Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Державна податкова інспекція у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області звернулась з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2013. Позивач посилається на те, що відповідно до положень статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, виконанню підлягає виконавчий лист, а не ухвала суду, та у зв'язку з тим, що оскаржувана постанова містить суперечливі відомості щодо виконавчого документа, за яким відкрито виконавче провадження та який підлягає виконанню, оскільки у ній наведено відомості як про виданий Запорізьким окружним адміністративним судом виконавчий лист так і ухвалу, яка підлягає негайному виконанню, вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню. При відкритті провадження у справі судом до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги не предмет спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «САНТІ», яке є стягувачем у виконавчому провадженні. При судовому розгляді справи судом як другого відповідача залучено Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, яке, відповідно до положень частини 1 статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», є органом державної виконавчої служби (а.с. 32). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також представник позивача пояснив, що позивач брав участь у справі за позовом ТОВ «САНТІ» до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, яка розглядалась Запорізьким окружним адміністративним судом, та позивачу відомо про наявність ухвали суду про заборону вчиняти певні дії. Представники першого та другого відповідачів в судове засідання не прибули, відповідачі про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неприбуття до суду не повідомили. Представником першого відповідача подані заперечення, відповідно до яких відповідач позов не визнає у повному обсязі, вважає оскаржувану постанову законною та просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 13-14). Представник третьої особи, яка вважається такою, що про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не прибув, у зв'язку з чим суд, відповідно до положень частини 2 та 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу без участі представників відповідачів та третьої особи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2013 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 808/8962/13-а за позовом ТОВ «САНТІ» до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним дій по проведенню податкової перевірки та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 25-26). Відповідно до вказаного виконавчого листа, позивачу заборонено використовувати у будь-якій спосіб акт «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «САНТІ» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків: ТОВ «Дайкор» - за період червень 2012року; ТОВ «Приємна пропозиція» за період з липня 2012 року по серпень 2012 року; ТОВ «Браво СРЛ» за період серпень 2012 року» від 23.07.2013 № 147/08-31-22/31177850, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Також заборонено вносити відповідні зміни до інформаційної бази даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» на підставі інформації, викладеної в акті від 23.07.2013 № 147/08-31-22/31177850 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Як зазначено у виконавчому листі, ухвала підлягає негайному виконанню (а.с. 25). За вказаним виконавчим листом 30.12.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Соломенною К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41386231 (а.с. 16-17). Як зазначено у постанові, вона винесена за результатами розгляду поданої 27.12.2012 заяви стягувача, яким є ТОВ «САНТІ», про примусове виконання. Згідно з частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Відповідно до частини 5 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, Виконання ухвал з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Виконання ухвал про заборону вчиняти певні дії виконуються в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень. Умови і порядок виконання рішень судів визначені Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до пунктів першого та другого частини 2 статті 17 зазначеного Закону, виконавчі листи, що видаються судами, та ухвали судів в адміністративних справах, у випадках передбачених законом, є виконавчими документами, які підлягають виконанню державною виконавчою службою. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», держаний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до положень частини 1 статті 25 цього ж Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Вимоги до виконавчого документа передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Форма постанови про відкриття виконавчого провадження передбачена Інструкцією про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 (додаток 7 до вказаної Інструкції). Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вона відповідає встановленій формі, містить відомості про виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження, зміст його резолютивної частини, у тому числі відомості про те, що ухвала підлягає негайному виконанню, як про це безпосередньо зазначено у виконавчому документі - тобто спосіб і порядок виконання, встановлені виконавчим документом, та є такою, що відповідає встановленим законодавством вимогам до такої постанови. За вказаних обставин доводи позивача про те, що пункт другий резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження містить вимогу державного виконавця про негайне виконання ухвали, ознак якої державним виконавцем не наведено, та постанова про відкриття виконавчого провадження не розкриває суть такої ухвали, через що позивач позбавлений можливості виконати таке рішення, а також посилання про те, що примусовому виконанню має підлягати виконавчий лист, а не ухвала, суд вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної постанови. У постанові про відкриття виконавчого провадження прямо зазначено, що виконавче провадження відкрито з виконання виконавчого листа № 808/8962/13-а, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом, вона містить зміст резолютивної частини виконавчого документа, у тому числі зазначені у ньому відомості про те, що ухвала підлягає негайному виконанню. Зазначення у пункті другому резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження про те, що ухвала підлягає негайному виконанню, є лише виконанням державним виконавцем вимог виконавчого документа щодо його негайного виконання та зазначенням про те, що строк для добровільного виконання рішення у даному випадку не встановлюється. Окрім того, відповідно до наданих представником позивача пояснень, позивач обізнаний про вжиті за ухвалою суду заходи забезпечення адміністративного позову ТОВ «САНТІ» щодо заборони Державній податковій інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області вчиняти певні дії, на виконання якої видний виконавчий лист та за яким відкрито виконавче провадження, у зв'язку з чим посилання позивача про неможливість виконання рішення суду, як на підставу для скасування постанови, є необґрунтованими. Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження від 30.12.2013 ВП № 41386231 відповідає встановленим законодавством вимогам до такої постанови, суд приходить до висновку, що вона прийнята у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги про її скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied