Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з позовом до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про оскарження постанови відповідача ВО1 № 184677 від 17 лютого 2014 року про накладення адміністративного стягнення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просить скасувати зазначену вище постанову, пояснив, що адміністративне стягнення накладено на нього неправомірно, так як він адміністративного правопорушення не вчиняв. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, будь - яких заперечень чи клопотань не надав. Суд, враховуючи згоду позивача та в силу ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що справу необхідно розглянути без участі відповідача на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне: 17 лютого 2014 року, інспектором ДПС Збаразького ВДАІ в Тернопільській області винесено постанову ВО1 № 184677 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. У постанові вказано, що [PERSON] керуючи автомобілем "Рено Кенго" державний номерний знак [NUMBER] на 283км.+800м. автодороги Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, перевищив максимальну швидкість руху більше як на 20км./год., чим порушив Правила дорожнього руху. Позивач даний факт заперечив, посилаючись на те, що він не перевищував дозволену, на даній ділянці дороги, швидкість. Інспектор перевірив його документи та вислухавши його пояснення відпустив. Будь яких процесуальних документів при ньому не складав, про що свідчить відсутність його підпису у постанові. Оцінивши наявні докази суд приходить до наступних висновків: відповідно до вимог ч.2, ч.4, ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Будь - яких доказів в заперечення позову відповідач не надав, хоча був зобов'язаний їх надати. Згідно ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. В порушення зазначених вище вимог закону, відповідач при розгляді адміністративної справи не надав оцінки та належно не перевірив заперечення позивача. Дані заперечення у оскаржуваній постанові відповідача не спростовані та не згадані взагалі, тобто постанова не мотивована. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина позивача недоведена, оскаржувана постанова не мотивована і не правомірна, склад правопорушення відсутній і адміністративну справу слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення Враховуючи вказане вище позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted