Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

15.01.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі - УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ), яким просить визнати Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по нарахуванню та виплаті пенсії незаконними, такими, що звужують його конституційні права,постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 2-ї категорії; визнати за ним право і зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зробити перерахунок і виплату додаткової пенсії з 1 січня 2013 р. з подальшим перерахунком - постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 2-ї категорії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.ст. 51,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2013р. та провести виплату недоотриманих сум. В обґрунтування позову вказує, що є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987році в період часу з 15 лютого 1987 року по 09 грудня 1988 року відповідно до наказів у трудовій книжці, Наказу № 332 від 13.02.1987 року та Наказу № 1069 від 28.09.1988 року і віднесений до другої категорії осіб, що постраждав внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у 1987 році, що підтверджується Посвідчення Серія [NUMBER] від 05.05.1998р.. Йому призначено пенсію на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та повинен отримувати додаткову пенсію в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Встановлений розмір пенсії УПФУ в Тернівському районі в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на рівні 18% від прожиткового рівня вважає необґрунтовано заниженим, таким, що звужує і дискримінує його конституційні і громадянські права, як постраждалої в наслідок Чорнобильської катастрофи. У письмовій відповіді УПФУ в Тернівському районі в м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, від 23.09.2013р. за №П-111/03, зазначено, що пенсія призначена відповідно до чинного законодавства і підстав для її збільшення немає. Ухвалою суду від 20.01.2014 року відкрито провадження по справі у порядку скороченого провадження. Позовні вимоги за період з 01.01.2013 року по 15.07.2013 року залишені без розгляду. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень на позов або заяви про визнання позову. Представник відповідача в своїх письмових запереченнях, зазначив, що позивачу нарахування та виплата пенсії проводилися згідно діючого законодавства. Суд дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, визнає наявні обставини та докази достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч.6 ст.183-2 КАС України, про задоволення позову, так як для цього наявні достатні підстави. Судом встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2. Згідно ч.1 ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-XII)» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до частини 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якщо визначено, що у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеного законом, піднімається розмір пенсії, відповідно до цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам в тому числі й віднесеним до категорії IІ. Законом України від 28.12.2007 р. № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,якими встановлено: особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10 рп/2008, зазначені вище зміни внесені до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними. Згідно п.13 постанови КМ України від 23 листопада 2011 р. N 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсія позивача змінилась в сторону зменшення: 1) особам, що належать до категорії 1: з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам I групи - 50 відсотків; інвалідам II групи - 40 відсотків; інвалідам III групи - 30 відсотків; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: з 01 січня 2012 року: інвалідам I групи - 30 відсотків; інвалідам II групи - 20 відсотків; інвалідам III групи - 15 відсотків; з 01 липня 2012 року: інвалідам I групи - 36 відсотків; інвалідам II групи - 24 відсотки; інвалідам III групи - 18 відсотків; 2) особам, що належать до категорій 2 - 4: з 01 січня 2012 року: особам, що належать до категорії 2, - 15 відсотків; особам, що належать до категорії 3, - 10 відсотків; особам, що належать до категорії 4, - 5 відсотків; з 01 липня 2012 року: особам, що належать до категорії 2, - 18 відсотків; особам, що належать до категорії 3, - 12 відсотків; особам, що належать до категорії 4, - 6 відсотків; 3) дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 18 відсотків. Стаття 22 Конституції України - визначає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових законів або внесенні змін в існуючі закони не допускається звуження змісту і об'єму існуючих прав і свобод. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р. № 796-ХІІ (796-12) визначив основні положення виконання конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, направлені на захист їх життя і здоров'я. Згідно статті 13 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" держава бере на себе відповідальність за нанесену шкоду громадянам і зобов'язується відшкодувати її за: порушення здоров'я або втрату працездатності громадянам і дітям, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В своєму рішенні, Конституційний суд України, від 11.10.2005 р. (№8рп/2005), роз'яснив, що Конституційним Судом України, неодноразово розглядались проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, недопустимість обмеження конституційного права громадян на відповідний життєвий рівень і сформулював правову позицію, у відповідності з якою Конституція (254к/96ВР) і Закони України виділяють деякі категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту від держави. До них відносяться громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними Законами. В рішеннях Конституційного Суду України визначено, що пільги, компенсації і гарантії є видом соціальної допомоги і невід'ємною частиною конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту і об'єму цього права шляхом прийняття нових Законів або змін в діючі Закони, згідно статті 22 Конституції України (254к/96ВР) не допускається: рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 р., №8-рп/99 (У008р 710-99), від 20 березня 2002 р.. № 5-рп/2002 (У005р 710-02), від 17 березня 2004 р., № 7-рп/2004 (у007р 710-04), від 1 грудня 2004 р., № 20-рп/2004 (у020р 710-04), від 11.10.2005р. (№8рп/2005)]. У зв'язку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що "зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України" (254к/9б-ВР ) (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини) ( v0а6р710-07 ). Згідно статті 71 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон N 231-V від 5 жовтня 2006 року). На підставі п.10 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору, як особа, що постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи другої категорії, звільнений.

Результат розгляду: granted