Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

11.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Добропіллі та Добропільському районі, в якому просила визнати рішення неправомірним про відмову врахувати при перерахунку розміру пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, з яких справляються страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та призначення пенсії в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати замість 90 відсотків; скасувати рішення №3734 від 20.11.2013 року про відмову в перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача прийняти довідку від 12 листопада 2013 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 18.06.2011 року згідно вимоги частини 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум. Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2014 року адміністративний позов [PERSON] задоволений частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного Фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі №3734 від 20 листопада 2013 року щодо відмови [PERSON] в перерахунку пенсії та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі здійснити [PERSON] перерахунок з 01 листопада 2013 року пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням фактично отриманих нею сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, з яких сплачено страхові внески, та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично отриманих сум. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням Пенсійного Фонду України у м. Добропіллі та Добропільському районі подана апеляційна скарга, в якій відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі (а.с.72-73). Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач вказує, що під час розгляду справи суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права. Пенсія позивача була призначена правомірно, з урахуванням діючих нормативно-правових актів. Законних підстав для перерахунку пенсії позивачу не має. Позивач також подав апеляцій скаргу на постанову суду першої інстанції, в який просив скасувати частково постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2014 року в частині перерахунку пенсії в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати замість 90 відсотків та постановити нове рішення. яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI, яка регулює пенсійне забезпечення державних службовців, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а с 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 80% від суми заробітної плати застосовується при призначенні пенсії, а не при перерахунку, що є різними діями УПФУ. В судовому засіданні позивач [PERSON] свою апеляційну скаргу підтримала та просила залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача. Представники відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, що дає суду право розглянути справу у відсутність представника відповідача. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в місті Добропіллі та Добропільському районі з 18.06.2011 року як державний службовець, що отримує пенсію за віком, яка була призначена позивачу згідно із Законами України «Про державну службу» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 13 листопада 2013 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи), яка містить суми допомоги на оздоровлення - 13013,85 грн, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань - 4240,86 грн, індексацію заробітної плати - 6426,91 грн, грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади - 4892,79 грн. На її звернення до відповідача від 20 листопада 2013 року надійшло рішення №3734, яким Управлінням пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на ст.33 Закону України «Про державну службу» (а.с.34-35). Згідно довідки Фінансового Управління Добропільської районної Державної адміністрації Донецької області від 12.11.2013 року про складові заробітної плати, що надається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», [PERSON] за період з 01.06.2009 року по 01.06.2011 року були сплачені надбавки, премії та інші виплати, на які були нараховані страхові внески: індексація, матеріальна допомога, грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади на загальну суму 28574,41 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.27-28). Згідно з ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії дерслужбовців мають право особи, що досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, утому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є держслужбовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати. Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадового окладу, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Згідно ч.5 ст. 33 зазначеного Закону надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби в таких розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Частина 7 ст.33 Закону України «Про державну службу» встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.6 ст.33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Тобто, надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами та матеріальна допомога в розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу» належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільненні зі служби після їх запровадження. Відповідно до вимог ст.371 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). На суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексацію, грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що відображено у довідці за формою, що затверджена Постановою правління ПФУ від 14 лютого 2011 року №5-1 (а.с.27-28). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Вказана правова позиція відображена у Постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012р. по справі №21-430а11 та, на підставі ст.2442 КАС України, є обов'язковою для застосування. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. В той же час, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що при відновленні права позивача на включення відповідних сум виплат до складу заробітної плат позивача, слід застосувати граничний розмір встановлений державним службовцям на момент проведення перерахунку виходячи з положень Закону України «Про державну службу», якими чітко встановлено обов'язкові умови призначення та перерахунку пенсії, зокрема те що її розмір дорівнює 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Суд зазначає, що застосовувати не передбачений Законом розмір пенсії на момент перерахунку не вбачається можливим. Колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції, здійснюючи перерахування пенсії на 80% заробітної плати, порушив конституційне право позивача на розмір вже призначеної в 2011 році пенсії в розмірі 90% шляхом звуження та обмеження її права, оскільки позивачу була призначена пенсія державного службовця в розмірі саме 90% від її заробітної плати. Відтак, відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії в розмірі 90% заробітної плати з урахуванням складових заробітної плати - матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, індексації доходів та грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади. Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо перерахунку її пенсії з моменту її призначення та зобов'язав відповідача здійснити відповідний перерахунок з моменту звернення позивача до пенсійного органу з заявою, що повністю відповідає положенням ст.45 ч.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно вирішена справа по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставою для зміни судового рішення. На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial