Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

24 грудня 2013 року Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої пенсії в розмірі 1781,13 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що гр. [PERSON] відповідно до постанов Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2009 року у справі №2-а-385/08/1622 та від 19 лютого 2013 року у справі №1622/2а-2551/12, проведено уточнений перерахунок пенсії за період з 01 квітня 2006 року по 16 квітня 2006 року в зв'язку із чим утворилася переплата пенсії. Вказував, що оскільки після проведення перерахунків, на виконання судових рішень, основний розмір пенсії зменшується, то розмір пенсії підлягає виплаті в раніше встановлено розмірі. Зазначив, що згідно частини першої статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Песійного фонду чи в судовому порядку. В зв'язку із чим просить стягнути надмірно виплачену пенсію. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У письмових запереченнях зазначив, що сума переплати пенсії в розмірі 1781,13 грн. не відповідає дійсності, в зв'язку із тим, що позивачу пенсію за рішенням суду від 30 вересня 2009 року та рішенням суду від 19 лютого 2013 року Пенсійним фондом не перераховано. Судом встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2008 року по справі №2-а-385/08 за позовом [PERSON] до Державної податкової адміністрації у Полтавській області, Державної податкової адміністрації України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання права на пенсію у більш високому розмірі відмовлено (а.с. 68-69). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2009 року по справі №2-а-385/08/1622 постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 17.12.2008 року по справі №2-а-385/08/1622 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії Державної податкової адміністрації України щодо виключення з грошового забезпечення [PERSON] перерахунку пенсії 100% надбавки, встановленої Указом Президента України №288 від 22.03.2002 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Державної податкової адміністрації України здійснити перерахунок [PERSON] пенсії за період з 01.04.2006 року по 16.04.2006 року відповідно до Указу Президента України №288 від 22.03.2002 року. Прийнято в цій частині позовних вимог нову постанову, якою визнанонеправомірними дії Державної податкової адміністрації України щодо виключення з грошового забезпечення [PERSON] перерахунку пенсії 100% надбавки, встановленої Указом Президента України №288 від 22.03.2002 року, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] за період з 01.04.2006 року по 16.04.2006 року відповідно до Указу Президента України №288 від 22.03.2002 року (а.с.70-71). Також судом встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 листопада 2012 року у справі №1622/2251/2012 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не перерахунку пенсії [PERSON] з 01 квітня 2006 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01.04.2006 року, відповідно до вимог постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 з включенням 50% надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (а.с. 66-67). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року у справі №1622/2а-2251/12 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 13.11.2012 року по справі №1622/2а-2251/12 скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов [PERSON] до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень - задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не перерахування пенсії [PERSON] з 01.04.2006 по 01.05.2007 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії [PERSON] з 01.04.2006 по 01.05.2007 року, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 із включенням 50% надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (а.с. 64-65). 22 квітня 2013 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося з листом №2428/03-20 до Пенсійного фонду України, щодо надання роз'яснення з приводу виконання вищевказаних рішень суду (а.с. 7 зворотня сторона). 22 травня 2013 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області отримано роз'яснення Пенсійного фонду України (а.с. 7). 22 травня 2013 року Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено аналіз матеріалів пенсійної справи [PERSON] в ході якого встановлено, що: - постановами Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2009 року зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] за період з 01.04.2006 року по 16.04.2006 року відповідно до Указу Президента України №288 від 22.03.2002 року та від 19.02.2013 року у справі №1622/2а-2551/12 зобов'язано провести перерахунок пенсії з 01.04.2006 по 01.05.2007 року, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 із включенням 50% надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи; - з роз'яснення Пенсійного фонду України від 22.05.2013 року №12344/02-20 випливає, що вищезазначеними рішеннями судів зобов'язано здійснити перерахунок пенсії лише відповідно до Указу Президента України від 22.03.2006 року №288 та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 із включенням 50% надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, для врахування інших складових грошового забезпечення підстав немає; - перерахунки пенсії проведені головним управлінням [PERSON] 18.03.2010 року з доплатою 1187 грн. 42 коп., та 09.04.2013 року з доплатою 593 грн. 71 коп. суперечать роз'язненням. Згідно розпорядження №4 від 22 травня 2013 року (а.с. 28-29) та розпорядження №5 від 25 червня 2013 року (а.с.30-31) проведено перерахунок пенсії [PERSON] з грошового забезпечення яке з 01.04.2006 року по 16.04.2006 року складається з 100% надбавки відповідно до Указу Президента України від 22.03.2002 року №288/2002 та 50% надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268; з 17.04.2006 року до 01.05.2007 року складається з 50% надбавки за високі досягнення в праці або виконання особливо важливої роботи відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 09.03.2006 року №268. Після проведення позивачем уточнених перерахунків пенсії [PERSON] за період з 01 квітня 2006 року по 16 квітня 2006 року утворилася переплата пенсії, яка відповідно до розрахунку N/A 199 складає 1781,13 грн. (а.с. 6) Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Відповідно до статті 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Згідно із частиною другою статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон України №1788-XII) підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Відповідно до статті 102 Закону України №1788-XII пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695 (далі - Порядок). Згідно пунктом 3 Порядку повернення коштів проводиться відповідно до 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Таким чином, чинним законодавством встановлено виключний перелік підстав для відрахування виплаченої надміру суми пенсії, зокрема: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Крім того, відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди. У статті 1166 Цивільного кодексу України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи вищенаведене, відповідно до статті1166 Цивільного кодексу України, саме позивач повинен був довести факт протиправної поведінки відповідача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв'язок між ними. Також Цивільний кодекс України передбачає ще один випадок сплати надмірно отриманої пенсії самим пенсіонером при відсутності його вини, а саме при наявності рахункової помилки юридичної особи, яка виплачувала пенсію, тобто УПФ. Проте, як встановлено судом та не заперечується позивачем, УПФ при нарахуванні пенсії помилок не допускало. За наведених підстав та вказаних правових норм позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області не є обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Результат розгляду: denied