Рішення адміністративного суду від 2014-03-05 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить: - визнати незаконною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва щодо не внесення подання про повернення [PERSON] помилкового сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 15 920 грн.; - стягнути з управління Державної казначейської служби України у Солом'янському районі м.Києва на користь [PERSON] кошти в розмірі 15 920,00 грн. шляхом списання з відповідного бюджетного рахунку. Позов вмотивовано тим, що в червні 2012 року позивач придбала легковий автомобіль марки "AudiA7", д.н.з. [NUMBER], у зв'язку з чим помилково сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 15 920 грн. Неодноразові звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва про повернення їй помилково сплачених коштів залишились без належного реагування. Представник управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва в судовому засіданні щодо позову заперечив з огляду на необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні. Управління Державної казначейської служби України у Солом'янському районі м.Києва свого представника в судове засідання не направило, хоча належним чином повідомлене про дату, час і місце судового розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши докази, що містяться у справі, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2012 року [PERSON]В . придбала легковий автомобіль марки "AudiA7" д.н.з. [NUMBER], що підтверджується договором купівлі-продажу від 20 червня 2012 року № АФ12133, укладеним між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ауді-Центр Київ". Відповідно до умов вказаного договору згідно з актом прийому-передачі від 22 червня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ауді-Центр Київ" 22 червня 2012 року передало [PERSON] придбаний нею автомобіль. У зв'язку з придбанням автомобіля позивач сплатила до Пенсійного фонду України збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 15 920 грн, що підтверджується квитанцією від 30 червня 2012 року № 15ПП309. Надалі позивач в особі свого адвоката неодноразово зверталася до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва із заявою про внесення подання про повернення їй помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 15 920 грн., надаючи докази, що стосуються придбання нею автомобіля та помилкової сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Так, зокрема, одне із таких звернень від 25 грудня 2013 року направлене позивачем до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва 28 грудня 2013 року, яке отримане адресатом 30 грудня 2013 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Зі змісту цього звернення вбачається, що 10 вересня 2013 року позивач зверталася до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва щодо винесення подання про повернення їй коштів та 11 листопада 2012 року отримала відмову. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, згадане подання управлінням Пенсійного фонду України в Соломянському районі м.Києва винесене не було. Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого. Пунктом 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, яка діє з 28 червня 2012 року, визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, є підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в підрозділах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону. Відповідно до редакції вказаної норми Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", яка діяла до 28 червня 2012 року, до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відносились юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом. Тобто за змістом Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування покладався лише на осіб у випадку відчуження, а не при купівлі автомобіля. Водночас пунктом 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, передбачалось, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають права власності на легкові автомобілі, зокрема, шляхом купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством). Проте, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2011 року, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2012 року, пункт 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, визнано таким, що не відповідає нормативному акту вищої юридичної сили, та нечинним. Відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи наведені приписи Цивільного кодексу України та передачу 22 червня 2012 року [PERSON] придбаного автомобіля, суд приходить до висновку про набуття позивачем права власності на цей автомобіль 22 червня 2012 року. З огляду на цю обставину суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції, яка діяла до 28 червня 2012 року та відповідно до якої у позивача відсутній обов'язок сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у зв'язку з придбанням автомобіля. Відтак, 30 червня 2012 року позивач помилково сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 15 920,00 грн., тому ці кошти підлягають їй поверненню в установленому порядку. Згідно з пунктом 3 Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевого бюджетів (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою. Беручи до уваги приписи пунктів 3 та 5 Порядку, надані позивачем докази щодо придбання автомобіля та помилкової сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 15 920,00 грн., а також її звернення до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва щодо повернення вищевказаних коштів, суд дійшов до висновку про протиправну бездіяльність названого відповідача щодо внесення до органу Казначейства подання про повернення [PERSON] 15 920,00 грн. Відтак, позовні вимоги до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За відсутності вищезгаданого подання управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м.Києва про повернення [PERSON] помилково сплачених коштів та її заяви про повернення цих коштів, оформлених згідно з Порядком, управління Державної казначейської служби України у Солом'янському районі м.Києва позбавлене можливості виплатити позивачу згадані кошти, тому у суду немає підстав для задоволення позовних вимог до цього відповідача. Разом з тим суд,

Результат розгляду: partial