Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Відділ освіти Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області зареєстроване як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у Кіровоградському обласному відділенні Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. 30 жовтня 2013 року Кіровоградською міською виконавчою дирекцією Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено планову перевірку Відділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області з питань правильності нарахування, обліку та використання страхових коштів Фонду за період з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2013 року, під час якої було виявлено порушення позивачем положень абзацу 1 частини 2 статті 35, абзацу 2 статті 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ, а саме - неправомірна витрата страхових коштів. За результатами перевірки було винесено Рішення № 156 від 11 листопада 2013 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності на загальну суму 2898,38 грн. (неправомірно витрачені кошти - 1932,25 грн.; штраф за порушення порядку витрачання страхових коштів - 966,13 грн. (а.с.5). Вказане Рішення отримане відповідачем (а.с.6). Суд зауважує, що сторонами не надано доказів оскарження або скасування вказаного рішення. 18 листопада 2013 року на рахунок Знам'янської міжрайонної виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду від Відділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області надійшли кошти у розмірі 1932,25 грн. згідно вищевказаного рішення (а.с.7). Заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 966,13 грн. відповідачем не погашена. Таким чином, загальна сума заборгованості по внескам - тобто сума фактично узгодженого, але не сплаченого у встановлений Законом строк грошового зобов'язання відповідача, становить наразі 966,13 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Статтею 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, з незалежних від них обставин, а також в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується, серед іншого, загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків підприємств. Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в порядку, встановленому статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, та в судовому порядку. Положеннями статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», страхувальник, зокрема, зобов'язаний: нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів. Відповідно до статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» до повноважень Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності належать, зокрема, забезпечення збору та акумуляції внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; здійснення контролю за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків, а також забезпечення цільового використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Частинами першою, другою статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» встановлено, що страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується. На час розгляду справи у суді доказів сплати заборгованості відповідачем до суду надано не було. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Беручи до уваги те, що заборгованість у розмірі 966 грн. 13 коп. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; доказів, які б спростовували доводи позивача, не надав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) згідно частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted