Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

Відповідач - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) зареєстрована як фізична особа - підприємець 15 грудня 2000 року, що підтверджується витягом ДП «Інформаційно-ресурсний центр» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 24-25), перебуває на обліку в Добропільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник податків з 16 березня 2001 року за № 121, що підтверджується довідкою форми № 4-ОПП від 27 листопада 2013 року № 1305071400047 (а.с. 6). 08 лютого 2013 року відповідачем подано до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за звітний податковий період 2013 рік № 9005090207, якою було визначено орендну плату за землю за 2013 рік у загальній сумі 22482,89 гривень, якою було визначено щомісячну суму з січня по листопад 2013 року - по 1873,57 гривень, у грудні 2013 року - 1873,62 гривень (а.с. 7-8). 14 лютого 2013 року відповідачем надано до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за звітний податковий період 2013 рік № 9006355592, якою було визначено орендну плату за землю за 2013 рік у загальній сумі 3500,65 гривень, якою було визначено щомісячну суму з січня по листопад 2013 року - по 291,72 гривень, у грудні 2013 року - 291,73 гривень (а.с. 9-10). Пунктом 20.1.28 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби, зокрема, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Таким чином, позивач - Добропільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України. Облік платників податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється органами державної податкової служби та іншими державними органами відповідно до законодавства. Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до пункту 54.1 статті 54 зазначеного Кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. Відповідно до пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 286.2. статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Згідно з пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 20 травня 2013 року позивачем прийняті податкові повідомлення-рішення № 0001631701, яким до відповідача застосований штраф у розмірі 50,00 гривень, № 0001641701, яким до відповідача застосований штраф у розмірі 58,13 гривень та №0001651701, яким до відповідача застосований штраф у розмірі 50,00 гривень (а.с. 11). Зазначені податкові повідомлення-рішення отримані особисто відповідачем 20 травня 2013 року, про що свідчить підпис на корінцях податкових повідомлень-рішень (а.с. 11). Документи, які свідчать про оскарження або сплату відповідачем податкових зобов'язань та штрафних санкцій, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями, в матеріалах справи відсутні. Наявними в матеріалах справи податковими деклараціями підтверджено визначення відповідачем зобов'язань з орендної плати за землю в сумі 21227,81 гривень за звітний період січень-жовтень 2013 року . Зазначені зобов'язання не були у повному обсязі сплачені у встановлені Податковим кодексом України строки. В результаті несплати грошового зобов'язання відповідачу була нарахована пеня в розмірі 370,00 гривень згідно зі ст. 129 Податкового кодексу України, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 13-16). Як вбачається з наявного в матеріалах справи зворотнього боку облікової картки (а.с. 13-16) за відповідачем станом на 31 грудня 2013 року у зв'язку з частковою сплати обліковується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб за звітний податковий період січень-жовтень 2013 року, штрафу та пені у загальному розмірі 21755,94 гривень. Станом на дату розгляду справи відповідачем з зазначеної суми боргу самостійно погашено 1900 гривень та 300 гривень. Відповідно до п. п. 14.1.175. п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted