Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

23 грудня 2013 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) до Відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні (далі - відповідач, ВДВС), треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON] (далі - [PERSON], [PERSON].), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватна фірма "Баланс" (далі - ПФ «Баланс») з позовними вимогами з урахуванням уточнень про визнання дій протиправними, а саме: - визнати дії відповідача щодо виконання виконавчого листа виданого 25 листопада 2009 року по справі №2-3453/09р у період з 11.10.2013 року по 25.12.2013 року протиправними; - визнати дії відповідача щодо опису, вилучення та арешту майна, яке знаходилось за адресою: [ADDRESS] кафе "[INFO]" протиправними; - зобов'язати відповідача зняти арешт з майна, яке знаходилось за адресою: [ADDRESS] кафе "[INFO]". Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач зазначив, що [PERSON] є власником об'єкту нерухомості кафе «[INFO]», розташованого за адресою: [ADDRESS]. Нерухомість набута позивачем на підставі договору купівлі - продажу від 06.05.2009 року. Виконавчі дії стосовно зазначеного майна здійснюються без повідомлення і залучення власника, а ПФ «Баланс», як боржник у виконавчому провадженні не є власником цього майна. Про відкрите виконавче провадження [PERSON] стало відомо 12 грудня 2013 року. ВДВС здійснив комплекс виконавчих дій: опис, перевезення, вилучення майна та проведено роботи по знесенню приватної власності-кафе «Гранат» хоча дане майно не є предметом спору. З посиланням на ст.19 Конституції України, ст.ст.319, 321ЦК України, ст.ст. 1,2,11,12,48 Закону України «Про виконавче провадження» обґрунтовує порушення прав [PERSON] діями та бездіяльністю відповідача. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання дій протиправними. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на ті обставини, що права та обов'язки позивача не порушені, а сам позивач не є стороною виконавчого провадження. Всі дії ВДВС вчинені в порядок та в спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження», для виконання виконавчого листа №2-3453/09 виданого Суворовським районним судом м. Херсона необхідно було знести самовільно збудовану будівлю кафе «[INFO]», що прямо зазначено в виконавчому листі. Все це на думку представника відповідача є підставами для залишення позовної без задоволення. Вмотивованого та обґрунтованого письмового заперечення на адміністративний позов відповідач не надав. Представник ПФ «Баланс» позовні вимоги підтримав з тих підстав, що майно, яке знесено ВДВС не належить третій особі та є власністю позивача. Боржником у виконавчому провадженні є ПФ «Баланс», а фактично виконавчий лист Суворовського районного суду виконано шляхом безпідставного позбавлення власності позивача. Вважає дії відповідача протиправними. Вмотивованого та обґрунтованого письмового заперечення на адміністративний позов третя особа не надала. Представник [PERSON] та [PERSON] проти позову заперечив з таких підстав. Позивач не є стороною виконавчого провадження, а тому не повинна брати участь у всіх виконавчих діях. ПФ «Баланс» та позивач не повідомили ВДВС про перехід права власності на кафе «[INFO]». Нерухоме майно яке за рішенням суду повинно бути знесено було відчужене іншій особі. 30 жовтня 2013 року позивач зареєструвала право власності на кафе «[INFO]» та отримала витяг №12024180, але заяви про заміну сторони виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий лист не подала. Все це на думку третіх осіб є підставами для залишення позовної заяви без задоволення. Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між третіми особами в справі [PERSON] (стягувач у виконавчому провадженні ВП№16131723) з однієї сторони та ПФ «Баланс» (боржник у виконавчому провадженні ВП№16131723) з іншої існують правовідносини пов'язані з виконанням виконавчого листа №2-3453/09 виданого 25 листопада 2009 року Суворовським районним судом м. Херсона про «усунення перешкоди в користуванні [PERSON] та [PERSON] їх власності, а саме: комплексом «[INFO]» та земельними ділянками, які розташовані за адресою [ADDRESS],1, зобов'язавши ПФ «Баланс» знести самостійно збудовану будівлю кафе «[INFO]», яка розташована за адресою [ADDRESS], без номера та привести прилеглу територію у первісний стан». 11 жовтня 2013 року ВДВС постановою про прийняття до виконання виконавчого провадження ВП№16131723 прийняв вищезазначене провадження. Постанову доведено до відома сторін виконавчого провадження в передбачений законом спосіб. 23 жовтня 2013 року з матеріалами виконавчого провадження ознайомлений представник ПФ «Баланс» Бондар А.В., про що міститься власноручний підпис на копії заяви про ознайомлення з матеріалами справи №5914 від 17 жовтня 2013 року. 15 листопада 2013 року ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона в справі №668/15113/13-ц поновлено строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23 грудня 2013 року в справі №22-ц/791/4021/2013 зазначена ухвала залишена без змін та вступила в законну силу. 10 грудня 2013 року ВДВС постановою про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні ВП№16131723 залучено для проведення виконавчих дій спеціалістів СМЕУ-4. 10 грудня 2013 року ВДВС постановою про залучення працівників міліції залучено до проведення виконавчих дій працівників органів внутрішніх справ. 10 грудня 2013 року ВДВС постановою про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні ВП№16131723 залучено для проведення виконавчих дій спеціалістів Херсонського регіонального відділу енергозбуту Одеської залізничної дороги. 11 грудня 2013 року з матеріалами виконавчого провадження ознайомлений представник ПФ «Баланс» Бондар А.В., про що міститься власноручний підпис на копії заяви про ознайомлення з матеріалами справи №6952 від 06 грудня 2013 року. 11 грудня 2013 року ВДВС постановою про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні ВП№16131723 призначено Будівельно-монтажне управління «Житлопромбуд-1» публічного акціонерного товариства проектно-будівельна фірма «Херсонбуд», яке має ліцензію №590999 від 21.12.2011 року. 11 грудня 2013 року ВДВС постановою про утворення робочої групи утворено робочу групу в складі чотирьох осіб. 12 грудня 2013 року між ВДВС та Будівельно-монтажним управлінням «Житлопромбуд-1» публічного акціонерного товариства проектно-будівельна фірма «Херсонбуд» укладено договір підряду предметом якого є роботи по розбору кафе «[INFO]». В період з 12 грудня 2013 року по 25 грудня 2013 року здійснювались дії по виконанню рішення суду (оформлені актами державного виконавця), яке фактично та в повному обсязі виконано 25 грудня 2013 року шляхом остаточного знесення кафе «[INFO]» та приведення прилеглої території у первісний стан. 25 грудня 2013 року ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. [PERSON] є власником нерухомого майна: кафе «[INFO]», [ADDRESS], без номера, загальна площа 552,3 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу№815 від 06 травня 2009 року. Саме стосовно даного майна вчинені виконавчі дії. Правомірність дій відповідача є предметом судового розгляду в даній справі. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією, Законом України «Про виконавче провадження». Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 7 Положення «Про Державну виконавчу службу України», затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 385/2011, Державна виконавча служба України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження". Згідно з преамбулою до Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб (ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»). Представником ПФ «Баланс» Бондарем А.В. на адресу ВДВС направлено лист (отриманий 13 грудня 2013 року), яким повідомлено, що майно яке вилучається належить іншій фізичній особі та не належить ПФ «Баланс». При ознайомленні з матеріалами справи 23 жовтня 2013 року та 11 грудня 2013 року представник ПФ «Баланс» мав можливість повідомити ВДВС про зміну власника майна. ПФ «Баланс» знала з 06 травня 2009 року про нового власника кафе «[INFO]», оскільки з цього часу право власності перейшло до [PERSON] Тому, повідомлення ВДВС про зміну власника кафе «[INFO]» через 4 роки та 7 місяців після такої зміни не є сумлінним виконанням боржником вимог ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих. Присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнений, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна (ч.1,2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»). Безспірних доказів порушення ВДВС вимог даної статті при вчиненні виконавчих дій сторони не надали. Згідно положень статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Сторонами не заперечується той факт, що в даному випадку відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3453/09 виданого 25 листопада 2009 року Суворовським районним судом м. Херсона про «усунення перешкоди в користуванні [PERSON] та [PERSON] їхньої власності, а саме: комплексом «[INFO]» та земельними ділянками, які розташовані за адресою [ADDRESS],1, зобов'язавши ПФ «Баланс» знести самостійно збудовану будівлю кафе «[INFO]», яка розташована за адресою [ADDRESS], без номера та привести прилеглу територію у первісний стан». Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України (ч.7 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження"). Так виконавче провадження було передано постановою від 30 вересня 2013 року виданою Головою Державної виконавчої служби України до ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні з Другого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом (ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження"). Строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання поновлено ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона, яка вступила в законну силу. Права та обов'язки державних виконавців передбачені статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" частиною першою передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Позивачем та ПФ «Баланс» не надано доказів протиправності дій ВДВС при виконанні виконавчого листа №2-3453/09 виданого 25 листопада 2009 року Суворовським районним судом м. Херсона в період з 11 жовтня 2013 по 25 грудня 2013 року. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що всі дії ВДВС вчинені в порядок та спосіб передбачений спеціальним законодавством. Дії ВДВС щодо опису, вилучення та арешту майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], без номера кафе «[INFO]» оформлені передбачені законодавством процесуальними документами. Всі акти державного виконавця сторони та їх представники мають право оскаржити в передбаченому порядку, однак сторони цим правом не скористались. Порушення закону при вчиненні виконавчих дій не встановлено, а наявні в справі докази та матеріали не дають суду підстав для висновку про протиправність дій ВДВС. Доказів, які підтверджують порушення відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» суду не надано та позивачем не доведено протиправність дій відповідача щодо вчинення виконавчих дій. Щодо відсутності у позивача права оскаржувати дії ДВС суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. При цьому, слід враховувати вимоги закріплені статтею 55 Конституції України. Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України. Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права. Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...". Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом. За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстав для висновку про протиправність дій відповідача. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі вимог частини 3статті 160 КАС України, в судовому засіданні 28 січня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Результат розгляду: denied