Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п.1 ч.1 ст.3 КАС України). Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно. Згідно останнього запису у трудовій книжці, Наказом від 23.08.12р. №12-л [PERSON] переведено на посаду начальника відділу геодезії ТОВ «Алуштинське земельне-кадастрове бюро» (а.с. 8-14). 30.01.13р. Державним агентством земельних ресурсів України [PERSON] видано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №001550 (а.с. 18). Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 12.11.13р. №484, на підставі положень статей 66, 68 Закону України «Про землеустрій», п. 3.20 Порядку роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.11.12р. №739, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.12.12р. за №2039/22351, та подання Кваліфікаційної комісії від 04.11.13р. №13/2227-2228-2229, анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника за №001550, виданий 30.01.13р. [PERSON], про що позивача було повідомлено листом Державного агентства земельних ресурсів України від 19.11.13р. №31-28-0.23-19522/2-13 (а.с. 7). Не погодившись із зазначеним наказом, позивач звернувся до суду. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд встановив наступне. Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (далі - Порядок), затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 28.11.12р. №739, розроблений відповідно до статті 5-1 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», частини сімнадцятої статті 66 Закону України «Про землеустрій» та розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 жовтня 2012 року N 5394-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції господарської діяльності з проведення робіт із землеустрою та землеоціночних робіт», визначає основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста Пунктом 3.20 Порядку встановлений вичерпний перелік випадків анулювання сертифікату інженера-землевпорядника Держземагентством України: - за добровільним зверненням цього інженера-землевпорядника; - у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; - за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 Закону України «Про землеустрій»; - на підставі свідоцтва про смерть. Аналогічна позиція викладена і у ст. 66 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.03р., №858-IV. В матеріалах справи відсутні відомості щодо настання жодної з вищенаведених обставин. Проте, як вбачається з листа Державного агентства земельних ресурсів України від 19.11.13р. №31-28-0.23-19522/2-13, яким позивачу було повідомлено про анулювання його кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, підставою його анулювання було подання Кваліфікаційної комісії від 04.11.13р. №13/2227-2228-2229. Закон України «Про землеустрій» від 22.05.03р., №858-IV визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування. Відповідно до абз. 2, 3 ст. 68 Закону Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з'ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката. На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії Відомостей щодо настання будь-якої з обставин, зазначених в абз. 2 ст. 68 Закону стосовно позивача, у суду також немає. До того ж, відповідно до абз. 3, 5 ст. 61-1 Закону у разі виявлення порушень вимог до технічного і технологічного забезпечення виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, видає наказ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Встановлення факту невиконання наказу про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, є підставою для зупинення виконання робіт із землеустрою за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Суд зазначає, що жодних відомостей щодо порушень позивачем у сфері земельних відносин, а також жодних наказів стосовно позивача про усунення будь-яких порушень, в матеріалах справи немає. Крім того, у листі Державного агентства земельних ресурсів України від 19.11.13р. №31-28-0.23-19522/2-13, яким позивачу було повідомлено про анулювання його кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, відсутнє посилання на протокол засідання комісії, а є лише посилання її подання від 04.11.13р. Отже позивача повинні були повідомити не пізніше 18.11.13р., тоді як лист Державного агентства земельних ресурсів України №31-28-0.23-19522/2-13 датований 19.11.13р. Таким чином, відповідач порушив строк сповіщення позивача, встановлений абз. 3 ст. 68 України «Про землеустрій» від 22.05.03р., №858-IV. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ухвалою Окружного адміністративного суду АР Крим від 04.02.14р. та від 20.02.14р., на обґрунтування своєї позиції, Державне агентство земельних ресурсів України було зобов'язано надати суду письмові заперечення проти адміністративного позову, оригінали документів, які підтверджують обґрунтованість його позиції, надати подання Кваліфікаційної комісії від 04.11.2013р. № 13/2227-2228-2229, протокол засідання, рішення та інші документи, які стосуються анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника №001550, виданого 30.01.2013р. на ім'я [PERSON] Проте, всупереч положень ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем ніяких пояснень із обґрунтуванням своєї позиції суду надано не було. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, позицію позивача та відсутність будь-яких обґрунтувань щодо правомірності своєї позиції з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні 20.03.2014р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Відповідно до ст. 160 КАС України повний текст постанови виготовлено 21.03.2014р.

Результат розгляду: granted