Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Головне управління Міндоходів у Миколаївській області звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФОП [PERSON] фінансових санкцій у сумі 8500,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.11.2013 р. ним прийнято рішення № 000036/03-21 про застосування до відповідача фінансових санкцій в сумі 8500,00 гривень, але у встановлені чинним законодавством строки відповідач зазначеної суми не сплатив. Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 183-2 КАС України адміністративні справи про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, суд може розглядати в порядку скороченого провадження, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Суд запропонував відповідачу у десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі або до 20.02.2014 року подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Відповідачка отримала ухвалу суду 31.01.2014 року, однак у строки, визначені чинним законодавством, заперечення до суду не подав. Розглянув адміністративну справу в порядку скороченого провадження за місцезнаходженням відповідача, суд дослідив письмові докази та прийшов до такого висновку. 14.11.2013 року працівниками Державної податкової служби України в Миколаївській області проведено перевірку господарської одиниці відповідача з питань дотримання вимог законодавства при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме у закусочній, розташованій за адресою: м. Миколаїв, пр. Леніна, 27. Перевіркою було виявлено правопорушення, передбачене Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності, про що складено акт №54/14-29-21-21/23902022. На підставі зазначеного акту перевірки 25.11.2013 прийнято рішення №000036/03-21 про застосування до ФОП [PERSON] фінансових санкцій в сумі 8500,00 гривень. Зазначене рішення було направлене на адресу відповідача поштовою кореспонденцією та отримане ним 30.11.13, про що свідчить поштове повідомлення про вручення. Приймаючи справу до свого провадження судом направлявся запит до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області щодо наявності в облікових даних відповідача податкового боргу в сумі 8500,00 гривень, а також щодо направлення відповідачу податкової вимоги про сплату податкового боргу, у тому числі, фінансових санкцій в сумі 8500,00 за рішенням № 000036/03-21 від 25.11.2013 року. Згідно відповіді ДПІ у Центральному району м. Миколаєва податкова вимога про сплату податкового боргу, в тому числі фінансових санкцій за рішенням № 000036/03-21 від 25.11.2013 року ФОП [PERSON] не надсилалась. Відповідно до п. 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги. Таким чином, право на звернення з позовом про стягнення податкового боргу з фізичної особи-платника податків виникає через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги. Зокрема, така правова позиція викладена у Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 04.05.12 Суд не приймає до уваги посилання позивача на п. 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою КМУ від 02.06.2003 року № 790, оскільки Податковим кодексом України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, до яких відноситься позивач. А згідно з п. 5.2 ст. 5 ПК у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що незважаючи на наявність боргу, у позивача на теперішній час немає права на його стягнення, оскільки ним не виконані умови, передбачені ст.95.2 ПК України - не направлено податкову вимогу. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. При цьому, суд наголошує, що враховуючи підстави, з яких відмовлено у позові (передчасності звернення до суду), у разі їх усунення, позивач не позбавлений права звернутися до суду знову про стягнення цієї суми податкового боргу. Судові витрати відсутні. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied