Рішення адміністративного суду від 2014-01-20 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 26 липня 2005 року їй була призначена пенсія за вислугу років. Після досягнення пенсійного віку, з урахуванням умов, визначених ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 29 липня 2013 позивач звернулась із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про призначення пенсії за віком. Позивачка вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, в порушення діючого законодавства не здійснило нове призначення пенсії, а зробило переведення (перерахунок) з одного виду пенсії на інший. 29 серпня 2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси видано розпорядження про перерахунок пенсії [PERSON] в зв'язку з переходом з одного виду пенсії на інший, а не про призначення пенсії за віком. Дані дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси позивач вважає незаконними та такими, що вплинули на розмір її пенсії, у зв'язку з чим просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо переведення пенсії [PERSON] з пенсії за вислугу років на пенсію за віком протиправними, скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 830316 від 29 серпня 2013 року про перерахунок пенсії [PERSON], зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити [PERSON] з 28 липня 2013 року пенсію за віком з врахуванням середньої заробітної плати у середньому на одну страхову особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2010, 2011, 2012 роки. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси є правомірними, а розпорядження № 830316 від 29 серпня 2013 року прийнятим з додержанням ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 26.07.2005 була призначена пенсія за вислугу років та вона знаходилася на державному пенсійному забезпеченні. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років є одним із видів трудової пенсії. Згідно ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. 29 липня 2013 року, після досягнення пенсійного віку, [PERSON] звернулася з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про призначення пенсії за віком. Відповідач, розпорядженням № 830316 від 29 серпня 2013 року, в порушення норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не здійснив нове призначення пенсії за віком, а зробив переведення з одного виду пенсії на інший без проведення відповідного нового розрахунку для обчислення розміру пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Абзац 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає окремі категорії осіб, які мають право на пенсію за віком до досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї ж статті, а саме жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії за віком. Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Відповідно до частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Абзац 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Тобто, обов'язковою умовою для застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попередньої пенсії та не проведення нового розрахунку є ініціатива (бажання) особи, яка має право на пенсію, що повинно бути зазначено у заяві про призначення пенсії. Заява про призначення/перерахунок пенсії від 27 липня 2013 року, яка знаходиться в матеріалах справи, такого бажання позивача не містить. Крім того, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Таким чином, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплю вичерпний перелік видів пенсій на які розповсюджується його дія та в якому відсутній такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років. Частиною 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Закон України «Про пенсійне забезпечення» не встановлює порядку переведення з пенсії за вислугу років на пенсій за віком. Таким чином, суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси безпідставно перевело [PERSON] з одного виду пенсії на інший, не здійснило розрахунок пенсій відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2010, 2011, 2012 року. Під час розгляду справи позивач довела суду ті обставини, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог. При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідача проти задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та не спростовують позовні вимоги. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted