Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Приватне підприємство "Агротехазот" звернулось до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправними наказ від 16.12.2013 р. № 1543 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "Агротехазот" і дії Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ПП "Агротехазот" (код за ЄДРПОУ 36968390) з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Інфоазот Інвест" (код за ЄДРПОУ 38573760) за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013 р., результати якої оформлені актом від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390; 2) визнати протиправними дії Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області по формуванню в акті від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390 висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій із постачальником ТОВ "Інфоазот Інвест" (код за ЄДРПОУ 38573760) та покупцями за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013 р.; 3) визнати протиправними дії Житомирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо коригування у електронній базі "Податковий Блок" показників податкової звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства "Агротехазот" (код ЄДРПОУ 36968390) за періоди вересень, жовтень 2013 року; 4) зобов'язати Житомирську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області поновити показники податкової звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства "Агротехазот" (код ЄДРПОУ 36968390) за періоди вересень, жовтень 2013 року у електронній базі "Податковий Блок" та зобов`язати Житомирську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області подати звіт про виконання судового рішення в цій частині в десятиденний строк до Житомирського окружного адміністративного суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ начальника Житомирської ОДПІ від 16.12.2013 р. № 1543 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "Агротехазот", дії відповідача щодо проведення з 16.12.2013 р. по 17.12.2013 р. позапланової документальної невиїзної перевірки та по відображенню висновків за актом від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390 в інформаційних системах Міндоходів України, у тому числі в електронній базі даних "Автоматизована система "Податковий блок", є протиправними. Повторну документальну позапланову перевірку по спірних обставинах відповідач мав право провести виключно на підставі та у спосіб, передбачений пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. Спірний наказ від 16.12.2013 р. № 1543 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "Агротехазот" виданий начальником Житомирської ОДПІ, що суперечить вимогам пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Господарські операції, проведені позивачем з контрагентом ТОВ "Інфоазот Інвест" за вересень 2013 року, на підставі яких позивачем сформований податковий кредит, та, в подальшому, податкові зобов`язання з ПДВ за операціями з продажу придбаного у контрагента товару третім особам - покупцям, підтверджені належним чином складеними первинними документами, податковими накладними, і є реальними. З урахуванням того, що висновки акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390 не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість та враховуючи помилковість висновків акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390, позивач вважає, що податковий орган зобов'язаний вилучити з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неприбуття у судове засідання не повідомив, письмових заперечень проти позову не направив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2013 р. позивач отримав від відповідача запит від 19.11.2013 р. № 21485/10/15-01, в якому відповідач вимагав надати пояснення та їх документальні підтвердження щодо формування податкового кредиту в вересні 2013 р. по взаємовідносинах з ТОВ "Інфоазот Інвест" (код за ЄДРПОУ 38573760) за період з 01.09.2013 р. по 30.09.2013 р., а саме: реєстри отриманих та виданих податкових накладних, податкові накладні, фінансово-господарські документи, що підтверджують сплату грошових коштів за вчиненим правочином - платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО та інші; фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу товарів, виконання робіт (надання послуг) за вчиненим правочином - товарно-транспортні накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), наявність власних виробничих потужностей, трудових ресурсів, складських приміщень, договори оренди складських приміщень; господарські договори, укладені платником ПДВ з контрагентом; у разі постачання ТМЦ надати пояснення щодо їх походження та відповідні документи щодо оприбуткування товарів (робіт, послуг), товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт, податкові накладні та ін. На запит від 19.11.2013 р. № 21485/10/15-01 позивачем надана відповідь - лист від 03.12.2013 р. № 66 із завіреними копіями вище перелічених первинних документів.. 