Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

22.01.2014 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить: - визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805), в результаті якої складено Акт від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень вересень, жовтень 2013 року; - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо виключення (корегування), на підставі Акту від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень вересень, жовтень 2013 року, з електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені Товариством з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805) у податкових деклараціях за період січень - жовтень 2013 року; - зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805), зазначених останнім в податкових деклараціях за період січень - жовтень 2013 року. Ухвалою суду від 23.01.2014 року відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час проведення зустрічної звірки не досліджував первинні документи позивача щодо його взаємовідносин з контрагентами. У акті зустрічної звірки не вказано запитів ініціаторів зустрічної звірки - податкових органів, в яких знаходяться на обліку контрагенти позивача, отримання яких передує проведенню зустрічної звірки. Позивач також зазначає, що проведений відповідачем захід визначений ним як зустрічна звірка, а тому мав проводитися в порядку пункту 73.5 ст. 73 ПК України, а за його результатами мала бути складена довідка. Натомість за результатами проведеної відповідачем зустрічної звірки ним складено не довідку, а акт про неможливість проведення зустрічної звірки, який містить викладення результатів перевірки та встановлює порушення позивачем норм податкового законодавства без зазначення правових наслідків та виду проведеної перевірки, чим порушено Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1232. Позивач також зазначає, що відповідач на підставі акту від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки здійснив корегування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок». Позивач у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ діловодства суду надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких заперечує проти задоволення позовних вимог вказуючи на те, ним проведено зустрічну звірку під час проведення якої складено акт від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки. На думку відповідача вказаний вище акт звірки не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача, а є дише носієм доказової та службової інформації. Жодних нарахувань та збільшення податкових зобов'язань рівно як і зменшення суми податкового кредиту з ПДВ за карткою особового рахунку позивача податковим органом здійснено не було. Внесення інформації до електронних баз даних саме по собі не зумовлює для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту. На підставі викладеного, відповідач вважає, що правомірно вніс зміни до електронних баз даних на підставі акту зустрічної звірки. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне. Щодо підсудності справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду. Згідно ч.2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. У відповідності до Спеціального витягу з ЄДРПОУ станом на 30.01.2014 року та виписки з ЄДРПОУ станом на 21.01.2014 року позивач має зареєстроване місце знаходження у м. Дніпропетровську, Запорізьке шосе, будинок 11. На підставі викладеного справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду. Судом встановлено, що відповідачем проведено зустріну звірку, за наслідками якої складено акт від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки. У вказаному акті зроблено висновок про відсутність документального підтвердження реальності господарських операцій позивача з його контрагентами за період з січня по жовтень 2013 року. Відповідач у акті від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 зазначає про формування позивачем податкових зобов'язань у період з 01.01.2013 року по 31.10.2013 року згідно податкових декларації позивача з ПДВ за вказаний період. Відповідач на підставі акту від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки здійснив виключеня (корегування) податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», що підтверджується роздруківкою з електронної бази, яка надана позивачем. Суд зазначає, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку. Сама по собі здійснена відповідачем кваліфікація операцій за відсутності відмінності між задекларованими показниками податкової звітності контрагентів не може слугувати підставою для внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок». Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку. Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження. Аналогічну позицію займає і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 13.02.2013 року по справі № К/9991/74156/12 (номер у ЄДРСР 29332909). За таких обставин суд доходить до висновку про протиправність дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо виключення (корегування), на підставі Акту від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень вересень, жовтень 2013 року, з електронної бази даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» та інших електронних баз даних сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені Товариством з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805) у податкових деклараціях за період січень - жовтень 2013 року без винесення податкового повідомлення - рішення та його узгодження. На підставі викладеного суд вважає за необхідне зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805), зазначених останнім в податкових деклараціях за період січень - жовтень 2013 року. Щодо позовної вимоги - визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805), в результаті якої складено Акт від 13.12.2013 року № 2928/26-55-22-01/38489805 про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруно-Плюс» (код ЄДРПОУ 38489805) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень вересень, жовтень 2013 року, то суд зазначає наступне. Звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправними дій контролюючого органу, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод. Дане право закріплене і в ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного суду України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Крім того, відповідно до ст.2, п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод. Із наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пп. 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Згідно чинного законодавства вчинення податковими органами дій по проведенню зустрічних звірок прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню зустрічних звірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків. Отже, виключно результат реалізації повноваження податкового органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню зустрічних звірок та складанню акту) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення зустрічної звірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами звірки. Аналогічну позицію займає і Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 14.10.2013 року по справі № К/9991/60541/12 (номер у ЄДРСР 34208753). Згідно правового висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13, акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. За таких обставин суд не знаходить правових підстав для задоволення даної позовної вимоги. Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України у разі якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial