Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

Державною екологічною інспекцією у Львівській області у період з 15.05.2013 року по 31.05.2013 року проведено перевірку ПП «Форум-2» Готельно-ресторанний комплекс «КОПА» (код ЄДРПОУ 25240099) з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, про що складено акт № 954/02 /а.с.6-18/. Підставою для проведення перевірки був наказ № 294-і/п від 14.05.2013 року про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Форум-2» Готельно-ресторанний комплекс «КОПА» /а.с.125/. В акті перевірки № 954/02 зафіксовано порушення вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів та щодо поводження з відходами, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) /а.с.17/. За результатами проведеної перевірки та складеного акту ДЕІ у Львівській області винесено припис № 547-02 від 31.05.2013 року про усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства, дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища /а.с.19-21/, який складається з 17 пунктів: - на підставі приписів належить розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених недоліків. Копію наказу та плану організаційно-технічних заходів надати ДЕІ у Львівській області (п. 1); - не допускати викид забруднюючих речовин від стаціонарних джерел в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади (п. 2); - підготувати документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними об'єктами (п.3); - провести інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря (п. 4); - на основі інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря (п. 5); - розробити та погодити у встановленому законодавством порядку паспорти відходів (п. 6); - не здійснювати безлімітне та бездозвільне утворення відходів (п. 7); - отримати дозвіл та ліміт на утворення та розміщення відходів (п. 8); - налагодити ведення журналу обліку відходів, що утворюються на підприємстві (п. 9); - заключити угоди на утилізацію відходів (п. 10); - не допускати змішування відходів за складом та типом (п. 11); - отримати дозвіл на спеціальне водокористування із встановленими нормами ГДС (п. 12); - не допускати скид з очисних споруд без дозволу ГДС (п. 13); - здійснювати лабораторний контроль за якістю стічних вод (п. 14); - налагодити ведення журналу обліку використання води (п. 15); - подавати статистичну звітність за формою 7-ГР (підземні води) (п. 16); - під час провадження діяльності дотримуватися вимог природоохоронного законодавства (п. 17) /а.с.19-21/. За результатами проведеної перевірки, складеного акту та винесеного припису ДЕІ у Львівській області прийнято рішення № 46 від 21.06.2013 року про тимчасову заборону (зупинення) діяльності Приватного підприємства «Форум-2» в частині, яка здійснюється з порушенням вимог природоохоронного законодавства /а.с.48/. Також, ДЕІ у Львівській області видано наказ № 527 і/п від 12.08.2013 року про проведення позапланової перевірки ПП "Форум-2" Готельно-ресторанний комплекс «КОПА» /а.с.126/. На підставі наказу № 527 і/п від 12.08.2013 року відповідачем видано направлення № 1666 на проведення позапланової перевірки ПП в період з 14.08.2013 року по 28.08.2013 року з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства /а.с.49/. Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною 3 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку звернення до адміністративного суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі. Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Відповідно до п. 1 Положення про державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 454/2011 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр). Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, у сфері дотримання законодавства про використання та охорону земель; законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; законодавства про охорону атмосферного повітря; законодавства про поводження з відходами; законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов. Також, Держекоінспекція України складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення у випадках, передбачених законом; надає центральним органам виконавчої влади, їх територіальним органам, місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписи щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, розміщення відходів, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об'єктів рослинного і тваринного світу, в тому числі водних живих ресурсів, ліцензій на проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища; (п. 4 Положення). Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має, зокрема, право: проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції (п. 6 Положення). Відповідно до п. 7 Положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря). Наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 року № 136 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, згідно з п. 1 якого, ДЕІ у Львівській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Повноваження цієї інспекції поширюються на територію Львівської області. Завдання ж та повноваження ДЕІ у Львівській області відповідають завданням та повноваженням ДЕІ України. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877-V). За правилами ч. 1 ст. 5 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Підставою для здійснення позапланових заходів, зокрема, є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю) (ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V). Щодо п.п. 2-5 оскаржуваного припису стосовно усунення порушень законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, суд керується наступним. Законом України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 р. № 2707-XII (ч. 1 ст. 11) встановлено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1655 від 13.12.2001 р. затверджено Порядок ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря (далі - Порядок), яким, згідно з п. 1, визначено єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об'єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів (далі - об'єкти, які справляють шкідливий вплив). Згідно з п. 2 (абз. 3) Порядку державний облік ведеться з метою врегулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів. Взяття на державний облік об'єктів, які справляють шкідливий вплив, відповідно до п. 4 Порядку, здійснює Мінприроди за критеріями, встановленими цим Міністерством за погодженням з Держкомстатом. Для взяття на державний облік зазначених об'єктів проводиться інвентаризація видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів. Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.05.2002 року № 177 затверджено Інструкцію про порядок та критерії взяття на державний облік, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров'я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря. Відповідно до п. 2 даної Інструкції, узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями: - об'єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік (додаток 1); - видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції. З акту перевірки № 954/02 судом встановлено, що відповідачем не зафіксовано під час перевірки, які саме забруднюючі речовини надходять у атмосферне повітря від роботи котлів ПП "Форум-2" та чи перевищують такі речовини порогові значення встановлені вищезгаданими нормативними документами, що могло б свідчити про необхідність отримання відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1780 затверджено Порядок розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, яким визначено вимоги щодо розроблення та затвердження нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря із стаціонарних джерел. Пунктом 7 Порядку передбачено, що перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди. Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 р. № 317 затверджено перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, до п. 1 якого віднесено теплосилові установки, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 МВт. Позивачем подано до суду паспорти котлів марки Viessmann Werke GmbH&Co D-35107 Allendorf встановлених на об'єкті, що перевірявся, в яких у графі максимальна теплова потужність зазначено 350 кВт /а.с.22-23/, що безумовно є значно меншим від граничної межі, встановленої законодавством. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що основним призначенням котлів є підігрів води та опалення приміщень і такі не є невід'ємним виробничим засобом господарської діяльності підприємства. Таким чином, суд встановив, що згадані котли, ні за потужністю, ні за цільовим призначенням, ні за обсягом забруднюючих речовин, які ймовірно викидаються в атмосферу, не підпадають під державне регулювання, встановлене ст. 11 Закону України "Про атмосферне повітря" і державний облік таких котлів здійснювати не належить. Суд зважає на покликання відповідача на те, що згідно зі ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зобов'язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати збори за забруднення навколишнього природного середовища, однак зауважує, що позивач подав до суду податкові декларації екологічного податку та розрахунок до них за І-ІІІ квартал 2013 року /а.с.127-138/ в яких відображене добровільне нарахування сум екологічного податку, що належить сплатити. Судом не виявлено жодних претензій податкових органів з приводу сплати позивачем екологічного податку. Крім того, позивачем подано до суду звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин для ПП "Форум-2", підготовлений ТзОВ "Компанія "Центр ЛТД", що вимагалося у п. 4 оскаржуваного припису. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність п.п. 2-5 припису № 547-02 стосовно усунення порушень законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а відтак такі слід скасувати. Щодо п.п. 6-11 оскаржуваного припису стосовно усунення порушень законодавства у сфері поводження з відходами, суд керується наступним. Відповідно до визначень термінів, наведених у ст. 1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 р. № 187/98-ВР (із змінами), відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися в процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від них власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відходи», з метою запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та стимулювання впровадження маловідходних технологій Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні та місцеві органи виконавчої влади в межах своїх компетенцій здійснюють встановлення на основі затверджених нормативів (питомих показників обсягів утворення відходів) лімітів на утворення відходів. Пунктом 10 та 11 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 р. № 1218 встановлено, що місцеві державні адміністрації за погодженням з органами Мінекоресурсів на місцях до 1 лютого поточного року визначають перелік власників відходів, яким необхідно одержати ліміти на утворення та розміщення відходів на наступний рік (крім власників, які звільняються від одержання таких лімітів). Органи Мінекоресурсів на місцях до 1 березня поточного року надсилають на адреси власників відходів повідомлення про необхідність подання на погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів на наступний рік. Позивач стверджує, та не заперечує відповідач, що жодного повідомлення від органів Мінекоресурсів про необхідність подання на погодження проектів лімітів на утворення та розміщення відходів на адресу ПП «Форум-2» не надходило. Крім того, відповідач покликається на п. «а» ч. 1 ст. 32 Закону України «Про відходи» яким встановлено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Однак, суд звертає увагу відповідача на некоректність таких покликань, оскільки у наступному реченні того ж пункту сказано, що ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються. Позивач стверджує, що в результаті господарської діяльності ПП «Форум-2» утворюються лише тверді побутові відходи, вивезення та утилізація яких здійснювало та здійснює спеціалізоване підприємство. На доказ цього позивач надав суду: - договір № 251 від 03.01.2012 року про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, згідно з яким замовник (ПП «Форум-2») доручає, а виконавець (ТОВ «Санком») зобов'язується надати послуги по вивезенню з території замовника та захороненню накопичених твердих побутових відходів. Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та в строки, визначені цим договором /а.с.24-25/; - акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з якими виконавцем з січня 2013 року по серпень 2013 року проводилися роботи по договору № 251 від 03.01.2012 року, а саме: послуги з вивезення та знешкодження відходів /а.с.26-33/. Таким чином, вимоги Держекоінспекції у Львівській області викладені у п. 6-11 припису не відповідають вимогам чинного законодавства, є протиправними, а припис у цій частині слід скасувати. Щодо п.п. 12-16 оскаржуваного припису стосовно усунення порушень законодавства у сфері водокористування, суд керується наступним. Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України від 06.06.1995 р. № 213/95-ВР (далі - ВК України) водокористуванням є використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів). Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ч. 1 та ч. 2 ст. 48 ВК України). Згідно з п. 9 ст. 44 ВК України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу. Відповідно до ст. 49 ВК України використання поверхневих і підземних водних ресурсів здійснюється на підставі дозволу на спеціальне використання водних ресурсів. Порядок його видачі затверджується Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 321. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюється ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Позивач стверджує, що викладені в акті перевірки твердження відповідача про використання підприємством для власних потреб води зі свердловини, розташованої на території готельно-ресторанного комплексу «КОПА» є надуманими і голослівними, оскільки підприємство не здійснює жодної діяльності в даному комплексі, забір води здійснюється лише з метою недопущення замулювання свердловини, а всі будівлі та приміщення комплексу перебувають у фактичному користуванні ФОП [PERSON], який не використовує свердловину, а купує питну води для ведення господарської діяльності. На підтвердження цих обставин позивачем надано суду: - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.04.2010 року, згідно з яким власником будівель та споруд придорожнього сервісу загальною площею 2553,5 кв.м за адресою [ADDRESS] є ПП «Форум-2» /а.с.50/; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25984364 від 27.04.2010 року, згідно з яким власником будівель та споруд придорожнього сервісу загальною площею 2553,5 кв.м за адресою [ADDRESS] є ПП «Форум-2» /а.с.51/; - паспорт свердловини на воду № 0904/76 від 2009 року /а.с.111-121/; - паспорт-керівництво 2009 року з експлуатації й монтажу устаткування очищення та знезараження господарчо-побутових стічних вод «Біопроцесор» та супровідні документи щодо дієздатності та якості устаткування /а.с.80-110/; - договір оренди нерухомого майна № 11-01/13 від 11.01.2013 року. Згідно з цим договором Орендодавець (ПП "Форум-2") передає, а Орендар (ФОП [PERSON] приймає у строкове платне користування будівлі та споруди придорожнього сервісу загальною площею 2553,5 кв.м за адресою [ADDRESS] з метою ведення господарської діяльності (п. 1.1, 2.1 Договору) /а.с.52-54/; - акт прийому-передачі об'єкту, що орендується, до договору оренди нерухомого майна № 11-01/13 від 11.01.2013 року /а.с.55/; - банківські виписки, що свідчать про оплату за договором оренди /а.с.56-58/; - договір № 30/12 від 30.12.2012 року купівлі-продажу товару, згідно з яким ФОП [PERSON] зобов'язується прийняти та оплатити товар (воду питну "Аква-Лайт"), а продавець ФОП [PERSON] зобов'язується передати у власність відповідний товар (п.п. 1.1, 1.2 Договору) /а.с.156-157/; - видаткові накладні на підтвердження виконання договору купівлі-продажу питної води /а.с.158-185/. Однак, в судовому засіданні судом встановлено та не заперечується позивачем, що свердловина за договором оренди ФОП [PERSON] не передавалася, тобто знаходиться у власності та фактичному користуванні ПП"Форум-2". Отже, відповідальність за забір чи скид води повністю лежить на власнику (користувачу) - ПП "Форум-2". Згідно з актом перевірки № 954/02 за період з 18.04.2013 року по 30.05.2013 року зі свердловини здійснено забір води у кількості 1296 м3 та відповідно скид води в результаті очищення без дозволу на спеціальне водокористування, що теж не заперечується позивачем. Таким чином, суд не заперечує твердження позивача про закупівлю води орендарем ФОП [PERSON], та зважає на його покликання, що забір води здійснюється для підтримання свердловини у належному стані, однак це не заперечує того факту, що забір води зі свердловини (1296 м3 протягом періоду з 18.04.2013 року по 30.05.2013 року) та скид води в результаті очищення здійснювався без спеціального дозволу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність пунктів 12-16 припису відповідача стосовно усунення порушень законодавства у сфері водокористування, та про відмову позивачу у задоволенні цієї частини позовних вимог. Щодо п. 1 оскаржуваного припису суд враховує те, що він носить загальний характер, не спрямований безпосередньо на усунення виявлених під час перевірки порушень законодавства, а лише зобов'язує розробити організаційний план заходів з усунення виявлених недоліків та повідомити про це ДЕІ у Львівській області. З врахуванням того, що суд вважає правомірними п.п. 12-16 припису стосовно усунення порушень у сфері водокористування, логічним є зобов'язання позивача надати до ДЕІ у Львівській області план заходів спрямованих на усунення порушень у цій сфері. Так само, загальний характер носить п. 17 оскаржуваного припису, яким рекомендовано суб'єкту господарювання під час провадження діяльності дотримуватись вимог природоохоронного законодавства. На переконання суду дотримання цих пунктів припису ніяким чином не може порушити прав чи інтересів позивача, а отже у задоволенні позовних вимог в частині скасування п.п. 1, 17 припису слід відмовити. Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ДЕІ у Львівській області № 46 від 21.06.2013 року про тимчасову заборону (зупинення) діяльності Приватного підприємства «Форум-2» в частині, яка здійснюється з порушенням вимог природоохоронного законодавства, суд керується наступним. Відповідним рішенням № 46 від 21.06.2013 року зупинено діяльність ПП «Форум-2» в частині, яка здійснюється з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: - тимчасово заборонено (зупинено) самовільний скид зворотних вод з очисних споруд без встановлених нормативів гранично допустимого скиду (ГДС) у водний об'єкт; - тимчасово заборонено (зупинено) експлуатацію наступних стаціонарних джерел викидів., а саме: два котли на тверде паливо марки «Vissman», два газові котли марки «Vissman», три димові труби, три вентиляційні труби, чотири вентиляційні труби з очисних споруд; - тимчасово заборонено (зупинено) експлуатацію свердловини, яка знаходиться у надкаптажній споруді (готельно-ресторанний комплекс «КОПА», с. Пасіки-Зубрицькі, кадастровий номер земельної ділянки 4623682400:03:000:0013, площею 2 га) /а.с.48/. Судом з матеріалів справи встановлено, що рішення № 46 від 21.06.2013 року прийнято за результатами проведеної ДЕІ у Львівській області перевірки, складеного акту та винесеного припису. В акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів, щодо поводження з відходами. Однак, в ході судового розгляду справи факти викладені відповідачем в акті перевірки про порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря та щодо поводження з відходами не підтвердилися, а пункти припису спрямовані на усунення цих порушень (п.п. 2-11) скасовані судом. Крім того, позивач отримав 15.10.2013 року дозвіл на спеціальне водокористування терміном дії з 15.10.2013 року по 15.10.2016 року. Відтак за дотримання відповідних умов, позивач має право користуватися водою зі свердловини та скидати воду через водовідвідний канал. Отже, обставини, які стали підставою для заборони (зупинення) діяльності підприємства у цій частині - відпали /а.с.209-211/. Таким чином, на думку суду, у зв'язку з тим, що порушення позивачем законодавства в галузі охорони атмосферного повітря та щодо поводження з відходами у судовому засіданні не знайшли підтвердження, а порушення у сфері водних і земельних ресурсів усунуті шляхом отримання дозволу на спеціальне водокористування, рішення про тимчасову заборону (зупинення) діяльності ПП «Форум-2» слід визнати протиправним та скасувати. Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ДЕІ у Львівській області № 527 і/п від 12.08.2013 року про проведення позапланової перевірки суд враховує наступне. Підставою для проведення позаплановою перевірки, згідно з наказом № 527 і/п від 12.08.2013 року, була перевірка виконання вимог припису № 547-02 від 31.05.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланових заходів, зокрема, є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю). Оскільки перевіркою ДЕІ у Львівській області проведеною в період з 15.05.2013 року по 31.05.2013 року виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства, про що складено акт № 954/02 та винесено припис № 547/02 з 17 пунктів, яким зобов'язано усунути виявлені порушення, суд дійшов висновку, що відповідач мав підстави для проведення перевірки виконання суб'єктом господарювання вимог припису. Відтак, виданий відповідачем наказ № 527 і/п про проведення позапланової перевірки є підставним, а позовні вимоги стосовно його скасування необґрунтованими. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. В судовому засіданні встановлено, що відповідні вимоги суб'єктом владних повноважень дотримані не були, що й зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що слід визнати протиправними та скасувати п.п. 2-11 припису ДЕІ у Львівській області № 547/02 від 31.05.2013 року стосовно порушень законодавства в галузі охорони атмосферного повітря та щодо поводження з відходами, а також визнати протиправним та скасувати рішення ДЕІ у Львівській області № 46 від 21.06.2013 року про тимчасову заборону (зупинення) діяльності приватного підприємства «Форум-2» в частині, яка здійснюється з порушенням вимог природоохоронного законодавства. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. За правилами ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial