Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

28 січня 2014 року командитне товариство «ПО Ясинуватський комбінат хлібопродуктів» (надалі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із вищевказаним позовом, у якому просив суд визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області щодо винесення постанови № 2/7/5-07-0132 від 31.01.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області № 2/7/5-07-0132 від 13.01.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Судом встановлено наступне. Командитне товариство «ПО Ясинуватський комбінат хлібопродуктів» подало до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації: «Склад запасних частин млинового обладнання» розташованого за адресою: м. Ясинувата, вул. Октябрська, 97, Донецька область. 16.12.2013 року за № ДЦ 153133500265 відповідачем було відмовлено позивачеві у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у зв'язку з тим, що при перевірці вказаної декларації встановлено, що вона оформлена з порушенням встановлених вимог, а саме: у п. 8 не зазначено телефон головного інженера проекту (а.с. 35-38). Позивач вдруге подав до відповідача декларацію про готовність вищевказаного об'єкта до експлуатації. 10.01.2014 року за № ДЦ 153140100040 відповідачем було відмовлено позивачеві у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у зв'язку з тим, що при проведенні перевірки було встановлено, що в декларації вказані недостовірні відомості, а саме: загальна площа будівлі (351,1 м2), що вказана в декларації на готовність об'єкту до експлуатації не відповідає загальній площі, яка вказана в проектній документації та містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки (301,23 м2) та назва об'єкта будівництва не відповідає назві об'єкту згідно проектної документації (а.с. 39-42). 12.12.2013 року відповідачем було проведено позапланову перевірку достовірності даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, поданої позивачем щодо об'єкту: склад запасних частин млинового обладнання розташований по вул. Октябрській, 97 у м. Ясинувата Донецької області, про що складено відповідний акт. Зокрема, в ході перевірки відповідачем було встановлено, що проектна документація для об'єкта будівництва розроблена ПП «Проектно-будівельна компанія «Гарний будинок». Згідно проектної документації об'єкт має таку назву: «Реконструкція незавершеної будівництвом будівлі котельні на газовому паливі під склад запасних частин млинового обладнання». Назва об'єкту у поданій декларації про готовність об'єкту до експлуатації (а.с. 75-77) не відповідає назві згідно проектної документації, що, відповідно, свідчить про наведення недостовірних відомостей щодо назви об'єкту будівництва у декларації. Також встановлено, що вказана у декларації про готовність об'єкта до експлуатації загальна площа будівлі має розбіжності зі вказаною площею в декларації про початок виконання будівельних робіт та в містобудівних умовах та обмеженнях (301,23 м2). Згідно технічного паспорту БТІ та декларації про готовність об'єкта до експлуатації площа становить 351,1 м2. Таким чином, перевіркою встановлено факт наведення недостовірних відомостей у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що є порушенням ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 12.12.2013 року головним державним інспектором Макіївського відділу Центрального управління державного контролю за будівництвом об'єктів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області Тарасенком М.І. було винесено припис № 391 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивачеві було запропоновано усунути виявлені порушення та привести дозвільну документацію у відповідний стан згідно вимогам діючого законодавства (а.с. 63). Також, 12.12.2013 року головним державним інспектором Макіївського відділу Центрального управління державного контролю за будівництвом об'єктів Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області Тарасенком М.І. було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с. 64). У зв'язку з тим, що присутня під час перевірки представник позивача (Матюхіна Г.Л. за довіреністю № 323 від 31.07.2013 року) від підпису відмовився, усі вищезазначені документи було надіслано на адресу позивача відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України, від 23.05.2011р. № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (а.с. 65). 13.01.2014 року відповідачем, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», було винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 2/7/5-07-0132 у розмірі 109 620,00 грн. Позивач не погоджується з діями відповідача та вважає, що вищезазначена постанова була винесена всупереч чинного законодавства, у зв'язку з чим звернувся до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проти чого заперечував представник відповідача. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно до приписів ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Згідно п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів є однією з підстав для проведення позапланової перевірки. Як вбачається з матеріалів справи, назва об'єкту у декларації про готовність об'єкта до експлуатації дійсно не відповідає назві об'єкту, вказаній у проектній документації, та містобудівних умовах та обмеженнях, які позивач одержував як вихідні дані для проектування. У декларації вказано таку назву об'єкту: «Склад запасних частин млинового обладнання», в той час як назва згідно проекту: «Реконструкція незавершеної будівництвом будівлі котельні на газовому паливі під склад запасних частин млинового обладнання». Вказаний факт підтверджується й самим позивачем, що вбачається, зокрема, з листа директора командитного товариства «ПО Ясинуватський комбінат хлібопродуктів» Андрєєва Ю.М. за № 597 від 17.12.2013 року Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації затверджена Додатком 1 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461. Згідно вимог п. 19-21 вказаної постанови, замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації. Таким чином, згідно вимог чинного законодавства, у декларації має бути зазначена назва об'єкту згідно із проектною документацією, проте позивач навів недостовірні відомості щодо назви об'єкту будівництва, зазначивши назву об'єкту, відмінну від назви, передбаченої проектною документацією. Відповідно до ч. 10 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката. Згідно приписів ст. 39-1 вказаного Закону, у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації. У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування. Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством. Щодо посилань представника позивача щодо його неналежного повідомлення про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, суд зазначає наступне. Відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України, від 23.05.2011, № 553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю", у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України. Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно приписів ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 65), зокрема згідно розрахункового документу, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку за № 8615706267577, копії акту, припису та протоколу було надіслано на адресу позивача 17.12.2013 року. Таким чином, суд критично ставиться до надання представником позивача у судовому засіданні копії (не засвідчених печаткою позивача) книги вхідної кореспонденції командитного товариства «ПО Ясинуватський комбінат хлібопродуктів» (а.с. 96-98), з яких зокрема вбачається, що позивачем було отримано 12.12.2013 року усі вищевказані документи від відповідача (направлення на перевірку, акт та припис) крім протоколу. Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд звертає увагу на той факт, що у даній нормі закону закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Таким чином, у даному випадку відповідач діяв згідно Закону та в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України.

Результат розгляду: denied