Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Позивач, звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд припинити підприємницьку діяльність відповідача з підстав, неподання протягом року органам податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності. Згідно п.3 ч.1 ст.1832 КАС України позов підлягає розгляду в порядку скороченого провадження. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку визначеному ст. 35 КАС України, поштовим повідомленням яке направлялось за офіційним місцем знаходження згідно довідки органів реєстрації та повернулися на адресу суду з відміткою за «закінченням терміну зберігання». Відповідно до приписів ч.8 ст.35 КАС України суд вважає відповідача належно повідомленим про розгляд справи. Відповідач у строки встановлені ст.1832 КАС України не надав суду письмові заперечення проти позову та докази в обґрунтування правової позиції по зазначеній справі Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини. Відповідач згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідки позивача зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця, взятий на податковий облік до ДПІ у Московському районі м.Харкова та згідно з п. 16.2 ст. 16 ПК України зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. В порушення діючого законодавства, відповідач не надає декларацію понад рік, що підтверджується довідкою від 24.12.2013 року № 1868/9/20-34-17-04-24 Частиною 2 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, що підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що вимога позивача про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON] є нормативно та документально обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted