Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови відповідача в перерахунку пенсії у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України та наказів Міністерства оборони України, а також про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок і виплату пенсійного забезпечення у відповідності до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням ст. 51 вказаного Закону на підставі постанов КМ України у зв'язку зі зміною розмірів посадових окладів та премій для відповідних категорій військовослужбовців згідно з наказами Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України", 22 липня 2010 року № 380 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2010 рік" зі змінами, внесеними наказом Міністра оборони України від 5 листопада 2010 року № 576, та 28 січня 2011 року № 50 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік" зі змінами, внесеними наказом Міністра оборони України від 25 червня 2011 року № 355. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2011 року позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду Укрнаїни в Черкаській області провести перерахунок і виплату пенсії позивачу за період з 18 жовтня 2010 року відповідно до вимог ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та на підставі п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року, постанови Кабінету Міністрів України № 969 від 18.10.2010 року і наказів Міністра оборони України № 377 від 28.07.2008 року, абзацу 5 п.9 наказу Міністра оборони України № 380 від 22.07.2010 року, № 576 від 05.11.2010 року, п.8 наказу Міністра оборони України № 50 від 28.01.2011 року, № 355 від 25.06.2011 року з урахуванням ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". При цьому суд першої інстанції виходив з того, неприйняття Кабінетом Міністрів України окремого рішення про зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців не може бути підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною такого грошового забезпечення, як то передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - зміні з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, позивач є особою, яка отримує пенсію, призначену у відповідності до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон). У вересні 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців Збройних Сил України. Разом з тим листом від 16 вересня 2011 року №1034/Г-10 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не приймалося відповідного рішення. Відповідно до приписів ст. 63 Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок), згідно п. 1 якого визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року №1294 з 01.01.2008 року (далі - Постанова №1294) було підвищено рівень грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема шляхом уповноваження керівників державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення. Відповідно до пункту 2 Постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони. Таким чином, враховуючи, що Кабінет Міністрів України делегував своє право керівникам державних органів, у тому числі й Міністру оборони України, визначати розміри посадових окладів, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що наказ № 377 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2008 року за № 761/15452), яким затверджені схеми посадових окладів за основними типовими посадами керуючого та наукового складу офіцерів військово-навчальних закладів та наукових установ Збройних Сил України, є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки змінює розмір однієї зі складових грошового забезпечення зазначених осіб. При цьому колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача, що Порядком визначено лише один орган - Кабінет Міністрів України, наявність рішення якого про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців може бути підставою для перерахунку пенсії, оскільки частина третя статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не вказує на рішення суб'єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов'язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного суду України від 24.04.2012 по справі № 21-84а12, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Разом з тим, на думку колегії, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок і виплату пенсійного забезпечення у відповідності до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням ст. 51 вказаного Закону на підставі постанов КМ України у зв'язку зі зміною розмірів посадових окладів та премій для відповідних категорій військовослужбовців згідно з наказами Міністра оборони України №№ 576, 355, 50, 380. Так, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Наказами Міністра оборони України від 22 липня 2010 року № 380 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2010 рік" зі змінами, внесеними наказом Міністра оборони України від 5 листопада 2010 року № 576, та 28 січня 2011 року № 50 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік" зі змінами, внесеними наказом Міністра оборони України від 25 червня 2011 року № 355 було встановлено розміри премії військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення у 2010 та 2011 роках відповідно. Аналіз наведених норм свідчить про те, що премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії, має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців у 2010 та 2011 роках відповідно. За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в даній частині ухвалена судом з порушенням норм матеріального права, оскільки правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 18 червня 2013 року (№ 21-165а13). Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду Укрнаїни в Черкаській області провести перерахунок і виплату пенсійного забезпечення у відповідності до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням ст. 51 вказаного Закону на підставі постанов КМ України у зв'язку зі зміною розмірів посадових окладів та премій для відповідних категорій військовослужбовців згідно з наказами Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України", відтак постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін. Разом з тим, в решті позовних вимог слід відмовити з огляду на відсутність правових підстав для їх задоволення, відтак апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 201 КАС України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Результат розгляду: partial