Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

23.12.2013 року Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, в якому зазначило, що 13.12.2013 року отримано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області Василенко В.О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 40627727 від 07.11.2013 року, на виконання виконавчого листа № 2а-5540/11, виданого 17.03.2011 року Краматорським міським судом Донецької області, яким УПФУ у м. Краматорську зобов'язано здійснити нарахування та виплату на користь [PERSON] підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 04.09.2010 року по 17.03.2011 року за відрахуванням фактично виплачених сум. Зі вказаною постановою позивач не погоджувався, вважаючи, що її прийнято з порушенням ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, оскільки не враховано те, що управління Пенсійного фонду України є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади. Позивач просить суд скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області від 07.11.2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 40627727, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Василенко В.О. В судове засідання представник позивача Яресько К.В. не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити позов. В судове засідання представник відповідача старший державний виконавець Василенко В.О. не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, також надав суду письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки з питання підвідомчості постанова, яка оскаржується позивачем, була прийнята вірно, та відповідає вимогам ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про виконавче провадження». Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.11.2013 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області Василенко В.О. на підставі заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 40627727 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-5540/2011, виданого 17.03.2011 року Краматорським міським судом Донецької області, яким Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області зобов'язано здійснити перерахунок та виплату на користь [PERSON] підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 04.09.2010 року по 17.03.2011 року за відрахуванням фактично виплачених сум. Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження отримана позивачем 13.12.2013 року. До суду позивач звернувся 23.12.2013 року. Між сторонами виник спір щодо правомірності постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, який регулюється Законом України «Про виконавче провадження», який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (по садових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України «Про виконавче провадження» визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках. Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами. Статтею 18 Закону визначені вимоги до виконавчого документа. Статтею 25 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Питання місця виконання рішення врегульовано ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.ч. 1 й 2, згідно якої виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місце знаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Посилання позивача на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято з порушенням правил підвідомчості виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, що встановлені ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не враховано те, що Управління Пенсійного фонду України місті Краматорську Донецької області, яке є боржником по виконавчому документу, є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади є прийнятним з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 статті 21 Закону на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Згідно ч. 3 вказаної статті, інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку. Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 затверджено Положення про Пенсійний фонд України. Відповідно до п. п. 1 й 7 вказаного Положення Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, який здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Такими територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8- 2, є Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах, які, в свою чергу можуть мати структурні підрозділи Управління. Суд спирається на те, що позивач діє на підставі положень та виходячи з повноважень Пенсійного Фонду України, є суб'єктом здійснення компетенції останнього, разом з іншими органами утворює цілісну систему територіальних органів Пенсійного фонду України. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позивач УПФУ у м. Краматорську є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади - Пенсійного фонду України - у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року. На підставі цього виконавче провадження має здійснюватись відділом виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління Донецької області. Отже, державним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження. Враховуючи наведене є правові підстави для задоволення позову.

Результат розгляду: granted