Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивачем ТОВ "Мегаполіс Україна Лоджістікс" 17.10.2012р. укладено з "ЕмДжіЕф Тііз (ПіВіТі) ЛТД" договір на поставку товару № MJF-MUL 17.10.12. Відповідно до умов вказаного договору "ЕмДжіЕф Тііз (ПіВіТі) ЛТД" (продавець) зобов'язується продати (передати у власність), а позивач (покупець) зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у специфікаціях, що складають невід'ємну частину Договору. Позивачем 13.01.2014р. подано до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів ВМД № 100270001/2014/199332, з метою митного оформлення товарів, придбаних за вказаним договором, зокрема: Товар -1: чай чорний ферментований, байховий, фасований, у первинній упаковці до 3х кг, торгівельної марки Dilmah: код 83338, 1952 коробів, чай чорний байховий ДІЛМАХ КРУПНОЛИСТОВИЙ 100 грамів у пачці/48 пачок у коробі. Упаковано в первинну упаковку, . Країна виробництва LK. Торгова марка Dilmah. Виробник MJF TEAS (Pvt) Ltd. Товар -2: чай чорний ферментований, байховий, фасований, у первинній упаковці до 3х кг, у одноразових фільтр-пакетах, торгівельної марки Dilmah: код 83035, 5 коробів, -№: чай чорний байховий ароматизований ДІЛМАХ ФАН зі смаком полуниці,100 пакетиків у конвертах по 2 гама у пачці/ 12 пачок в коробці, упаковано в первинну упаковку. Товар -3: чай зелений неферментований у первинній упаковці до 3-х кг., у одноразових фільтр-пакетах, торгівельної марки Dilmah: код 83212, 209 коробів. Чай зелений байховий ДІЛМАХ ГРІН 500 пакетів у конвертах по 2 грама у коробці насипом. Упакований в первинну упаковку. Країна виробництва LK. Торгова марка Dilmah. Виробник MJF TEAS (Pvt) Ltd. Як встановлено із матеріалів справи, митна вартість заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості за основним методом визначення митної вартості, а саме - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Позивачем було заявлено митну вартість товару: 59 246,06 дол. США., в тому числі : товар -1 вартістю 56 471,1585 дол. США., товар -2 вартістю 210,1073 дол. США. Та товар -3 вартістю 2 564,7942 дол. США. В підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу відповідні документи, а саме : зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки з виробником № MJF-MUL 17.10.12 від 17.10.2012 р.; специфікація до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 17.10.2012р.; специфікація до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 31.10.2013р.; специфікація до зовнішньоекономічного договору (контракту) 3006669 від 04.12.2013р.; додаткова угода до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 09.09.2013р.; додаткова угода до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 01.11.2013р.; CMR 971 від 11.01.2014 р.; коносамент OHD/KIE/6293 від 04.12.2013 p.; морська накладна LK 1287817 від 04.12.2013р.; інвойс № 3006669 від 04.12.2013 p.; прайс-лист виробника MJF TEAS (Pvt) Ltd від 06.12.2013р.; прайс-лист виробника MJF TEAS (Pvt) Ltd від 09.01.2014p.; пакувальний лист №3006669 від 04.12.2013 p.; митна декларація країни відправлення Е 108375 від 23.11.2013р.; страховий поліс ЕМЕС 2013001267 від 06.12.2013р.; звіт з незалежної оцінки майна Т 01/01 Товари продовольчої групи - Чай марки DILMAH, що завозяться на митну територію України, покупець ТОВ «МЕГАПОЛІС УКРАЇНА ЛОДЖІСТІКС» від 09.01.2014р. ПП «Стронг-Л»; сертифікат якості; фітосанітарний сертифікат; сертифікат походження CO/CIS/13/891 від 09.12.2013 p.; декларація виробника від 06.12.2013р.; лист представництва MJF TEAS (Pvt) Ltd від 10.01.2014р.; лист-роз'яснення для митного органу від 02.12.2013р. вих.№232; лист для митниці від 13.01.14р.; копія картки рахунку 281 за 18.03.2013р.; копія картки рахунку 281 за 26.03.2013р.; копія картки рахунку 281 за 25.06.2013р.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 18.03.2013 p.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 26.03.2013 p.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 25.06.2013 p.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 06.10.2013 p.; постанова Окружного Адміністративного суду міста Києва від 14.11.2013 р. справа №826/17130/13-а, позивач - ТОВ «Мегаполіс Україна Лоджістікс», відповідач - Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №100270000/2013/300397/2 від 16.10.13р. У відповідності до ст. 53 МКУ позивачу повідомлено про необхідність подання додаткових документів що підтверджують митну вартість товару за наявності. а саме : платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Судом встановлено, що виконання вимоги митного органу, ним було додаткового надано прайс-лист виробника від 09.01.2014 p.; прайс-лист виробника від 06.12.2013 p.; специфікація до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 17.10.2012р.; специфікація до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 31.10.2013р.; специфікація до зовнішньоекономічного договору (контракту) 3006669 від 04.12.2013р.; копія картки рахунку 281 за 18.03.2013р.; копія картки рахунку 281 за 26.03.2013р.; копія картки рахунку 281 за 25.06.2013р.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 18.03.2013 p.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 26.03.2013 p.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 25.06.2013 p.; копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 06.10.2013 p.; звіт з незалежної оцінки майна Т 01/01 Товари продовольчої групи - Чай марки DILMAH, що завозяться на митну територію України, покупець ТОВ «МЕГАПОЛІС УКРАЇНА ЛОДЖІСТІКС» від 09.01.2014р. ПП «Стронг-Л». Слід зауважити, що відповідачем заперечується факт надання позивачем додаткових документів на вимогу митного органу, разом з тим така документація була предметом дослідження відповідачем та знайшла своє відображення у в графі 44 ВМД №100270001/2014/199369 від 14.01.2014р., в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2014/00013 та в Рішенні про коригування митної вартості товарів №100270001/2014/300004/2 від 13.01.2014р. За результатом перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, проведення процедури консультацій, Київською регіональною митницею було винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 13.01.2014 №100270001/2014/300004/2, яким було скориговано митну вартість поставленого товару -1 код 83339 вартістю 56 471,1585 дол. США., з 7,993 доларів США за кг. до 8,00 доларів США за одиницю товару, в результаті чого загальна вартість товару -1 зросла до 74 956,80 доларів США. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про часткову підставність позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити. Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій. Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. За посиланнями митного органу документи, що подало Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Україна Лоджістікс" до митного оформлення товару містили певні розбіжності, а саме в інвойсі ціни вказані на умовах FOB (стовпчик FOB Price USD), проте умови поставки згідно інвойса та контракту - CIP . при цьому в сертифікації на поставку ціни на товар відповідають цінам вказаним в інвойсі, без посилання на умови поставки. Крім того наданий до митного оформлення інвойс дійсний з 09.1.2014р., в той час як згідно товаросупровідних документів товар було придбано у 2013році. Аналізуючи доводи відповідача, що надані товариством документи є неналежними, оскільки мають розбіжності та не базуються на об'єктивних даних, суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне. З приводу посилань митного органу на існування розбіжностей в умовах поставки товару суд вважає за необхідне зазначити, в першу чергу те, що відповідачем у рішенні про коригування митної вартості самостійно зазначається щодо не зважаючи на існуючу розбіжність ціна товару у всіх документах поданих до митного оформлення є ідентично. Також слід зауважити, що відповідно до п.3.4 договору поставки 17.10.2012р. № MJF-MUL 17.10.12. укладеного з "ЕмДжіЕф Тііз (ПіВіТі) ЛТД" поставка товарів виконується на умовах СІР Київ Інкотермс 2010. Київ як місце поставки значиться також і всіх інших супроводжуючих документах, в тому числі і в інвойсі де ціни вказані на умовах FOB. Слід зауважити, що як спосіб поставки товару FОВ так і CIP відповідно до Інкотермс 2010 передбачають включення в ціну товару також вартість транспортування такого товару до названого пункту призначення, а саме до названого перевізника, за таких обставин здійснення поставки тим чи іншим способом жодним чином не впливає на вартість поставленого товару. Що ж сосно доводів митного органу з приводу надання до митного органу інвойсу дійсного з 09.1.2014р., в той час як згідно товаросупровідних документів товар було придбано у 2013році, суд вважає за доцільне зауважити, що такий як свідчать матеріали справи було подано як додатковий документ для відома, разом з тим для визначення митної вартості подавався інвойс № 3006669 від 04.12.2013 p. Таким чином суд дослідивши подані сторонами докази, приходить до переконання що встановлені митним органом розбіжності у документації жодним чином не впливає на вартість поставленого товару. Аналізуючи зміст рішення Київської регіональної митниці про коригування заявленої митної вартості товарів від 13.01.2014 №100270001/2014/300004/2, суд наголошує на тому, що оскаржуване рішення не містить докладної інформації та джерел, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості товару за резервним методом. Так, відповідно до графи 33 розділу 2 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Згідно зі статтею 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Матеріали справи не містять доказів, на підставі яких відповідачем збільшено позивачеві митну вартість товару з 7,99 доларів США за кг. до 8,00 доларів США за кг. За таких обставин, суд дійшов висновку, що Київською регіональною митницею безпідставно та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості, а тому рішення про коригування митної вартості товарів від 13.01.2014 №100270001/2014/300004/2, є протиправним. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів, що оскаржуване рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 13.01.2014 №100270001/2014/300004/2про визначення митної вартості товару прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Україна Лоджистік" про визнання протиправним та скасування рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів 13.01.2014 №100270001/2014/300004/2підлягають задоволенню. Разом з тим, позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплаченого мита у зв'язку із випуском товару за скорегованою вартістю - у сумі 47 281,83грн. не підлягають задоволенню, з огляду про наступне. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства. Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. В той час як аналіз положень статей 265, 266 МК та Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 квітня 2008 року № 339, свідчить про те, що питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, як і визначення методу її обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. За таких обставин, суд звертає увагу на те, що вирішення судом питання про повернення надмірно сплаченого ввізного мита фактично було б перебиранням функцій митного органу, що є недопустимим в силу закону, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи викладене,

Результат розгляду: partial