Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" звернулося до суду з адміністративним позовом до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12.11.2013 року №0000662203, від 14.11.2013 року №0000672203. Свої вимоги мотивує тим, що податковий орган дійшов помилкового висновку про неправомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі податкової накладної, виписаної від імені ПП «Візит» на поставку труби у зв»язку з безтоварністю господарських операцій. На думку позивача, реальність виконання вказаних господарських операцій підтверджується відповідними первинними документами. Шосткинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Сумській області, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що фактична поставка товару від ПП «Візит» на адресу позивача не підтверджується документально, - у зв'язку з відсутністю передбачених договором документів: видаткової накладної, рахунка-фактури, сертифікатів походження та відповідності, а також товарно-транспортної накладної. Також висновок акту перевірки про неправомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі податкової накладної, виписаної від імені ПП «Візит» на поставку труби обґрунтовується наявною податковою інформацією, яка міститься в акті документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Візит» від 19.04.2013 №1242/221.24433123, складеному Нікопольською ОДПІ Дніпропетровської області , згідно якого встановлено завищення вказаним підприємством податкового зобов'язання по взаємовідносинах з ТОВ «ПП «Харківенергоремонт» за січень 2012р. Представник позивача Вєтоха А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Мачула А.А. позов не визнала з підстав викладених у письмовому запереченні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що Шосткинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Сумській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» з питань правомірності формування податкового кредиту за січень 2012 року, за результатами якої складено акт від 24.10.2013р. №472/18-17-22- 0005/34113412 (а.с.6-22). За висновками акту перевірки встановлено порушення п.п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету в січні 2012 року в сумі 15221грн. На підставі акту перевірки Шосткинською ОДПІ винесені податкові повідомлення- рішення: від 12.11.2013р. № 0000662203, яким позивачу збільшено суму грошового зобов»язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 19026грн., у тому числі 15221грн. за основним платежем та 3805грн. штрафних санкцій; від 14.11.2013р. №0000672203, яким донараховані штрафні санкції на суму 3806 грн. за платежем податок на додану вартість ( а.с.24, 26). Як зазначено в акті перевірки, до податкового кредиту січня 2012 року позивачем було включено 15221 грн. податку на додану вартість на підставі податкової накладної від 17.01.2012 №1, виписаної ПП «Візит» с. Покровське Дніпропетровської області. Згідно наданого позивачем на перевірку договору від 21.11.2011р. №21/11 від ПП «Візит» на адресу позивача поставлялась продукція сантехнічного та теплоенергетичного призначення на загальну суму 600 000 грн., у т.ч. ПДВ - 100 000 грн. Відповідно до специфікації №2 від 21.11.2012р. до вказаного договору сторонами визначено номенклатуру та обсяги поставки товару. В січні 2012 року ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» отримало від ПП «Візит» податкову накладну на постачання труби в кількості 2 т. на суму 91326,19грн., у тому числі ПДВ - 15221,03грн. На думку податкової інспекції, фактична поставка товару від ПП «Візит» на адресу позивача не підтверджується документально, у зв'язку з відсутністю передбачених договором документів: видаткової накладної, рахунка-фактури, сертифікатів походження та відповідності, а також товарно-транспортної накладної. Суд не погоджується з таким висновком Шосткинської ОДПІ з огляду на таке. За приписами п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Отже, необхідною умовою для віднесення сум податку на додану вартість, сплачених у ціні товарів (послуг), є факт придбання товарів чи послуг з метою їх використання в господарській діяльності. На підтвердження реального виконання господарської операції щодо придбання ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» труб у ПП «Візит», позивачем надані письмовий договір про постачання товарів, специфікації до вказаного договору на окремі партії товару, податкова накладна №1 від 17.01.2012р., видаткова накладна №2 від 23.01.2012р., видаткова накладна №06/03/01 від 06.03.2012р., сертифікат якості труб, а також документи, що підтверджують використання придбаних труб у господарській діяльності позивача. Щодо відсутності товарно-транспортних накладних на перевезення труб від продавця до покупця, то суд зазначає наступне. Податковий орган пов'язує право на віднесення сум до податкового кредиту від наявності не встановлених чинним законодавством документів, а саме: товарно-транспортних накладних. При цьому відповідачем не враховано, що згідно умов договору постачання, транспортування труб здійснюється постачальником ПП «Візит». Тому, обов'язок по транспортуванню та відповідному оформленню документів несе постачальник. Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тобто, якщо контрагент позивача вчинив порушення чинного законодавства, то відповідальність повинен нести саме цей контрагент, а не позивач. Згідно п.2.7 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995р. №88, первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Мінстатом України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Пунктом 11.1 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568 визначено, що основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. При цьому товарно-транспортна накладна визначена як єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. 31.05.2006р. на підставі висновку Міністерства юстиції України від 15.05.2006р. №10/68 виключена з Державного реєстру нормативно-правових актів Інструкція про порядок виготовлення, зберігання, застосування єдиної первинної транспортної документації для перевезення вантажів автомобільним транспортом і обліку транспортної роботи, затверджена спільним наказом Міністерства статистики і Міністерства транспорту України від 07.08.96р. №228/253. Наказом Мінтрансу України від 22.05.2006р. №493 до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. було внесено зміни, а саме: виключено п.11.2 такого змісту: товарно-транспортні накладні і шляхові листи вантажного автомобіля відносяться до документів суворої звітності, виготовляються друкарським способом, з обліковою серією та номером. Отже сам по собі факт відсутності ТТН не є підставою для твердження про відсутність поставок взагалі та невизнання права платника податку на податковий кредит. Крім того, висновок податкового органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі податкової накладної, виписаної від імені ПП «Візит» на поставку труби обґрунтовується також наявною податковою інформацією, яка міститься в акті документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Візит» від 19.04.2013 №1242/221.24433123, складеному Нікопольською ОДПІ Дніпропетровської області. Вказаною перевіркою встановлено завищення вказаним підприємством податкового зобов'язання по взаємовідносинах з ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» за січень 2012р. у зв'язку з не підтвердженням реальності здійснення господарських відносин з поставки товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання між ПП «Візит» та ТОВ «Ліга». Згідно вказаного акту, реалізована на адресу позивача труба, згідно документів, була отримана по ланцюгу постачання від ТОВ «Ліга» м. Дніпропетровськ, реальність поставки якої не підтверджується актом ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 21.12.2012р. №7199/22-4/24609852. При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Як вже зазначалося судом, відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями. Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника податків права на формування валових витрат та податкового кредиту від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, тим, який був постачальником товарів (послуг), витрати на придбання яких включається до складу валових витрат та на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге , а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Отже, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» не може нести юридичну відповідальність за можливі порушення податкового законодавства третіми особами. Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Шосткинська ОДПІ, як суб"єкт владних повноважень, не довела правомірності податкових повідомлень - рішень. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області від 12.11.2013 року №0000662203, від 14.11.2013 року №0000672203.

Результат розгляду: granted