Рішення адміністративного суду від 2014-01-23 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС Кіровоградського МВ Степаненко Дмитра Дмитровича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення. Просить визнати дії інспектора ДПС взводу ДПС Кіровоградського МВ Степаненко Дмитра Дмитровича протиправними. Постанову ПС1 № 309730 від 25.11.2013 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 ч. 2 КУпАП в розмірі 255 грн. визнати протиправною та скасувати. Провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування позову зазначив, що 25.11.2013 року інспектором ДПС взводу ДПС Кіровоградського МВ Степаненко Дмитром Дмитровичем складено протокол про адміністративне правопорушення АВ2 № 104104 та винесено постанову ПС1 № 309730 по справі про адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до постанови він 25.11.2013 р. о 14:40 год. в м. Кіровограді керуючи т.з. КІА д/н [NUMBER] по вул. Преображенській біля будинку № 2 на перехресті з вул. Чорновола здійснив зупинку на перехресті, на більше ніж один ряд, в два і більше рази, ближче ніж десять метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 г., 15.9 ґ., 15.9 и. ПДР. Він пояснив відповідачу і зазначив в протоколі, що зупинка його автомобіля була здійснена поза перехрестями, пішохідними переходами, виїздами з прилеглих територій і безпосередньо місця виїзду. Для виміру відстані від перехрестя та від пішохідного переходу відповідач використовував прилад невідомого походження, чим порушив ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність». В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові. В судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Надав суду пояснення, згідно яких зазначив, що 25.11.2013 р. він разом з інспектором взводу ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ УМВС України в області прапорщиком міліції Будулатієм Ю.А. під час нагляду за безпекою дорожнього руху на маршруті патрулювання № 1, 2, 3, 4 по вул. Преображенській в м. Кіровограді помітив, що водій автомобіля КІА д/н [NUMBER] порушує правила дорожнього руху України, а саме на вул. Преображенська біля буд. № 2 на перехресті з вул. Чорновола, здійснив зупинку на перехресті, на більше ніж один ряд, в два і більше рази, ближче ніж десять метрів від пішохідного переходу. Позивач зупинив свій транспортний засіб за власним бажанням, чим порушив п.п 15.9 г, 15.9 ґ, 15.9 и ПДР України. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України. Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу. Судом встановлено, що 25.11.2013 р. постановою ПС1 № 309730 в справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором ДПС взводу ДПС Кіровоградського МВ Степаненко Д.Д., [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км. на год., проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, початок руху, зміни напрямку руху, проїзду спеціальних транспортних засобів - тягнуть за собою накладання штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно пункту 15.9 (г) ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; п. 15.9 (ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; п. 15.9 (и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АВ2 № 104104 від 25.11.2013 р. [PERSON] о 15:00 год. в м. Кіровограді по вул. Преображенській біля буд. № 2 на перехресті з вул. Чорновола здійснив зупинку на перехресті; більше ніж один ряд; а також ближче ніж десять метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п 15.9 г, 15.9 ґ, 15.9 и ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП. Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Суб'єкт владних повноважень відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені в протоколі про адміністративне правопорушення АВ2 № 104104 від 25.11.2013 р., який засвідчено підписами двох свідків, а тому вони є об'єктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення. Відповідачем в судове засідання було надано відеозапис, з огляду якого вбачається, що дійсно обставини зазначені в оскаржуваній постанові серії ПС1 № 309730 від 25.11.2013 р. мали місце, обґрунтованих заперечень проти відеозапису позивачем не надавалось. Інші доводи позивача на обґрунтування позову не знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ПС1 № 309730 від 25.11.2013 р. про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді 255 грн. штрафу. Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята інспектором на підставі та у спосіб, що визначені законом України, а відтак підстави для визнання дій відповідача неправомірними та скасування постанови у справі відсутні.

Результат розгляду: denied