Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] в якому просив стягнути з ФОП [PERSON] (код [NUMBER]) в дохід Держави кошти у розмірі : 60410,87 грн. на розрахунковий рахунок 33211801700007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач- УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКС У у Харківській області, Код отримувача 24134596, код платежу 11010500, Назва платежу: податок з доходів фізичних осіб та 22356,77 грн. на розрахунковий рахунок 31114029700007, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, отримувач- УДКСУ у Московському районі м. Харкова, ГУДКСУ у Харківській області, код отримувача 37999607, код платежу 14010100, назва платежу: податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг). В обґрунтування позовний вимог позивач зазначив, що Фізична особа-підприємець [PERSON] перебуває на обліку як платник податків та зборів (обов'язкових платежів) у ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. Відповідно до облікових даних ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відповідач має узгоджені податкові зобов'язання по податкам та зборам на загальну 82767,64 грн., які у встановлений законодавством строк не сплачені. Представник позивача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками з поштовими повідомленнями, які направлялися за офіційним місцем знаходженням. Відповідно до ст.35 КАС України відповідач є належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Відповідач відзив на позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які викликались в судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. Фізична особа-підприємець [PERSON] знаходиться на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області. Відповідно до п.п.16.1.3. п.16.1. ст.16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Матеріалами справи встановлено, що Фізичною особою-підприємцєм [PERSON] було подано до ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкову декларацію №9086710659 від 06.02.2013 року про майновий стан і доходи, в якім ним самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 30719,85 грн. (а.с. 12-13). Відповідачем суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в повному обсязі у встановлені законодавством строки сплачено не було. На час розгляду справи податковий борг відповідача з зазначеного податку за вказаною податковою декларацією складає 20862,29 грн. У зв"язку з тим, що відповідачем сума узгодженого податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у встановлені законодавством строки сплачена не була, податковим органом відповідачу було нараховано пеню у розмірі 343,18 грн. Судом встановлено, що Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було подано до ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області розрахунок податкових зобов"язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності №9086695107 від 06.02.2013 року, в якому ним самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 39205,41 грн. (а.с.14). Відповідачем суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в повному обсязі у встановлені законодавством строки сплачено не було. На час розгляду справи податковий борг відповідача з зазначеного податку за вказаним розрахунком складає 39205,41 грн. Таким чином, загальна сума податкового боргу Фізичної особи-підприємця [PERSON] з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування складає 60410,87 грн. з яких: 20862,29 грн. - самостійно визначене податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за податковою декларацією №9086710659 від 06.02.2013 року, 39205,41 грн. - самостійно визначене податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за розрахунком №9086695107 від 06.02.2013 року, 343,18 грн. - пеня. Також , матеріалами справи підтверджено. що Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було подано до ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області податкові декларації з податку на додану вартість, в яких ним самостійно визначено податкове зобов"язання з податку на додану вартість, а саме : - декларація №9058590719 від 19.09.2013 р. за терміном сплати 30.09.2013 р. , сума грошового зобов"язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті складає 12783,64 грн.; - декларація №9063717324 від 11.10.2013 р. за терміном сплати 30.10.2013 р., сума грошового зобов"язання з податку на додану вартість , що підлягає сплаті складає 6540,0 грн.; - декларація №9074777689 від 20.11.2013 р. за терміном сплати 30.11.2013 р., сума грошового зобов"язання з податку на додану вартість , що підлягає сплаті складає 873,0 грн.; -декларація №9081451795 від 18.12.2013 р. за терміном сплати 30.12.2013 р., сума грошового зобов"язання з податку на додану вартість , що підлягає сплаті складає 2155,0 грн.. Відповідачем суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість в повному обсязі у встановлені законодавством строки сплачено не було. На час розгляду справи податковий борг відповідача з зазначеного податку за вказаними податковими деклараціями складає 22351,64 грн. У зв"язку з тим, що відповідачем сума узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість у встановлені законодавством строки сплачена не була, податковим органом відповідачу було нараховано пеню у розмірі 5,13 грн. Таким чином, загальна сума податкового боргу Фізичної особи-підприємця [PERSON] з податку на додану вартість складає 22356,77 грн. з яких: 22351,64 грн. - самостійно визначене податкове зобов'язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями, 5,13 грн. - пеня. Суд зазначає, що відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Згідно п.57.3 ст. 57 ПКУ у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Пунктом 129.1.1 ПКУ визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов"язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Матеріалами справи встановлено, що на час розгляду справи сума заборгованості складає 82767,64 грн. з яких: 60410,87 грн. - самостійно визначені податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 22356,77 грн. - самостійно визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість. Згідно п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків , які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та податку на додану вартість, податковою інспекцією було прийнято податкову вимогу №43-11 від 04.11.2013 року, яка була надіслана на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням. (а.с.4). Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом було здійснено заходи по стягненню податкового боргу платника податків, передбачені діючим законодавством, однак вони не призвели до погашення в повному обсязі податкового боргу. Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Підпунктом 20.1.28 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України визначено право керівника державної податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до п. 95.1 ст. 95 орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. На час розгляду адміністративної справи сума заборгованості не сплачена та складає 82767,64 грн. (а.с. 9). Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 82767,64 грн., суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, через що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted