Рішення адміністративного суду від 2014-01-08 00:00:00+02

Арбітражний керуючий [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Донецькій області (надалі - відповідач) про скасування припису про недопущення повторних порушень від 29 жовтня 2013 року № 19, складеного за результатами позапланової невиїзної перевірки; скасування розпорядження про усунення порушень від 29 жовтня 2013 року № 13, складеного за результатами позапланової невиїзної перевірки; визнання протиправними дій відповідача з внесення до акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25.10.2013 року № 48, складеного за результатами позапланової невиїзної перевірки, недостовірних відомостей про порушення абз. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон); ч. 11 ст. 30 Закону; порушення абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону; ч. 2 ст. 22 Закону; ч. 7 ст. 30 Закону. 24.12.2013 року у судовому засіданні позивач надав заяву, якою просить суд викласти позовні вимогу у наступній редакції: скасувати припис від 29.10.2013 року № 19 та скасувати розпорядження про усунення порушень від 29.10.2013 року № 13. Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним. Відповідачем було організовано проведення позапланової виїзної перевірки діяльності позивача у період з 14.10.2013 року по 16.10.2013 року за скаргами ПП «Юридично - інвестиційна група» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» під час виконання позивачем повноважень ліквідатора у справі № Б-39/72-10 про банкрутство ПП «Альянс - Інвест». Комісією з проведення перевірки за результатами перевірки були складені спірні розпорядження та припис. Вважає їх такими, що винесені без урахування вимог законодавства, оскільки позивачем належним чином виконувалися всі обов'язки, а саме: були вжиті заходи щодо виявлення розрахункових рахунків боржника та направлено заяву про закриття рахунку; вживалися заходи щодо збереження майна боржника, більш того майно до проведення перевірки вже було реалізоване; відповідно до вимог законодавства надавалися звіти комітету кредиторів; заходом щодо завершення підприємницької діяльності боржника вважається постанова Господарського суду Харківської області від 21 січня 2012 року. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на наступне. На підставі доручення Мінюсту, рішення Дисциплінарної комісії та відповідних скарг відповідачем була проведена позапланова перевірка діяльності позивача. Перевіркою були встановлені певні порушення в провадженні діяльності позивача, щодо висновків перевірки позивачем були надані заперечення щодо кожного з порушень, але ці заперечення не спростовують висновки комісії, а додані до них документи не свідчать про усунення виявлених порушень. Також, позивач зазначив, що у нього відсутні певні документи, оскільки їх не було надано попереднім ліквідатором. Крім цього, позивачем не були забезпечені належні умови для проведення перевірки за місцем знаходження офісу та надання документів для перевірки, відповідно перевірку було проведено на підставі наданих позивачем документів та виявлені порушення, які відображені у спірних приписі та розпорядженні. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Позивач, [INFO], ІНН [NUMBER], діє на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядження майна, керуючого санацією, ліквідатора) [NUMBER] від 13.02.2013 року без обмеження строку дії. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.05.2012 року у справі № Б-39/72-10 позивач призначений ліквідатором ПП «Альянс - Інвест». 30.09.2013 року, у зв'язку із отриманням доручення Міністерства юстиції України від 13.09.2013 року № 13.2-32/961, відповідачем прийнятий наказ № 1524/4 про проведення позапланової перевірки позивача у період з 14 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2013 року на предмет дотримання вимог абз. 6 ч. 5 ст. 3-1, ч. 3 ст. 16, ч. 2 ст. 22, абз. 2 ч. 1 ст. 23, абз. 2,8,11 ч. 1 ст. 25, ч. 1,2,7,11 ст. 30 Закону, у редакції Закону № 784-XIV від 30.06.99 зі змінами та доповненнями, які діяли до 19.01.2013 року, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 98 Закону № 421-VI від 22.12.11 зі змінами та доповненнями, а саме: надання комітету кредиторів ПП «Альянс-Інвест» звіту про свою діяльність, інформації про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів; погодження з комітетом кредиторів ПП «Альянс-Інвест» порядку продажу майна боржника, складу, умов та строків придбання майна; дотримання строків ліквідаційної процедури; виявлення та закриття рахунків боржника в банківських установах; пред'явлення до третіх осіб вимог щодо повернення дебіторської заборгованості; прийняття до свого відома та вжиття заходів по забезпеченню його збереження; проведення зборів кредиторів; розгляд заяви АТ «Райфайзен Банк Аваль» № С11-120-1/09/1219 з поточними вимогами до боржника; припинення господарської діяльності боржника під час виконання ним повноважень ліквідатора по справ № Б-39/72-10 про банкрутство ПП «Альянс-Інвест»; повідомлення комітету кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Також, 30.09.2013 року відповідачем складено посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки № 336. Згідно із зазначеним наказом 01.10.2013 року відповідачем складено повідомлення про проведення позапланової виїзної перевірки № 12-11/840 та запит № 12-11/841 щодо надання документів до перевірки, в якому зазначені питання, що підлягають перевірці та необхідність надання переліку документів. 16.10.2013 року складено довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 47, відповідно до якої встановлені наступні порушення: не вжито заходів щодо виявлення та закриття розрахункових рахунків банкрута; не пред'явлено до третіх осіб вимог щодо повернення дебіторської заборгованості ПП «Альянс - Інвест» у розмірі 12270786,54 грн.; не вживались заходи щодо збереження майна ПП «Альянс-Інвест»; щомісячно не надавалися комітетові кредиторів звіти про свою діяльність, інформації про фінансове становище та майно боржника при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, окрім звітів наданих у жовтні 2012 року та квітні 2013 року; не вжито заходів щодо завершення підприємницької діяльності. На вказану довідку позивачем були надані заперечення, в яких він посилається на те, що ним були вчинені дії, направлені на виявлення та закриття рахунків боржника; у позивача відсутні документи, які б підтверджували дебіторську заборгованість за векселями, від попереднього ліквідатора така документація не надавалась; скаржниками не надано доказів того, що позивачем не вчиняються дії щодо захисту майна боржника, відсутні докази того, що відсутні докази того, що майно зруйноване або невжиття заходів щодо його збереження призведе до втрати майна боржника, майно було реалізоване задовго до моменту проведення перевірки; питання щодо звітування вже розглядалося і тому не може бути предметом перевірки тощо. 25.10.2013 року відповідачем складено акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, в якому вказані обставини перевірки та її результати. Перевіркою встановлені наступні порушення, які підлягають включенню до розпорядження, а саме: не вжито заходів щодо виявлення та закриття розрахункових рахунків банкрута у тому числі розрахункового рахунку № 26008401028829 відкритого в Київській регіональній дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»; які підлягають включенню до припису, а саме: не вживались заходи щодо забезпечення збереження майна боржника; щомісячно не надавались комітетові кредиторів звіти про свою діяльність, інформації про фінансове становище і майно боржника проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, окрім звітів наданих у жовтні 2012 року та квітні 2013 року; не вжито заходів щодо завершення підприємницької діяльності. На підставі вказаного акту відповідачем складені спірні припис про недопущення повторних порушень від 29 жовтня 2013 року № 19 та розпорядження про усунення порушень від 29.10.2013 року № 13. Зазначені припис та розпорядження були надіслані позивачеві, про що свідчить лист щодо надіслання розпорядження та припису від 29.10.2013 року № 12-11/936. Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюють Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст) як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мін'юсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства (п. 1.3. Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.06.2013 N 1284/5 (надалі - Порядок)). Цей Порядок встановлює, зокрема, процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов'язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки (п. 1.4 Порядку). За приписами п. 2.1 Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Ч. 2 ст. 106 Закону встановлено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів. Відповідно до п.2.6 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є: звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення додаткового контролю; неподання у встановлений строк арбітражним керуючим документів обов'язкової звітності; перевірка виконання арбітражним керуючим розпоряджень, виданих за результатами проведення планових чи позапланових перевірок органом контролю; встановлення Дисциплінарною комісією невідповідності висновків акта перевірки вимогам законодавства, зазначеного в пункті 2.2 цього розділу, та направлення звернення (скарги), що було(а) підставою для проведення відповідної позапланової перевірки, для проведення додаткового контролю; рішення Дисциплінарної комісії щодо проведення органами контролю додаткового контролю на підставі заяв та скарг, які надійшли на розгляд Дисциплінарної комісії. Відповідно до п. 2.11. Порядку предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки. Відповідно до п.6.7 Порядку, у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень. Щодо позовних вимог про скасування спірного припису суд зазначає наступне. Відповідно до нього відповідачем виявлені такі порушення: - абз. 2 ч. 1 ст. 25 Закону, у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про банкрутство" (надалі - Закон № 784), не вживались заходи щодо забезпечення збереження майна ПП «Альянс-Інвест», а саме: нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, майдан Рози Люксембург, б. 2 та м. Донецьк, пр.. Богдана Хмельницького, 67-В до їх реалізації; - ч. 11 ст. 30 Закону, у редакції Закону № 784, щомісячно не надавалися комітетові кредиторів звіти про свою діяльність, інформації про фінансове становище і майно боржника проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, окрім звітів наданих у жовтні 2012 року та квітні 2013 року; - порушення абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону, у редакції Закону № 784, не вжито заходів щодо завершення підприємницької діяльності. За приписами ч. 1 ст. 25 Закону № 784 встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Відповідно до ч. 11 ст. 30 Закону № 784 ліквідатор не рідше одного разу на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів. Згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону № 784 з дня прийняття арбітражним судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. З матеріалів справи вбачається, що суду не надано доказів того, що позивачем не вчинялися дії щодо забезпечення збереження майна боржника, відсутні докази того, що майно зруйноване або невжиття заходів щодо його збереження призвело до втрати майна боржника. Крім цього, як було встановлено судом, майно реалізоване задовго до моменту проведення перевірки, відповідно позивач не зобов'язаний вживати заходи щодо збереження майна, яке не є майном боржника. Суд також зазначає, що законодавством не встановлений перелік документів, які б свідчили про факт та порядок звітування про діяльність позивача. Крім цього, з ухвали Господарського суду Харківської області від 22 квітня 2013 року по справі № Б-39/72-10 вбачається, що господарським судом вже розглядалося питання ненадання комітету кредиторів звітів про діяльність. Судом встановлено, що посилання скаржників на неналежне виконання позивачем своїх обов'язків є безпідставними; що позивачем, у встановленому чинним законодавством порядку, виконуються всі необхідні дії з ліквідації банкрута, позивач діє в інтересах банкрута та всіх його кредиторів, та підстав для визнання його діяльності неналежною не має. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 784 з дня прийняття арбітражним судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу. Суд зазначає, що законодавством також не визначено, який повинен бути документ про закінчення підприємницької діяльності боржника. За таких обставин, документом, що свідчить про припинення підприємницької діяльності є постанова суду про визнання боржника банкрутом. Постановою Господарського суду Харківської області від 21 січня 2012 року ПП «Альянс - Інвест» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, відповідно заходом щодо завершення підприємницької діяльності є саме ця постанови. Крім цього, постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2013 року по справі №5006/43/155пд/2012, ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.04.2013 року по справі №Б-39/72-10 встановлено правомірність дій ліквідатора. П. 1, 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, відповідачем спірний припис був прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача. Згідно ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, відповідачем суду не доведена правомірність винесення спірного припису, відповідно позовні вимоги в частині його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про скасування спірного розпорядження, суд зазначає наступне. Відповідно до нього відповідачем виявлені такі порушення: - вжиття заходів щодо виявлення розрахункових рахунків (отримання інформації від територіального органів Міндоходів України щодо наявності розрахункових рахунків ПП «Альянс-Інвест»); - направлення до відповідних банківських установ заяви у відповідності до абз. 4 п. 20.4 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493. Відповідно до п. 20.4 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах у разі припинення юридичної особи внаслідок її ліквідації для проведення ліквідаційної процедури використовується один поточний рахунок юридичної особи, що ліквідовується, визначений комісією з припинення (ліквідатором, ліквідаційною комісією тощо). Закриття інших рахунків, які не використовуються для проведення ліквідаційної процедури, здійснюється ліквідатором (ліквідаційною комісією) на підставі заяви про закриття рахунку, підписаної особою, яка згідно з рішенням учасників юридичної особи, суду або органу, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, призначена ліквідатором (за умови проведення ідентифікації), та копії рішення учасників, суду або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами про ліквідацію юридичної особи, засвідченої нотаріально або органом, який прийняв таке рішення. З матеріалів справи вбачається наступне. Відповідно до довідки від 08.01.2013 року № Р1-1334-3/12-580 у ПП «Альянс-Інвест» в Київській регіональній дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відкрито рахунок № 26008401028829. Станом на 08.01.2013 року залишки на рахунку відсутні. До Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» позивачем надано заяву, якою він просить закрити поточний рахунок № 26008401028829. Таким чином, позивачем вжиті заходи щодо виявлення розрахункових рахунків та направлено заяву про закриття такого рахунку, відповідно порушення, зазначені у спірному розпорядженні, вважаються усуненими. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що відсутні будь-які докази надіслання вищезазначеної заяви, оскільки позивачем суду надано поштові чеки та опис, які свідчать про те, що заяву було надіслано 03.12.2013 року. Ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, відповідачем спірне розпорядження також було прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача. Згідно ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, відповідачем суду не доведена правомірність винесення спірного розпорядження, відповідно позовні вимоги в частині його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене та

Результат розгляду: granted