Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

Приватне акціонерне товариство "УКпостач" зареєстровано у якості юридичної особи з 25.10.2001 року, що підтверджується Довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ№435447, виданою Виконавчим комітетом Красноперекопської міської ради АР Крим (а.с.28). Згідно свідоцтва №100318555 серії НБ №389809 позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 15.09.1998 року (а.с.29). Судом встановлено, що ПАТ "УКпостач" до 08.02.2013 перебувало на обліку у Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Сімферополі АР Крим Державної податкової служби, а з 08.02.2013 знято з обліку та передано на облік до Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції АР Крим ДПС, відповідно до наказу Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків державної податкової служби № 144 від 08.02.13 "Про зміну основного місця обліку платників податків що реорганізуються". У зв'язку з ухваленням Закону України від 05.07.2012 № 5083 - VI "Про вне сення змін до Податкового кодексу України" з 1 січня 2013 змінено під хід до декларування і сплати платниками податку на прибуток своїх податкових зобо в'язань. Так, з 1 січня 2013 до Податкового кодексу України внесені зміни до п. 57.1 ст. 57 ПК України відносно те рмінів сплати податкових зобов'язань, що привело до зміни методики адміністрування податку на прибуток. Згідно до п. 2 підрозділу 4 Розділу XX "Перехідні положення" ПК України, платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лю тому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календа рних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Декларація на прибуток за 9 місяців 2012 року була надана позивачем до подат кового органу 08.11.2012, у якій, загальна сума податкових зобов'язань з наростаю чим підсумком з податку на прибуток склала 10 181 618,00 грн. (рядок 14 декларації). Отже, 1/9 розміру авансового внеску з податку на прибуток у січні - лютому 2013 року склав 1 131 291, 00 грн. Декларація на прибуток за 2012 рік здана позивачем 08.02.2012 у якій, за гальна сума податкових зобов'язань з наростаючим підсумком з податку на прибуток, склала 7932313,00 грн. (рядок 14, 33 декларації). Отже, 1/12 розміру авансового внес ку з податку на прибуток позивача з березня 2013 року склав 661 026, 00 грн. (колонка 34). Як вбачається із п. 87.1. ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобо в'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випус ку цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з ін ших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви пла тника) до відповідних бюджетів. Станом на 30.12.2012, згідно до акту звірки № 97 від 14.02.2013 переплата позивача по податку на прибуток складала 18 305 706,39 грн. (а.с.197). Станом на 12.04.2013, згідно до акту звірки від 12.04.2013р. (код 11021000) переплата по податку на прибуток позивача складала 20 555 011, 39 грн. Станом на 01.07.2013, згідно до акту звірки №592-20 від 01.07.2013 (код 11021000) переплата по податку на прибуток позивача складала 16 309 351,39 грн. (а.с.10). Як вже зазначалось вище, згідно з п. 2 підрозділу 4 Розділу ХХ "Перехідні положення" ПКУ платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 ст. 57 ПКУ, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року. У зв'язку з тим, що у формі декларації за 9-ть місяців 2012 року не було передбачено рядки, де платник податку на прибуток повинен самостійно визначити суму авансового платежу у січні - лютому 2013 року, відповідач самостійно визначив цю 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності позивача за 9-ть місяців 2012 року, в розмірі 1131291 гривень (10 181 618,00 х 1/9). Згідно з п. п.17.1.3, 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право обирати самостійно метод ведення обліку доходів і витрат і має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України умовами повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань є: - помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. - у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. - обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. - платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. - контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Із системного аналізу вказаних положень слідує, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків може бути, серед іншого, суми надмірно сплачених платежів до відповідних бюджетів. При цьому, залік надмірно сплачених грошових зобов'язань пла тника податку на прибуток на сплату щомісячних авансових внесків може бути віднесений на підставі поданої платником відповідної заяви про таке зарахування. Як вбачається із листа Державної податкової служби України від 01.04.2013 за №4420/6/15-14-15-13, надано пояснення про те, що у відповідності до п. 87.1 ст. 87 Ко дексу, де вказано, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні засоби, у тому числі, примані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як заїм (кредит), і з інших джерел, з урахуванням особ ливостей, визначених цією статтею, а також суми надмірно сплачених платежів до відповідних бюджетів, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків по відповідному платежу може бути здійснена також за рахунок надмірно сплачених сум по такому платежу (без заяви платника) або за рахунок помилко во або надмірно сплачених сум по інших платежах (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів, залік надмірно сплачених грошових зобов'язань пла тника податку на прибуток на сплату щомісячних авансових внесків може бути віднесений на підставі поданої платником відповідної заяви про таке зарахування. 27.05.2013 року позивачем до податкового органу було направлено заяву вих.№003/18-63 про зарахування переплати по податку на прибуток в рахунок авансових внесків по податку на прибуток за травень 2013 року, яка отримана відповідачем 28.05.2013 року, про що свідчить штамп на заяві (а.с.7). Відповіді на заяву позивача від податкового органу не надходило. 04.07.2013 року позивачем до податкового органу було направлено заяву вих.№003/18-87 про зарахування переплати по податку на прибуток в рахунок авансових внесків по податку на прибуток за липень 2013 року, яка отримана відповідачем 04.07.2013 року, про що свідчить штамп на заяві (а.с.45). Відповіді на заяву позивача від податкового органу не надходило. 13.08.2013 року вх.№020/04/3532 позивачем отримано лист від Красноперекопської ОДПІ АР Крим в якому зазначено, що станом на 08.08.2013 року за позивачем рахується недоїмка по коду платежу 11024000 в сумі 106 488,19грн., а також залишок не сплаченої пені в сумі 4563,80грн. (а.с.46). 13.08.2013р. позивач звернувся до відповідача про отримання актів звірки по по датку на прибуток по особовим рахункам (код 11021000) та (код 11024000) вих.№ 003/18-113 від 12.08.2013р. (а.с.47). 14.08.2013р. були отримані відповідні акти згідно яких було встановлено насту пне. Згідно до акту звірки № 799-20 від 14.08.2013р. (код 11021000) переплата по по датку на прибуток податковим органом було зменшено на 5 567 712, 00 грн., відповід но, позитивне сальдо на розрахунків з бюджетом на 12.08.2013р. (переплата) складала 14 987 299,39 грн. (а.с.48). Згідно до акту звірки № 795-20 від 14.08.2013р. (код 11024000) з 01.01.2013р. по 12.08.2013р. податковим органом було нараховано суму податкових зобов'язань у розмірі 5 567 712, 00 грн. та суму пені у розмірі 111 051, 99 грн. Надалі податковим ор ганом проведено зарахування сум податку (з сум переплати по коду 11021000) у розмі рі 5 461 223, 81 грн., та суму пені у розмірі 106 488, 19 грн., тим самим сальдо на 12.08.2013р. склало: від'ємне сальдо розрахунків з бюджетом (без урахування пені) у розмірі 106 488, 19 грн. (сума боргу по податку на прибуток) та несплачена пеня у ро змірі 4 563, 80 грн. (а.с.49). До звернення із даною позовною заявою позивач неодноразово звертався до суду із позовними заявами щодо безпідставної відмови позивача у зарахування надмірно сплачених грошових зобов'язань платника з податку на прибуток у сплату щомісячних авансових внесків у січні-липні 2013 року. За результатами розгляду в Окружному адміністративному суді АР Крим адміністративних справ №801/1694/13-а, №801/4302/13-а, рішення по яких були залишені без змін судом апеляційної інстанції, та № 801/9139/13-а, яке було змінено судом апеляційної інстанції в частині повернення судового збору, встановлено протиправність відмов у задоволенні поданих з грудня 2012 року до липня 2013 року заяв про зарахування переплати з податку на прибуток, що утворилася за наслідками діяльності у 2012 році, в рахунок авансових внесків з податку на прибуток у 2013 році, зобов'язано зарахувати переплату з податку на погашення авансового внеску з податку на прибуток за січень-квітень 2013 року в сумі 3584634,00 грн., а також скасовані податкові повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання у вигляді штрафу. Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до пункту 57.4 статті 57 ПК України, пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів АР Крим щодо нарахування ПрАТ "УКпостач" пені у розмірі 111 051,99грн. за авансовими внесками з податку на прибуток приватних підприємств за січень-липень 2013 року та зарахування з суми переплати по податку на прибуток нараховану відповідачем пеню у розмірі 106 488,19грн. Судом встановлено, що позивач щомісячно звертався до відповідача з заявами про зарахування переплати з податку на прибуток, що утворилася за наслідками діяльності в 2012 році, в рахунок авансових внесків з податку на прибуток у 2013 році. Отже, з урахуванням підтвердженої переплати відповідач на підставі розкритих вище положень ст.ст.17, 43, 87 Податкового кодексу України був зобов'язаний зарахувати переплату з податку на погашення авансового внеску з податку на прибуток за травень-липень 2013 року в сумі 1 983 078,00грн. Частиною 2 ст.19 Конституції України зобов'язано органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно зі статтею 70 вказаного Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, відповідачем на виконання вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надані суду належні та допустимі докази, які підтверджують правомірність його дій. Доводи зазначені позивачем у адміністративному позові щодо протиправності дій відповідача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та відповідають фактичним обставинам та доказам, встановленим судом. За таких обставин враховуючи викладене, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2294,00грн. Під час судового засідання, яке відбулось 18.02.2014 року були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 160 КАС України постанову складено у повному обсязі 21.02.2014 року. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted