Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

в квітні 2011 року позивач звернувся до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області про визнання дій відповідача щодо відмови в перерахунку додаткової пенсії та підвищення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбаченого ст. ст. 39, 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неправомірними; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 липня 2010 року по даний час; зобов'язання відповідача провести позивачу доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01 липня 2010 року по даний час. Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2011 року позов задоволено: визнано дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку додаткової пенсії та підвищення за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбаченого ст. ст. 39, 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними; зобов'язано відповідача провести позивачу доплату до пенсії, виходячи з розмірів мінімальної заробітної плати, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та проведених виплат з 05 жовтня 2010 року до припинення права на отримання таких виплат; зобов'язано відповідача провести відповідачу перерахунок та виплату призначеної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, з врахуванням вимог ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та проведених виплат з 05 жовтня 2010 року до припинення права на отримання таких виплат. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження. Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та часткову доплату за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 4 категорії призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно з частиною 1 статті 39 вищевказаного Закону, пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить, зокрема, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одну мінімальну заробітну плату. Всупереч вказаним нормам позивачу зазначені доплати виплачувалися частково, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, а не в розмірі, зазначеному у Законі. З огляду на те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівняні з постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно проводилися виплати в розмірах, менших ніж це передбачено статтями 39, 51 зазначеного Закону. Таким чином, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про законність вимог позивача про нарахування та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та доплати за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірах, встановлених Законом. Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, необґрунтовано застосував ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з наступних підстав. Так, відповідно до вказаної статті конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі статистики за минулий рік зросла, то з 01 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Таким чином, призначені оскаржуваною постановою позивачу види доплат не підлягають індексації в порядку, визначеному ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову. Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial