Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Закарпатське спеціалізоване управління № 121" Відкритого акціонерного товариства "Центростальконструкція" , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених по Списку 2 за спірний період в сумі 18374,20 грн. 28.02.2014 року представником позивача до суду направлено заяву про розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів у справі. У відповідності до ст. 122 КАС України, розгляд проведено за відсутності представника позивача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач письмове заперечення проти позову з належними доказами не подав, в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи. Таким чином справа розглядається за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а відтак у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області, та відповідно до ст..1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2004 року, відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, набув статусу платника страхових внесків. Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за ставкою 100 % від об'єкта оподаткування. Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року, встановлено, що зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв до набрання чинності цим Законом. Судом також встановлено, що громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] працювала на Дочірньому підприємстві «Закарпатське спеціалізоване управління №121» Відкритого акціонерного товариства «Центростальконструкція» у шкідливих умовах праці повний робочий день, на роботах та за професіями, передбаченими Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказані обставини дали право цим особам на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За період з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року, згідно розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, відшкодуванню підлягає сума 18374,20 грн. Відповідно до наказу від 22 липня 2004р. № 166 «Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов'язаних з виплатою та доставкою пенсій та грошової допомоги» тарифи на оплату послуг, пов'язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги, застосовуються підприємствами (операторами) зв'язку, що надають ці послуги, у відсотках від суми отриманої пенсії: у місті - 0,79%, у селі та смт. - 1,56%. Відповідно до ст.6 п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted