Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

12 грудня 2013 року Луганським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Донбасантрацит» до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красному Лучі Луганської області про визнання незаконними дій щодо складення акта перевірки № 134 від 30.10.2013. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що всупереч норм Конституції України відповідач відповідно до акта перевірки № 134 від 30.10.2013 нарахував позивачу пеню за несвоєчасну сплату страхових внесків на заборгованість. При цьому, відповідач керувався ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», не враховуючи, що ці норми виключено у зв'язку із набранням чинності 01.01.2011 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Тобто, на думку позивача, на час складення акта перевірки відповідальності за прострочення сплати страхових внесків не існувало. Крім того, позивач вказав, що з 01.01.2011 страхувальники сплачують єдиний внесок до органів Пенсійного фонду України, якому і надано повноваження щодо стягнення недоплати з єдиного внеску та застосування фінансових санкцій. Представник позивача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутністю та письмові заперечення на позов, в яких серед іншого зазначено, що складаючи акт перевірки та нараховуючи в ньому пеню, відповідач діяв відповідно до пп.3, 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності 01.01.2011. Зазначені норми передбачають, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Перевіркою правильності нарахування, повноти та своєчасності перерахування страхових внесків встановлено, що станом на 01.01.2011 за відповідачем обліковується недоїмка зі сплати страхових внесків, яка утворилась за позивачем за 4 квартал 2010 року, та є несплаченою в повному обсязі на момент проведення перевірки 30.10.2013. Фондом, зважаючи на вказані норми Закону, застосовано відповідальність, що була встановлена Законом «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відтак, на думку відповідача, акт перевірки, яким позивачу нараховано пеню, складено в межах повноважень та з дотриманням норм «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Крім того, на підтвердження законності дій щодо складення акта перевірки, відповідач посилається на висновки постанови Верховного суду України від 19 лютого 2013 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивач - Державне підприємство «Донбасантрацит» є юридичною особою зареєстровано Виконавчим комітетом Краснолуцької міської ради Луганської області 30.04.2003, є страхувальником за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Відповідачем - Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красному Лучі Луганської області 30.10.2013 проведено перевірку позивача з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за період з 01.04.2013 по 17.10.2013, про що складено акт за № 134 від 30.10.2013 (а.с. 15-17). Перевіркою встановлено, що заборгованість за платником по Відокремленому підрозділу «Шахта «Новопавлівська» Державного підприємства «Донбасантрацит» склала 1481191,18 грн., в тому числі недоїмка - 1020862,80 грн., та несплачена пеня - 460328,38 грн., а також встановлені факти порушення строків сплати страхових внесків, у зв'язку з чим актом перевірки позивачу нараховано пеню в сумі 44958,61 грн. Безпосередньо розмір нарахованої пені позивачем не оскаржуються. Зазначені обставини сторонами не заперечувались. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (надалі - Закон 1105). Відповідно до преамбули Закону 1105 страхування від нещасного випадку є самостійним видом загальнообов'язкового державного соціального страхування, за допомогою якого здійснюється соціальний захист, охорона життя та здоров'я громадян у процесі їх трудової діяльності. 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI , який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку (надалі - Закон № 2464). Пунктом 3 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 2464 передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Тобто наведені норми Закону 2464 зберігають повноваження Фонду щодо стягнення заборгованості за страховими внесками, що виникла до 01.01.2011, у порядку, що діяв на момент виникнення заборгованості, в тому числі і повноваження щодо нарахування пені. До набрання чинності Законом 2464 діяв порядок, передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-ХІV страхувальниками є юридичні особи та фізичні особи, які використовують найману працю. Згідно ст. 45 зазначеного Закону страхувальники зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Порядок узяття на облік платників страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України визначено Інструкцією «Про порядок перерахування, обліку та витрачення страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», затвердженої постановою Правління Фонду від 12.07.2007 року за № 36. Відповідно до п. 2.1 вказаної Інструкції платниками страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є юридичні особи незалежно від форм власності і господарювання, виду діяльності та галузевої належності, а також їх відокремлені підрозділи (філії, інші підрозділи юридичної особи, що перебувають поза її місцезнаходженням та виробляють продукцію, виконують роботи або операції, надають послуги від імені юридичної особи, або представництва, що здійснюють представництво і захист інтересів юридичної особи) за умови, що розрахунки з оплати праці цих відокремлених підрозділів проводяться нецентралізовано. Згідно з п. 4.1 Інструкції сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого законом, залежно від класу професійного ризику виробництва, до якого віднесено страхувальника. При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням указаної знижки (надбавки). Виходячи з абз. 1, 2 п. 4.12 Інструкції, страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки. У разі виплати заробітної плати за першу половину місяця страхувальник одночасно з одержанням зазначених сум сплачує страхові внески, нараховані на суму цих виплат.

Результат розгляду: denied