Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про захист права на отримання допомоги при народженні дитини. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначила, що вона є матір'ю трьох дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. УПСЗН призначено допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO], як на першу дитину. 28.10.2013 УПСЗН позивачці було відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини [PERSON], [INFO], як на третю дитину, у зв'язку з тим, що до народження третьої дитини [PERSON] перші дві дитини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року нродження на утриманні позивачки не перебували. Просила визнати відмову УПСЗН незаконною та зобов'язати відповідача призначити їй допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO], як на третю дитину. 27.01.2014 року відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав, що [PERSON] було відмовлено в призначенні допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO], як на третю дитину, оскільки на час народження нею третьої дитини, перші дві дитини на її утриманні не перебували. Вважає, що з цих підстав позивачка не має права на призначення допомоги при народженні дитини, як на третю дитину і їй обґрунтовано було в цьому відмовлено. Просить відмовити в задоволенні позову. Розгляд справи здійснювався суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 4 ст. 183-2 КАС України, оскільки суд прийшов до висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю трьох дітей: [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом РАЦС Жовтневого РУЮ м. Запоріжжя 21.02.2011 року, актовий запис - 71, [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Жовтневим відділом РАЦС ЗМУЮ 21.10.2008 року, актовий запис - 488 та [PERSON] [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом РАЦС РС Чернігівського МУЮ 28.05.2013 року, актовий запис - 1169. У період часу з 15.12.2009 року до 11.07.2013 року позивачка за вироком суду відбувала покарання у Чернігівській виправній колонії № 44, де і народила третю дитину. На час народження третьої дитини [PERSON], [INFO] року, її перша дитини [PERSON] перебувала під опікою на підставі розпорядження Жовтневої районної адміністрації від 26.05.2010 року № 258-р. 07.08.2013 року Районна адміністрація Запорізької міської ради по Жовтневому району дійшла висновку про можливість передання малолітньої дитини для подальшого виховання матері [PERSON] Згідно акту від 08.08.2013 року малолітню дитину передано матері для подальшого виховання. На той же час друга дитина [PERSON] перебувала з батьком [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання від 24.07.2013 року. Згідно п. 13 Порядку «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» розмір та строк виплати допомоги, яка призначається одному з батьків дитини, визначається з урахуванням кількості живонароджених та усиновлених дітей (враховуючи померлих), які до народження дитини перебували на утриманні особи, якій призначається допомога, її чоловіка (дружини), крім дітей, від виховання яких зазначена особа (її чоловік, дружина) відмовилась, а також дітей, які передані на виховання іншій особі, та повнолітньої дочки (повнолітнього сина) чоловіка, які не були усиновлені дружиною. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками своїх обов'язків по утриманню дітей. Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст.. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України. Таким чином, виконуючи постанову Кабінету Міністрів України органи Управління праці та соціального захисту населення діють відповідно до Конституції України та чинного законодавства. Позивачкою не доведено того, що вона фактично утримувала двох дітей на час народження третьої, згідно чинного законодавста, що є обов'язковою умовою для призначення розміру допомоги при народженні дитини як на третю дитину. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача та вважає за необхідне в позові відмовити На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied