Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

З позовом до суду звернулась Південна митниця Міндоходів до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 23.10.2013 року про накладання штрафу за невиконання судового рішення. В судовому засіданні 03.02.2014 року представник позивача підтримав позовні вимоги, пославшись на те, що на час винесення оскаржуваної постанови від 23.10.2013 року фактично рішення Одеського окружного адміністративного суду неможливо було виконати, оскільки Південній митниці було незрозуміло за яким саме зразком вона повинна була надати висновок про повернення позивачу надмірно сплачених податків та митних зборів. Представник відповідача був сповіщений належним чином про день, час та місце слухання справи (а.с.137-138), але в судове засідання не з'явився без поважних причин, а тому, на підстав положень ч.4 ст.128 КАС України, справа слухалась за його відсутності за наявними в справі доказами та запереченнями. Представники третьої особи на боці відповідача ТОВ «ОДЄТЕКС» заперечили проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що дії та постанова державного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні обставини та факти: Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Відділу ДВС Головного управління юстиції в Одеській області на підставі ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.5 цього ж Закону здійснює повноваження щодо виконання судових рішень, в порядку передбаченому цим Законом. Оскільки згідно ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи залучені до участі у ньому мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби, якщо інших порядок оскарження не передбачений законом, а тому на підставі ст.55 Конституції України, п.1 ч.2 ст.17, ст.104, ст.181 КАС України позивач може оскаржити до суду в порядку адміністративного судочинства рішення, дії чи бездіяльність органу виконання судових рішень. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2012 року по справі №1570/4911/2012 відповідача - Південну митницю ДМСУ було зобов'язано скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість на загальну суму 67975,78 грн. На виконання судового рішення Одеським окружним адміністративним судом 05.03.2013 року представнику позивача був виданий виконавчий лист по справі. 07.05.2013 року ТОВ «ОДЄТЕКС» звернулось до відповідача із заявою щодо примусового виконання рішення суду згідно виконавчого листа від 05.03.2013 року. Постановою державного виконавця відділу від 13.05.2013 року, відповідно до вимог статей 17,19,20,25,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам. Зазначеною постановою боржника - Південну митницю зобов'язано виконати рішення суду та повідомлено про накладення штрафу у разі його невиконання. Постанова була отримана боржником 18.05.2013 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення. На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Південною митницею листом від 13.06.2013 року за вих..№11/4.1-13/7229 повідомлено про те, що Південній митниці є незрозумілим судове рішення в частині зобов'язання скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на загальну суму 67975,78 грн., оскільки нормативно-правовим актом, яким закріплена форма висновку, встановлено неможливість застосування Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/ або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України, Державного казначейства України від 20.07.2007 року №611/147, у зв'язку з чим, Південною митницею направлено заяву до Одеського окружного адміністративного суду про роз'яснення судового рішення в порядку статті 170 КАС України. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2013 року по справі №1570/4911/2012 заяву Південної митниці про роз'яснення судового рішення задоволено; роз'яснено постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2012 року по справі №1570/4911/2012 в частині зобов'язання Південної митниці скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість наступним чином: Південна митниця зобов'язана скласти та надати висновок за встановленою чинним законодавством формою Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість на загальну суму 67975,78 грн. 02.08.2013 року до відділу надійшла заява представника ТОВ «ОДЄТЕКС», якою повідомлено про те,що ТОВ «ОДЄТЕКС» звернувся до Південної митниці із заявою про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів. Враховуючи викладене, листом відділу від 05.08.2013 року за вих..№09.1-13937/В-3/169 Південну митницю зобов'язано виконати вимоги виконавчого листа, а саме: скласти та надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області про повернення ТОВ «ОДЄТЕКС» надмірно сплаченого податку на додану вартість на загальну суму 67975,78 грн., про що повідомити відділ. Одночасно Південну митницю повідомлено про накладення штрафу в порядку статті 89 Закону України «Про виконавче провадження». Листом Південної митниці від 14.08.2013 року за вих. №11/4.1-13/7361 знову повідомлено відділ про неможливість виконання рішення суду з тих же самих підстав. В зв'язку із цим, постановою державного виконавця від 16.08.2013 року (а.с.72-73) до Південної митниці ДМСУ застосований штраф згідно положень ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» в розмірі 680,00 грн. Суд оцінюючи дії та оскаржене рішення суб`єкту владних повноважень, виходячи з положень ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку, що вони відповідають законові з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території всієї України. Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом. Постановою державного виконавця відділу від 16.08.2013 року на боржника Південну митницю накладено штраф за невиконання вимог виконавчого документа у розмірі 680,00 грн. Листом Південної митниці Міндоходів від 23.08.2013 року за вих..№3.1-01-6/3881 повідомлено про те, що Південна митниця Міндоходів не є стороною у справі №1570/4911/2012 та стороною виконавчого провадження №37837938, остання звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. 26.09.2013 року на адресу відділу надійшла ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2013 року по справі №1570/4911/2012, якою заяву Південної митниці Міндоходів про заміну сторони виконавчого провадження задоволено; замінено сторону виконавчого провадження по справі №1570/4911/2012, а саме: замінено боржника Південну митницю на Південну митницю Міндоходів. Постановою державного виконавця від 26.09.2013 року замінено сторону виконавчого провадження з Південної митниці на Південну митницю Міндоходів. Таким чином, для залученого боржника Південної митниці Міндоходів застосовуються права та обов'язки ви бувшого боржника - Південною митниці ДМСУ, в тому числі й постанова про застосування першого штрафу від 16.08.2013 року. Станом на 07.10.2013 року до відповідача не надходило інформації про виконання вимог виконавчого документа, державним виконавцем направлено до Південної митниці Міндоходів запит з метою отримання інформації про вжиті заходи, спрямовані на виконання вимог виконавчого документа. Одночасно попереджено про відповідальність, передбачену статтею 89 Закону за невиконання рішення суду без поважних причин. Оскільки боржником на вказаний запит державного виконавця не були надані докази виконання судового рішення, постановою державного виконавця від 23.10.2013 року на боржника Південну митницю Міндоходів був накладений повторний штраф за невиконання судового рішення в розмірі 1360,00 грн. На думку суду вказана постанова державного виконавця винесена із дотриманням вимог міжнародного та вітчизняного законодавства з питань виконання судових рішень. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, держава Україна гарантує особам право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом. Головною складовою цього прав є гарантування особі державою Україна виконання винесеного на її користь судового рішення. Згідно ст.9 Конституції України норми міжнародних угод, які ратифікувала або на застосування яких дала згоду Україна є обов'язковими для виконання на всій території України та їх положення мають пріоритет над правовими нормами національного законодавства. Таким чином, національним законодавством України не може бути обмежено право особи на своєчасне та ефективне виконання судового рішення, як складової частини поняття права на звернення до суду, встановленого ст.6 Конвенції , в зв'язку з чим, норми національного законодавства, в тому числі й Закону України «Про виконавче провадження» не можуть використовуватись державним виконавцем (державою Україна) для обмеження такого права. Враховуючи це, суд вважає, що державний виконавець видаючи постанову про застосування до боржника стягнення у вигляді штрафу за невиконання судового рішення у добровільному порядку від 23.10.2013 року виконав приписи ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» та правильно застосував власні владні повноваження, передбачені ст.5 цього ж Закону з метою забезпечення права стягувача на своєчасне та ефективне виконання судового рішення, яке гарантується йому ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України дії та акти суб'єкту владних повноважень, які прийняті в межах наданих йому повноважень, порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України слід визнати правомірними, а тому, в задоволенні позовних вимог про визнання постанови державного виконавця протиправною та про скасування такого акту суб'єкту владних повноважень слід відмовити на підставі ч.1 ст.162 КАС України. Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Результат розгляду: denied