Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом в якому зазначила, що Московським районним судом м. Харкова прийняті постанови від 05.02.2010, 24.12.2010 та 19.10.2012 у справах відповідно № 2а-1679/10, № 2а-8231/10 та № 2а-12577/11 які знаходяться на примусовому виконанні в Московському відділу ДВС Харківського міського управління юстиції, проте заходи для виконання зазначених постанов не приймаються. Користуючись бездіяльністю відділу ДВС, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі Управління), шляхом маніпуляцій при перерахунку пенсії за вказаними вище постановами протиправно зменшує її розмір: виконуючи постанову Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2010 Управління протиправно зменшило в 2009 році розмір пенсії на 49,80 грн., через що їй недоплачена пенсія в розмірі 597,60 грн. В 2010 році крім 49,80 грн. щомісячно з пенсії відрахували 28,40 грн. та індексацію. Загалом в 2009-2010 роках з пенсії позивачки протиправно вирахували 1970,86 грн. та не доплатили за постановою суду - 1970,76 грн. В 2011 році в результаті невірного перерахунку пенсія з 1700,39 грн. в червні зменшилась до 1574,33 грн. в липні, через що за період з липня 2011 року по травень 2012 року пенсія недоплачена в сумі 1134,54 грн. Постанова суду від 19.10.2012 взагалі не виконується. Посилаючись на вимоги ст. 267 КАС України заявниця просила поновити їй строк на оскарження бездіяльності відповідача, визнати дії Управління незаконними та зобов'язати здійснити перерахунок і виплату пенсії відповідно до рішень суду із застосуванням до Управління штрафних санкцій. В наступному позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги та в останнє, відповідно до уточнень від 28.02.2014 просила визнати дії Управління незаконними, накласти штраф на керівника Управління в розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 267 КАС України, стягнути на свою користь половину штрафу згідно ч. 4 ст. 267 КАС України та 4716,71 грн. - незаконно утриману суму пенсії, попередньо здійснивши індексацію вказаної суми коштів, визнати факт дискримінації та геноциду покоління народу України, що має статус «Дитина війни» та зобов'язати Управління припинити геноцид «Дітей війни» шляхом належного виконання Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В суді позивач підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, дав пояснення відповідно до обставин, викладених в позові. Представник відповідача проти позову заперечував, пославшись на ті факти, що судова постанова від 24.12.2010 виконана в повному обсязі - пенсія перерахована та здійснена доплата в розмірі 2370,21 грн. Перерахунок та нарахування пенсії в розмірі 1308,82 грн. за постановою суду від 05.02.2010 здійснено, як і за постановою суду від 19.10.2012, проте їх повне виконання можливе лише за наявності державного фінансування, яке на теперішній час відсутнє. Просив застосувати до вимог позивача строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухав сторони, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Сторонами не заперечується, отже не підлягає доказуванню факт існування постанов Московського районного суду м. Харкова від 05.02.2010, 24.12.2010 та 19.10.2012 у справах відповідно № 2а-1679/10, № 2а-8231/10 та № 2а-12577/11, якими відповідача зобов'язано здійснити певні дії по перерахунку пенсії позивача та її виплаті. Вимоги позивача, як вбачається зі змісту позову та посилання на відповідні норми права, випливають з правовідносин, що врегульовані ст. 267 КАС України, яка встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. В рамках вказаної статті особа, яка бере участь у справі, може звернутись до суду з заявою про вирішення питання щодо судового контролю за виконанням судового рішення. Розгляд такої заяви повинен відбуватись в межах справи, за якою постановлено судове рішення, без оформлення нової адміністративної справи, проте позивачка звернулась до суду з новим адміністративним позовом і фактично просить здійснити контроль за виконанням судових рішень, що набрали законної сили, в окремому адміністративному провадженні, що не передбачено діючим законодавством. З погляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині визнання дій Управління незаконними, накладення штрафу на керівника Управління в розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 267 КАС України, стягнення половини штрафу згідно ч. 4 ст. 267 КАС України та 4716,71 грн. - незаконно утриманої пенсії, попередньо здійснивши індексацію вказаної суми коштів. Не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині визнання факту дискримінації та геноциду покоління народу України, що має статус «Дитина війни», так як юрисдикція адміністративних судів не поширюється на ці правовідносини. Підстави для задоволення вимоги про зобов'язання Управління припинити геноцид «Дітей війни» шляхом належного виконання Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з погляду на вищевикладене також відсутні. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied