Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

Казенне підприємство спеціального приладобудування «Арсенал» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві (далі - відповідач) про протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 серпня 2013 року № 36426552201 та № 36526552201. Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 20 листопада 2013 року у задоволенні адміністративного позову відмовив. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2013 року та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов, так як, на його думку, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, казенне підприємство спеціального приладобудування «Арсенал» (далі - КПСП «Арсенал») зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві як платник податку на додану вартість. Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві було проведено планову виїзну перевірку КПСП «Арсенал» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2012 року. За результатами перевірки позивача Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у м. Києві було складено акт від 06 серпня 2013 року № 187/26-55-22-01/14307357. Згідно з висновками зазначеного акту перевірки, відповідачем було встановлено порушення КПСП «Арсенал» вимог податкового законодавства, що призвело до заниження податку на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 217502,00 грн. та завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 282710,00 грн. На підставі та на виконання вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 21 серпня 2013 року № 36426552201, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 217502,00 грн. - за основним платежем та у розмірі 13430,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № 36526552201, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого на розрахунковий рахунок платника) з ПДВ у розмірі 282710,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 89747,00 грн. Колегія суддів встановила, що відмовляючи у задоволенні вказаного адміністративного позову казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал», суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку відсутні докази, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентами у спірний період. Разом з тим, судова колегія не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про податок на додану вартість», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин до 01 січня 2011 року, положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення № 88). Так, відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п. 198.2. ст. 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно п. 198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Порядок складення платником податку-продавцем податкової накладної та надання її покупцю визначено статтею 201 ПК України. Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України. Аналогічні правові норми закріплені у статтях 5, 6, 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин до 01 січня 2011 року, тобто до набуття законної сили ПК України. Згідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Отже, з наведених законодавчих положень вбачається, що правовою підставою виникнення права платника податків на формування податкового кредиту є сукупність двох умов: 1) наявність первинної документації, зокрема, належним чином оформлених податкових накладних; 2) встановлення факту складання податкових накладних особою, яка має статус платника податку на додану вартість. Колегія суддів встановила, що у періоді, який перевірявся, позивач мав правовідносини із товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Планета-Ресурс», ТОВ «Угра», ТОВ «Головпостачінвест», ТОВ «Аврора РК», приватним підприємством (далі - ПП) «Укрпромснаб-1», ТОВ «Дніпровська інвестиційна група», ТОВ «Мспостач», ТОВ «Технічна компанія «Глобал Технік» та [PERSON]. Згідно до матеріалів справи, між КПСП «Арсенал» і ТОВ «Планета-Ресурс» було укладено договір підряду від 28 квітня 2011 року № 3/23-194-11, реальність здійснення господарських операцій за яким підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: податковою накладною, актом приймання виконаних підрядних робіт, платіжним дорученням. Між КПСП «Арсенал» і ТОВ «Угра» було укладено договір від 07 грудня 2011 року № 01739, реальність здійснення господарських операцій за яким підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: податковою накладною, видатковою накладною, платіжним дорученням та службовими записками на оплату договору. Між КПСП «Арсенал» і ТОВ «Головпостачінвест» було укладено договір від 29 березня 2010 року № 7-3/94-342-10, реальність здійснення господарських операцій за яким підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: податковими та видатковими накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактури. Між КПСП «Арсенал» і ТОВ «Аврора РК» було укладено договір від 24 грудня 2009 року № 74-3/94-181-09, реальність здійснення господарських операцій за яким підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: податковою накладною, видатковою накладною, рахунком на оплату та платіжним дорученням. Між КПСП «Арсенал» і ПП «Укрпромснаб-1» було укладено договір купівлі-продажу від 04 січня 2010 року № 94-ОС/010, реальність здійснення господарських операцій за яким підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: податковими та видатковими накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактури. Здійснення фінансово-господарських операцій Між КПСП «Арсенал» і ТОВ «Дніпровська інвестиційна група», ТОВ «Технічна компанія «Глобал Технік» та [PERSON] також підтверджується відповідною первинною документацією, а саме: податковими та видатковими накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактури. Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що рух коштів при здійснені господарських операцій між позивачем і ТОВ «Планета-Ресурс», ТОВ «Угра», ТОВ «Головпостачінвест», ТОВ «Аврора РК», приватним підприємством (далі - ПП) «Укрпромснаб-1», ТОВ «Дніпровська інвестиційна група», ТОВ «Мспостач», ТОВ «Технічна компанія «Глобал Технік» та [PERSON] період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2012 року, окрім платіжних доручень, наданих КПСП «Арсенал» під час розгляду справи у суді першої інстанції, також підтверджується відповідними банківськими виписками та бухгалтерськими розрахунковими документами, які надані позивачем до суду апеляційної інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що первинна документація позивача, складена на підставі господарських правовідносин КПСП «Арсенал» і зазначеними контрагентами, повністю відповідає вимогам, закріпленим в частині 2 статті 9 Закону № 996-XIV та пункті 2.4 Положення № 88. Окрім того, товарність господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами у спірний період також підтверджується відповідними специфікаціями, накладними та рахунками, які необґрунтовано не були прийняті до уваги судом першої інстанції. Таким чином, оскільки витрати позивача при здійсненні господарських операцій із ТОВ «Планета-Ресурс», ТОВ «Угра», ТОВ «Головпостачінвест», ТОВ «Аврора РК», приватним підприємством (далі - ПП) «Укрпромснаб-1», ТОВ «Дніпровська інвестиційна група», ТОВ «Мспостач», ТОВ «Технічна компанія «Глобал Технік» та [PERSON] у період з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2012 року, були відображені у відповідних податкових накладних, складених на підставі правовідносин між позивачем та зазначеними контрагентами, які на момент виникнення спірних правовідносин були зареєстровані як платники податку на додану вартість, первинні документи виписані та зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства, то колегія суддів вважає, що невизнання відповідачем права позивача на формування податкового кредиту на підставі зобов'язань із зазначеними контрагентами є не обґрунтованим. Більш того, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень і заперечує проти адміністративного позову, діючи у порушення свого обов'язку, передбаченого частиною 2 статті 71 КАС України, не довів правомірності винесених ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і не переконав суд апеляційної інстанції у своїй правоті. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах наявні правові підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21 серпня 2013 року № 36426552201 та № 36526552201, а судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу казенного підприємства спеціального приладобудування «Арсенал» - задовольнити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 листопада 2013 року - скасувати.

Результат розгляду: granted