Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області (далі - УПФУ в Старовижівському районі , позивач) звернулося з адміністративним позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" (далі - СВК "Седлище", відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в розмірі 974,43 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач не відшкодував УПФУ в Старовижівському районі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за грудень 2013 року в розмірі 974,43 грн., що були виплачені позивачем колишній працівниці (пенсіонеру) СВК "Седлище" [PERSON] Позивач просить стягнути з СВК "Седлище" на користь УПФУ в Старовижівському районі заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за грудень 2013 року в розмірі 974,43 грн. В поданих до суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 10.02.2014 року відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що [PERSON] 18.11.2009 року виповнилося 50 років, а тому відповідно до пункту 3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вона набула право на призначення їй дострокової пенсії за віком, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. В судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 10 лютого 2014 року, представники сторін не прибули, проте сторони подали до суду письмові клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників. Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Як передбачено частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, оскільки в судове засідання представники сторін не прибули, при цьому, від сторін надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому суд дійшов висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав. Судом встановлено, що СВК "Седлище" зареєстроване як юридична особа, є платником страхових внесків, перебуває на обліку в УПФУ в Старовижівському районі. УПФУ в Старовижівському районі направлено СВК "Седлище" розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за 2013 рік по пенсіонеру [PERSON] Як слідує із розрахунку ціни позову та картки особового рахунку, за СВК "Седлище" рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2013 року в загальній сумі 974,43 грн. Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Як передбачено статтею 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують внески до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України. Згідно з підпунктами 6.4, 6.8 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Таким чином, оскільки за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за грудень 2013 року в сумі 974,43 грн., доказів погашення якої відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення. Суд не бере до уваги заперечення відповідача про те, що відповідно до пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" [PERSON] набула право на призначення їй дострокової пенсії за віком, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки згідно із наявними у справі доказами пенсія за віком на пільгових умовах [PERSON] призначена на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", будь-яких доказів про призначення їй дострокової пенсії відповідачем не надано.

Результат розгляду: granted