Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

В жовтні 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Устянської сільської ради, в якому просить скасувати рішення Устянської сільської ради №16 шістнадцятої сесії VI скликання від 04 вересня 2012 року, як таке, що є безпідставним і порушує його права і законні інтереси; зобов'язати Устянську сільську раду задовольнити заяву від 27.06.2012 року про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,36 га із земельної площі, що знаходиться по [PERSON] та межує із земельною ділянкою, на якій знаходиться його власне господарське приміщення. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 3013 року позов задоволено частково: скасовано рішення Устянської сільської ради №16 шістнадцятої позачергової сесії VI скликання від 04.09.2012 р. «Про виділення земельної ділянки». Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням позивач звернувся до Вінницького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 3013 року та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу [PERSON] належить задовольнити частково. Як встановлено з матеріалів справи, [PERSON] є власником господарської будівлі по [ADDRESS]. 27.06.2013 р. він звернувся до Устянської сільської ради із заявою, в якій просив передати йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 04.09.2012 р. шістнадцятою позачерговою сесією VI скликання Устянською сільською радою прийнято рішення № 16 «Про виділення земельної ділянки», яким відмовлено [PERSON] у виділенні земельної ділянки площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства у зв'язку з відсутністю земель запасу у межах села Устя. З довідки Устянської сільської ради № 8938 від 22.11.2013 р., яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що площа земельної ділянки в межах вулиць Гагаріна, Надністрянська та Першотравнева с.Устя на момент розгляду заяви позивача від 27.06.2012 р. на сесії сільської ради 04.09.2012 р. складала 1,63 га, цільове призначення якої - землі запасу Устянської сільської ради сільськогосподарського призначення. На засіданні сесії сільської ради від 04.09.2012 р. жодних заяв від громадян окрім [PERSON], які б претендували на дану земельну ділянку, не розглядалось. Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд апеляційної інстанції частково погоджується з прийнятим рішення суду першої інстанції з огляду на наступне. Власне, суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Суб'єктам владних повноважень, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. З огляду на те, що на день розгляду сесією Устянської сільської ради - 04.09.2012 р. в межах села Устя фактично була в наявності земельна ділянка із земель запасу сільськогосподарського призначення в районі, в якому просив позивач, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що прийняте шістнадцятою позачерговою сесією VI скликання Устянською сільською радою рішення № 16 «Про виділення земельної ділянки», яким було відмовлено [PERSON] у виділенні земельної ділянки площею 0,36 га для ведення особистого селянського господарства з підстав відсутності земель запасу в межах селах Устя є неправомірним і підлягає скасуванню, задовольнивши в цій частині позов [PERSON] Що стосується, вимоги [PERSON] задовольнити його заяву від 27.06.2012 року з проханням надати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,36 га із земельної площі, що знаходиться по [PERSON] та межує із земельною ділянкою, на якій його власне господарське приміщення, то суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні даної позовної вимоги. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись із способом захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача задовольнити його вищевказану заяву від 27.06.2012 року, оскільки суд не може підміняти державний орган, дії і рішення якого оскаржуються, зобов'язуючи суб'єкта владних повноважень приймати інше рішення чи вчиняти дії, які б відповідали закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. У даному випадку, суд апеляційної інстанції, констатуючи помилкове застосування норм матеріального права, у відповідності до вимог статті 202 КАС України вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 3013 року скасувати в частині відмови зобов'язання Устянської сільської ради задовольнити заяву позивача від 27.06.2012 року про надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,36 га із земельної площі, що знаходиться по [PERSON] та межує із земельною ділянкою, на якій знаходиться його власне господарське приміщення, зобов"язавши відповідача повторно розглянути вищевказану заяву.

Результат розгляду: granted