Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до ст. ІДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Тоцького Анатолія Володимировича про визнання дій незаконними, визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною та її скасування, мотивуючи тим, що 17.01.2014 р. він близько 18-30 год. рухався на автомобілі по а/д Київ - Харків в напрямку м. Лубни, коли був зупинений працівником ДАІ, який пояснив, що нібито він перевищив швидкість руху та рухався зі швидкістю 97 км/год., при дозволеній 70 км/год. При цьому ніяких доказів його вини йому пред"явлено не було та відразу складено протокол про адміністративне правопорушення і винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважав, що ніякого правопорушення не вчиняв, швидкості не перевищував, оскільки рухався зі швидкістю близько 60 км/год. На підставі викладеного [PERSON] прохав суд визнати дії інспектора Тоцького А.В. щодо складання постанови від 17.01.2014 р. про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 122 КпАП України незаконними; визнати постанову від 17.01.2014 р. протиправною та скасувати її і провадження по справі закрити. В судовому засіданні позивач позов підтримав та прохав його задовольнити, обгрунтовував позовні вимоги , обставинами , викладеними позовній заяві. Відповідач ст. ІДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області Тоцький Анатолій Володимирович в судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву, у яких прохав в задоволенні позову [PERSON] відмовити та розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що згідно постанови Серія АА2 №446486 від 17.01.2014 року, складеної на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АГ2№101790, позивач [PERSON] 17.01.2014 року о 18 год. 35 хв. на 76 км а/д Київ Харків керуючи автомобілем Шевролет д.н.з. [NUMBER] , рухався зі швидкістю 97 км. / год., перевищивши швидкість руху на 27 км/год. в порушення п. 12.9 б) ПДР України, швидкість вимірювалася приладом Трукам ТС000722. За дане правопорушення [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Частиною 1 ст. 122 КпАП України, за якою притягнуто до відповідальності [PERSON], передбачено відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину Згідно п. 12.9. б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил. Відповідно до свідоцтва про повірку , чинного до 05.04.2014 р. лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС 000722 пройшов повірку та визнаний придатним до застосування. Лазерний вимірювач швидкості TruCAM внесений до переліку технічних засобів , що використовуються у підрозділах ДАІ , затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 року. Ст. ІДПС Тоцький А.В. згідно відомості від 01.01.2014 р. склав іспит зі знань матеріальної частини в користуванні лазерним вимірювачем швидкості TruCAM. Згідно фотоматеріалів, доданих до заперечення на позовну заяву , зафіксовано рух автомобіля д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача 17.01.2014 р. о 18 год. 35 хв. на а/д Київ - Харків , який при ліміті швидкості 70 км/год., рухався зі швидкістю 97 км/год. , чим перевищив дозволену швидкість руху на 27 км/год. Таким чином, суд вважає, що не визнання позивачем вини у вчиненому правопорушенні свідчить про обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності. Сторонами на заперечувався сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення, як це вбачається із позовної заяви та заперечення на позов. Чинний КпАП України не забороняє у даному випадку працівникам ДАІ на місці після встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення та складення протоколу , виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності. З урахуванням обставин справи та системного аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення прийнято інспектором ДПС Тоцьким А.В. на підставі та у спосіб, що визначені законами України, у межах санкції ч.1 статті 122 КпАП України, а тому підстави для її скасування відсутні, а позовні вимоги є необґрунтованими. Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: denied