Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом до заступника начальника Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України - начальника Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ткачука Олександра Миколайовича, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд скасувати постанову Заступника начальника Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України - начальника Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Ткачука Олександра Миколайовича за № 130/50400/13 від 20.09.2013 року у справі про порушення митних правил. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказує, що 20.09.2013р. Заступником начальника Миколаївської митниці - начальником Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Міндоходів Ткачук О.М. винесена постанова у справі про порушення митних правил № 130/50400/13, на підставі якої, його визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст.470 та ч. 2 ст.469 Митного кодексу України, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. Вказану постанову винесено на підставі складеного 15.08.2013року провідним інспектором ВКЗ УБК та МП Миколаївської митниці Міндоходів Гринчук Павлом Юрійовичем протоколу про порушення митних правил № 130/50400/13. [PERSON] зазначає, що вказана постанова винесена з порушенням діючого законодавства України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому є незаконною. Так, позивач зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Фольксваген Гольф», 2004 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER] є власністю іноземної юридичної особи за законодавством Литовської Республіки UАВ «GABIRA INVEST». На підставі трудового договору №60 від 09.01.13 р. [PERSON] знаходиться у трудових відносинах з UАВ «GABIRA INVEST» на посаді водія-експедитора. 09.01.2013року, як зазначає позивач, з метою виконання трудового договору він отримав від роботодавця наказ про направлення у відрядження до України з 09.01.2013р., для виконання якого йому було надано службовий автомобіль «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Так, позивач вказує, що 10.01.2013року в'їжджаючи на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернигівської митниці він, у відповідності до Митного кодексу України, повідомив митниці про обрання митного режиму «тимчасове ввезення», у який він бажав помістити транспортний засіб комерційного призначення, з дотриманням умов та порядку такого режиму, на підтвердження чого, ним було подано митниці пакет усіх необхідних документів, зокрема, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, трудовий договір, наказ про направлення у відрядження у комерційних цілях роботодавця - власника автотранспортного засобу (для здійснення перевезень), автомобільний подорожній лист, у зв'язку з чим, на підставі вищевказаних документів, позивачу було дозволено в'їзд на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення», без зауважень митниці. Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові було зазначено, що 10.01.2013року на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернигівської митниці ввезений транспортний засіб «Фольксваген Гольф», 2004 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER] у митному режимі «транзит», шляхом вибору смуги руху «зелений коридор», а також зазначено, що будь-яких документів, які б підтверджували комерційне використання транспортного засобу не надавалися. Однак, позивач вважає, що зазначене повністю не відповідає дійсності, обставинам та наявним доказам, у зв'язку з чим, подальше рішення суб'єкта владних повноважень є незаконним, оскільки ввезений транспортний засіб відповідає зазначеним критеріям транспортного засобу комерційного призначення, його ввезення на митну територію України здійснюється у пільговому режимі, тобто зі звільненням від оподаткування, у режимі тимчасового ввезення з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому висновки відповідача про те, що зазначений автомобіль було ввезено у режимі транзит є безпідставними. Крім того, позивач посилається на те, що станом на дату порушення відносно нього справи про порушення митних правил, митний контроль закінчився із закінченням митного оформлення, та, оскільки транспортний засіб було безперешкодно пропущено через державний кордон України, у зв'язку з чим, склад правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 469 МКУ, відсутній, з огляду на те, що митний контроль та митне оформлення закінчилось. В обґрунтування заявлених вимог позивач також посилається на ст.ст. 57, 59, 90, 92, 255, 318, 319, 321, 381, 467, 470, 486, 529, 531 Митного кодексу України, а також на Конвенцію про тимчасове ввезення, ратифікованої Законом України №1661-IV від 24.03.2004року «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення». У судовому засіданні 24.01.2014року позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні 24.01.2014року представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою заступника начальника Миколаївської митниці Міндоходів - начальника УБК та МП Ткачук О.М. від 20.09.2013року в справі про порушення митних правил №130/50400/13 [PERSON] було визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 та ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 8500грн. 00коп. Зазначеною постановою було встановлено, що 15.08.2013року в рамках проведення профілактичних заходів під назвою «Митний контроль», на 57км автошляху «Одеса-Новоазовськ» в с. Комлеве, працівниками ДАІ УМВС України в Миколаївській області спільно з співробітниками УБК та МП Миколаївської митниці Міндоходів, були перевірені документи на автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER], яким керував громадянин України [PERSON] Крім того, у вказаній постанові зазначено, що під час проведення перевірки встановлено, що згідно з даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України та інформацією, отриманою від Чернігівської митниці, товар - автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 10.01.2013року ввезений в Україну громадянином [PERSON], без сплати податків, через митний пост «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці у митному режимі «транзит», шляхом вибору смуги руху «зелений коридор», при цьому будь-яких документів, які б підтверджували комерційне використання транспортного засобу «Фольксваген Гольф», 2004 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER], [PERSON], не надавалися. Станом на 15.08.2013року вищевказаний товар за межі митної території України не вивозився, у іншій митний режим не розміщувався. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004 року випуску, реєстраційний номер - [NUMBER], номер кузова [NUMBER], зареєстрований у Республіці Литва та належить фірмі UАВ «GABIRA INVEST» (а.с. 27). Зі змісту позовної заяви та з пояснень позивача вбачається, що він, з метою виконання трудового договору отримав від роботодавця - литовської фірми UAB «GABIRA INVEST» наказ про направлення у відрядження до України з 09.01.2013р., для виконання якого йому було надано службовий автомобіль «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 10.01.2013року в'їжджаючи на митну територію України через митний пост «Нові Яриловичі» Чернигівської митниці він, у відповідності до Митного кодексу України, повідомив митниці про обрання митного режиму «тимчасове ввезення», у який він бажав помістити транспортний засіб комерційного призначення, з дотриманням умов та порядку такого режиму, на підтвердження чого, ним було подано митниці пакет усіх необхідних документів, зокрема, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, трудовий договір, наказ про направлення у відрядження у комерційних цілях роботодавця - власника автотранспортного засобу (для здійснення перевезень), автомобільний подорожній лист, у зв'язку з чим, на підставі вищевказаних документів, йому було дозволено в'їзд на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення», без зауважень митниці. Відповідно до положень Митного кодексу України та положень Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990), [PERSON], міг без оподаткування ввезти на територію України автомобіль «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], (країна реєстрації Республіка Литва), який належить іноземній юридичній особі - литовської фірмі UАВ «GABIRA INVEST», тільки з метою транзиту. Той факт, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], ввезено на митну територію України у митному режимі «транзит» підтверджується листом Чернігівської митниці від 15.08.2013 № 09-29/3970-ЕП (а.с. 52). Крім того, твердження [PERSON] про те, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], ввезено на митну територію України, як транспортний засіб комерційного використання не приймається судом до уваги, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства України. Так, відповідно до положень п. 59 ст. 4 Митного кодексу України транспортні засоби комерційного призначення - це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення. Статтею 1 Додатка С до Конвенції визначено, що комерційне використання означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, тобто обов'язковою умовою ввезення автомобілю на митну територію України в якості транспортного засобу комерційного використання є його використання в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів. Також, відповідно до ч.2 ст. 108 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 194 Митного кодексу України передбачено, що у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред'явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред'явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 Митного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 259 Митного кодексу України попередня декларація повинна містити відомості достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення. Перелік документів та відомостей, які подаються митному органу декларантом, уповноваженою ним особою або перевізником під час переміщення товарів автомобільним транспортним засобом комерційного призначення через митний кордон України, визначено у ч.1 ст.335 Митного кодексу України. Так, митним органам подаються документи на транспортний засіб, транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні), документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності), комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться. Крім того, згідно зі ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» у пунктах пропуску через державний кордон України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, у сфері міжнародних автомобільних перевезень, здійснює контроль наявності дозвільних документів на виконання перевезень та ведення обліку автомобільних транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що документи, які перевізник повинен мати при здійсненні міжнародних перевезень, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та документи на вантаж. Відповідно до п. 3.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється після перевірки посадовою особою митниці відправлення наявності електронної копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації в ЄАІС (єдина автоматизована інформаційна система Міндоходів). Перевірка здійснюється шляхом запиту до ЄАІС за номером попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації та встановлення відповідності інформації, що міститься у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах, відомостям, заявленим в електронній копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації. П. 3.7 Порядку встановлено, що після перевірки наявної електронної копії попередньої митної декларації або електронної попередньої митної декларації в ЄАІС посадова особа митниці відправлення заносить до ЄАІС відомості, зокрема, про транспортний засіб комерційного призначення (відповідно до реєстраційних документів на транспортний засіб зазначаються назва та/або реєстраційний номер). Строки доставки товарів та транспортних засобів комерційного признане до митного органу, у якому здійснюватиметься їх митне оформлення встановлюються у відповідності зі ст. 95 Митного кодексу України. Однак, доказів того, що [PERSON] до митних органів України подавались попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України, доказів того, що будь-які товари на автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], ввозились на митну територію України, суду надано не було. Згідно зі статтею 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів і багажу (Женева, 01.03.73) перевізник повинен видати індивідуальний або колективний квиток, у якому зазначені назва та адреса перевізника, а також який містить вказівку, що договір перевезення підпадає під дію положень цієї Конвенції. Відповідно до положень ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» при виконанні міжнародних перевезень пасажирів перевізник повинен мати дозвіл країни, територією якої буде здійснюватися перевезення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень), білетно-облікову документацію. При ввезенні автомобілю марки «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], платне перевезення пасажирів [PERSON] не здійснювалось, зазначені документи не надавались. Окрім того, враховуючи положення ст. 366 Митного кодексу України, транспортні засоби комерційного призначення повинні переміщуватися по каналу, позначеному символами червоного кольору («червоний коридор»). Для реєстрації та обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України в пункті пропуску з використанням смуг руху «червоний коридор», використовується складова частина автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» - функціональний модуль «Диспетчер зони митного контролю». Результати митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів фіксуються у функціональному модулі «Електронний журнал вантажного пункту пропуску», до якого, зокрема, вноситься інформація по VIN-коду транспортного засобу, призначення транспортного засобу та режим його переміщення. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 105 Митного кодексу України, у разі порушення умов митного режиму тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання та пеню відповідно до Податкового кодексу України. Водночас, згідно з п. 60 ст. 4 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно. Статтею 1 Додатка С до Конвенції встановлено, що приватне використання означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання. Звертаємо увагу, що статтею 1 Конвенції та пунктом 35 статті 4 Кодексу встановлено, що поняття «особа» означає юридичну та фізичну особу. У зв'язку з цим, особисте користування (приватне використання) не обмежується виключно інтересами фізичної особи, а може здійснюватися і в інтересах юридичних осіб. Відповідно до ст. 105 Митного кодексу України у митний режим тимчасового ввезення поміщуються виключно транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у ст. 189 Кодексу та Додатку С до Конвенції, на умовах, визначених цим Додатком. Пунктом а ст. 8 Додатка С до Конвенції та ч. З ст. 189 Митного кодексу України визначено, що тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України. Посилання [PERSON] на те, що він особисто використовував автомобіль «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], для внутрішніх перевезень на території України в інтересах литовської фірми UАВ «GABIRA INVEST», не приймається судом до уваги, оскільки, відповідно наданої відповіді митних органів Литовської Республіки (вих. № (20.3/15)ЗВ-5764 від 15.05.2013), по даним реєстраційних органів Литовської Республіки підприємство UАВ «GABIRA INVEST» трудових договорів із громадянами України не має та з питанням трудового устрою закордонних громадян до Біржі труда Литовської Республіки не зверталось (а.с. 53). З огляду на викладене вище, згідно із положеннями Митного кодексу України та Конвенції, транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення. Вказані транспортні засоби особистого користування ввозяться громадянами - резидентами на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення» або «транзит». Відповідно до ст. 366 Митного кодексу України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» абу «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Таким чином, посилання [PERSON] на те, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], ввезений ним у митному режимі «тимчасове ввезення» є безпідставним, оскільки при перетині митного кордону України у пункті пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ним була вибрана смуга руху «зелений коридор», при цьому, письмове декларування [PERSON] не здійснювалось, письмове зобов'язання про зворотне вивезення автомобілю не надавалось, митні платежі не сплачувались. Відповідно до ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на мигну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. Порядок ввезення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України встановлюється Наказом ДМСУ від 17.11.2005 року № 1118, відповідно до якого, у разі ввезення громадянином-резидентом транспортного засобу, зареєстрованого постійно у відповідному органі іноземної держави, що підтверджується відповідним реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі. Митний контроль за переміщенням цих транспортних засобів здійснюється згідно з Технологією прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженою наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України від 11.06.2008 № 505/642. Таким чином, суд зазначає, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], ввезений [PERSON] смугою руху «зелений коридор», в порядку ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України, зі звільненням від сплати митних платежів, тобто у митному режимі «транзит», строком на 10 діб. Відповідно до п. 60 ч. 1 ст. 4 МК України, під транспортними засобами особистого використання розуміють - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703 (легкові автомобілі), 8704 (загальною масою до 3,5 т), згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарна позиція 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що зареєстровані та території відповідної країни, перебувають у власності тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну пози виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційні транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно. Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, до товарів відносять будь-які рухомі речи (крім транспортних засобів комерційного призначення). При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 377 та ч. 1 ст. 380 ввезення в Україну громадянами резидентами товарів за товарними позиціями 8701 - 8707, у тому числі, 8703 (легкові автомобілі), для вільного обігу (режим імпорт) або тимчасове ввезення таких товарів (режим тимчасове ввезення) відповідно, супроводжується обов'язковим письмовим декларуванням цього товару та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом, у тому числі, оподаткуванням ввізним митом за повними ставками, акцизним податком і податком на додану вартість. Разом з тим, згідно зі ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Згідно з вимогами ст. ст. 93, 95 Митного кодексу України, товари, що переміщуються у митному режимі транзиту, не повинні використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту та повинні бути доставлені у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України, тобто для автомобільного транспорту не більше 10 діб. Митний режим «транзит», відповідно до ст. 102 Митного кодексу України, завершується особою, відповідальною за дотримання вимог цього режиму шляхом: вивезенням товарів, поміщених у цей митний режим за межи митної території України або поміщенням товарів в інший митний режим при дотримані вимог, встановлених Митним кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 255 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом відповідно до заявленого митного режиму. Згідно з п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, митні формальності сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи. Отже, виходячи з вищевказаних норм митного законодавства, стосовно товару - «Фольксваген Гольф», 2004року випуску, реєстраційний номер-[NUMBER], номер кузова [NUMBER], що ввезений в Україну у митному режимі «транзит», не були виконані митні формальності з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, тобто вказаний товар, на момент складання протоколу про порушення митних правил, не був вивезений за межі території України, не поміщений в інший митний режим, що дозволений Митним кодексом України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], без отримання дозволу митного органу України, не з метою транзиту, користується зазначеним автомобілем на території України. Посилання позивача на ч. 1 ст. 255 Митного кодексу України щодо завершення митного оформлення протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню є необґрунтованими, оскільки вказаний часовий норматив не повинен перевищувати максимального часу виконання контрольних операцій посадовими особами, які здійснюють контроль осіб, товарів і транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення, встановленого законодавством (наказ ДМСУ «Про затвердження інструкції із здійснення митного контролю та оформлення в пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення» від 14.12.2010 №1473), отже, ця правова норма регламентує лише час проведення митних процедур безпосередньо в пунктах пропуску через державний кордон. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 255 МКУ митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених МКУ відповідно до заявленого митного режиму. При цьому, ч. 4 ст. 247 МКУ передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через територію України в митному режимі транзиту, здійснюється митним органом, у зоні діяльності якого починається транзитне переміщення. Отже, згідно ч. 1 ст. 321 МКУ, товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 321 МКУ митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму. Порядок митного контрою та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, у тому числі з метою транзиту регламентуються Правилами митного контрою та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 №1118. Зокрема, відповідно п. 2.2 розділу IV Правил, граничний строк транзиту транспортного засобу не повинний перевищувати 10 діб. Відповідно до п. 3.1 Правил, у разі ввезення громадянином - резидентом транспортного засобу з метою транзиту, зареєстрованого постійно у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі. Ст. 467 Митного кодексу України передбачені строки накладенні адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня вчинення правопорушення. При цьому у разі розгляду органами доходів і зборів або судами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 485 Митного кодексу України, стягнення накладається не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. У Митному кодексі України та Кодексі України про адміністративні правопорушення немає визначення поняття «триваючого правопорушення». Поняття триваючого правопорушення роз'яснювалось листами Міністерства юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 та від 17.07.2007 № 22-14-493. Зокрема, зазначалось, що триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його неповністю або неналежним чином. При цьому фіксація правопорушень та можливість накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил розглядається в кожному окремому випадку в залежності від конкретних обставин справи. Ч.2 ст. 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів. Враховуючи, що ст. 467 Митного кодексу України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477-485 Митного кодексу України, суд вважає, що строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не пропущено. Враховуючи, що вимоги позивача не є обґрунтованими, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно ст. 94 КАС України підстави для покладення судових витрат на адміністративного відповідача - відсутні. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied