Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20.08.2013 року , зазначивши, що постановою відповідача його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах». Вказану постанову вважає незаконною, оскільки правопорушення не вчиняв. Просить визнати дії відповідача неправомірними, постанову від 20.08.2013 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, скасувати, провадження по справі закрити. Позивач позов підтримав, просив його задовольнити, подавши про це письмову заяву, справу розглянути в письмовому провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїх заперечень не надав, вимогу суду про надання справи не виконав. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. За таких обставин суд розглянув справу в письмовому провадженні на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що відповідачам 20.08.2013 року на 72 км автодороги Р14 Луцьк-Любешів було винесено постанову АА2 №827467 про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 333,00 гривні за те, що він 20.08.2013 року о 16.05 год., керуючи автомобілем порушив вимогу знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам» зі смуги, що призначена для руху тільки ліворуч, проїхав прямо, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122,ч.1 КУпАП . Знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" ПДР України показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Ст.122,ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Відповідно до ст. 71 ,ч.2 , 4 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вищевказаний учасник повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідачем доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності не подано . Не подано і доказів того, що відповідач був наділений повноваженнями щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ст. 222,ч.2,п.3 КУпАП, працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання , розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладають стягнення від імені органів внутрішніх справ (чи знаходився при виконанні обов'язків по охоронні безпеки дорожнього руху на місці пригоди) . З наявних матеріалах справи відсутні докази того, що позивач, відступив від вимог знаку 5.16 ПДР, порушив вимоги дорожньої розмітки та створив небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху. Таким чином, оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 122,ч.1 КУпАП , а саме: порушення вимог дорожньої розмітки. В порядку ст. 11,ч.2 КАС України для повного захисту прав та законних інтересів позивача суд виходить за межі його позовних вимог та визнає оскаржувану постанову протиправною, оскільки її було винесено без достатньої для цього підстави, а саме: належним чином виявленого, зафіксованого та доведеного факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Провадження по справі про адміністративне правопорушення в порядку ст.293 КУпАП України відповідно до ст.247,п.1 вказаного Кодексу підлягає закриттю. Оскільки позивачем оскаржується прийняте першим відповідачем процесуальне рішення, вимога про оскарження його дій є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial