Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області та просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області Пилипенка О.С. від 05.11.2013 року про накладення штрафу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2013 року на адресу Житомирської міської ради надійшла постанова старшого державного виконавця Пилипенко О.С. від 05.11.2013 року про накладення штрафу в процесі виконання виконавчого листа №2-310/12 від 27.03.2013 року, виданого Корольовським районним судом м. Житомира про зобов'язання виконавчого комітету Житомирської міської ради надати [PERSON] упорядковане житло, що відповідає санітарно-технічним нормам у розмірі, визначеному діючим законодавством України. Вважає постанову від 05.11.2013 року про накладення штрафу протиправною, оскільки при відкритті виконавчого провадження порушено вимоги п.6 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, виконавчий комітет Житомирської міської ради листом від 03.06.2013 року №21/4341 надавав пояснення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області. Оскільки впродовж багатьох років не здійснюється будівництво житла за рахунок коштів міського бюджету, звільнений житловий фонд у розпорядження позивача не надходить, передача забудовниками новозбудованого житла не здійснюється, тому розподілити житло [PERSON] позивач не має можливості. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в адміністративному позові та пояснила, що державний виконавець повинен був проаналізувати обставини, викладені у листі та неупереджено вчиняти виконавчі дії. Також пояснила, що виконавчий комітет Житомирської міської ради не звертався до суду із заявою про відстрочку виконання рішення. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та після оголошеної перерви у судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. У справі "Горнсбі проти Греції" суд зазначив, що здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Згідно ст.1 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно ст.11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Встановлено, що 27.03.2013 року Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист у справі №2-310/12 про зобов'язання виконавчого комітету Житомирської міської ради надати [PERSON] упорядковане житло, що відповідає санітарно-технічним нормам у розмірі, визначеному діючим законодавством України (а.с.22). Відповідно до вимог ст.25 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення. Так, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області від 04.04.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-310/12 та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання (а.с.24). Згідно ч.6 ст.25 Закону України „Про виконавче провадження" постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Тобто, позивач у разі порушення при відкритті виконавчого провадження вимог п.6 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" мав право оскаржити зазначену постанову у встановленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження 11.04.2013 року направлено виконавчому комітету Житомирської міської ради для відома та виконання (а.с.23). Постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2013 року є чинною, а позивачем як боржником у встановлений строк самостійно рішення не було виконане та не надано документального підтвердження повного виконання рішення. Зазначені обставини не оспорюються представником позивача. Листом №21/4341 від 03.06.2013 року боржник повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про відсутність можливості на виконання судового рішення розподілити житло [PERSON] (а.с.25). Згідно ст.27 Закону України „Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Таким чином, у встановлений Законом України „Про виконавче провадження" строк позивач як боржник самостійно рішення не виконав та не надав документального підтвердження повного виконання рішення, тому державний виконавець на підставі ст.27 цього Закону правомірно розпочав примусове виконання рішення. Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, встановлено, що проведення іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами окремих виконавчих дій у випадках, передбачених Законом, у тому числі відповідно до частини четвертої статті 2 Закону, здійснюється на вимогу чи за дорученням державного виконавця. Вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується державним виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається державним виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії. Відповідно до ст.5 Закону України „Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. 19.07.2013 року старшим державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Пилипенко О.С. виконавчому комітету направлена вимога (а.с.28) про виконання рішення суду та надання інформації про його виконання (або причини невиконання) з наданням підтверджуючих документів. Згідно ч.1 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. За невиконання рішення суду та вимоги державного виконавця від 19.07.2013 року постановою державного виконавця від 13.08.2013 року (а.с.30) на позивача як боржника накладено штраф у розмірі 680 гривень. 10.10.2013 року старшим державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Пилипенко О.С. виконавчому комітету направлена вимога (а.с.31) про виконання рішення суду та надання інформації про його виконання (або причини невиконання) з наданням підтверджуючих документів. Відповідно до ч.2 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону. Листом №21/8234 від 17.10.2013 року боржник повідомив відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про відсутність можливості на виконання судового рішення розподілити житло [PERSON] (а.с.32). Згідно ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. У зв'язку з тим, що станом на 05.11.2013 року рішення суду та вимога державного виконавця не були виконана, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Пилипенко О.С. 05.11.2013 року винесено постанову про накладення на виконавчий комітет Житомирської міської ради штрафу у розмірі 1360,00 грн. (а.с.35). Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що посилання позивача на відсутність можливості на виконання судового рішення розподілити житло [PERSON] як на виправдання органу місцевого самоврядування неспроможності виконати судове рішення не може вважатись поважною причиною; своєчасне та в повному обсязі вжиття передбачених Законом України „Про виконавче провадження" заходів примусового виконання судового рішення, зазначеного у виконавчому документі, є законним обов'язком державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області; відповідачем доведено, що при прийнятті оскаржуваної постанови він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому суд приходить до висновку, що постанова є законною та скасуванню не підлягає.

Результат розгляду: denied