Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

28.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у місті Харцизьку про визнання бездіяльності УПФУ в м. Харцизьку незаконною та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання з 3 червня 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона є суддею у відставці. Відповідно до наказу в.о. голови Харцизького міського суду Донецької області №23-К від 7.07.2010р. на підставі Постанови Верховної Ради України від 03.06. 2010 року №2315-УІ «Про звільнення суддів» її було звільнено у відставку з 8 липня 2010р. з посади судді у з зв'язку з досягненням 65 річного віку, суддею Харцизького міського суду працювала 34 роки 2 місяця 25 днів. Їй було призначене грошове утримання у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді у розмірі, визначеному діючому на той час ЗУ «Про статус суддів». Згідно довідок Державної судової адміністрації у Донецькій області заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-У1 у січні-листопаді 2013р. складала 19499 грн., (оклад - 11470 грн. та 70% надбавка за вислугу років - 8029 грн.), у грудні 2013 р складає - 20706 грн. ( оклад-12180 грн. та 70% надбавка за вислугу років - 8526 грн.). Довічне грошове утримання їй відповідач зобов'язаний сплачувати у червні-листопаді 2013 р . у розмірі 90% заробітної плати у сумі 17549,10 грн. щомісячно, а у грудні - 18636.40 грн., а відповідач виплачує щомісячно по 4968,64 грн., тобто за цей час він недоплатив їй 89146,67 коп. 9 грудня 2013 р. вона звернулась до УПФУ в м. Харцизьку Донецької області, з вимогою провести їй перерахунок довічного грошового утримання відповідно до нової системи оплати праці суддів згідно Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп 2013 року щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, але листом № 191 (17) К-17-01-03 від 20.12.2013р. їй було відмовлено у проведенні перерахунку, посилаючись на відсутність права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Постановою Харцизького міського суду Донецької області від 21 січня 2014 року по адміністративній справі № 248/10661/13-а позов задоволено. Поновлено [PERSON] строк для звернення до суду. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Харцизьку Донецької області щодо відмови [PERSON] у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці незаконною. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Харцизьку Донецької області зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, [PERSON] встановити розмір цього утримання 90% від суддівської винагороди визначеної ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 3 червня 2013 року з урахуванням проведених виплат. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Харцизьку Донецької області виплачувати [PERSON] щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, визначеною ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» діючого судді, який працює на відповідній досаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 3 червня 2013 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наказу в.о. голови Харцизького міського суду Донецької області №23-К від 7.07.2010р. на підставі Постанови Верховної Ради України від 03.06. 2010 року №2315-УІ «Про звільнення суддів» [PERSON] було звільнено у відставку з 8 липня 2010р. з посади судді у з зв'язку з досягненням 65 річного віку На посаді судді Харцизького міського суду [PERSON] працювала 34 роки 2 місяця 25 днів. [PERSON] було призначене грошове утримання у розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді у розмірі, визначеному діючому на той час ЗУ «Про статус суддів». Згідно довідок Державної судової адміністрації у Донецькій області заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-У1 у січні-листопаді 2013р. складала 19499 грн., (оклад - 11470 грн. та 70% надбавка за вислугу років - 8029 грн.), у грудні 2013 р складає - 20706 грн. ( оклад-12180 грн. та 70% надбавка за вислугу років - 8526 грн.). 9 грудня 2013 р. [PERSON] звернулась до УПФУ в м. Харцизьку Донецької області, з вимогою провести їй перерахунок довічного грошового утримання відповідно до нової системи оплати праці суддів згідно Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп 2013 року щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Згідно листа № 191 (17) К-17-01-03 від 20.12.2013р. позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку, посилаючись на відсутність права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про судоустрій та статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана. З 01.01.2012р. змінилася система оплати праці суддів, в зв'язку зі зміною складу грошового утримання (суддівської винагороди), як це передбачено ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 28.04.2012р. Відповідно до ч.2 ст. 129 «Про судоустрій та і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат: за вислугу років, перебуванні на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Відповідно до ч. З вказаної статті посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно, зокрема з 1 січня 2012 р - 8 мінімальних заробітних плат, з 1 січня 2013 р.-10 мінімальних заробітних плат. Згідно з ч.5 зазначеної статті суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу до 5 років-15 відсотків, більше 5 років-20 відсотків, більше 10 років-30 відсотків, більше 15 років-40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу. Згідно з ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції від 07.07.2010 р. щомісячне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-У1 у вказану статтю внесено зміни, згідно яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 визнано неконституційними частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 р. №2453-У1 у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-У1; - статтю 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 р. № 3668-У1 в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-У1; - абзац другий пункту 2 розділу 11 «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-У1, зі змісту якого вбачається, ідо виплати суддям пенсії( щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1У та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством. Положення Закону України «Про судоустрій с статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-У1 у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-У1, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного Рішення. Законом №2453-У1 встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана. Крім того, постановою пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що гарантії незалежності і недоторканості суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Такими гарантіями, зокрема є: здійснення правосуддя виключно судами; особливий порядок призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення суддів; особливий порядок фінансування та організаційного забезпечення судів; належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів. Тобто, належне матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, є однією із гарантій незалежності і недоторканності суддів. На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді та встановити розмір цього утримання 90% від суддівської винагороди визначеної ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» діючого судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання є неправомірними. На момент звернення позивача із заявою до Управління 09.12.2013 року регулювання порядку призначення пенсій та перерахунку з коштів Пенсійного фонду здійснювалося відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4. Частини 4 статті 45 зазначеного Закону перерахунок пенсії призначається з дня звернення за пенсією, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не звернув увагу на зазначену норму закону. За перерахунком пенсії позивач звернулась до відповідача 09.12.2013 року, про що свідчить її заява від 09.12.2013 року. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід змінити,а саме у абзацах четвертому та п'ятому слова та цифри «з 3 червня 2013 року» замінити словами та цифрами « з 01 грудня 2013 року». Відповідно до п.1.ч.1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Результат розгляду: partial