Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

До суду з адміністративним позовом звернулася фізична особа-підприємець [PERSON] (далі - позивач) в якому просить, визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.12.2013р. № 0000571700 Кам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - відповідач) про застосування штрафних санкцій в сумі 4590 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 31.01.2012р. він обрав спрощену систему оподаткування тому у відповідності до норм чинного законодавства поняття «Каса» до фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування - не застосовується. Та зазначає, що перевірка проводилась з порушенням норм чинного законодавства. Під час судового розгляду, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити. Представник відповідача позовних вимог не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні повністю з підстав, зазначених у наданому письмовому запереченні. Вислухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця [NUMBER], позивач (ідентифікаційний номер - [NUMBER]) зареєстрований Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області 29.01.2002 року, про що зроблено відповідний запис № 20180170000000554, а також перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 31.01.2012р. Відповідно до наказу від 10 грудня 2013 року № 117 Кам'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області винесено направлення на перевірку № 106 від 12.12.2013р. і № 105 від 12.12.2013р. Згідно з яким державною податковою інспекцією була проведена фактична перевірка дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами перевірки складено акт № 258/23-16-17-013/[NUMBER] від 19.12.2013р. Даним актом зафіксовано порушення, та зазначено, що: 12 грудня 2013р. о 15 год. 15 хв. проведено перевірку в магазині за адресою (м. Чигирин, вул. Щорса) де здійснює діяльність ФОП [PERSON] Перевіркою встановлено, що [PERSON] з 01.04.2004р. не вів у встановленому порядку облік доходів у книзі обліку доходів відповідно до наказу МінФіну України № 1637 від 15.12.2011р. чим порушив пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України. Книга обліку доходів не зареєстрована в ДПІ. Встановлено, що розрахункові операції позивача проводяться за готівку, відповідно до наданих пояснень та актів зняття фактичних готівкових залишків під час перевірки, сума яких склала 918 грн.(в магазині по вул. Щорса склала - 729 грн., та в магазині по вул. Б. Хмельницького - 189 грн.). Загальна сума готівкових розрахунків не була оприбуткована в книзі обліку доходів (для платників єдиного податку, першої і другої груп та платників третьої групи, які не є платниками ПДВ). На підставі висновків вказаного акту про порушення пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16; пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України прийняте податкове повідомлення-рішення форми «С» № 0000571700 від 20.12.2013р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4590 грн. Дана сума штрафних санкцій, підтверджується розрахунком (а.с. 46). Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 2 грудня 2010р. №2755-VI (далі - Кодекс №2755-VI). Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1. ст. 20 Кодексу №2755-VI контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. Кодексу №2755-VI, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Пунктом 80.1, 80.2 ст. 80 Кодексу №2755-VI фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин. Та встановлюється вичерпний перелік обставин, на підставі яких може здійснюватись перевірка. Під час перевірки встановлено, що позивач не веде з 2004 року книгу обліку доходів і витрат, мотивуючи це тим, що перебуває на спрощеній системі оподаткування та яка не зареєстрована в органах доходів і зборів(а.с. 29-40). Згідно з пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Кодексу №2755-VI, визначено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів. Підпунктом 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Кодексу №2755-VI передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Відповідно до наказу Міністерства Фінансів України «Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення» від 15.12.2011 р. № 1637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 р. за N 1534/20272 (далі-Порядок) форму та порядок ведення книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками ПДВ. Пунктом 1 Порядку визначено, що відповідно до підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, що обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість (далі - платник податку), ведуть книгу обліку доходів (далі - Книга), у якій щоденно, за підсумками робочого дня, відображають отримані доходи. Згідно з п. 2 Порядку, прошнурована та пронумерована Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку платників податку. На підставі вищевикладеного, посадовими особами Чигиринського відділення Кам'янської ОДПІ складено протокол № 1 від 19.12.2013р. про адміністративне правопорушення та постановою Серія АА №116906 від 26.12.2013р. притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 51 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1.2 Постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320, визначено що: -готівка (готівкові кошти) - грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам'ятні монети, які є дійсними платіжними засобами; -готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; -готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна; -касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку; -книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; -книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України; -оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Відповідно до п. 2.6 даного положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Відповідно до ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.95 № 436/95 (із змінами і доповненнями), у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Результат розгляду: granted