Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. Посилався на те, що постановою інспектора дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби ХМУ ГУМВС України в Харківській області взводу №6 сержанта міліції Мозгового Іллі Сергійовича (надалі - інспектор ДПС) серія АА2 № 265221 від 13.09.2013 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. 05.12.2013 року у приміщенні УДАІ УМВС України в Харківській [PERSON] було вручено копію (ксерокопію) постанови в справі про адміністративне правопорушення від 13.09.2013 року серія АА2 № 265221, відповідно до якої він, нібито 13.09.2013 року о 13.00 год по пл. Конституції, керуючи транспортним засобом ВАЗ д/н [NUMBER], не виконав вимогу дорожнього знаку 334 (зупинку заборонено) , порушив п.п. 8.4.13 ПДР України, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. У вказаній постанові вказано, що позивач, нібито, відмовився від її отримання. Постанова набрала чинності 23.09.2013 р. Крім того, [PERSON] було вручено також ксерокопію постанови про відкриття виконавчого провадження № 41063564 від 02.12.2013 року, згідно з якою відкрито виконавче провадження з виконання вказаної постанови ВДАІ серії АА2 №2 65221 від 13.09.2013 року про стягнення штрафу у подвійному розмірі - 510,00 гривень. Позивач зазначає, що відомості, вказані у постанові в справі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам справи: він взагалі був відсутній на місці події на пл.Конституції на вказану дату та через це фізично не міг відмовитися від підпису у постанови. Дане ствердження є сфальшованим працівниками УДАІ. Більш того, вказаним автомобілем він користується лише інколи за довіреністю власника [PERSON] Крім того, в порушення приписів ст. 258 КУпАП вказана постанова не була надіслана позивачу поштою, через що він не знав про її існування та, відповідно, не міг вчасно на неї зреагувати. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Наполягав на тому, що 05.12.2013р. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він був відсутній, порушень Правил дорожнього руху України не вчиняв, зустрічі із працівниками ДАІ взагалі не мав. Зазначив, що його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення є сфальсифікованим, звідки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення взялися його особисті дані гадки не має, але припускає, що працівники ДАІ вказані дані могли взяти з іншої справи, а матеріал сфальсифікували навмисно для створення мнимих показників в роботі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що на підставі постанови серія АА2 № 265221 від 13.09.2013 р., винесену інспектором дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби ХМУ ГУМВС України в Харківській області взводу № 6 сержантом міліції Мозговим І.С., позивача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Із змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що водія [PERSON]В . визнано винним в тому, що він 13.09.2013 року о 13.05, керуючи автомобілем ВАЗ, д/н [NUMBER], по пл. Конституції в м. Харкові не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), чим порушив п.п. 8.4-в Правил дорожнього руху України. Відповідно до ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Таким чином, приймаючи рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, відповідачем по справі інспектором ДАІ Мозговим І.С. не було забезпечено право позивача на всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду. Крім того, суд зазначає, що КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративні правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть його, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Розпорядженням Міністерства внутрішніх справ України "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 21.05.2009 р. N 466 визначено про необхідність виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень Правил дорожнього руху України (фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо) (пункт 1.6). У даній справі протокол, який є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, не містить дані, які беззаперечно підтверджують факт скоєння позивачем інкримінованого правопорушення, до нього не додано жодного документа (план-схема, фото-, відеозапису, пояснення свідків тощо) в обґрунтування висновків відповідача щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Поряд з цим встановлено, що взагалі з боку водія [PERSON] заперечується факт належності йому підпису на протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2№516956, складеному інспектором дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби ХМУ ГУМВС України в Харківській області взводу № 6 сержантом міліції Мозговим І.С. 13.09.2013р., та приймання участі при його складанні, отриманні його копії та розгляді справи. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted