Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом 15.11.2013 року, просив суд визнати протиправними дії інспектора дорожньо - патрульної служби взводу з ОСП № 4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ підпорядкованої ГУ МВС України в Дніпропетровській області старшого сержанта міліції Онішко Вадима Вікторовича та скасувати постанову серії АА2 №907313 від 09.11.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач посилається на те, що 09.11.2013 року відносно нього було складено два протоколи серії АБ2 №830502 та серії АБ2 №830501 про адміністративне правопорушення та він отримав постанову по справі про адміністративне правопорушення АА2 №907313 від 09.11.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2, ст. 126 ч. 1 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 09.11.2013 року о 09:45 водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ-DАЕWOO, д/н [NUMBER] на а/м Знамянка-Луганськ-Ізварине 152 км Криничанський район Дніпропетровська область, рухаючись поза населеними пунктами не було увімкнене ближнє світло фар, денні ходові вогні відсутні заводом, виробником, при цьому був відсутній поліс (договір) цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, З постановою позивач не згоден, оскільки при її винесенні були допущені порушення законодавства та не враховано дійсні обставини справи. Позивач вказував на те, що ним не було порушено п. 9.8 та 2.1«г» Правил дорожнього руху, так як ближнє світло фар було увімкнене та він пред'явив на вимогу інспектора ДАІ поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АВ/4254238, яким був забезпечений транспортний засіб, а саме автомобіль ЗАЗ-DАЕWOO, д/н [NUMBER], строк дії якого з 13.11.2012 року по 12.11.2013 року. Але відповідач вказував на те, що зазначений поліс не дійсний, оскільки страхувальником вказаного автомобілю вказаний [PERSON], автомобіль належав на той час [PERSON], який він їхав переоформляти на себе та мав при собі зазначений поліс, мав при собі свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та посвідчення водія, тобто керував автомобілем на правовій підставі. Крім того, при складанні зазначених протоколів та постанови інспектор ДАІ віднісся до нього упереджено та враховуючи той факт, що він не був згодний зі змістом протоколу та постанови не виявив свідків, понятих його начебто існуючого порушення та не надав чіткого фото - або відеозапису його начебто існуючого порушення, з перегляду якого можливо було б побачити ясно суть та момент порушення. Вважає, що обвинувачення інспектора ДАІ ґрунтується лише на припущеннях інспектора, що прямо суперечить ст.62 Конституції України, а тому воно є необгрунтованим та незаконним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, але надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови 09.11.2013 року він діяв на підставі діючого законодавства, виявивши з боку [PERSON] порушення п. 9.8 ПДР, відповідальність за яке передбачена ст. 122 ч.2 КУпАП та порушення п. 2.1г ПДР, відповідальність за яке передбачена ст. 126 ч.1 КУпАП, склав протоколи та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 425 грн. Доказом правопорушення є відео, яке долучено до справи. Просив справу розглянути за його відсутності та в задоволені позовної заяви позивачу відмовити (а.с.11-14). Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги позивача підлягають повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2013 року відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №830501, згідно якого о 09:45 водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ-DАЕWOO, д/н [NUMBER], який належить [PERSON], на а/м Знамянка-Луганськ-Ізварине 152 км Криничанський район Дніпропетровська область, рухаючись поза населеними пунктами не було увімкнене ближнє світло фар, денні ходові вогні відсутні заводом, виробником, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Згідно пояснень [PERSON], викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, з протоколом він не погодився (а.с. 7). Також, відповідачем 09 листопада 2013 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №830502, згідно якого о 09:45 водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ-DАЕWOO, д/н [NUMBER], який належить [PERSON], на а/м Знамянка-Луганськ-Ізварине 152 км Криничанський район Дніпропетровська область не мав при собі поліс (договір) цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно пояснень [PERSON], викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, з протоколом він не погодився (а.с. 6). На підставі зазначених вище протоколів, 09.11.2013 року відповідачем винесено постанову серії АА2 №907313 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8). Згідно з вимогами статті 71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Оцінюючи надані суду докази, суд погоджується з доводами позивача, що будь-яких доказів порушення ним правил дорожнього руху, немає. Судом прийшов до висновку, що позивачем не було порушено п. 9.8 та 2.1 «г» Правил дорожнього руху, так як ближнє світло фар було увімкнене та він на вимогу інспектора ДАІ пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що в судовому засіданні пояснив позивач, що вбачається з його пояснень викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, згідно яких він зазначив, що ПДР не порушував та копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ /4254238 від 13.11.2012 року, (а.с. 7,6,5). Дійсно зазначеним полісом забезпечений транспортний засіб, а саме автомобіль ЗАЗ-DАЕWOO, д/н [NUMBER], строк дії якого з 13.11.2012 року по 12.11.2013 року. Страхувальником вказаного автомобілю вказаний [PERSON], автомобіль належав на той час [PERSON] (а.с.5-7). Але відповідно до п.1.4 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що особи, відповідальність яких застрахована - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Як видно з протоколів, які склав інспектор, [PERSON] правомірно керував автомобілем ЗАЗ-DАЕWOO, д/н [NUMBER], тобто мав при собі реєстраційний документ на вказаний автомобіль та посвідчення водія (а.с.18), що відповідає вимогам п. 2.1. ПДД. В той час, як з наданих до суду відповідачем заперечень не вбачається яким засобом відео-фіксації виконано зазначений запис в протоколах, та цей запис до суду не надано, хоча в запереченнях інспектор про це зазначає, тому суд не може прийняти його як належний та допустимий доказ по справі. Ні в протоколі, ні в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено доказів, якими підтверджується його вина. Протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку не може бути достатнім доказом правомірності дій відповідача. Крім того, при складанні оскаржуваних протоколів та постанови інспектор ДАІ не врахував той факт, що позивач не був згодний зі змістом протоколів та постанови та не виявив свідків, не надав фото - або відеозапису вчинення правопорушення, з перегляду якого можливо було б з'ясувати суть та момент порушення. Тому суд вважає, що доводи позивача про відсутність з його боку порушень Правил дорожнього руху не спростовані, та оскільки позивач оскаржує дії відповідача та винесену ним постанову, відповідач доказів правомірності своїх дій та винесеної ним постанови суду не надав, то суд вважає за необхідне визнати дії інспектора дорожньо - патрульної служби взводу з ОСП № 4 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ підпорядкованої ГУ МВС України в Дніпропетровській області старшого сержанта міліції Онішко Вадима Вікторовича щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №907313 від 09.11.2013 року про накладення адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 2, ст. 126 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. відносно [PERSON] - протиправними та скасувати зазначену постанову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted