Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

В січні 2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання недійсною письмової податкової консультації №6369/10/05-99-11-01-13-8 від 27.12.2013 року. Крім цього позивач просив зобов'язати Головне управління Міндоходів у Донецькій області надати суду звіт про виконання постанови. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що твердження відповідача у спірній податковій консультації не ґрунтуються на приписах чинного законодавства. Висновки, зроблені відповідачем у спірній податковій консультації про те, що вартість плати за стандартне приєднання електроустановок до електричних мереж є об'єктом оподаткування податком на додану вартість та про те, що операції із стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж не підпадають під дію підпункту 197.1.18 пункту 197.1. статті 197 Податкового кодексу України (далі - ПК України) як операції, що звільнені від оподаткування, суперечать нормам чинного законодавства Постановою суду 1 інстанції у задоволенні позову відмовлено, оскільки податкова консультація не тягне правових наслідків. Не погодившись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та постановити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення скарги заперечував, а позивач за викликом до суду не прибув. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що скарга підлягає задоволенню частково і постанову суду належить змінити з наступних підстав. Судом встановлено наступне. [PERSON] звернувся до Міністерства доходів і зборів України із запитом від 09.07.2013 р. про надання письмової податкової консультації з наступних питань: "чи є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції із стандартного приєднання електроустановок споживача (населення) до електромереж?", "чи звільнені від оподаткування податком на додану вартість операції із стандартного приєднання електроустановок споживача - фізичної особи до електричних мереж відповідно до приписів п.197.1.18 Податкового кодексу України?". Позивач отримав від відповідача лист від 09.08.2013р. №2216/10/05-99-11-01-13-8 із податковою консультацією, в якій було зазначено, що визначення плати за приєднання електроустановок до електричних мереж викладені у постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 12.02.2013р. №115 "Про затвердження Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж" та не містяться у переліку функцій, прав та обов'язків органів ДПС, які закріплено у Податковому кодексі. Також, відповідач вказав, що відповідно до пп.197.1.18 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання державних платних послуг фізичним або юридичним особам органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також іншими особами, уповноваженими такими органами або законодавством надавати зазначені послуги, обов'язковість отримання (надання) яких установлюється законодавством, включаючи плату за реєстрацію, видачу ліцензії, сертифікатів у вигляді зборів, державного мита тощо. Таким чином, для застосування норми пп.197.1.18 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України необхідне одночасне виконання таких вимог: послуги повинні надаватися органами виконавчої влади і місцевого самоврядування, а також іншими особами, уповноваженими такими органами або законодавством надавати зазначені послуги; послуги, які надаються, повинні бути платними; обов'язковість отримання фізичними і юридичними особами послуг повинна бути встановлена законодавством; кошти за надані послуги у повному обсязі повинні надходити до бюджету. Відповідачем було вказано, що для більш конкретної відповіді пропонується звернутися до ДПІ за місцем податкової реєстрації з детальним описом обставин справи та наданням усіх наявних копій документів. Не погодившись із вказаною консультацією, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позов, в якому просив визнати недійсною вищевказану податкову консультацію та зобов'язати відповідача надати нову обґрунтовану письмову консультацію, з урахуванням висновків суду на поставлені у запиті про надання консультації питання. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.10.2013 року у справі № 805/1249/13-а (залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.11.2013 року), позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсною податкову консультацію Головного управління Міндоходів у Донецькій області, яка викладена в листі від 09.08.2013р. №2216/10/05-99-11-01-13-8. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. З урахуванням приписів ст. 53 п. 53.3 ПК України відповідачем 27.12.13 р. за № 6369/10/05-99-11-01-13-8 було надано позивачу нову податкову консультацію з вищевказаних питань. В новій податковій консультації відповідач зазначив про те, що вартість плати за стандартне приєднання електроустановок до електричних мереж є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, а також про те, що операції із стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж не підпадають під дію підпункту 197.1.18 пункту 197.1. статті 197 ПК України, як операції, що звільнені від оподаткування та навів обґрунтування такої відповіді. Згідно пп.14.1.172 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган. Відповідно до пункту 52.1 статті 52 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Пунктом 52.4 статті 52 ПК України встановлено, що консультації надаються органом державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку, або митним органом за місцем митного оформлення товарів, або вищим органом державної податкової служби або вищим митним органом, якому такий орган адміністративно підпорядкований, а також центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері митної справи. Пунктом 53.3 ст. 53 ПК України передбачено, що платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Відповідно до п. 53.1 ст. 53 ПК України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована. Таким чином Податковим кодексом України передбачено право платника податків оскаржувати податкову консультацію і встановлені правові наслідки її надання. Тобто висновки суду про те, що податкова консультація не впливає на права та обов"язки позивача є безпідставними. Що стосується консультації відповідача з питання практичного використання приписів ст. 197 п. 197.1 п.п.197.1.18 Податкового кодексу України судова колегія вважає її обґрунтованою з наступних підстав. Відповідно до підпункту 197.1.18 пункту 197.1 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання державних платних послуг фізичним або юридичним особам органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також іншими особами, уповноваженими такими органами або законодавством надавати зазначені послуги, обов'язковість отримання (надання) яких установлюється законодавством, включаючи плату за реєстрацію, видачу ліцензії, сертифікатів у вигляді зборів, державного мита тощо. Згідно ст. 185 п.185.1 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону України "Про електроенергетику" приєднання електроустановки - це надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності. Стандартне приєднання - це приєднання електроустановки (крім електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії) замовника до діючих мереж електропередавальної організації на відстань, що не перевищує 300 метрів по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання, яке диференціюється за ступенями потужності: перший ступінь - до 16 кВт включно; другий ступінь - від 16 кВт до 50 кВт включно; третій ступінь - від 50 кВт до 160 кВт включно. Ставка плати за стандартне приєднання - середнє значення вартості послуги з приєднання 1 кВт потужності, що встановлюється за диференційованими ступенями потужності на певний строк для Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя згідно з методикою розрахунку плати за приєднання електроустановок. Згідно ст. 17-2 ч.1,2,3 Закону України "Про електроенергетику" вартість послуг з приєднання розраховується електропередавальною організацією у порядку, передбаченому методикою розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, і обґрунтовується витратами, необхідними для будівництва та/або реконструкції електромереж від місця приєднання електроустановки замовника до місця забезпечення потужності. Ставка плати за стандартне приєднання електроустановок щорічно розраховується електропередавальною організацією з урахуванням ступеня напруги в місці приєднання, категорії надійності електропостачання, одно- чи трифазного приєднання, окремо для сільської та міської місцевості відповідно до методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж та затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Електропередавальна організація зобов'язана розміщувати на своєму веб-сайті в мережі Інтернет діючі ставки плати за стандартне приєднання. Вартість послуг з приєднання електроустановок замовників, що не є стандартним приєднанням відповідно до статті 1 цього Закону, визначається проектно-кошторисною документацією відповідно до замовленої (заявленої) на приєднання потужності пропорційно до передбаченої проектом величини потужності, яку можливо додатково приєднати, відповідно до методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж з урахуванням витрат на розвиток мереж для створення резерву потужності у місці забезпечення потужності. Підпунктом 197.1.18 пункту 197.1 статті 197 ПК України передбачено звільнення від оподаткування ПДВ лише тих послуг, обов'язковість отримання фізичними і юридичними особами яких повинна бути установлена законодавством. Приєднання електроустановки є послугою електропередавальної організації і отримання цієї послуги не є обов"язком позивача. Тобто оскаржувана податкова консультація відповідає вимогам спеціального законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому позов [PERSON] є безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене судова колегія зазначає, що судом 1 інстанції правильно по суті вирішена справа, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанову належить змінити в частині мотивів прийнятого рішення.

Результат розгляду: partial