Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

ТОВ "ХЕКРО ПЕТ Лтд." звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування наказу. Позовні вимоги мотивовано тим, що наказом ГУ Міндоходів у Хмельницькій області № 289 від 09.10.2013 року призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2006 року по 01.04.2013 року терміном 10 робочих днів з 10 жовтня 2013 року. Вважаючи наказ необґрунтованим, а дії по проведенню на підставі такого наказу перевірки - неправомірними, просили визнати наказ протиправним і скасувати його, а також визнати протиправними дії по проведенню перевірки. Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.12.2013 року адміністративний позов задоволено частково, в частині скасування наказу. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. В судове засідання представники відповідачів не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в укладенні договору у м. Києві, про що надав відповідні докази (витяг з наказу, посвідчення про відрядження). Колегія суддів, оцінивши доводи заявленого клопотання, прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення. Зокрема, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам). Законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом (ч. 7 ст. 56 КАС). Крім того, повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду. Довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації, що визначено ст. 58 КАС України. Таким чином, законодавством не обмежена можливість юридичної особи мати в суді кількох представників, надавши їм відповідні повноваження згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Відтак, зазначені в клопотанні причини неявки в судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, а клопотання не підлягає задоволенню. У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС). Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 04 квітня 2013 року старшим слідчим з ОВС УРОВС Головного слідчого управління Міністерства доходів і зборів України винесена постанова про призначення в межах кримінального провадження № 32012220000000001 позапланової документальної перевірки ТОВ "ХЕКРО ПЕТ Лтд." з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2006 року по 01.04.2013 року. Згідно пункту 3 вказаної постанови організацію проведення перевірки доручено Департаменту податкового та митного контролю Міністерства доходів і зборів України. 25.04.2013 року на виконання зазначеної постанови слідчого начальником ДПІ м. Хмельницького винесено наказ № 1205 від 25.04.2013 року щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ХЕКРО ПЕТ Лтд." з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2006 року по 01.04.2013 року. Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ХЕКРО ПЕТ Лтд." з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2006 року по 01.04.2013 року, про що складено акт перевірки № 3673/22-05/30960327 від 13.09.2013 року. 09 жовтня 2013 року наказом начальника Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області № 289 призначено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2006 року по 01.04.2013 року терміном 10 робочих днів з 10 жовтня 2013 року. Згідно пункту 3 даного наказу на начальника ДПІ у м. Хмельницькому покладено обов'язок забезпечити контроль за організацією та проведенням та реалізацією матеріалів перевірки. Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до п.п.78.1.11 та п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється: якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону; контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Рішення про проведення документальної позапланової перевірки приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття рішення про призначення перевірки ТОВ "Хекро Пет Лтд.", що оформлене наказом №289 від 09.10.2013 року, стало в тому числі і те, що наказом ДПІ у м.Хмельницькому від 02.10.2013 року №2610 призначено службове розслідування стосовно посадових осіб, які проводили попередню позапланову виїзну перевірку ТОВ "Хекро Пет Лтд.". Про це зазначено у самому тексті оскаржуваного наказу (а.с. 10-11). Судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що підставою для прийняття наказу № 289 від 09.10.2013 року стало здійснення Головним управлінням Міндоходів у Хмельницькій області аналізу акту перевірки № 3673/22-05/30960327 від 13.09.2013 року та його висновків. Судом першої інстанції не враховано, що безпосередньою підставою для прийняття згідно вимог п.п.78.1.11 та п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України рішення про проведення перевірки ТОВ "Хекро Пет Лтд." стало службове розслідування стосовно посадових осіб, які проводили попередню перевірку позивача. З огляду на встановлені обставини на час прийняття наказу № 289 від 09.10.2013 року у податкового органу були наявні достатні і необхідні законні підстави для прийняття рішення про призначення перевірки ТОВ "Хекро Пет Лтд.", що оформлено оскаржуваним наказом. Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню. Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень в ході судового розгляду довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень. В межах апеляційного оскарження питання про обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог апеляційним судом не переглядалось. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи. Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: denied