Рішення адміністративного суду від 2014-01-11 00:00:00+02

14 листопада 2013 року Лівобережна об'єднана державна податкова інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Самарської районної у м. Дніпропетровську організації Партії Регіонів про припинення юридичної особи. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, з 2005 року, не подає податкових декларацій та бухгалтерської звітності, за місцем своєї реєстрації як платника податків, що є підставою для припинення підприємницької діяльності. Ухвалою від 18.11.2013 року відкрито скорочене провадження у зазначеній адміністративній справі, відповідачеві запропоновано подати у десятиденний строк письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, або заяву про визнання позову. Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Судова кореспонденція направлена відповідачу за адресою місцезнаходження, зазначеного в довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, повернулась на адресу суду 10.01.2014 року з відміткою Укрпошти «за вказаною адресою не знаходиться». У строк встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позову до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, відмовити в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного. Згідно із п. п. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право, зокрема, у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Особливості створення, функціонування та припинення діяльності політичних партій регулюються спеціальним законодавством України, а саме Законом України "Про політичні партії в Україні" № 2365-III від 05.04.2001. Відповідно до ст. 14 цього Закону політичні партії є неприбутковими організаціями, а тому, відповідно, політична партія не є суб'єктом підприємницької діяльності. Стаття 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» передбачає, що політична партія - це зареєстроване згідно з Законом добровільне об'єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах. Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" № 755-ІV від 15.05.2003 визначено, що політичні партії набувають статусу юридичної особи лише з моменту їх державної реєстрації у порядку, встановленому цим Законом (частина 3 цієї статті). Міністерство юстиції України та його територіальні органи здійснюють реєстрацію (легалізацію) політичних партій та видають свідоцтво про державну реєстрацію, оформлене державним реєстратором у відповідному виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи (частина 4 цієї статті). Згідно зі ст. 23 Закону України "Про політичні партії в Україні", політичні партії припиняють свою діяльність шляхом реорганізації чи ліквідації (саморозпуску) або в разі заборони її діяльності чи анулювання реєстраційного свідоцтва в порядку, встановленому цим та іншими законами України. Рішення про реорганізацію чи саморозпуск приймається з'їздом (конференцією) політичної партії відповідно до статуту політичної партії. Одночасно з прийняттям такого рішення з'їзд (конференція) політичної партії приймає рішення про використання майна та коштів політичної партії на статутні чи благодійні цілі. Відповідно до ст. 21 цього Закону політична партія за поданням Міністерства юстиції України чи Генерального прокурора України може бути заборонена в судовому порядку у випадку порушення вимог щодо створення і діяльності політичних партій, встановлених Конституцією України, цим та іншими законами України. Заборона діяльності політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск керівних органів, обласних, міських, районних організацій політичних партій, її первинних осередків та інших структурних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії. Статтею 24 Закону України «Про політичні партії в Україні» визначено порядок анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, а саме у разі невиконання політичною партією вимоги частини шостої статті 11 цього Закону, виявлення протягом трьох років з дня реєстрації політичної партії недостовірних відомостей у поданих на реєстрацію документах, невисування політичною партією своїх кандидатів по виборах резидента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до Верховного Суду України з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються. Рішення Верховного Суду України про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших статутних утворень політичної партії, припинення членства в політичній партії. Отже, право на звернення до суду з позовом про припинення діяльності політичної партії чинним законодавством України надано органу, який зареєстрував політичну партію або Генеральному прокурору України, Міністерству юстиції України, до яких позивач не відноситься. Статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначено Податковим кодексом України. Проте, діючим законодавством не встановлено право органів державної податкової служби на звернення до суду з позовом про припинення політичної партії. Звернення ж податкового органу до суду з метою припинення політичної партії або її місцевого осередку як юридичної особи означає невиправдане втручання державного органу у діяльність політичної партії як добровільного об'єднання громадян. Враховуючи зазначене, суд вважає, що стосовно політичної партії законодавством передбачено інший порядок ліквідації. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги податкової інспекції є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied