Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області (далі за текстом Фонд) про визнання неправомірним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії щодо призначеної пенсії, в обґрунтуванні якого вказала, що вона з 15.04.2010 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». До виходу на пенсію (31.11.2011 року) вона працювала на посаді начальника відділу доходів фінансового управління Димитровської міської ради, мала стаж державної служби 6 років 23 дні та стаж посадової особи в органах місцевого самоврядування 9 років 5 місяців. Для призначення та розрахунку її пенсії Фондом були враховані надані нею довідки від 03.02.2011 року № 01-21/074 про складові її заробітної плати за останні 24 місяці перед зверненням за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року. Дані довідки були складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року № 5-1, і в них не були відображені всі складові її заробітної плати, на які був нарахований і сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, при нарахуванні розміру її пенсії Фондом не було враховано всі суми виплат, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, щомісячна індексація заробітної плати та грошова винагорода, з яких справлялися зазначені соціальний та страхові внески. 06.01.2014 року вона звернулася до Фонду із заявою про перерахунок її пенсії, до якої додала нову довідку від фінуправління від 25.12.2013 року № 0121/720 з урахуванням фактично виплаченої їй сум матеріальної допомоги, заробітної плати та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 212. Проте, відповідачем 14.01.2014 року на її заяву винесено рішення № 147874 про відмову у перерахунку пенсії з посиланням на ст.33 ЗУ «Про державну службу», згідно якої допомога на оздоровлення, матеріальна допомога та грошові винагороди, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 212, не належать до інших надбавок, а тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії. Вважаючи дії відповідача такими, що суперечать нормам діючого законодавства, порушують її права на отримання пенсії державного службовця, розрахованої з тих видів оплати праці та інших виплат, які отримані нею на час виходу на пенсію відповідно до законодавства України, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Фонду від 14.01.2014 року № 147874 про відмову у включенні для перерахунку пенсії фактично сплачених їй сум матеріальних допоміг на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю; зобов'язати Фонд здійснити їй перерахунок пенсії з 15.04.2010 року з урахуванням фактично отриманих нею виплат, відображених у довідці від 25.12.2013 року № 01-21/720. У запереченні проти позову відповідач - управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької зазначив, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки пенсія позивачці була призначена вірно, у відповідності до Закону України «Про державну службу», яким передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. До даного Закону не вносилися зміни щодо розширення переліку складових заробітної плати державного службовця. Оцінивши повідомлені сторонами обставини, вважаю, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у Фонді з 15.04.2010 року та отримує пенсію за віком, призначену згідно із Законом України «Про державну службу». 14.04.2010 року позивачці було продовжено термін перебування на службі у фінансовому управлінні Димитровської міської ради на три роки до 14.04.2013 року відповідно до ст.18 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 31.01.2011 року [PERSON] звільнилася з роботи за власним бажанням згідно за ст.38 КЗпП України. За станом на 31.01.2011 року її загальний страховий стаж склав 39 років 09 місяців 24 дні, з яких стаж на посаді держслужбовця - 6 років 23 дні, на посаді в органах місцевого самоврядування - 9 років 5 місяців, про що свідчать записи з її трудової книжки, інформація Фонду (а.с.11-18, 24, 25). 06.01.2014 року [PERSON] звернулася до Фонду із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати. До заяви позивачем було надано довідку про заробітну плату від 25.12.2013 року № 01-21/720, видану фінансовим управлінням Димитровської міської ради, про отримання нею за період з 01.01.2009 року до 31.12.2010 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується наведеними заявою та довідкою (а.с.22-23, 27). Рішенням від 14.01.2014 року № 147874 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивача по заробітній платі, так як матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати не належать до інших надбавок, а тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії (а.с.26). Згідно за ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХП (далі - Закон № 3723-ХП) пенсія державним службовцям призначається від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. 04.02.2003 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16.01.2003 року № 432-ІУ, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсії державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХП «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХП) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 09.07.2003 року № 105 8-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІУ) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. На суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань і індексацію нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що відображено у наданій позивачу фінансовим управлінням Димитровської міської ради 25.12.2013 року довідці. Таким чином, суд вважає, що матеріальна допомога та індексація грошових коштів, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, повинні включатися до складу заробітної плати державного службовця та враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону № 1058-ІУ та ст.66 Закону № 1788-ХП. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11. Частиною першою ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. За правилами п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІУ) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Строки проведення перерахунку вже призначеної пенсії регламентуються частиною четвертою наведеної статті, а саме: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Відповідно до ч.5 ст.45 Закону № 1058-ІУ документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Позивачем оскаржується саме рішення Фонду про відмову у перерахунку пенсії, а не рішення Фонду про призначення пенсії, тому, враховуючи вимоги абз.2 ч.4 ст.45 Закону № 1058-ІУ, суд приходить до висновку, що оскільки позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії 06.01.2014 року, то перерахунок пенсії повинен бути проведений з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, тобто з 01.01.2014 року, а не з 15.04.2010 року, як просить позивач. На підставі законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постанови ВСУ від 20.02.2012 року,

Результат розгляду: partial