Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганський комбінат Втормет» до Відокремленого структурного підрозділу Луганське міське управління Головного управління Держсанепідслужби у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 18 березня 2013 року №1. Позовні вимоги позивачем мотивовані тим, що 18 березня 2013 року начальником ВСП Луганського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Луганській області Кононовою О.А. винесено постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства, та згідно зі ст.42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» застосовано адміністративно-запобіжний захід у формі тимчасової заборони діяльності підприємства, пов'язаної з користуванням машин і механізмів технологічних ліній, які супроводжуються шумом, з 20.03.2013 року до виконання архітектурно-будівельних заходів щодо зниження шуму до рівня, встановленого санітарними нормами. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві. Наголосив, що вважає, що адміністративно-запобіжний захід застосований з порушенням вимог ст.ст. 4, 6, 7, 8, 10 Закону про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, а при складанні протоколів проведення дослідження шумового навантаження та інфразвуку №11 та №12 від 27.02.2013 року не було дотримано умов проведення вимірювань, передбачених ДСТ 23337-78 (СТ СЕВ 2600-80) (1984). Таким чином відповідач порушив справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. 16 травня 2013 року позивач надав до канцелярії суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд призупинити дію постанови від 18.03.2013 року №1 Держсанепідслужби України на час виробництва робіт з влаштування огорожі шумоізоляцією. Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що після проведення досліджень та складання протоколу шумового навантаження №11 та №12 від 27.02.2013 року з висновками про перевищення гранично допустимих рівнів шуму від робіт технологічного обладнання ТОВ «ЛК Втормет» і невідповідність вимогам Санітарних норм №3077-84, п.2.4., таблиця 1, п.4, прокуратурою Артемівського району м. Луганська було винесено подання №2475 вих-13 від 14.03.2013 до ВСП Луганського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Луганській області для негайного прийняття заходів щодо усунення порушень санітарного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачем є юридична особа - суб'єкт господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганський комбінат Втормет», яке згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, зареєстроване виконавчим комітетом Луганської міської ради 14.05.2003 року, місцезнаходження юридичної особи: 91021, м. Луганськ, Артемівський район, вул. А.Ліньова, буд.81а. Позивач здійснює свою діяльність відповідно до Статуту в новій редакції, затвердженого Загальними зборами учасників товариства, протокол від 11.07.2011 б/н. Основними видами діяльності за КВЕД-2010 є: 38.32 Відновлення відсортованих відходів, 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом, 38.31 Демонтаж (розбирання) машин і устатковання. Стаття 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» встановлює, що шкідливий вплив на здоров'я людини - вплив факторів середовища життєдіяльності, що створює загрозу здоров'ю, життю або працездатності людини чи здоров'ю майбутніх поколінь. Згідно ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», санітарні норми - обов'язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади в галузі охорони здоров'я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров'ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення. У частині 4 ст.14 вказаного Закону зазначається, що нагляд за дотриманням вимог санітарних норм у стандартах та інших нормативно-технічних документах, відповідністю продукції вимогам безпеки для здоров'я і життя населення здійснюють виключно органи державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов'язані: - здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; - забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; - вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об'єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків. Шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів. Проведення на захищених об'єктах ремонтних робіт, що супроводжуються шумом, забороняється у робочі дні з двадцять першої до восьмої години, а у святкові та неробочі дні - цілодобово. Власник або орендар приміщень, у яких передбачається проведення ремонтних робіт, зобов'язаний повідомити мешканців прилеглих квартир про початок зазначених робіт. За згодою мешканців усіх прилеглих квартир ремонтні та будівельні роботи можуть проводитися також у святкові та неробочі дні. Шум, що утворюється під час проведення будівельних робіт, не повинен перевищувати санітарних норм цілодобово. Передбачені частинами другою, третьою та четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмежень певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки: 1) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 2) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму за межі таких приміщень; 3) попередження та/або ліквідації наслідків аварій, стихійного лиха, інших надзвичайних ситуацій; 4) надання невідкладної допомоги, попередження або припинення правопорушень; 5) попередження крадіжок, пожеж, а також виконання завдань цивільної оборони; 6) проведення зборів, мітингів, демонстрацій, походів, інших масових заходів, про які завчасно сповіщено органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування; 7) роботи обладнання і механізмів, що забезпечують життєдіяльність жилих і громадських будівель, за умов ужиття невідкладних заходів щодо максимального обмеження проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 8) відзначення встановлених законом святкових і неробочих днів, днів міст, інших свят відповідно до рішення місцевої ради, проведення спортивних змагань; 9) проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів у заборонений час за погодженням із уповноваженим органом місцевого самоврядування в порядку, передбаченому правилами додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях. Сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів. У відповідності до ч.1 ст.33 вказаного Закону одним із основних напрямів діяльності державної санітарно-епідеміологічної служби є здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду. Згідно ст.39 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» державний санітарно-епідеміологічний нагляд - це діяльність органів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю за дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників. Основними завданнями цієї діяльності є: - нагляд за організацією і проведенням органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами санітарних і протиепідемічних заходів; - нагляд за реалізацією державної політики з питань профілактики захворювань населення, участь у розробці та контроль за виконанням програм, що стосуються запобігання шкідливому впливу факторів навколишнього середовища на здоров'я населення; - нагляд за дотриманням санітарного законодавства; - проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи, гігієнічної регламентації небезпечних факторів і видача дозволів на їх використання. Державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні, що затверджується Кабінетом Міністрів України, вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян. Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Суд установив, що згідно з постановою прокурора Артемівського району м.Луганська від 26.02.2013 року у відповідності до ст.21 Закону України «Про прокуратуру» в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів була призначена перевірка у ТОВ «Луганській комбінат втормет» з питань додержання Законів України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», «Про охорону праці», «Про охорону навколишнього середовища», «Про відходи». Дана постанова отримана ТОВ «Луганській комбінат Втормет» 27.02.2013 року, що підтверджено відміткою про реєстрацію. 27.02.2013 року заступником начальника відділу нагляду ВСП Луганського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Луганській області Акберовим А.Е. в присутності директора ТОВ «Луганській комбінат втормет» Кеворкова В.С. складений Акт позапланової перевірки дотримання санітарного законодавства ТОВ «Луганській комбінат втормет» на підставі доручення голови обласної держадміністрації від 08.01.2013, вимоги прокуратури Артемівського району м. Луганська №116 вих-13 від 26.02.2013, згоди Держсанепідслужби України щодо проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду за виконанням вимог санітарного законодавства. (т.№1 а.с.34). За наслідками перевірки спільно з начальником цеху Смолярчуком Д.А. був проведений огляд ділянки «Аркос», ділянки НО-340 та ділянки «пакетир преса», де було встановлено, що на ділянці «Акрос» розміщено пересувне обладнання «Акрос» (прес-ножиці), яке виробляє пересування і рубку металу. На ділянці НО-340 є стаціонарні прес-ножиці, які на момент перевірки знаходились в розібраному стані і знаходились на ремонті згідно наказу директора №42 від 20.02.2013. Є стаціонарний кран, який на час огляду не працював. Однак працював пересувних кран, який завантажує метал в пересувне обладнання «Акрос» та працює електромостовий кран, який приймає метал і завантажує його у вагони. На ділянці «пакетир преса» проводиться сортування, завантаження і вивантаження металу, на момент огляду проводилось тільки сортування металу, завантаження і вивантаження не здійснювалось. У акті зазначено, що спільно з ДУ «Луганський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» 27.02.2013 року було проведено інструментальні виміри шуму працюючого обладнання ТОВ «Луганській комбінат втормет» за адресою [ADDRESS] в присутності мешканців квартир [PERSON], [PERSON], представника ТОВ «Луганській комбінат втормет» спеціаліста з безпеки Марушко М.П. та прокурора прокуратури Артемівського району Прозорова Д.М. За результатами проведених замірів згідно протоколів №11 та №12 від 27.02.2013 з проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку з метою оцінки відповідності СН №3077-84 інтегруючим прецизійний шумомір 00026, №32046, що мав свідоцтво про повірку №Рb 41/А-19-12 до 28.03.2013 року встановлено, що еквівалентний рівень звуку від технологічного обладнання ТОВ «Луганській комбінат втормет» в житловій кімнаті кВ. №70 перевищує гранично допустимий рівень на 1 Дб, а у кВ.№92 перевищує гранично допустимий рівень на 4 Дб, що не відповідає вимогам СН №3077-84, п.2.4. таблиця 1 п.4 - для денного часу доби. (т.№1 а.с.35-36). 18.03.2013 року Головний державний санітарний лікар м. Луганська Постановою №1, за результатами розгляду акту перевірки від 27.02.3013 року, на підставі ст.42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» тимчасово заборонив діяльність підприємства, пов'язану з користуванням машин і механізмів, технологічних операцій, які супроводжуються шумом з 20.03.2013 до виконання архітектурно-будівельних заходів щодо зниження шуму до рівня, встановленого санітарними нормами «Допустимого шуму в приміщеннях жилих та суспільних будівель та тер ітрій житлової забудівлі» п.2.4. таблиця 1, п.4, СН №3077-84. (т.№1,а.с.15) 09.04.2013 року заступником начальника відділу нагляду ВСП Луганського міського управління Головного управління Держсанепідслужби у Луганській області Акберовим А.Е. за невиконання постанови №1 від 18.03.2013 року Головного державного санітарного лікаря м. Луганська про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства про тимчасову заборону діяльності підприємства, пов'язаної з користуванням машин і механізмів, технологічних операцій, які супроводжуються шумом, складений протокол про порушення санітарних норм за ст.188-11 КУпАП стосовно директора ТОВ «Луганський комбінат втормет» Кеворкова В.С. Суд звертає увагу на те, що надані до адміністративного позову протоколи складені за формою 297/0, наведеною у додатку 14 до Положення про проведення органами, установами та закладами державної санепідслужби Міністерства охорони здоров'я України атестації санітарних лабораторій підприємств і організацій на право проведення санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу для атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21 квітня 1999р. №91 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1999р. за №686/3979). Відповідно до вказаного Положення в протоколах не було зазначено чи були присутні від підприємства особи. Також, у відповідності до п.2.16 (мовою оригіналу) ГОСТ 23337-78 «ШУМ. Методы измерения шума на селитебной территории и в помещениях жилых и общественных зданий» измерение шума на селитебной территории не должно проводиться во время выпадения атмосферных осадков и при скорости ветра более 5 м/с. При скорости ветра свыше 1 до 5 м/с следует применять экран для защиты измерительного микрофона от ветра. Із вказаних протоколів не вбачається можливим встановити факторів, які могли вплинути на результати дослідження. В протоколах №11, №12 зазначається, що нормативним документом, у відповідності з яким проводились дослідження є (мовою оригіналу) ГОСТ 23337-78. Методы измерения шума на стелитебной территории и в помещениях жилых и общественных зданий. МУ 4283-87. Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки, СН N 3077-84. Як зазначається в примітках до п.2.4 Санітарних норм (мовою орігіналу) эквивалентные и максимальные уровни звука в дБА для шума, создаваемого средствами автомобильного, железнодорожного, авиационного транспорта, в 2 м от ограждающих конструкций первого эшелона жилых зданий, зданий гостиниц, общежитий, обращенных в сторону магистральных улиц общегородского и районного значения, железных дорог, а также источников авиационного шума, допускается принимать на 10 дБА выше. Також, із пояснень та письмових доказів наданих позивачем, судом встановлено, що відповідно до ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80) (1984): - час оцінки шуму Т в приміщеннях житлових і суспільних будівель і на житловій території слід приймати вдень - безперервно протягом 8г., вночі - безперервно протягом 0,5г. (в найбільш гучні періоди доби). Час проведення дослідження, зазначений у протоколах, і в першому, і в другому випадку становить 30 хвилин; - тривалість вимірювання шуму Т-м слід встановлювати в залежності від характеру шуму. Від виробничої діяльності підприємства утворюються непостійні шуми. Отже, згідно ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80) (1984) «Вимір непостійного шуму слід проводити в період часу оцінки шуму Т, які охоплюють всі типові зміни шумового режиму в точці оцінки. Тривалість кожного виміру непостійного шуму Т_м в кожній точці повинна складати не менше 30хв.»; - вимірювання шуму в приміщеннях житлових і суспільних будівель слід проводити не менше ніж в трьох точках, рівномірно розподілених по приміщеннях не ближче 10м від стін і не ближче 1,5м від вікон приміщень на висоті 1,2-1,5м від рівня підлоги, при цьому повинна додаватися схема розміщення точок вимірювання, ця умова також не дотримана відповідачем. Виміри проводилися в одній точці; - при вимірюванні шуму в приміщеннях будинків з метою визначення відповідності рівнів шуму допустимим рівням шуму за ГОСТ 12.1.036-82, вікна і двері повинні бути закриті. У разі, коли необхідний гігієнічний повітрообмін забезпечується через квартирки або фрамуги і джерела шуму розташовуються поза будівель, вікна і двері повинні бути закриті, а квартирки і фрамуги - відкриті, ця умова також була не дотримана відповідачем. Двері в суміжні приміщення були відкриті; - під час вимірювання шуму в приміщеннях повинен перебувати тільки персонал, зайнятий вимірюванням шуму. Дана умова не дотримана. У приміщенні, де проводилися вимірювання знаходилися люди. Згідно із п. 2.6 ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80) (1984), відлік рівнів звуку переривчастого шуму, рівні звуку якого залишаються постійними у інтервалах тривалістю менше ніж 0,5 хвилин, а так само вагається в часі і імпульсного шуму, слід проводити з інтервалами від 5 до 6 секунд. У кожній точці за період вимірювання шуму повинно бути зроблено 360 відліків рівнів звуку, що комісією не було зроблено. Крім цього, згідно з п. 4.4 ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80) (1984), значення рівнів звуку постійного і переривистого шуму слід приймати за середніми показниками при коливанні стрілки приладу, що не було враховано членами комісії. Згідно додатку 6 вищезазначеного стандарту, при розрахунку еквівалентного рівня звуку розраховується сумарний індекс, а потім по таблиці 3 визначається величина рівня звуку в залежності від отриманого сумарного індексу, а значення еквівалентного рівня звуку визначається за формулою, що комісією зроблено не було. Крім цього, розрахунок еквівалентного рівня звуку переривчастого шуму, рівні звуку якого залишаються постійними в інтервалах тривалістю менше 0,5 хвилин, а так само вагається в часі і імпульсного шуму, Додаток 3 ГОСТ 23337-78 (СТ СЭВ 2600-80) «Шум. Методи заміру шуму на житловій території та у приміщеннях житлових і суспільних будівель не проводився, а методика розглянута в Додатку 3 даного стандарту не застосовувалась, що є порушенням процедури і норм вимірювання шуму на житловій території та у приміщеннях житлових і громадських будівель. Суд, з урахуванням цих пояснень, проаналізувавши вказані Санітарні норми та інші фактичні дані, надані позивачем, за клопотанням позивача призначив судово-технічну експертизу, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експерти імені Заслуженого професора Н.С.Бокаріуса (м. Харьків, вул. Золочевская, 8-а), поставивши на вирішення експерта питання: - чи підтверджується перевищення гранично-допустимого рівня шуму «встановленого санітарними нормами п.2.4, таблиці №1, п.4 Санітарних норм №3077-84 у приміщенні житлових будинків №95, №97 за адресою місто Луганськ, вулиця А. Ліньова, які знаходяться у безпосередній близькості з дільницею гідравлічних ножиць НО-340 та іншого технологічного обладнання ТОВ «Луганський комбінат Втормет». - чи витримана відповідачем процедура проведення вимірів рівня шуму, згідно ГОСТУ 23337-78(СТ СЕВ 25600-80) (1984) при проведенні досліджень шумового навантаження та інфразвуку 27 лютого 2013 року у приміщеннях житлового будинку №95 за адресою місто Луганськ, вулиця А. Ліньова. - які критерії оцінки для мостових електричних кранів та гідравлічних ножиць НО-340 по рівню шуму. - чи впливає рельєф місцевості, на якій розташований будинки № 95, №97 за адресою місто Луганськ, вулиця А. Ліньова на розповсюдження шуму, створюваного наступним обладнанням: мостовими електричними кранами «гідравлічними ножицями НО-340» та іншим технологічним обладнанням ТОВ «Луганський комбінат втормет». Згідно висновку комісійної судово-інженерно-технічної експертизи №8925 Харківського науково-дослідного інституту судових експерти імені Заслуженого професора Н.С.Бокаріуса, складеного 09.12.2013 року, встановлено: 1. Критеріями оцінки непостійного шуму в квартирах будинків, що знаходяться поблизу від діючого технологічного обладнання ТОВ «Луганський комбінат втормет» у вигляді мостових електричних кранів та гідравлічних ножиць НО-340, є еквівалентні (по енергії) рівні звуку та максимальні рівні звуку. 2. Рельєф місцевості впливає на зниження рівнів шуму від технологічного обладнання ТОВ «Луганський комбінат втормет» до житлових будинків №96, №97 по вулиці А. Ліньова унаслідок відбиття звукових хвиль від землі та поглинання енергії звуку пропорційно пройденому звуком відрізку шляху. 3. 4. Перевищення гранично-допустимого рівня шуму, встановленого п.2.4, п.4 таблиці 1 СН 30677-84 «Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки» у приміщеннях квартир 70 та 92 житлового будинку №95 за адресою: місто Луганськ, вулиця А.Ліньова, які знаходяться у безпосередній близькості з дільницею гідравлічних ножиць НО-340 та іншого технологічного обладнання ТОВ «Луганський комбінат втормет», проведеними вимірами не підтверджується. Представниками Держсанепідслужби у Луганській області при проведенні досліджень шумового навантаження та інфразвуку 27 лютого 2013 року у приміщеннях квартир 70 та 92 житлового будинку №95 за адресою: місто Луганськ, вулиця А.Ліньова не витримана процедура проведення вимірів рівня шуму, згідно ГОСТ 23337-78 (СТ СЕВ 25600-80) (1984). Відповідно до п. «л» ст.41 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» головним державним санітарним лікарям надаються повноваження застосовування передбачених цим Законом заходів для припинення порушення санітарного законодавства. Так, Головний державний санітарний лікар відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» має повноваження застосувати заходи обмеження, тимчасової заборони чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм. Відповідно до Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів (обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України № 67 від 14.04.1995 року, обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення або зупинення проводяться на підставі постанов про застосування адміністративно-запобіжних заходів, що виносяться відповідно до компетенції головного державного санітарного лікаря Інструкція про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів (обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення) встановлює порядок застосування Головним державним санітарним лікарем адміністративно-запобіжних заходів щодо припинення порушення санітарного законодавства. До адміністративно-запобіжних заходів, порядок застосування яких регулюється цією Інструкцією, відносяться: обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення. Згідно п.2.3 Інструкції тимчасова заборона (на певний період) застосовується посадовою особою Держсанепідслужби України у разі порушення вимог санітарного законодавства для заборони: - діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі, якщо застосування обмеження неможливе або воно не припиняє порушення санітарного законодавства, але виконання порушником певних заходів дозволить припинити ці порушення; - будівництва, реконструкції та розширення об'єктів у разі неможливості застосування обмеження для окремих будівельних операцій; - виробництва хімічних речовин, технологічного устаткування, будівельних матеріалів, біологічних засобів, товарів та іншої продукції, джерел іонізуючих випромінювань у разі відсутності їх гігієнічної регламентації та державної реєстрації, а також якщо їх визнано шкідливими для здоров'я людей. Тобто, тимчасова заборона - це установлена посадовою особою держсанепідслужби заборона на певний період з визначенням терміну діяльності підприємства, виконання технологічних операцій або користування транспортом, якщо вони не відповідають вимогам санітарних норм, застосування обмеження неможливе або воно не усуне ці порушення, але виконання порушником певних заходів дозволить досягти відповідності санітарних норм. Відповідно до п. 3. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема; на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (Дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно акту від 27.03.2013р. на підставі протоколів №11 та №12 від 27.02.2013р. проведення дослідження шумової потужності та інфразвуку, відповідачем у відповідності до ст.ст. 24, 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» була складена оскаржувана постанова про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 18.03.2013р. №1, відповідно до якої постановлено тимчасово заборонити діяльність підприємства, пов'язану з користуванням машин і механізмів, технологічних операцій, які супроводжуються шумом з 20.03.2013 до виконання архітектурно-будівельних заходів щодо зниження шуму до рівня, встановленого санітарними нормами «Допустимого шуму в приміщеннях жилих та суспільних будівель та тер ітрій житлової забудівлі» п.2.4. таблиця 1, п.4, СН №3077-84. Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.04.95 р. №67, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 серпня 1995 р. за N 298/834 постанова про застосування адміністративно-запобіжних заходів є письмовим документом державної санітарно-епідеміологічної служби. У відповідності до п. 3.3 Інструкції постанова обов'язково має містити: зазначення дати та місця винесення. Всупереч цій вимозі постанова, що оскаржується, не містить місця винесення. Суд зазначає, що у зазначеній постанові застосовується термін виконання постанови до (мовою оригіналу) «до виконання архітектурно-будівельних заходів щодо зниження шуму до рівня, встановленого санітарними нормами «Допустимого шуму в приміщеннях жилих та суспільних будівель та тер ітрій житлової забудівлі» п.2.4. таблиця 1, п.4, СН №3077-84». Але, відповідно до Інструкції постанова може бути застосована на чіткий термін, який має бути зазначений у постанові. Оскаржувана постанова не містить визначеного в розумінні Інструкції терміну застосування адміністративно-запобіжного заходу. Суд вважає за потрібне зазначити, що відповідно до Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.04.95 р. №67, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 серпня 1995 р. за №298/834, не можна застосовувати в оскаржуваній постанові термін виконання постанови до «до виконання архітектурно-будівельних заходів щодо зниження шуму до рівня, встановленого санітарними нормами «Допустимого шуму в приміщеннях жилих та суспільних будівель та тер ітрій житлової забудівлі» п.2.4. таблиця 1, п.4, СН №3077-84» тому, що визначення такого терміну не відповідає законодавству. Згідно з п.3.6 Інструкції постанови, виконання яких пов'язується з настанням певної події, виносяться у випадках, коли усунення порушень санітарного законодавства можливе лише при певних умовах, а виявлені порушення не загрожують негайними негативними наслідками. Відповідно до ч.2. ст.252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Щодо терміну дії адміністративно-запобіжних заходів до «до виконання архітектурно-будівельних заходів щодо зниження шуму до рівня, встановленого санітарними нормами «Допустимого шуму в приміщеннях жилих та суспільних будівель та тер ітрій житлової забудівлі» п.2.4. таблиця 1, п.4, СН №3077-84», то вважати усунення вказаних недоліків подією, яка має неминуче настати, є помилковим. Як передбачено пп. 2.3, 3.7 Інструкції заборона діяльності може бути обрана якщо застосування обмеження неможливе або воно не усуне ці порушення та в будь-якому разі не може бути застосовано якщо це може призвести до виникнення аварійної ситуації. Із пояснень представника позивача вбачається, що тимчасова заборона виконання робіт на підприємстві може призвести до значних негативних економічних та соціальних наслідків, оскільки буде зупинено переробку металобрухту, що потягне невиконання зобов'язань позивача за укладеними договорами з його контрагентами і призведе до збитків, неможливості своєчасно сплачувати зобов'язання перед бюджетом держави, необхідно буде відправляти у неоплачувані відпустки працівників, які опиняться без постійного джерела доходу. Суд, враховуючи висновки судової експертизи, якими встановлено невитримання процедури проведення вимірів рівня шуму, згідно ГОСТ 23337-78 (СТ СЕВ 25600-80) (1984), а також інші, встановлені по справі обставини, робить висновок, що усунення зауважень до роботи позивача, які були причиною прийняття постанови, що оскаржується, можливі без прийняття таких кардинальних заходів як тимчасова заборона проведення робіт на підприємстві. У відповідності до частин 1 та 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав до суду документів та пояснень правомірності винесення оскаржуваної постанови. Натомість, відповідно до висновку комісійної судово-інженерно-технічної експертизи №8925 Харківського науково-дослідного інституту судових експерти імені Заслуженого професора Н.С.Бокаріуса, складеного 09.12.2013 року, встановлено невитримання представниками Держсанепідслужби у Луганській області процедури проведення вимірів рівня шуму, згідно ГОСТ 23337-78 (СТ СЕВ 25600-80) (1984). Щодо позовної вимоги, викладеної позивачем у заяві про збільшення позовних вимог від 16 травня 2013 року, в якій просив суд призупинити дію постанови від 18.03.2013 року №1 Держсанепідслужби України на час виробництва робіт з влаштування огорожі шумоізоляцією суд приходить до наступного. Незважаючи на те, що у судовому засіданні представник позивача наполягала на тому, що вищевказана вимога не є заходом забезпечення адміністративного позову, суд приходить до висновку що вимога по суті є вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Крім того, судом окремо за клопотанням позивача ухвалою суду від 10 червня 2013 року було вирішено дане питання, тому позовна вимога в цієї частині не підлягає задоволенню. Суд, враховуючи вищенаведене, робить висновок, що позовні вимоги ТОВ «Луганський комбінат втормет» обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Згідно платіжного доручення №822 від 08 квітня 2013 року позивачем сплачено за подання адміністративного позову 34,41грн.

Результат розгляду: partial