Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" звернулося до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Коломієць Ольги Анатоліївни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 9831351 від 11 січня 2014 року та про зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві провести державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], видати свідоцтво про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на квартиру та витяг з державного реєстру прав про реєстрацію права власності на квартиру. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, та зазначає, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Коломієць Ольгою Анатоліївною протиправно відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, оскільки внесення квартири до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" є вкладом, який вноситься з метою формування статутного капіталу та не призводить до збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР". Представником Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві через канцелярію суду подані заперечення по суті заявлених позовних вимог, в яких відповідач посилається на Конституцію України, Цивільний кодекс України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, та зазначає, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Коломієць О.А. правомірно відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" не подано для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно рішення загальних зборів товариства про збільшення статутного капіталу. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 11 січня 2014 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Коломієць Ольга Анатоліївна прийняла рішення № 9831351 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Підставою для відмови в реєстрації права власності на квартиру у рішенні державний реєстратор зазначив наступне: документи, подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Зокрема, відсутній документ на підтвердження виконання пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 та пункту 9.12 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР". Законом України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952) визначено правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямовано на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Відповідно до статті 4 Закону № 1952 обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно. Систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (стаття 6 Закону № 1952). Відповідно до Указу Президента України від 6 квітня 2011 року № 401/2011 "Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України" Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. В підпункті 10 пункту 4 вказаного Положення прямо передбачено, що Укрдержреєстр здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Разом з тим суд зазначає, що згідно статті 9 Закону № 1952 державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. При цьому слід звернути увагу, що статтею 15 Закону № 1952 передбачено, в якому порядку проводиться державна реєстрація прав та їх обтяжень, а саме: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Статтею 24 Закону № 1925 встановлено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до картки прийому заяви № 9710832, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) отримана Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві та зареєстрована у базі даних 31 грудня 2013 року. Разом із заявою подані наступні документи: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договір купівлі-продажу, технічний паспорт, акт приймання-передачі нерухомого майна, копія виписки Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія статуту, довіреності, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія паспорту. Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2013 року між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем, укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець передає квартиру у власність покупця, а покупець приймає у власність квартиру і сплачує за неї обговорену грошову суму. Квартира, що відчужується за цим договором, розташована за адресою: [ADDRESS]. 17 грудня 2013 року між засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" в особі Брицької Катерини Петрівни, що діє на підставі довіреності від 11 грудня 2013 року укладено акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" від 17 грудня 2013 року, згідно якого з метою формування статутного капіталу товариства засновник товариства передала, а товариство в особі Брицької К.П. прийняло в якості внеску до статутного капіталу товариства квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В акті зазначено, що вартість квартири, яку [PERSON] вносить до статутного капіталу товариства дорівнює 565 730 грн. Як встановлено під час розгляду справи, підставою для відмови в реєстрації права власності на квартиру за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" державним реєстратором визначено відсутність документу на підтвердження виконання пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, та пункту 9.12 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР". Відповідно до пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з внесенням до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 - 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи. У разі коли внесення нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи здійснюється іншою юридичною особою, заявник, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав рішення про внесення нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи, прийняте уповноваженим органом управління такої юридичної особи. У разі коли до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи вноситься об'єкт нерухомого майна, що належить на праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав письмову згоду усіх співвласників щодо внесення одним із співвласників об'єкта нерухомого майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду) юридичної особи. Пунктом 9.12 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР", затвердженого загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" (протокол № 1 від 28 листопада 2013 року) визначено, що загальні збори можуть прийняти рішення про збільшення статутного капіталу шляхом внесення додаткових вкладів існуючими учасниками або новими учасниками, а також шляхом реінвестиції дивідендів. Збільшення статутного капіталу може бути здійснене після внесення всіма його учасниками своїх вкладів до статутного капіталу в повному обсязі. Рішення про збільшення статутного капіталу набуває чинності з дня державної реєстрації відповідних змін до статуту товариства (нової редакції статуту товариства). Кожен учасник повинен сплатити свій додатковий вклад протягом строку, визначеного загальними зборами, але не пізніше одного року з дня державної реєстрації відповідних змін до статуту товариства (нової редакції статуту товариства). Таким чином, вирішуючи питання щодо державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації права власності в зв'язку з відсутністю рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР", яким збільшено статутний капітал товариства. Разом з тим, порядок формування статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" визначено розділом 9 статуту юридичної особи, в якому зазначено, що для забезпечення діяльності товариства створено статутний капітал, який складається із вкладів учасників і становить 583 226,81 грн., що дорівнює 72 967,19 доларів США. Статутний капітал формується шляхом внесення учасниками грошових коштів і майна. Громадянин Королівства Нідерландів [PERSON] володіє часткою вартістю 11 664,54 грн., що дорівнює 1 459,34 доларів США, що відповідає 2 % статутного капіталу товариства. [PERSON] вносить свій вклад грошовими коштами. Громадянка України [PERSON] володіє часткою вартістю 571 562,27 грн., що дорівнює 71 507,85 доларів США, що відповідає 98 % статутного капіталу товариства. [PERSON] вносить свій вклад шляхом здійснення наступних внесків до статутного капіталу товариства: - об'єкт нерухомості - квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2013 року, посвідченому приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2620. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 190209980000. Загальна вартість квартири складає 565 730 грн.; - грошовий внесок у розмірі 5 832,27 грн. Відповідно до статті 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Згідно з частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З урахуванням наведеного суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" звернулося до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з метою реєстрації права власності на нерухоме майно не в зв'язку із збільшенням статутного капіталу, а з метою реєстрації права власності на майно учасника товариства, переданого товариству з метою формування статутного капіталу. За таких обставин суд приходить до висновку про протиправність відмови державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Коломієць О.А. щодо здійснення державної реєстрації права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з підстав відсутності документу на підтвердження виконання пункту 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 та пункту 9.12 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Тістер". Відносно посилань представника Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в своїх запереченнях щодо ненадання позивачем копії паспорта власника об'єкта нерухомого майна, що не дає змоги встановити факт його перебування у шлюбі та належність об'єкта нерухомого майна на праві приватної чи спільної сумісної власності, суд зазначає про наступне. Згідно пункту 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями Відповідно до підпункту 1 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат. Згідно пункту 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заявник, крім документів, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, подає копії документів, що зазначені в пункті 9 цього Порядку (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування). У разі подання документів заінтересованою особою особисто така особа, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає копію реєстраційного номера облікової картки платника податку згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків (далі - реєстраційний номер облікової картки платника податку), крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України. У разі подання заяви про державну реєстрацію уповноваженою особою, яка діє від імені фізичної особи, така особа, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає копію документа, що посвідчує особу, яку вона представляє, та копію реєстраційного номера облікової картки платника податку такої фізичної особи, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України. Пунктом 9 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що заявник під час подання заяви про державну реєстрацію пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу. Документом, що посвідчує особу, є паспорт громадянина України, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або документ, що його заміняє. У разі подання заяви уповноваженою особою така особа пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові, крім документа, що зазначений в абзаці другому або третьому цього пункту, документ, що підтверджує її повноваження. Як вбачається з матеріалів справи, заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подано Брицькою Катериною Петрівною, яка діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на підставі довіреності. До заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Брицька К.П. додала копію свого паспорту громадянина України, копію картки платника податків та копію довіреності на підтвердження своїх повноважень. При цьому, з аналізу пунктів 9, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається обов'язковість подання копії паспорта особи, яку представляє представник, у разі подання заяви про державну реєстрацію уповноваженою особою, яка діє від імені фізичної особи, а не від юридичної особи. До того ж, відповідач має в своєму розпорядженні дані державного реєстру щодо наявності чи відсутності прав інших осіб на нерухоме майно. Таким чином, посилання представника Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в своїх запереченнях щодо ненадання позивачем копії паспорта власника об'єкта нерухомого майна судом визнаються необґрунтованими. Крім того, як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Коломієць О.А. не визначено як підставу для відмови у державній реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на об'єкт нерухомого майна відсутність копії паспорта власника квартири за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, судом під час розгляду справи досліджено копію паспорта [PERSON], з якого вбачається, що 30 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] З урахуванням наведеного суд зазначає про відсутність підстав для висновків відносно того, що квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Таким чином, відмовляючи у державній реєстрації права, державний реєстратор прав на нерухоме майно вийшов за межі наданих Законом повноважень. Враховуючи, що єдиною підставою для відмови у реєстрації права на нерухоме майно державним реєстратором прав визначено факт відсутності рішення загальних зборів товариства щодо збільшення статутного капіталу та встановлення судом незаконності такої відмови, то суд має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти законне рішення, що в даному випадку є прийняття рішення про реєстрацію права особи та його фактичне здійснення. Отже, у суб'єкта владних повноважень в даному випадку відсутнє право на розсуд після встановлення судом факту порушення права особи. При цьому, згідно пункту 3 частини першої статті 18 Закону № 1952 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками). Витяг з Державного реєстру прав на підставі заяви мають право отримувати власник нерухомого майна або уповноважена ним особа (пункт 1 частини другої статті 28 Закону № 1952). Відповідно до пункту 26 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, орган державної реєстрації прав, нотаріус не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про державну реєстрацію прав видає особисто заявникові або надсилає поштою з описом вкладення витяг з Державного реєстру прав, свідоцтво (в разі його формування) та документи, що подавалися заявником для проведення державної реєстрації прав, одним із способів, зазначеним у заяві. З огляду на встановлені у суді обставини та з урахуванням порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог також в частині зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві видати свідоцтво про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСТЕР" на квартиру та витяг з державного реєстру прав про реєстрацію права власності на квартиру. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню. Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) з урахуванням ставки судового збору за подання позову немайнового характеру, що складає 73,08 грн.

Результат розгляду: granted