Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суді із адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві - про визнання протиправними дій, стягнення недоплати до пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в наслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом війни 3 групи захворювання, яке пов'язане з участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році. Зазначає, що він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XI1 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і мав би отримувати, за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, підвищений розмір пенсії - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. В грудні 2013 року сума до виплати мала становити 474,5 гривні, однак вказана сума позивачу виплачена не була. Зазначає, що 04 грудня 2013 року він звернувся до Головного Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві із заявою щодо виплати недосплаченої частини пенсії за вересень - грудень 2011 року і 2012-2013 роки та виплати її в подальшому, Листом Головного Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві №31467/12/Ф-72/9 від 18 грудня 2013 року позивачу було відмовлено в підвищенні пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. В зв'язку із зазначеним, позивач вважаючи свої права порушеними просив суд: - визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного Фонду в місті Києві щодо відмови виплачувати позивачу доплати до пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в наслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком; - зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду в місті Києві надати позивачу довідку з повним розрахунком недоплати, яку він мав би отримувати, при щомісячному нарахуванні йому 50 процентів мінімальної пенсії за віком згідно з вимогами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і тою, яку він фактично отримував, в наслідок невиконання вимог цього Закону України, за період вересень - грудень 2011 року і 2012 -2013 роки; - стягнути з Головного Управління Пенсійного Фонду в місті Києві на користь позивача недоплату до пенсії (різниця між 50% мінімальної пенсії за віком і виплаченим раніше розміром подібної доплати) за шкоду заподіяну здоров'ю в наслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи за вересень - грудень 2011 року і 2012 - 2013 роки; - зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду в місті Києві виплачувати позивачу в подальшому, починаючи з січня 2014 року, доплату до пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, в наслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14. 01. 2014 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду в частині вимог за період з 01. 12. 2011 року по 07. 07. 2013 року. 14. 01. 2014 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва відкрито скорочене провадження у справі. 21. 01. 2014 року Головне Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві отримали копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі від 14. 01. 2014 року, що підтверджується копією поштового повідомлення, яке міститься в справі. 27. 01. 2014 року він Головного Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві надійшли заперечення проти позову. Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків: не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого ч. 3 цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного. Встановлено, що [PERSON] є інвалідом війни 3 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (1 категорії), ветеран ЗС України, полковник ЗС України у відставці, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Позивач стверджує, що він, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XI1 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і мав би отримувати, за шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, підвищений розмір пенсії - 50 процентів мінімальної пенсії за віком, однак неправомірно отримує пенсію в меншому розмірі, на що слід зазначити наступне. Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» N 796-ХІІ від 28.02.1991 року особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Частиною першою статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом. Частиною 3 ст. 28 вказаного Закону визначено, що встановлений вище мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 50 Закону № 796, відповідно до якої інвалідам III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28. 05. 2008 року встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам III групи виплачується у розмірі 15 відсотків до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. Згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" N 3491-VI від 14.06.2011 рік, який набув чинності 19.06.2011 року прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52,54 Закону Укваїни "Про статує і соціальний захист громадян, які постражаали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 p., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 p., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 p., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 р. № 745 встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1 - інвалідам III групи 15 відсотків. Крім того, Конституційний Суд України 26 грудня 2011 року (справа №1-42/11) визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII „Прикінцеві положення" Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року № 2857-VI з наступними змінами. Згідно п. 3 прикінцевих положень Закону Верховна Рада України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» № 4282-VI від 22.12.2011, який набирав чинності з 1 січня 2012 року встановлено: що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ... застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідно до Постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» N 1210 від 23.11.2011 року, яка набрала чинності з 01.01.2012 року та є чинною на сьогоднішній день: п. 13. щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам І групи-50 відсотків; інвалідам II групи-40 відсотків; інвалідам III групи - 30 відсотків. В рішенні Конституційного суду України № 3 рп-12 від 25.01.12 року визнано, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Таким чином, враховуючи наведене та виходячи з аналізу вищевказаних норм чинного законодавства, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є в матеріалах справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied