Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

20 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Свердловськекологія" до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Сидорчук А.В. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав їх обтяжень №7409137 від 30.10.2013 та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. На підставі наказу Міністра вугільної промисловості від 30.12.1996 №671 «Про створення ДВАТ шляхом перетворення державних підприємств ВО «Свердловантрацит» та наказу регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області від 03.06.2013 №532 «Про затвердження переліку нерухомого майна» у ПрАТ «СВЕРДЛОВСЬКЕКОЛОГІЯ» виникло право власності на нерухоме майно. 3 жовтня 2013 року ПрАТ «Свердловськекологія» звернулося до Реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо права власності Товариства на комплекс виробничих будівель і споруд, що розташований за адресою: Луганська обл., м. Свердловськ м. Червонопартизанськ, вул. Підстанція,10. До заяви позивачем були долучені усі необхідні для реєстрації документи. За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів 30.10.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Сидорчуком А.В. було прийнято рішення №7409137 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з якого вбачається ся, що підставою для відмови у реєстрації речових прав стала невідповідність поданих документі вимогам та неможливість встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Позивач вважає, що рішення державного реєстратора щодо відмови у державній реєстрації права власності є протиправним, оскільки наказом регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області від 03.06.2003 №536 затверджений перелік нерухомого майна, яке передане до статутного капіталу ПрАТ «СВЕРДЛОВСЬКЕКОЛОГІЯ», зокрема комплекс виробничих будівель і споруд. Вищезазначені будівлі та споруди використовуються для механічного очищення, знезараження та водовідведення промислових шахтних вод ВП «Шахта «Червоний партизан», та є єдиним майновим комплексом, з завершеним циклом виробництва (послуг) з наданим йому інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. Цілісність: цього майнового комплексу підтверджується технічним паспортом виданим 22.07.2013 Луганською обласною комунальною організацією «Луганське обласне проектно-виробниче архітектурно планувальне бюро», рішенням виконавчого комітету Червонопартизанської міської ради №68 від 25.05.2011 року та довідкою, виданою в.о. головного інженера ПрАТ «СВЕРДЛОВСЬКЕКОЛОГІЯ». Висновок державного реєстратора про те, що копії документів (Наказ Міністра вугільної промисловості України, наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області) подано з порушенням норм ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення документів» є незрозумілим, оскільки на копіях документів була проставлена відмітка про засвідчення копії зі слів «Згідно з оригіналом», назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії. Тому позивач вважає, що в рішенні №7409137 від 30.10.2013 немає жодних правових підстав, за яких позивачу може бути відмовлено в реєстрації права власності на об'єкт нерухомості (комплекс виробничих будівель та споруд). На підставі викладеного, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в держаній реєстрації прав та їх обтяжень №7409137 від 30.10.2013 та зобов'язати відповідача провести реєстрацію права власності на комплекс будівель і споруд, який знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Свердловськ м. Червонопартизанськ, вул. Підстанція, 10. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач, не визнавши позов надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що в порушення вимог пункту 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 не подано копію документа, що посвідчує особу уповноваженої особи та копію її реєстраційного номера облікової картки платника податку. Враховуючи наведене, подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти адміністративного позову. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Міністра вугільної промисловості від 30.12.1996 №671 «Про створення ДВАТ шляхом перетворення державних підприємств ВО «Свердловантрацит» останнє перетворено, зокрема, у ДВАТ «Свердловськекологія» (а.с.24-26). Наказом регіонального відділення Фонду державного майна по Луганській області від 03.06.2013 №532 затверджено перелік нерухомого майна, яке передано до статутного капіталу у ПрАТ «СВЕРДЛОВСЬКЕКОЛОГІЯ» згідно додатку (а.с.28-30). 3 жовтня 2013 року ПрАТ «Свердловськекологія» звернулося до Реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо права власності Товариства на комплекс виробничих будівель і споруд, що розташований: Луганська обл., м. Свердловськ м. Червонопартизанськ, вул. Підстанція, 10. До заяви позивачем були долучені усі необхідні для реєстрації документи, що підтверджується карткою прийому заяви №6384735 (а.с.22). За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів 30.10.2013 державним реєстратором прав на нерухоме майно Сидорчуком А.В. було прийнято рішення №7409137 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з якого вбачається ся, що підставою для відмови у реєстрації речових прав стала невідповідність поданих документі вимогам та неможливість встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.20-21). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Відповідно до вимог п.5 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 № 703 (далі - Порядок), документи, що подаються для проведення державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. Згідно із п.1 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що Державним реєстратором Сидорчук А.В. було відмовлено позивачу у реєстрації права власності на комплекс виробничих будівель і споруд, що розташований за адресою: Луганська обл., м. Свердловськ м. Червонопартизанськ, вул. Підстанція,10. У рішенні про відмову вказано, що в порушення вимог пункту 28 вищевказаного порядку не подано копію документу, що посвідчує особу уповноваженої особи та копію його реєстраційного номера облікової картки. Суд погоджується з зауваженнями представника позивача про те, що подання не в повному обсязі документів не може слугувати підставою у відмові у державній реєстрації враховуючи наступне. Відповідно до п.13. Порядку у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Якщо заявник не усунув протягом п'яти робочих днів після отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію обставини, що були підставою для його прийняття, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що розгляд заяви позивача про державну реєстрацію зупинявся, то в даному випадку ненадання позивачем документів не в повному обсязі не може слугувати підставою для відмови у державній реєстрації. Підставою для відмови у державній реєстрації послугувало також порушення позивачем п.5.27 р.5 «Вимоги до змісту та розташування реквізитів документів» ДСТУ 4163-2003, згідно із яким відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23. Як вбачається із наданих до державним реєстратором документів реєстраційної справи (а.с. 95-166) наказ Міністра вугільної промисловості України (а.с. 152) та регіонального відділення Фонду Державного майна України (а.с. 124) засвідчено юрисконсультом приватного акціонерного товариства "Свердловськекологія", вказане також підтверджено у судовому засіданні поясненнями представника позивача. Відповідно до пункт 76 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади» від 30 листопада 2011р. N 1242 установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній, тому суд приходить до висновку, що вищезгадані накази, в даному випадку, позивач не мав права засвідчувати і тому відповідач правомірно вказав на порушення п.5 Порядку та відмовив у держреєстрації. Суд звертає увагу позивача на те, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи наведене,

Результат розгляду: denied