Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Відповідно до п. 1.1.2.1 плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в м. Києві на ІІІ квартал 2013 року та на підставі направлення було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка» (далі - Центр) за період з 01.05.2012р. по завершений звітний період 2013 (01.10.2013р.). За результатами ревізії 14.11.2013р. було складено акт №04-30/2496, яким встановлено порушення вимог п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, а саме завищено потребу в бюджетних асигнування на оплату праці та нарахування на неї та, як наслідок Центром в період з 01.01.2013р. по 01.04.2013р. по КПКВ 1806030 "Створення та розповсюдження національних фільмів, фінансова підтримка Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" по КЕКВ: 2610 «Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», зайво отримано та використано коштів державного бюджету, внаслідок невірно встановлених посадових окладів, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 20 365,0 грн. («Заробітна плата» на суму 15 119,0 грн. та „Нарахування на заробітну плату" на суму 5246,0 грн.). За результатами виявлених відповідачем порушень було складено та надіслано Попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства №26-04-14-14/17447 від 23.12.2013р., яким зобов'язано позивача усунути бюджетне правопорушення. Позивач вважає вимоги відповідача протиправними, а тому звернувся до суду з метою захисту порушених прав. Виходячи з наявних матеріалів справи, пояснень сторін та досліджених доказів, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 97 Кодексу Законів про працю України визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови? запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Згідно з п.п. 3 абзацу 2 ст.13 Кодексу законів про працю України, нормування і оплата праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.) встановлюються в колективному договорі з метою взаємного зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин. Відповідно до умов п.5.1.6 Колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом Центру, схвалений загальними зборами колективу 28.02.2006р., оплата праці працівникам Центру здійснюється згідно посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців, а також окладів робітників, структурних підрозділів, які встановлюються відносно мінімального розміру заробітної плати, встановленого чинним законодавством України, і коефіцієнтам міжпосадових і міжрозрядних співвідношень в оплаті праці, згідно з додатками №1,2 до договору. Згідно ст. 6 закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата з січня 2013 року становила 1147,0 гривень. До ревізії надано штатний розпис Центру на 2013 рік, яким затверджено штат у кількості 71 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати за посадовими окладами 203 213,00 грн. та затверджено коефіцієнти міжпосадових співвідношень для кожної посади, які визначено додатком №1 до Колективного договору. Перевіряючими під час ревізії було встановлено, а позивачем в судовому засіданні не спростовано, що згідно штатного розпису Центру на 2013 рік в період з 01.01.2013р. по 01.04.2013р. при встановленні посадових окладів невірно враховано розмір мінімальної заробітної плати, яка згідно ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 01 січня 2013 року становила 1147,0 гривень. Згідно звітних даних форми №2м „Звіт про надходження та використання коштів загального фонду" за II квартал 2013 року Центром при затверджених асигнуваннях на загальну суму 3800000,00 грн. по КПКВ 1806030 "Створення та розповсюдження національних фільмів,фінансова підтримка Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" по КЕКВ 2610 „Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)" фактично надійшло коштів в розмірі 1 442 000,00 грн., касові видатки склали 1 442 000,00 гривень. В липні 2013 року, по КПКВ 1806030 "Створення та розповсюдження національних фільмів, фінансова підтримка Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" по КЕКВ 2610 „Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)" згідно казначейської виписки від 04.07.2013р. з державного бюджету на рахунок Центру надійшли кошти в розмірі 316 000,00 гривень. Фактичні видатки протягом періоду з 01.01.2013р. по 01.08.2013р. Центром здійснено в межах затверджених планів використання бюджетних коштів. Внаслідок здійснених порушень при рахунку потреби в бюджетних асигнуваннях на оплату праці, Центром було завищено фонд оплати праці, потребу в бюджетних асигнуваннях на оплату праці та нарахування на неї та, як наслідок Центром в період з 01.01.2013р. по 01.04.2013р. по КПКВ 1806030 "Створення та розповсюдження національних фільмів, фінансова підтримка Державного підприємства "Національний центр Олександра Довженка" по КЕКВ 2610 Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», зайво отримано та використано коштів державного бюджету, внаслідок невірно встановлених посадових окладів, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 20 365,0 грн. («Заробітна плата» на суму 15 119,0 грн. та „Нарахування на заробітну плату" на суму 5246,0 грн.). Статтею 116 Бюджетного кодексу України визначено, що порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про допущення позивачем бюджетного правопорушення. Статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Під час розгляду справи позивачем не надано доказів протиправності дій відповідача, у той же час відповідачем надано докази того, що оскаржуване рішення прийнято в межах і у спосіб, визначених законом.

Результат розгляду: denied