Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Позивачка звернулася до Таращанського районного суду, як адміністративного суду з позовом, в якому просила суд визнати відмову відповідача за № 3701 від 26.12.2013 року щодо отримання одноразової компенсації, як дружині померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, незаконною та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй одноразову компенсацію у в зв'язку з втратою годувальника, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 73,08 грн. та витрати на отримання правової допомоги в розмірі 300 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на письмове заперечення, та вказала, що на одноразову компенсацію в разі втрати годувальника має право сім'я, де є непрацездатні члени, які були на утриманні померлого годувальника. Оскільки [PERSON] не є інвалідом та не досягла пенсійного віку на час смерті чоловіка, то управління не має законних підстав для призначення їй одноразової компенсації сім'ям, які втратили годувальник а із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.6 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом кожна особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушенні її права,свободи або інтереси. Судом встановлено, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і помер [INFO] року. Смерть [PERSON], пов'язана з Чорнобильською катастрофою. У зв'язку з цим 15.03.2013 року їй було видано посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою і вона має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 22.08.2011 року позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Таращанському районі. З цієї ж дати отримувала пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області зобов'язано з 03.07.2013 року призначити позивачці пенсію по втраті годувальника, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вказана постанова набрала законної сили 24.10.2013 року. 21.12.2013 року позивачка звернулася до Управління соціального захисту населення Таращанської районної державної адміністрації із заявою про нарахування та отримання одноразової компенсації, як вдові померлого ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, смерть якого пов'язана з наслідками цієї аварії, на яку отримала письмову відповідь від 26.12.2013 року про відмову в задоволенні її вимог, тому позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у базовій редакції, чинність якої була відновлена з 22 травня 2008 року в зв'язку з тим, що положення розділу П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року № 107-VІ були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується, зокрема, в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат. Водночас відповідно до п. 4 розділу «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 29 грудня 2013 року № 5515-VI (із змінами і доповненнями) установлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік. Підпунктом чотири пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено такі розміри одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, сім'ям, які втратити годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою: сім'ям, які втратили годувальника - 7586 гривень. За загальним принципом дії правових норм однакової юридичної сили, які по різному регулюють одні і ті ж відносини, застосуванню підлягає та правова норма, яка прийнята пізніше, тобто в даному випадку норма п. 4 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік»від 29 грудня 2013 року № 5515-VI, якою визначення конкретних розмірів виплат, передбачених, зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у 2013 році віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Крім того, необхідно враховувати Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Враховуючи, що чинність постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановлено розміри компенсацій за шкоду, заподіяну здоров'ю, в абсолютних сумах, не обмежена в часі, суд вважає, що її дія поширюється також на 2013 рік і реалізує механізм виконання норми закону, а саме: п. 4 розділу «Прикінцеві положення»Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 29 грудня 2013 року № 5551-VI, якою визначення конкретних розмірів виплат, передбачених, зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у 2013 році віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивачка має право на отримання одноразової компенсації, як сім'я, яка втратила годувальника із числа осіб віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, у розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилання відповідача на те, що позивачка не досягла пенсійного віку, що є однією з головних вимог для надання права на призначення одноразової компенсації у разі втрати годувальника, суд не приймає до уваги, оскільки дане питання врегульоване постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 року, яка набрала законної сили. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Результат розгляду: partial