Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії АА2 № 106157 від 25.07.2013р. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави. Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначив, що 25.07.2013р. відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення та постанова, якою, останній притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, здійснення зупинки на майданчику для зупинки маршрутного транспортного засобу. З вказаною постановою позивач не згодний, оскільки зупинка у вказаному місці ним була здійснена вимушено, т.я. користуючись контактними лінзами, в ході руху зрушив з місця одну із лінз, що привело до того, що почав погано бачити, тому зупинився, не виключаючи двигуна і не виходячи із автомобілю. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не сповістив, яких-небудь документів, що б підтверджували правомірність своїх дій до суду не надав. Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, надійшов до наступного. Як вбачається із постанови серії АА2 № 106157 від 25.07.2013р., винесеної інспектором ДПС РДПСДАІ м. Харкова старшим прапорщиком міліції Яценком О.І., [PERSON] 25.07.2013р. о 18.25, керуючи автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER] по пр.. 50 річчя СРСР, 225, здійснив зупинку на майданчику для зупинки маршрутного транспортного засобу, чим порушив п.15.9 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, за що на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на користь держави. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа (орган) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів… та іншими документами. Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущенне порушення і адміністративне стягнення, що на неї покладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, з боку посадової особи складався протокол про адміністративне правопорушення. Разом з цим, із протоколу не вбачається яких не будь доказів, окрім особистого встановлення факту порушення ПДР України інспектором ДАІ тощо. Далі, згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач в судове засідання не з'явився і правомірність прийнятого інспектором рішення щодо накладання адміністративного стягнення на [PERSON] не довів, факт вчинення зазначеного правопорушення інспектором не підтверджений доказами, тому у відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд не вбачає доведеними дії [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП та скасовує постанову від 25.07.2013р. про накладання на позивача штрафу у розмірі 255 грн. Отже, вимоги адміністративного позову підлягають задоволенню. Відповідно до правил ст. 94 КАС України судові витрати по справі суд відносить за рахунок держави.

Результат розгляду: granted