Рішення адміністративного суду від 2014-01-08 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд припинити підприємницьку діяльність фізичної особи підприємця [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що всупереч приписам чинного законодавства відповідач до органу державної податкової служби України починаючи з 2002 року податкову та фінансову звітність не надавав. Копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів була надіслана відповідачу за адресою, внесеною ЄДРЮОФОП, які повернуті до суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду, з огляду на що суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів. За матеріалами справи відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, внаслідок чого набув правовий статус суб'єкта господарювання - фізичної особи - підприємця, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи. Відповідач перебуває на обліку в Основ"янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області. Підставою для звернення з позовом у справі є неподання відповідачем звітності до податкових органів більше року: відповідач починаючи 2002р. по теперішній час не надає податкову звітність, останній звіт суб'єкта малого підприємства - фізичної особи платника єдиного податку надана 03.07.2002р., що підтверджується актом від 23.11.2013 р. №9009/1710/[NUMBER]. Позивачем надано до суду копію останньої поданої відповідачем 03.07.2002р.податкової звітності за лютий 2002 року. Згідно з довідкою №9025/10/17.1-123 від 23.12.2013 р. відповідач не має заборгованості по карткам особових рахунків. Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року N755-IV (зі змінами і доповненнями) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Частина 2 ст.46 цього ж Закону визначає, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Суд при вирішенні справи бере до уваги, що як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) відповідач в силу ч.1 ст.67 Конституції України зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Водночас з цим, відповідач повинен дотримуватись також і приписів ч.1 ст.68 Конституції України, де вказано, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Підпунктами 16.1.1-16.1.3, 16.1.11 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. За правилом п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації платниками податку на доходи фізичних осіб - підприємцями подаються протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Надані суб'єктом владних повноважень докази свідчать про те, що відповідач є реально існуючим суб'єктом права, статус фізичної особи-підприємця не втратив, а відтак, згідно з п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Матеріалами справи підтверджено, що вказаної вимоги закону відповідач не дотримався і на протязі часу, який перевищує рік, до позивача декларацій про доходи не подавав. Відповідно до пп.20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності. Згідно з п.67.2 ст.67 Податкового кодексу України, контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Пунктом 68.1 ст.68 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації такої особи, державної реєстрації припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, внесення будь-яких інших записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повинен передати відповідному контролюючому органу повідомлення та відомості з реєстраційної картки про вчинення реєстраційних дій, передбачених законом. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що факт неподання відповідачем протягом року до податкової інспекції податкових декларацій, документів фінансової звітності підтверджується матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted