Рішення адміністративного суду від 2014-03-11 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці вчинити дії щодо перерахунку довічного грошового утримання та його виплати з 03 червня 2013 року. Свої вимоги мотивував тим, що 20 червня 1982 року він обраний народним суддею Вінницького районного народного суду Вінницької області, на вказаній посаді пропрацював до серпня 2004 року. Указом Президента України від 16 вересня 2004 року призначений на посаду заступника голови Вінницького районного суду. Постановою Верховної Ради України від 25 вересня 2008 року виведений із штату суддів за своєю заявою про відставку за досягненням 60-річного віку. З 18 жовтня 2008 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % місячного грошового утримання судді районного суду на підставі Закону України «Про статус суддів». Зважаючи на зміни в грошову забезпеченні діючих суддів в листопаді 2013 року позивач звернувся до відповідача про здійснення перерахунку цього утримання. Відповідач повідомив про відсутність правових підстав для проведення перерахунку на підставі ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Такі дії відповідача вважає такими, що порушують його права та інтереси, які підлягають судовому захисту. Крім того, вважає, що відповідач не врахував, що такий перерахунок передбачений, зокрема п. п. 3, 4 Положення про Пенсійний Фонд України, де серед основних завдань і функцій вказаного органу є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати. Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку раніш призначеного щомісячного грошового утримання в зв'язку зі зміною розміру грошового утримання діючого судді, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 03 червня 2013 року в розмірі 90 % грошового забезпечення працюючого судді, допустити до негайного виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць. В подальшому позивач уточнив свої вимоги, просив визнати протиправною відмову відповідача у перерахунку довічного грошового утримання (а.с.25-28). При цьому зазначив, що відповідач відмовив у здійсненні перерахунку щомісячного утримання з підстав відсутності в ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» положення, яке передбачає проведення такого перерахунку. Разом з тим, вказана норма передбачає, що судді, який вийшов у відставку при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку раніш призначеної пенсії. Крім того, частинами 3 та 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання та перерахунок раніш призначеного щомісячного довічного грошового утримання здійснюється у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України. Також додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами ПФ України, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Станом на 01 листопада 2013 року суддівська винагорода заступника голови Вінницького районного суду Вінницької області становить: посадовий оклад - 11470,00 грн., доплата за вислугу років (80 %) - 9176,00 грн., доплата за адміністративну посаду (5%) - 573,5 грн., а всього: 21219,5 грн. Оскільки з 03 червня 2013 року правове регулювання спірних правовідносин здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668, тому довічне грошове утримання судді у відставці повинно виплачуватись у розмірі 90 % грошового утримання працюючого судді та не обмежуватися граничним розміром. Ухвалою суду від 11 березня 2014 року позовні вимоги заявлені поза межами строку звернення до суду залишені без розгляду. Представником відповідача подане заперечення на зазначений позов, відповідно до якого відповідач не визнає вимог позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зазначив, що відмова у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснена правомірно. Перерахунок вказаного утримання у разі зміни заробітної плати діючих суддів був передбачений постановою Верховної Ради України від 15 грудня 1992 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів». На підставі Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07 липня 2010 року вищезазначена постанова втратила чинність. Питання призначення та виплати перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці врегульоване ст.138 Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України. Пунктом 4 ст. 138 вказаного Закону, у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Отже, відсутні правові підстави для проведення зазначеного перерахунку позивачеві, а дії відповідача є правомірними та обґрунтованими, тому просить відмовити позивачеві в задоволенні адміністративного позову. Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного. Судом встановлено, що позивач з 20 червня 1982 року перебував на посаді народного судді Вінницького районного народного суду Вінницької області. Указом Президента України від 16 вересня 2004 року призначений на посаду заступника голови Вінницького районного суду. Постановою Верховної Ради України від 25 вересня 2008 року виведений із штату суддів за своєю заявою про відставку, що підтверджується копією трудової книжки (а. с. 7-9). Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Вінниці та йому призначено довічне щомісячне грошове утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді згідно Закону України «Про статус суддів», який був чинний на той час. 14 листопада 2013 року позивач звернувся до відповідача із зверненням про проведення перерахунку пенсії, надавши відповідну довідку про заробітну плату діючого судді (а. с. 15,16). Листом від 19 листопада 2013 року № 345/А-1 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для проведення зазначеного перерахунку та відмовив в його проведенні. Свою відмову мотивував тим, що вказаний перерахунок здійснюється лише суддям, які обіймали посаду судді Конституційного Суду України. На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області йому повідомлено, що Законом України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям, а його розмір позивачеві обчислено відповідно до норм діючого пенсійного законодавства (а. с. 12). Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини. У частині першій статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів. Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року. Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, в ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. Частиною 1 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Згідно з ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Частина третя статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» втратила чинність, як така, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року. У разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок (ч. 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» прямо передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці. Положеннями ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентується порядок виплати щомісячного грошового утримування не тільки суддів Конституційного Суду України, а всіх суддів у відставці, у тому числі й суддів, які пішли у відставку до набрання чинності даного Закону. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, а ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Таким чином суд приходить до висновку, що за конституційними нормами при визначенні розміру довічного грошового утримання позивача як судді у відставці застосуванню підлягають положення ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на момент виходу у відставку набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків заробітної плати, без обмеження розміру щомісячного довічного грошового утримання. Згідно довідки територіального управління ДСА України у Вінницькій області від 06.11.203 року № 4-35/1076 суддівська винагорода заступника голови районного суду становить 21219,50 грн. Враховуючи положення ст. ст. 129, 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідач зобов'язаний виплачувати позивачеві щомісячне грошове утримання в розмірі 90% працюючого на відповідній посаді судді. Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем під час розгляду справи не було надано достатньо належних доказів, які свідчили б про правомірність його дій щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача. Посилання відповідача на відсутність правового регулювання проведення перерахунків щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці є безпідставними. Перше, друге, трете речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року. Проте підлягають застосуванню перше речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»‚ та четверте речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України». Рішенням Конституційного суду України, що стосується правових понять інституту судді у відставці, закріплюють поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності судді, також конституційним судом вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та судів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру. Крім того, досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді» Конституційний суд України у мотивувальній часині рішення від 14.12.2011 року № № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. Зазначено про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів і відповідно, матеріального та соціального забезпечення. Конституційний суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності судді, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях. Дані правові позиції викладені Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді протиправними, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачеві щомісячне грошове утримання судді у відставці, виходячи з розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді з 14 серпня 2013 року, в розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням фактично виплачених сум. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання постанови. Статтею 256 КАС України встановлено перелік постанов суду, які виконуються негайно. При цьому вказаний перелік не містить постанов суду, які виконуються негайно про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, а тому вимога позивача про допуск до негайного виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць не підлягає задоволенню. Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. За таких обставин, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted