Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

Бердичівська районна рада звернулася з позовом до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання незаконними та скасування пунктів 2-4,11 вимоги Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 18.11.2013 р. №61-17/1907. Ухвалою суду від 08.01.2014року Бердичівську об'єднану державну фінансову інспекцію залучено в якості другого Відповідача. В судовому засіданні представники Позивача, Бердичівської районної ради, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і зазначили, що пункти 2-4,11 вимоги Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 18.11.2013 р. №61-17/1907 є протиправні. Представники Позивача вважають, що висновки Відповідача в оскаржуваних пунктах щодо неправомірного нарахування та виплати водіям Бердичівської районної ради надбавки в розмірі 50% за складність та напруженість в роботі, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Така надбавка, на думку представників Позивача, прямо передбачена п.2 Наказу Міністерства праці України від 2 жовтня 1996 року № 77 "Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів", а тому такі виплати були проведені правомірно та правомірно враховані при визначенні вказаним особам середньої заробітної плати. Представники Відповідачів по даній справі, Державної фінансової інспекції в Житомирській області і Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції, проти позову заперечили і пояснили, що в період з 26.09.2013року по 18.10.2013року була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Бердичівської районної ради за період з 01.01.2010року по 01.10.2013року, про що був складений акт перевірки від 25.10.2013року. В ході перевірки серед інших порушень було встановлено, що Позивачем на протязі перевіряємого періоду протиправно була встановлена та виплачувалася водіям [PERSON] та [PERSON] надбавка в розмірі 50% за складність та напруженість в роботі. Така надбавка, на думку представників Відповідача, не була передбачена ні в самому колективному договорі, ні в Положенні про преміювання Бердичівської районної ради. Така надбавка підлягала встановленню лише в межах відповідних фондів оплати праці і не передбачалася в бюджетних запитах Позивача на відповідні бюджетні роки. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача та заперечення представників Відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Спірні правовідносини між сторонами по даній справі про правомірність оскаржуваної вимоги щодо відшкодування бюджетних коштів, виплачених Позивачем у вигляді заробітної плати в сумі 25012,05грн. та відображення в бухгалтерському обліку такої заборгованості регулюються правовими нормами Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Кодексу законів України про працю, Наказу Міністерства праці України від 2 жовтня 1996 року № 77 "Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів" (надалі - Наказ-77), що були чинні на день виникнення таких відносин. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що в період з 26.09.2013року по 18.10.2013року уповноваженою особою Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції була проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Бердичівської районної ради за період з 01.01.2010року по 01.10.2013року, про що був складений акт перевірки від 25.10.2013року, а 18.11.2013року Позивачу була внесена вимога щодо усунення виявлених в ході ревізії порушень. Як зазначено в оскаржуваних пунктах 2-4,11 Вимоги Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 18.11.2013 р. №61-17/1907 (надалі - Вимога), неправомірне нарахування водіям [PERSON] та [PERSON], які протягом перевіряємого періоду перебували в трудових відносинах з Бердиівською районною радою, надбавки в розмірі 50% за складність та напруженість в роботі призвело до зайвого нарахування та виплати за рахунок бюджетних коштів заробітної плати в сумі 20046,47грн. і нарахувань на заробітну плату в сумі 7279,26грн. (пункт 2 Вимоги). Така надбавка, як зазначено у пп.3,4 Вимоги, вплинула до невірного визначення розміру середньомісячної заробітної плати вказаним працівникам, що призвело до зайвого нарахування матеріальної допомоги в сумі 1600,50грн. і сплати при цьому єдиного соціального внеску в сумі 580,98грн., а також до зайвого нарахування матеріальної допомоги в сумі 2028,29грн. і сплати єдиного соціального внеску в сумі 736,40грн. при визначенні середньомісячної заробітної плати за час перебування вказаних працівників у відпусці. Вказані, на думку Відповідачів, неправомірні виплати підлягають відображенню в бухгалтерському обліку Позивача як заборгованість перед бюджетом (п.11 Вимоги). Сторони не заперечують наявність рішень Голови Бердичівської районної ради щодо встановлення такої надбавки водіям [PERSON] та [PERSON], їх перебування в трудових відносинах з Позивачем та арифметичні розрахунки сум, що зазначені в оскаржуваних пунктах Вимоги. Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України вказані обставини перед судом не доказувалися, так як в суду не виникло сумнівів щодо їх достовірності та добровільності визнання їх сторонами. Суть спору між сторонами зведено виключно щодо правомірності нарахування та виплати протягом перевіряємого періоду надбавки в розмірі 50% за складність та напруженість в роботі водіям [PERSON] та [PERSON], які перебували в трудових відносинах з Бердиівською районною радою. Суд визнає право Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції, як територіального органу державного фінансового контролю відповідно до вимог ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, в тому числі Позивачу, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства. Разом з тим, висновок Відповідача про незаконність нарахування та виплати надбавки в розмірі 50% за складність та напруженість в роботі водіям [PERSON] та [PERSON], які протягом перевіряємого періоду перебували в трудових відносинах з Бердиівською районною радою, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке. За приписами ст.98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Вказана правова норма чітко зазначає, що частина правовідносин щодо оплати праці осіб, які працюють за трудовим договором, є сферою державного регулювання у вигляді правових норм відповідних законів та інших нормативно-правових актів України, а частина таких відносин віднесена до сфери договірного регулювання на основі системи угод, що укладаються на державному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому (колективний договір) рівнях відповідно до Закону "Про колективні договори і угоди". Про це також зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року N 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці". В п.8 цієї Постанови прямо вказано, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Умови оплати праці (тарифні ставки, надбавки, тощо) робітників, зайнятих обслуговуванням органів місцевого самоврядування, до яких відносяться і водії, що перебувають в трудових відносинах з Бердичівською районною радою, визначені в Наказі Міністерства праці України від 2 жовтня 1996 року N 77 "Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів" з послідуючими змінами та доповненнями. Вказаний Наказ-77, в редакції на день виникнення спірних відносин, визначав цілий ряд надбавок для водіїв як робітників, зайнятих обслуговуванням органів місцевого самоврядування. Так, відповідно до додатку №3 до Наказу-77 вказаним працівникам визначена щомісячна надбавка за класність у вигляді відповідних відсотків тарифної ставки (місячного окладу) і доплата за ненормований робочий день у розмірі 25 відсотків тарифної ставки за відпрацьований час. Одночасно, відповідно до пункту другого Наказу-77 керівникам органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, до яких відноситься Позивач, надано право в межах установлених фондів оплати праці та граничної чисельності працівників установлювати надбавки робітникам за складність, напруженість у роботі в розмірі до 50 відсотків тарифної ставки (місячного окладу). Про це прямо зазначено також в Листі Міністерства соціальної політики України від 06.12.2011 р. N 1095/13/84-11 "Про встановлення надбавок та доплат водію". Більш того, в даному Листі прямо зазначено, що окрім зазначених надбавок (за класність, доплат за ненормований робочий день та за складність, напруженість у роботі) керівникам відповідних органів надано право у межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах, преміювати робітників залежно від їх особистого вкладу в кінцеві результати роботи згідно з положенням про преміювання, що діє в органі, та надавати водіям матеріальну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку. Ні в акті ревізії, дослідженому в судовому засіданні, ні в поясненнях представників Відповідачів в суді не наведено жодних доказів відсутності протягом перевіряємого періоду складності та напруженості в роботі водіїв Позивача і, що така надбавка виходить за межі граничної чисельності працівників Бердичівської районної ради та за межі фонду заробітної плати. Більш того, в судовому засіданні сторони не заперечували, що такі виплати проводилися в межах затверджених кошторисів і жодних претензій з боку територіального підрозділу Державної казначейської служби до таких виплат не було. Суд вважає безпідставними також доводи представників Відповідачів, наведені в обґрунтування правомірності оскаржуваних пунктів Вимоги, що надбавка робітникам за складність, напруженість у роботі в розмірі до 50 відсотків тарифної ставки (місячного окладу) не передбачена колективним договором трудового колективу Бердичівської районної ради та Положенням " Про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам виконавчого комітету районної ради" і їх розміри не включалися до бюджетних запитів на відповідні бюджетні роки. Як вже зазначалося, в розумінні вимог ст.98 КЗпП України встановлення надбавки робітникам за складність, напруженість у роботі в розмірі до 50 відсотків тарифної ставки (місячного окладу) відноситься до сфери державного регулювання оплати праці, так як така надбавка прямо передбачена відповідним нормативним актом (Наказом-77), і не може відноситися до сфери договірного регулювання на основі колективного договору. Певні можливі недоліки в роботі працівників Позивача при складанні бюджетних запитів на відповідні звітні періоди можуть у встановленому порядку бути лише підставою для притягнення до певної відповідальності таких працівників, а не підставою для позбавлення [PERSON] та [PERSON] гарантованого Конституцією України права на отримання заробітної плати в повному обсязі. На підставі викладеного та відповідно до вимог ст.2 КАС України, суд приходить до висновку, що оскаржувані пункти 2-4,11 вимоги Бердичівської об'єднаної державної фінансової інспекції від 18.11.2013 р. №61-17/1907 винесені не на підставі чинного законодавства і без врахування всіх обставин, що мали місце, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню. Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Бердичівської районної ради у вигляді 68,82грн. судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

Результат розгляду: granted