Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати винесеними на підставі Акту документальної позапланової виїзної перевірки №3910/22-7/31100492 від 17.10.2013 р.. що були винесені на підставі Акту Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому від 01.10.2013 р. податкові повідомлення-рішення від 17.10.2013 р. №0000772203/2397, №0000762203/2396. У судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення, позовні вимоги просив задоволити у повному обсязі, виходячи із підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, детально позицію Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області викладено у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Заслухавши доводи представників, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі направлення №3000410 від 19.09.2013 р., виданого ДПІ у м. Хмельницькому, згідно з п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України та відповідно до наказу №2480, у період з 19.09.2013 р. по 25.09.2013 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" щодо документального підтвердження господарських відносин ТОВ "Арніка" за вересень 2011 р., їх реальності та повноти відображення в обліку. За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено Акт від 01.10.2013 р. №3910/22-7/31100492 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (код ЄДРПОУ 31100492) з питань підтвердження господарських відносин із ТОВ "Арніка" (код ЄДРПОУ 32467865) за вересень 2011 р., їх реальності та повноти відображення в обліку. Проведеною перевіркою щодо документального підтвердження господарських відносин ТОВ "Арніка" (код ЄДРПОУ 32467865) за вересень 2011 р., їх реальності та повноти відображення в обліку встановлено: 1. на порушення п.п.138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п.138.8 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 125.1 ст. 152 Податкового Кодексу України, ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 46281 грн., у тому числі у розрізі наступних періодів: за 2-4 квартали 2011 року у сумі 46281 грн., у тому числі за 3 квартал 2011 року у сумі 46281 грн.; 2. на порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового Кодексу України ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками вересня 2011 р. на 40245 грн.. Із висновками, викладеними у Акті перевірки директор та головний бухгалтер ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" не згідні, про що відмітили на останньому аркуші Акту перевірки. 17.10.2013 р. ДПІ у м. Хмельницькому винесено: - податкове повідомлення-рішення форми "Р" №0000762203/2396, яким ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності на загальну суму 46281 грн., із яких - за основним платежем - 46281 грн., за штрафними санкціями - 0 грн.; - податкове повідомлення-рішення форми "Р" №0000772203/2397, яким ДП "Хмельницький Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт. послуг) на загальну суму 60368 грн., із яких - за основним платежем - 40245 грн.. за штрафними санкціями - 20123 грн.. Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх у адміністративному порядку. Так, відповідно до рішення про результати розгляду первинної скарги від 14.11.2013 р. №7629/10/22-01-10-03-14, Головним управлінням Міністерства доходів і зборів у Хмельницькій області залишено без змін податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому від 17.102013 р. №0000762203/2396 та №0000772203/2397. Як слідує із рішення про результати розгляду скарги від 11.12.2013 р. №17242/6/99-99-10-01-15, відповідно до п. 56.10, п. п. 56.17.3 п. 56.17 та п. 56.18 Податкового Кодексу України позивачу відмовлено у скасуванні податкових повідомлень-рішень від 17.102013 р. №0000762203/2396 та №0000772203/2397. В ході розгляду справи встановлено, що відповідно до наданих документів 15.10.2008 року між ТОВ "Арніка" (постачальник) та ДП "Хмельницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (покупець) укладено договір №170-8 поставки товару, відповідно якому, постачальник зобов'язується на умовах та у порядку, визначеному цим договором поставити покупцю сіль технічну, світлі та темні нафтопродукти. Орієнтовна вартість товару - 40000000 грн.. За умовами договору, якість товару повинна відповідати технічним умовам та ГОСТам та підтверджуватись паспортом якості, виданим виробником. Постачальник здійснює поставку товару залізничним транспортом на адресу станції (місця) призначення покупця, яка зазначається у заявці. Як вказує п. п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріпленою печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку. Згідно податкової накладної №1 від 01.06.11 та видаткової накладної № 124 від 01.09.11 р. на суму 241468 грн. в т.ч. ПДВ 40245 грн. за даними бухгалтерського обліку відображено поставку ТОВ "Арніка" бітуму БНД 60/90 в кількості 28 тонн та відшкодовано вартість транспортно-експедиційних послуг по його доставці до смт. Ярмолинці, де знаходиться ДП "Хмельницький облавтодор". Перевіркою встановлено, що дана видаткова накладна не підтверджує реальність операції з поставки бітуму, оскільки в ній не значені прізвища та ініціали осіб продавця та покупця, які приймали участь у здійсненні господарської операції, що не дало можливості їх ідентифікувати. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до видаткової накладної №124 ТМЦ у вигляді бітуму БНД 60/90 отримано особою [PERSON], номер довіреності на підставі якої вказана особа здійснила отримання товару у видатковій накладній не вказано. Окрім цього, довіреність №214, яка надана на підтвердження отримання товарно-матеріальних цінностей (бітум) виписана на [PERSON] для отримання бітуму пізніше (19 вересня 2011 року), ніж видаткова накладна, яка складена значно раніше - 1 вересня 2011 року. Окрім цього, згідно наданої у судове засідання копії "книги реєстрації довіреностей", довіреність на отримання бітуму від ТОВ "Арніка" виписана теж 19 вересня 2011 року. Відповідно до п. 6 ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» «... Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, у межах своєї компетенції, відповідно до галузевих особливостей розробляють на базі національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку методичні рекомендації щодо їх застосування...». Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 р. №281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі Інструкція №281). Інструкція №281 встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів, поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів. Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства). Відповідно до п.5 Інструкції №281, приводяться вимоги нормативної документації стосовно приймання нафти і нафтопродуктів, вказується конкретний перелік та форми документів при прийманні нафтопродуктів, які надійшли від нафтопереробних заводів, підприємств, що продають або придбавають нафтопродукти, які надійшли залізничним, автомобільним транспортом або трубопроводом. Наводяться реєстри первинного, кількісного, складського та бухгалтерського обліку, визначено перелік та форму первинних документів, та чітко дається визначення їх по назві. Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для підприємств, установ та організацій всіх галузей народного господарства і всіх форм власності, що займаються придбанням, транспортуванням, зберіганням та реалізацією нафти і нафтопродуктів на території України. Відповідно до п.14.4 Інструкції №281, матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою № 31-НП, у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня. Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП. Із обставин справи вбачається, що належним чином оформлені акт приймання-передачі нафтопродуктів від TOB «Арніка» за формою № 5-НП, книга та журнал обліку нафтопродуктів форм №31-НП та №6-НП, які б підтверджували надходження продукції від TOB «Арніка» до перевірки не надані. До перевірки наданий акт прийому-передачі бітуму від 01.09.11 р., №170-8-11 в якому зазначено лише кількісний показник в тоннах (28 тон) бітуму, поставленого TOB «Арніка» в смт. Ярмолинці за місцезнаходженням філії «Ярмолинецький райавтодор». Транспортно-експедиційні витрати по доставці бітуму до філії «Ярмолинецький райавтодор» склали 31495,80 грн. з ПДВ. Показники питомої ваги, температурного режиму на підставі яких суб'єкт господарювання може проводити оприбуткування нафтопродуктів у Акті відсутні. Розвантаження бітуму проведено у смт. Ярмолинці у філії Ярмолинецький райавтодор. До перевірки не надано товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) форми №31-НП і по філії «Ярмолинецький райавтодор», яка б підтверджувала, що від TOB «Арніка» 01.09.11 р. надійшов бітум у кількості 28 тон. З метою підтвердження фактів перевезення бітуму з м. Лисичанська до перевірки позивачем надано товарно-транспортна накладна №РН-000124 від 01.09.11 за формою №1-ТН. Відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-XIV бухгалтерський облік господарських операцій будується на принципі превалювання сутності над формою - операції повинні обліковуватись відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Згідно п.2 ст.9 Закону № 996, первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа по формі; дата і місце складання; назва підприємства від імені якого укладено документ; зміст та обсяги господарської операції; одиниці виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснення господарської операції. Судом встановлено, що вищезазначена накладна не відповідає вимогам, яким повинні відповідати первинні бухгалтерські документи, оскільки у ній не зазначені реквізити перевізника, адреса пункту навантаження в м. Лисичанськ, номер резервуара об'єм нафтопродукту (нафти); метод визначення маси нафтопродукту (нафти), густина нафтопродукту (нафти), кг/м ; температура нафтопродукту (нафти), °С; маса нафтопродукту (нафти) і відсутній підпис водія-експедитора та інші відомості, передбачені в формі накладної. Судом приймається до уваги той факт, що до перевірки не надано сертифіката відповідності чи паспорта якості, що не дало можливості встановити фактичного виробника бітуму та дослідити рух активу від виробника до кінцевого споживача. До перевірки ДП "Хмельницький облавтодор" не надані докази розумної економічної причини разового придбання у 2011 року бітуму через ряд посередників при наявності сталих зв'язків з іншим постачальниками, які стали переможцями проведених тендерних торгів. В ході перевірки дослідженню підлягали фізичні, технічні та технологічні можливості постачальника TOB «Арніка» до вчинення ним господарських операцій з поставки бітуму, з цією метою використано Акт ДПІ у Тячівському районі Львівської області документальної позапланової перевірки ТОВ «Арніка» з питань фінансово-господарських відносин з контрагентами-постачальниками за період з 01.01.2010 р. по 31.03.2013 року за №21/2232/32467865. За матеріалами перевірки встановлено, що ТОВ «Арніка» рахується на податковому обліку в ДПІ у Тячівському районі, адреса реєстрації: Тячівський район, с. Руське Поле, вул. Червоноармійська, 14, статутний фонд становить 18,5 тис. грн., основними видами діяльності є будівництво будівель та оптова торгівля паливом. Згідно поданої звітності ТОВ "Арніка" використовувало у своїй діяльності основні засоби 4, 6 та 11 груп вартістю лише 67 тис. грн., складські приміщення відсутні, офісні приміщення орендовані, виробничі потужності на балансі і підприємства не рахуються. Таким чином, у TOB «Арніка» відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні власні основні фонди, технічний персонал у необхідній кількості, власні виробничі активи, власні складські приміщення, транспортні засоби у необхідній кількості, що вказує на факт відсутності у підприємства необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині надання послуг, що є предметом договору. За результатами перевірки встановлено, що TOB «Арніка» проводило документальне оформлення операцій з придбання нафтопродуктів та подальшої її реалізації суб'єктам господарювання реального сектору економіки: ДП "Хмельницький облавтодор" та ДП "Тернопільський облавтодор". Зазначеним суб'єктом господарювання сформований у перевіреному періоді податковий кредит всього в сумі 816,3 тис. грн. у тому числі у вересні 2011 року ДП "Хмельницький облавтодор" в сумі 294,8 тис. грн.. При цьому, TOB "Арніка" податковий кредит по придбаних нафтопродуктах в сумі 816,3 тис. грн. сформував ряд контрагентів - ПП «Один Два Три», TOB «БЕК Євробуд», ТОВ «Інтеграл Ай Ті», які також є посередниками, та у яких матеріалами перевірок податкових органів відсутні виробничі та трудові ресурси для здіснення господарської діяльності, в т.ч. операцій з оптової поставки нафтопродуктів. Згідно акту ДПІ у Печерському районі м. Києва за №1690/22-8/34029127 від 16.05.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Один два три» встановлено, що платник здійснював лише документальне оформлення операцій з поставки продукції TOB "Арніка" та іншим покупцям. У зв'язку із нереальністю поставок у даного суб'єкта господарювання відсутні об'єкти оподаткування ПДВ, що підпадають під визначення статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість". TOB «БТК «Євробуд» рахується на обліку у ДПІ у Печерському районі м. Києва, податковий стан платника - визнано банкрутом. ДПІ у Печерському районі м. Києва в акті №1690/22-8/34029127 від 16.05.2013 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БТК «Євробуд» зроблено висновок, що даним суб'єктом проводилось лише документальне оформлення операцій з придбання та продажу товарів. У зв'язку із нереальністю поставок у даного постачальника відсутні об'єкти оподаткування ПДВ, що підпадають під визначення статті ст. 185 Податкового кодексу України та податковий кредиту розумінні статті і98 Кодексу. ТОВ «Інтеграл Ай Ті» рахується на обліку в ДПІ у Печерському районі м. Києва. В акті №1788/22-8/37403533 від 23.05.13 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інтеграл Ай Ті» відображено відсутність факту реальності господарських операцій з придбання та поставка товарів, проводилось лише документальне оформлення таких операцій з даними податкового та бухгалтерського обліків. За висновками перевірки у даного постачальника відсутні об'єкти оподаткування ПДВ, що підпадають під визначення статті ст. 185 Податкового кодексу України та податковий кредит у розумінні статті 198 Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що при наявності на ринку України підприємств-виробників нафтопродукції, при наявності сталих зв'язків з постачальниками, що стали переможцями тендерних торгів, ДП «Хмельницький облавтодор" придбано продукцію через ряд посередників, завданням яких на етапах постачання були легалізація продукції, формування відповідної ціни та показників податкового обліку для кінцевого споживача. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні передбачено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996). Статтею 2 Закону № 996 встановлено, що дія цього закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України. Статтею 3 Закону № 996 встановлено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Водночас ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік господарських операцій будується на принципі превалювання сутності над формою - операції повинні обліковуватись відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" чітко окреслена сфера дії Закону, яка поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. З огляду на п. 2 ст. 3 цього ж Закону, обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством є бухгалтерський облік, а фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні. Так, пунктом 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства від імені якого укладено документ; зміст та обсяги господарської операції; одиниці виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а у разі, ж якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції. Відповідно до ст. 3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно із п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, тобто, підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Враховуючи вищенаведене, представником відповідача доведено, що операції по взаємовідносинах позивача із ТОВ "Арніка" не мали реального товарного характеру, а перевіркою встановлено факт документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку лише бухгалтерськими проводками. Між підприємствами здійснювались взаєморозрахунки без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків та отримання податкової вигоди. Судом зважається на той факт, що відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Окрім цього, про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що чає вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку. Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, здійснений судом правовий аналіз спірних правовідносин приводить суд до переконання, що висновки викладені в акті № 3910/22-7/31100492 від 01.10.2013 року є правомірними, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що представником відповідача-суб'єкта владних повноважень було виконано обов'язок, передбачений ч.2 ст. 71 КАС України, оскільки у судовому засіданні представником податкового органу доведено, що прийняті податкові повідомлення-рішення є правомірними та об'єктивно прийнятими на підставі чинного законодавства, разом з тим, доводи, викладені у позовній заяві та твердження, наведені представником позивача у судовому засіданні не знайшли свого належного та достатнього обґрунтування, а тому не спростовують факти, викладені у Акті перевірки. Доводів, або інших документально підтверджених доказів, які б вказували на неправомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень у позовній заяві не вказано, а представником позивача у судовому засіданні не надано. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом не встановлено, а позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, які б могли бути законною підставою для їх задоволення. Зважаючи на викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Результат розгляду: denied