05.12.2013 р. відповідач видав наказ № 1435 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Агротехазот" на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.82 Податкового кодексу України та у зв`язку з наданням не в повному обсязі документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит Житомирської ОДПІ № 21485/10/15-01 від 19.11.2013 р. Документальна позапланова виїзна перевірка ПП "Агротехазот" була проведена відповідачем на підставі наказу № 1435 в період з 05.12.2013 р. по 06.12.2013 р., за результатами якої відповідач склав довідку від 13.12.2013 р. № 3901/2201/36968390. За висновками даної довідки, контролюючий орган зазначив: 1) перевіркою ПП "Агротехазот" підтверджено оплату за товар від ТОВ "Інфоазот Інвест" за вересень 2013 р.; 2) перевіркою ПП "Агротехазот" встановлено відображення в податковому обліку господарської операції по оплаті товару по ТОВ «Інфоазот Інвест» за вересень 2013 р. Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на період спірних правовідносин), обставиною для проведення документальної позапланової перевірки, крім інших, є, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Згідно п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Як свідчать матеріали справи, за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки відповідач склав довідку, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства по господарським взаємовідносинах між позивачем та ТОВ "Інфоазот Інвест" за вересень 2013 року. 16.12.2013 р. відповідачем видано наказ № 1543, на підставі якого, а також повідомлення від 16.12.2013 р. № 799/10/22-01, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ПП "Агротехазот" (код за ЄДРПОУ 36968390) з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Інфоазот Інвест" (код за ЄДРПОУ 38573760) за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013 р., результати якої оформлені актом від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390. Актом перевірки зафіксовано, що ПП "Агротехазот" не підтверджено реальність здійснення господарських операцій із постачальником ТОВ "Інфоазот Інвест" (код за ЄДРПОУ 38573760) та покупцями за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013 р. Суд погоджується з доводами позивача, що повторну документальну позапланову перевірку по спірних обставинах відповідач мав право провести виключно на підставі та у спосіб, передбачений пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Зокрема, за приписами пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Інших підстав для проведення повторної документальної перевірки за тих самих обставинах і за той же період Податковий кодекс не містить. Разом з тим, спірний наказ від 16.12.2013 р. № 1543 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП "Агротехазот" виданий начальником Житомирської ОДПІ, що суперечить вимогам пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Чинне законодавство України не надає повноважень посадовим особам державних податкових інспекцій призначати та проводити повторні перевірки, таке право відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України надається тільки посадовим особам обласним управлінням Міндоходів та Міністерству доходів і зборів України, а отже, повноваження щодо видання оскаржуваного наказу належать керівнику податкового органу вищого рівня. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в ухвалі ВАСУ від 14.03.2013 р. № К/9991/44389/11 та постанові ВСУ від 15.10.2013 р. № 21-272а13. Окрім того, на думку суду, спірний наказ від 16.12.2013 р. № 1543 в частині проведення позапланової документальної невиїзної перевірки з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Інфоазот Інвест" за жовтень 2013 року суперечить також приписам пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, адже жодного запиту щодо надання пояснень та їх документальних підтверджень за жовтень 2013 року по взаємовідносинах з ТОВ "Інфоазот Інвест" від відповідача не надходило. Враховуючи, що на підставі спірного наказу від 16.12.2013 р. № 1543 відповідачем проведена позапланова документальна невиїзна перевірка та за її результатами складений акт від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390, на думку суду, визнання протиправним та скасування спірного наказу, визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення перевірки не є способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах, оскільки даний наказ є реалізованим та вичерпав свою дію. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправним спірного наказу, визнання неправомірними дій відповідача щодо проведення спірної перевірки є безпідставними та задоволенню не підлягають. Щодо решти позовних вимог, суд дійшов висновку про їх задоволення з огляду на слідуючі обставини і норми законодавства. Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Відповідно до п. "а" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю. Приписами п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. Згідно із пп. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Відповідно до пп.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11ст.201 цього Кодексу. Норми п. 201.1, п.201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлюють, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну в момент виникнення податкових зобов'язань продавця, яка є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. В ході судового розгляду справи встановлено, що господарські операції, проведені позивачем з контрагентом ТОВ "Інфоазот Інвест" за вересень 2013 року, на підставі яких позивачем сформований податковий кредит, та, в подальшому, податкові зобов`язання з ПДВ за операціями з продажу придбаного у контрагента товару третім особам - покупцям, підтверджені належним чином складеними первинними документами, податковими накладними, товарно-транспортними накладними і є реальними. Крім того, усі податкові накладні отримані позивачем від контрагента внесені позивачем до реєстру отриманих податкових накладних, а витрати з сплати податку на додану вартість за ними включені до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів та відповідають даним податкових декларацій з цього податку. Як свідчать матеріали справи, всі перелічені суми податкового кредиту і податкових зобов`язань за вересень та жовтень 2013 року підтверджені відповідними податковими накладними, які у свою чергу, складені на підставі договорів та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам. Як свідчать матеріали справи, факт здійснення господарських операцій у перевіряємому періоді підтверджується документально. Суд відзначає, що придбані позивачем у ТОВ "Інфоазот Інвест" товари були реалізовані позивачем іншим суб`єктам підприємницької діяльності, що підтверджується видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи, що свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення позивачем господарських операцій. В ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача наміру отримати за спірними договорами поставки інший результат, ніж придбання і продаж товару. Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за спірними угодами, відповідач до суду не подав. Окрім того, в судовому засіданні представник позивача надав довідку від 16.12.2013 р. № 3327/15-53-22-3/38573760, складену ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів у Одеській області за результатами проведення зустрічної звірки ТОВ "Інфоазот Інвест", код ЄДРПОУ - 38573760, щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "Шакур", код ЄДРПОУ - 32668563, ПП "Агротехазот", код ЄДРПОУ 36968390, їх реальності та повноти відображення в обліку за вересень 2013 року. Відповідно до висновкової частини вказаної довідки, звіркою підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ "Шакур", ПП "Агротехазот", їх вид, обсяг, якість та розрахунки; звіркою ТОВ "Інфоазот Інвест" встановлено відображення в податковому обліку господарських операцій та розрахунків з ТОВ "Шакур", ПП "Агротехазот". Враховуючи вищевикладене, висновки відповідача за актом перевірки від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390 є необґрунтованими і безпідставними, адже суперечать встановленим обставинам попередньою документальною перевіркою, за результатами якої складена довідка від 13.12.2013р. № 3901/2201/36968390, довідки від 16.12.2013 р. № 3327/15-53-22-3/38573760, спростовуються долученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами. Таким чином, суд вважає, що дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області по формуванню в акті перевірки від 23.12.2013 р. № 4156/220136968390 висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій з постачальником ТОВ "Інфоазот Інвест" та покупцями за період з 01.09.2013 р. по 31.10.2013 р. є протиправними та не відповідають встановленим обставинам у справі. За результатами складення вищевказаного акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390 позивачу були відкориговані показники податкової звітності з податку на додану вартість за вересень, жовтень 2013 року. Відповідно до змісту акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390, інформацію акта відповідач вніс до інформаційної системи "Податковий блок", зокрема інформацію щодо завищення податкового кредиту за вересень 2013 року в загальному розмірі 191667,00 грн. по господарських операціях з ТОВ "Інфоазот Інвест" та завищення податкових зобов'язань з ПДВ позивачем за жовтень 2013 року в загальному розмірі 191667,00 грн. по контрагентах ТОВ "Хортиця Агро", ТОВ "Енселко Агро", ТОВ "Олімп-Агро", ПСП "Кам`янка". Наведене фактично свідчить, що відповідач змінив дані, задекларовані позивачем у податкових деклараціях за вересень - жовтень 2013 року, що суперечить загальним засадам оподаткування та нормам Податкового кодексу України. При цьому, як вбачається з інформаційного повідомлення на офіційному порталі Міністерства доходів і зборів України (http://minrd.gov.ua/modernizatsiya-dps-ukraini/povidomlenia_/2013-rik-/ 88461.html) систему "Податковий блок" введено в експлуатацію в органах податкової служби з 01 січня 2013 р. згідно наказу Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 р. №1197. З урахуванням того, що висновки акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390 не можуть бути підставою для внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість та враховуючи помилковість висновків даного акту, податковий орган зобов'язаний вилучити з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі акта від 23.12.2013 р. № 4156/2201/36968390. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 лютого 2013 року № К/9991/74156/12. Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків. Будь-яких беззаперечних та достатніх доказів, які б могли свідчити про недобросовісність позивача при формуванні сум податкового кредиту відповідачем - суб'єктом владних повноважень, суду не надано. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивачем були надані всі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і частково задовольняє позовні підприємства.

Результат розгляду: partial