враховуватись при перевірці декларації за березень 2011 року Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2011 року №0001281502 про збільшення позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за березень 2011 року у розмірі 10942 грн. у тому числі за основним платежем 10941 грн. за штрафними санкціями 1грн. Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, тому суд вважає можливим стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 3,40 грн. У судовому засіданні 20.01.2014 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Постанова складена у повному обсязі 21.01.2014 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted