Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернулась до Головного управління Держземагенства у Сумській області (далі - відповідач, Держземагенство), третя особа [PERSON], в якому просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10 вересня 2013 року № 4633/13-07 про відмову у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 161,00 га. в оренду; - визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача від 10 жовтня 2013 року № СМ/5924785000:15:004/00000433 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 126,00 га. в оренду; - визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача від 14 жовтня 2013 року № СМ/5924785000:15:001/00000436 про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 35,00 га. в оренду; - зобов'язати відповідача надати позивачу в оренду на сім років земельну ділянку орієнтованою площею 161,00 га., що складається з двох земельних ділянок: орієнтованою площею 126,00 га (КОАТУУ:зона:квартал - 5924785000:15:004) та орієнтованою площею 35,00 га (КОАТУУ:зона:квартал - 5924785000:15:001) за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу, рілля) для ведення фермерського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.02), які розташовані за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує наступним. Позивач 03 червня 2013 року звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства. За результатами розгляду зазначеного клопотання, 26 червня 2013 року Держземагенством було прийняте рішення № 2467/13-08 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою в зв'язку з доцільністю встановлення терміну оренди в розмірі 7 років та запропоновано повторно звернутись з відповідним клопотанням. Так, 09 липня 2013 року [PERSON] повторно звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років орієнтованою площею 161,00 гектарів, в задоволенні якого також було відмовлено та запропоновано надати графічні матеріали (на кожну ділянку окремо) на яких чітко визначений код КОАТУУ, зона та квартал земельних ділянок. 30 серпня 2013 року позивач втретє звернувся до Держземагенства з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, в задоволенні якого 10 вересня 2013 року також було відмовлено в зв'язку з тим, що земельна ділянка вже була сформована. Одночасно, позивачу запропоновано повторно звернутись до відповідача з клопотанням додавши інформацію по земельній ділянці та обґрунтування бажаного розміру і місця розташування земельної ділянки. В той же час, за результатами розгляду клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства, відповідачем 10 жовтня та 14 жовтня 2013 року були прийняті накази № СМ/5924785000:15:004/00000433 і № СМ/5924785000:15:001/00000436 про надання відповідних дозволів. На переконання позивача, рішення Держземагенства від 10 вересня 2013 року про відмову у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою суперечить вимогам земельного законодавства, зокрема ст. 123 Земельного кодексу України, та підлягає скасуванню. Відповідач за результатами розгляду клопотання від 30 серпня 2013 року зобов'язаний був прийняти накази про надання [PERSON] дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтованою площею 126,00 га та 35,00 га, в зв'язку з чим не мав права надавати такі дозволи [PERSON], який пізніше звернувся з відповідними клопотаннями. З вищезазначених підстав в судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Держземагенство з вимогами позивача не погодилось, в запереченні на адміністративний позов (а.с. 29) та поясненнях (а.с. 97-98) зазначило, що при розгляді клопотання позивача від 30.08.2013 р. було встановлено, що відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на земельну ділянку яка планується до відведення, була розроблена технічна документація, що дало підстави вважати земельну ділянку сформованою та поставило під сумнів доцільність виготовлення проекту землеустрою. Враховуючи зазначені обставини, відповідач вважає рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою від 10 вересня 2013 р. обґрунтованим та таким, що відповідає нормам земельного законодавства. Стосовно прийняття наказів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON], відповідач зазначив, що третьою особою були дотримані всі вимоги Земельного кодексу України та Закону України "Про фермерське господарство" в зв'язку з чим оскаржувані накази є обґрунтованими та законними. Крім того, на переконання відповідача, враховуючи положення ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не має право оскаржувати накази від 10 та 14 жовтня 2013 року, оскільки вони не застосовуються до [PERSON] та позивач не є суб'єктом правовідносин у яких ці накази будуть застосовані. З огляду на наведені обставини, в судовому засіданні представник Держземагенства проти позову заперечував та просив суд в його задоволенні відмовити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, ухвала про залучення третьої особи та судові повістки, направлені на адресу, зазначену як місце реєстрації третьої особи, повернулись в зв'язку з закінченням терміну зберігання. Згідно ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається що така повістка вручена належним чином. Заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2013 року [PERSON] звернулась до Держземагентсва з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років, орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу, рілля), розташованої на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 11). До клопотання були додані: графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; копії документів, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі; копія документа, що посвідчує особу; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; довідка з державної статистичної звітності про наявність та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями. За результатами розгляду вказаного клопотання відповідачем 26 червня 2013 р. було прийняте рішення № 2467/13-08 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с. 12). Підставою для відмови Держземагенство визначило те, що у відповідності до листа Міністерства аграрної політики та продовольства України № 37-13-5-13/6651 від 03.04.2013 р. для оренди сільськогосподарських угідь державної власності доцільно встановлювати термін оренди 7 років. В зв'язку з цим, позивачу було запропоновано повторно звернутись з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення згаданих земельних ділянок в оренду строком на 7 років. Так, 09 липня 2013 року позивач вдруге звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років, орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства (а.с. 13), до якого були додані ті ж самі документи (графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; копії документів, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі; копія документа, що посвідчує особу; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; довідка з державної статистичної звітності про наявність та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями). Але, рішенням від 18 липня 2013 р. № 3105/13-06 (а.с. 14) відповідач знову відмовив [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих підстав, що при розгляді матеріалів було встановлено, що земельні ділянки які плануються до відведення знаходяться в різних кварталах, а згідно викопіювання неможливо чітко встановити квартал кожної земельної ділянки. Для вирішення питання по суті позивачу запропоновано повторно звернутись до Держземагенства та додати графічні матеріали (на кожну ділянку окремо) на яких чітко визначений код КОАТУУ, зона та квартал земельних ділянок. 30 серпня 2013 року [PERSON] втретє звернулась до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років, орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства (а.с. 15), до якого також були додані: графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування та розмір земельних ділянок; копії документів, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі; копія документа, що посвідчує особу; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; довідка з державної статистичної звітності про наявність та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями. Розглянувши зазначене клопотання, 10 вересня 2013 року Держземагенство знову прийняло рішення № 4633/13-07 (а.с. 16) про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки при розгляді матеріалів встановлено, що на земельну ділянку яка планується до відведення, була розроблена технічна документація про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надано витяг. Тобто, земельна ділянка вже була сформована. Одночасно, позивачу було запропоновано повторно звернутись до Держземагенства з клопотанням додавши інформацію по земельній ділянці та обґрунтування бажаного розміру і місця розташування земельної ділянки. В той же час, 16 вересня 2013 року до Держземагенства звернувся [PERSON] з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років, орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства за рахунок земель державної власності (рілля) яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 50). До клопотання були додані: викопіювання плану розташування земельних ділянок; копії документів, що посвідчують досвід роботи в сільському господарстві; копії документів, що посвідчують особу та ідентифікаційний номер; довідка ДПА. За результатами розгляду вказаного клопотання, відповідачем 10 жовтня 2013 року був прийнятий Наказ № СМ/5924785000:15:004/00000433 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 126,00 гектара в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення фермерського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.02), розташованої за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 49). Також, 14 жовтня 2013 року Держземагенством був прийнятий Наказ № СМ/5924785000:15:001/00000436 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 35,00 гектара в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення фермерського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.02), розташованої за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 48). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для скасування рішення № 4633/13-07 від 10.09.2013 р. про відмову у наданні дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та наказів від 10.10.2013 р. і від 14.10.2013 р. про надання дозволів [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з огляду на нижченаведене. Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України. Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України, визначаються Законом України "Про фермерське господарство". У відповідності до ст. 7 згаданого Закону для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та погоджується і затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Отже, виходячи зі змісту вказаних норм, особа, зацікавлена отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства в оренду за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу державної влади. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Також, до клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування і розмір земельної ділянки та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. При цьому, під час розгляду клопотання, органу державної влади забороняється вимагати від особи додаткові матеріали і документи, та підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] подаючи 30 серпня 2013 року Держземагенству клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 7 років, орієнтованою площею 161, 00 гектарів для ведення фермерського господарства, надала відповідачу всі необхідні документи, передбачені ст. 123 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство". Розглянувши вказане клопотання, 10 вересня 2013 року Держземагенство прийняло рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих підстав, що на земельну ділянку, яка планується до відведення розроблена технічна документація про нормативну грошову оцінку, що дає підстави вважати цю земельну ділянку сформованою. Тобто, фактично, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду не з підстав невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, як то передбачено ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, а з інших підстав, не передбачених вказаною нормою. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення тієї ж земельної ділянки в оренду, до якого були додані такі ж самі графічні матеріали про місце розташування і розмір земельної ділянки, які надавались позивачем, у відповідача не виникло підстав вважати цю земельну ділянку сформованою. Будь-яких пояснень з цього приводу відповідачем в судовому засіданні не надано. Крім того, варто зазначити, що доводи відповідача про відсутність у позивача права оскаржувати накази від 10 та 14 жовтня 2013 року з посиланням на ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, не заслуговують уваги, оскільки вказана норма встановлює особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів, а предметом розгляду даної справи (накази від 10 та 14 жовтня 2013 року) є правові акти індивідуальної дії. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, з огляду на наведені обставини, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що Головне управління Держземагенства у Сумській області за результатами розгляду клопотання [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 7 років, орієнтованою площею 161,00 гектарів для ведення фермерського господарства від 30 серпня 2013 року повинно було прийняти рішення про надання такого дозволу, відмова у наданні дозволу № 4633/13-07 від 10.09.2013 р. та накази № СМ/5924785000:15:004/00000433 від 10.10.2013 р. і № СМ/5924785000:15:001/00000436 від 14.10.2013 р. не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з чим адміністративний позов в частині їх скасування підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог [PERSON] про зобов'язання відповідача надати позивачу в оренду на сім років земельну ділянку орієнтованою площею 161,00 га, суд зазначає наступне. Вирішення питань щодо надання в оренду земельних ділянок не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого органу. Діючим законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень, і суд не може підміняти орган, до компетенції якого віднесено прийняття цих рішень. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки. У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання Головного управління Держземагенства у Сумській області надати позивачу в оренду на сім років земельну ділянку орієнтованою площею 161,00 га., що складається з двох земельних ділянок: орієнтованою площею 126,00 га (КОАТУУ:зона:квартал - 5924785000:15:004) та орієнтованою площею 35,00 га (КОАТУУ:зона:квартал - 5924785000:15:001) за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу, рілля) для ведення фермерського господарства (код цільового призначення згідно класифікації видів цільового призначення земель - 01.02), які розташовані за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: partial