Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Постановою Алуштинського міського суду АР Крим від 05.09.2013 року задоволено адміністративний позов [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження та визнання протиправною бездіяльності по виконанню постанов Алуштинського міського суду посадовими особами відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим. Скасовано постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.06.2013 року за номерами ВП № 28729080; ВП № 28728969; ВП № 28728785; ВП № 28729181, винесені заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Нємцевою Н.І. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим вжити заходи для виконання постанови суду від 26.03.2010 року по адміністративній справі №2-а/60/10/0101. Стягнуто з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим на користь держави судовий збір у сумі 34,41 грн. Не погодившись із вищевказаною постановою суду, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Алуштинського міського суду АР Крим від 05.09.2013 року по справі №101/3161/113-а та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. У судовому засіданні 20.01.2014 року позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги за необґрунтованістю, просив залишити апеляційну скаргу Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Представник заявника апеляційної скарги - Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим у судове засідання 20.01.2014 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим у судове засідання 20.01.2014 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з частиною 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Чинне законодавство не обмежує коло представників осіб, які беруть участь у справі, при апеляційному розгляді адміністративної справи. Судова колегія, вислухавши пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до Алуштинського міського суду АР Крим з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим, уточнивши позовні вимоги у порядку статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України, про скасування постанов про завершення виконавчого провадження від 14.06.2013 року ВП №28729080, ВП №28728969, ВП №28728785, ВП №28729181; за невиконання постанови Алуштинського міського суду залучити винних осіб до відповідальності за частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України, про що винести окрему ухвалу; зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим вжити заходів до виконання рішення суду. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Алуштинського міського суду АР Крим від 26.03.2010 року встановлено, що на [PERSON] поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» та, як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, повністю поширюються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені даним Законом, у тому числі й право на одержання підвищення до пенсії за вислугу років по 2-й групі інвалідності на 350% мінімальної пенсії за віком і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Крім того, суд постановив зобов'язати Головне управління Пенсійного фону України в АР Крим здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії за відповідні періоди. За вказаною постановою були видані виконавчі листи. 28.09.2011 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим були прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими на підставі постанови Алуштинського міського суду у справі №2-а-60/10/01/01 від 26.03.2010 року. На думку позивача, незважаючи на те, що виконавчі листи були видані і відкрито виконавче провадження, рішення суду не виконано в повному обсязі, а головний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Пекарська О.В. ухилялася від виконання постанови Алуштинського міського суду. Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в АР Крим 09.09.2011 року було перераховано лише 5435,53 грн., у зв'язку з чим, [PERSON] неодноразово звертався до начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим із заявами про надання інформації про хід виконавчого провадження, проте відповіді на вказані заяви позивачем отримані не були. 05.07.2013 року [PERSON] був отриманий лист начальника Відділу примусового виконання рішень, яким позивача повідомлено про те, що постанова Алуштинського міського суду №2-а-60/10/01/01 виконана відповідно до вимог виконавчих документів та додатково повідомлено, що 14.06.2013 року винесені постанови про завершення виконавчих дій №28728969, №28729181, №28728785, №28729080. Ухвалою Алуштинського міського суду АР Крим від 05.09.2013 року закрито провадження у справі №101/3161/2013-а за позовом [PERSON] до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного Управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим в частині позовних вимог про залучення винних осіб до відповідальності, за статтею 382 Кримінального кодексу України і накладання на них штрафу у розмірі 500 мінімальних мінімумів доходів громадян, у зв'язку із невиконанням постанови Алуштинського міського суду від 26.03.2010 року (а.с.42). Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що держаним виконавцем, в супереч вимог статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», не було вчинено всіх, передбачених в цій статті виконавчих дій для виконання рішення суду, у зв'язку з чим рішення суду виконане неналежним чином та дії відповідача щодо закінчення виконавчих проваджень є неправомірними, а постанови начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим Немцевої Н.І., з цього приводу підлягають скасуванню. З наведеними висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів виходячи з наступного. Матеріали справи містять відомості про те, що постановою Алуштинського міського суду АР Крим від 26.03.2010 року частково задоволений адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду АР Крим про перерахунок пенсії як інваліду війни й як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду АР Крим зробити перерахунок пенсії [PERSON] в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком як інвалідові війни 3 групи, відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 05.10.2005 року по 30.05.2007 року включно. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду АР Крим зробити перерахунок пенсії [PERSON] в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком як інвалідові війни 2 групи, відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 30.05.2007 року по 26.03.2010 року включно. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду АР Крим зробити перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю [PERSON] у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС з 05.10.2005 року по 30.05.2007 року включно. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду АР Крим зробити перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю [PERSON] у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС з 30.05.2007 року по 26.03.2010 року включно (а.с.9-11). 19.10.2010 року на підставі зазначеної постанови Алуштинським міським судом АР Крим видані виконавчі листи про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду АР Крим зробити відповідні перерахунки пенсії та додаткової пенсії позивача (а.с.12, 13, 14, 15). Постановою Алуштинського міського суду АР Крим від 22.11.2012 року задоволено позов [PERSON] до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим про притягнення посадової особи до відповідальності, зобов'язання вжити заходів щодо виконання рішення суду. Зобов'язано Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим вжити заходів для виконання постанови Алуштинського міського суду від 26.03.2010 року, якою задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду АР Крим про перерахунок пенсії як інваліду війни й як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с.20-21). Також, у зв'язку з невиконанням постанови Алуштинського міського суду АР Крим від 26.03.2010 року [PERSON] 26.03.2012 року та 14.05.2013 року звертався до начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим із заявами про надання інформації за виконавчими провадженнями №28728785, №28729181, №28729080, №28728969 (а.с.22, 23, 24, 25). Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в АР Крим, отриманого відповідачем 18.01.2013 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в АР Крим згідно рішення суду від 26.03.2010 року №2-а-60/2010 [PERSON] був проведений перерахунок пенсії та доплата за перерахунком за період з 05.10.2005 року по 31.12.2007 року у сумі 5435,53 грн. була виплачена позивачу 09.09.2011 року, а отже зазначене рішення фактично виконане (а.с.61-62, 65). Проведення [PERSON] перерахунку пенсії підтверджується також відповідними розрахунками доплат (а.с.63, 64, 66, 67, 68, 69). Згідно відповіді начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим №1443/10/4-33 від 14.06.2013 року позивача повідомлено, що постанова Алуштинського міського суду АР Крим від 26.03.2010 року по справі №2-а-60/10/01/01 виконана відповідно до вимог виконавчих документів (а.с.26-27). 14.06.2013 року, у зв'язку з фактичним виконанням згідно вимог виконавчого документа виконавчих листів №2-а-60/10/01/01, виданих 19.10.2010 року Алуштинським міським судом АР Крим, заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим винесені постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с.5, 6, 7, 8). Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» №202/98-ВР від 24.03.1998 року Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Статтею 2 цього Закону визначено, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року. Згідно з частинами 1 та 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті. Пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Приймаючи до уваги вищенаведені правові норми, судова колегія зазначає, що постановою Алуштинського міського суду АР Крим від 26.03.2010 року Головне управління Пенсійного фонду АР Крим було зобов'язано здійснити перерахунки пенсії та додаткової пенсії [PERSON], при цьому за цім рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду АР Крим не було зобов'язано провести виплати нарахованих сум, у зв'язку з чим висновки суду першої інстанції про те, що рішення суду виконане неналежним чином є необґрунтованими. При цьому, судова колегія зазначає, що позивач не оскаржує проведені боржником розрахунки пенсії на підставі постанови Алуштинського міського суду АР Крим від 26.03.2010 року. Крім того, слід зазначити, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року №45) (далі - Порядок). Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Таким чином, з 01.02.2013 року органи Державної виконавчої служби України позбавлені можливості виконувати рішення суду про стягнення коштів, божником за яким є державний орган. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судом апеляційної інстанції судового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права. Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням приписів статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied