Рішення адміністративного суду від 2014-01-13 00:00:00+02

23 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] пенсійного фонду України в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області (далі в справі УПФУ в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області) визнання дій неправомірними, зобов’язання управління пенсійного фонду україни в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області перерахувати пенсію з урахуванням пільгового стажу роботи в районі, прирівняному до районів Крайньої Півночі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 23 листопада 2012 року він став пенсіонером за віком. При виході на пенсію йому не було зараховано пільгове обчислення років роботи в умовах Крайньої Півночі. В при перерахунку пенсїї за стажем, він звернув увагу на те, що йому не зараховано пільгове обчислення роботи робота в умовах Крайньої Півночі. 05 листопада 2013 року він звернувся у УПФ в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області із заявою за роз’ясненням цього факту і 19 листопада 2013 року листом № 62/П-01-01-01 йому було роз’яснено, що пільгове нарахування стажу проводиться на підставі трудового договору, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі. З позицією відповідача вона не погоджується з наступних підстав: згідно законодавства передбачено, що «Пільгове вирахування стажу проводиться на підставі трудової книжки чи письмового договору, чи довідки, в яких зазначено період праці в районах Крайньої півночі, та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, і які користувалися пільгами, встановленими нормативними актами» тобто немає вимоги усіх документів. Отже він вважає таку вимогу до нього неправомірною. В його трудовій книжці, як і в пенсійній справі визначено строки його праці в місцевості на які розповсюджувався і розповсюджується зараз статус районів Крайньої Півночі, а саме: [PERSON] з 29 вересня 1978 року по 26 січня 1980 року працював на автобазі № 12 тресту «Казимгазпомстрой» Ханти-Мансійського національного автономного округу на посаді водія, а з 26 січня 1980 року по 24 червня 1987 року працював на автобазі № 12 тресту «Казимгазпомстрой» Ханти-Мансійського національного автономного округу на посаді водія, згідно переводу. За законодавством СРСР та на даний момент Росії, ця територія завжди була та зараз прирівнюється до Крайньої Півночі, та до районів прирівняних до них. В зв’язку з цим, відповідно до законодавчих актів Союзу PCP, трудовий стаж їй повинно бути зараховано як 1 до 1,5 років. Пільговий стаж роботи, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 26 липня 2006 року, період роботи до 01 січня 1991 року у районах Крайньої Півночі й у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген, зараховуються в страховий стаж у порядку й на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 грудня 1991 року. Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до них, був установлений указами Президії Верховної [PERSON] СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 16 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі й місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці Президії ВІДРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28. згідно до п. «Д», ст. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року - зараховується один рік роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до них, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності. Конституційний Суд України в п. 4 свого рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 року (Справа № 1-2172005) роз’яснив, що «...згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб’єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характёристики». Статтею 46 КАСУ передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної або часткової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. В даному випадку, підлягають застосуванню вимоги ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до яких суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження та без застосування будь-якого строку давності. В даному випадку, у наслідок неправильного розрахунку пенсійних виплат він не доотримує гроші. Функцією нарахування та призначення пенсійних виплат наділено відповідача, тобто тільки за вини останнього вона не отримує пенсійне забезпечення (гроші) повністю. Вважає, що УПФ у м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області, не врахувавши його пільговий стаж порушив вимоги законодавства України, та його права, а тому просить суд визнати дії УПФ у м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області щодо не донарахування йому стажу роботи з урахуванням пільгового стажу роботи у районах Крайньої Півночі протиправними та зобов’язати відповідача зробити йому перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи у районах Крайньої Півночі, з 16 вересня 2008 року - моменту одержання ним законного права на пенсійне забезпечення, та донарахувати недоплачені кошти з даної дати. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі на обгрунтування чого послався на обставини які викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача УПФУ в м. Ясинувата та Ясинуватському районі Донецької області [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі довіреностей у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вважали необґрунтованими з наступних підстав. Дійсно [PERSON] отримує пенсію за віком 23 листопада 2012 року і за його заявою йому було зроблено перерахунок пенсії по стажу. При призначенні пенсії позивача було враховано період його роботи в районах Крайньої Півночі на загальних підставах. Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058 встановлено, що періоди роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто до 01 січня 1991 року. При цьому, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові, що працівник мав право на пільги, встановлені ст. 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Такі пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі із інших місцевостей країни при умові, що ці працівники уклали строкові договори про роботу в цих районах. Запис в трудовій книжці позивача про те, що він з 29 вересня 1978 року по 24 червня 1987 року працював в районах Крайньої Півночі не дає підстав вважати, що ним було дотримано зазначених умов укладення строкового договору. Як наслідок - не дає право [PERSON]М на зарахування його загального стажу за вказаний період в полуторному розмірі. Враховуючи вищевикладеного, вважаємо, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Ясинувата та Ясинуватському районі вірно призначено пенсію [PERSON] з урахуванням усіх відомостей та документів, наявних у пенсійній справі, тому просимо відмовити [PERSON] в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторіна та дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, конституція має вищу юридичну силу, а її норми – норми прямої дії, а стаття 22 Конституції України говорить, що конституційні права та свободи гарантуються та не можуть бути відмінені при прийняття нових законів або внесення змін в діючі закони, не допускається звуження змісту та об’єму існуючих прав та свобод. Суд встановив, що саме [PERSON] Пенсійного Фонду України в м. Ясинувата та Ясинуватського району є належним відповідачем по цій справі з наступних підстав. Відповідно до п. 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів пенсійного фонду є забезпечення своєчасного та у повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які відповідно до законодавства здійснюються за рахунок коштів фонду й інших джерел, визначених законодавством. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійне забезпечення відповідно до цього закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. Частиною 2 статті 8 цього Закону передбачено, що Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами й організаціями, а також коштів державного бюджету України . Суд встановив, що органами державної влади саме на відповідача – УПФУ в м. Ясинувата та Ясинуватського району Донецької області покладено обов’язок провадити виплату позивачу пенсії, і ці виплати фактично здійснюються відповідачем позивачу за рахунок і в межах коштів, що виділяються йому на зазначені цілі з державного бюджету. За таких обставин судом встановлено, що саме [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Ясинувата та Ясинуватського району Донецької області є належним відповідачем у цій справі. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до п. 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника. Відповідно до п. 5 цього Порядку днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON], з 23 жовтня 2008 рокує пенсіонером по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АЗ № 132893, а з 11 грудня 2012 року є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЖ № 857111. Як вбачається з трудової книжки позивача [PERSON] михайловича він з 29 вересня 1978 року по 26 січня 1980 року працював на автобазі № 12 тресту «Казимгазпомстрой» Ханти-Мансійського національного автономного округу на посаді водія, а з 26 січня 1980 року по 24 червня 1987 року працював на автобазі № 12 тресту «Казимгазпомстрой» Ханти-Мансійського національного автономного округу на посаді водія, згідно переводу. Відповідно до Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 червня 1967 року та [PERSON] міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 цей район відноситься до районів Крайньої Півночі. При зверненні позивачу [PERSON]М до УПФ з заявою від 15 листопада 2013 року про перерахунок пенсії йому було відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 29 вересня 1978 року по 24 червня 1987 року з тих підстав, що він не надав документів, які б підтвердили поширення на нього пільг по обчисленню трудового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі. Згідно з п. 5 розділу ХУ «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 26 липня 2006 року, період роботи до 01 січня 1991 року у районах Крайньої Півночі й у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген, зараховуються в страховий стаж у порядку й на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року. Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до них, був встановлений Указами Президії Верховної [PERSON] СРСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі й місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР та Президією ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі й місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Згідно з підпунктом д) пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 3 роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік роботи в зазначених районах один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на тримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали страховий договір про роботу в цих районах. Відповідно до вимог вищезазначених норм закону, а також Порядку подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженому постановою [PERSON] Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року, пільгове обчислення стажу роботи з 01 березня 1960 року по 31 грудня 1990 року проводиться на підставі документів, які підтверджують право на пільги, які були встановлені для працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі. До інших документів відносяться документи, видані безпосередньо підприємством чи архівною установою, де зазначено, що працівник мав право на пільги, передбачені відповідними Постановами чи Указами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачеві у зарахуванні пільгового страхового стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 29 вересня 1978 року по 24 червня 1987 року із розрахунку один рік за один рік і шість місяців. Посилання відповідача на те, що пільги не розповсюджуються на позивача, оскільки вона не надала письмовий трудовий договір належного зразку, суд вважає безпідставними, оскільки факт укладення трудового договору з роботодавцем підтверджується записом в трудовій книжці, що є достатнім для перерахунку пенсії. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року, з наступними змінами та доповненнями, перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Разом з тим, суд вважає, що перерахунок пенсії слід зробити з часу письмового звернення позивача до УПФУ. Із матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що з письмовою заявою про перерахунок пенсії він звернувся до відповідача 05 листопада 2013 року отже перерахунок пенсії слід робити з 01 листопада 2013 року. Підтверджень того, що позивач раніше звертався до відповідача з такою заявою він суду не надав. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial