Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Гощанська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по єдиному податку в сумі 688, 20 грн. Позивач в судове засідання не прибув, до початку судового розгляду справи подав клопотання, в якому просив провести розгляд справи без участі представника податкової інспекції, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідач - [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець 03.07.2013 року (а.с. 4) та перебуває на обліку як платник податків у Гощанській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області з 04.07.2013 року за № 170313107277 (а.с. 6). Відповідно до копії корінця свідоцтва Серії [NUMBER] від 03.07.2013 року підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку. Відповідно до поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.8) фізичній особі-підприємцю [PERSON] нараховується єдиний податок. Основним видом діяльності відповідача є ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів. Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, так для першої групи платників єдиного податку встановлюються ставки у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 688, 20 грн. Дана заборгованість виникла на підставі: - заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 08.07.2013 року (а.с. 8), відповідно до якої підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.08.2013 року та є платником єдиного податку другої групи; - податкового повідомлення-рішення № 0003391700 від 02.10.2013 року, обґрунтованого актом про результати позапланової документальної виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 03.07.2013 року по 12.09.2013 року № 133/1742/[NUMBER] від 19.09.2013 року. Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. Згідно п. 296.2 ст. 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу. Пунктом 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. В силу вимог п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях. Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Враховуючи відсутність доказів адміністративного чи судового оскарження податкового повідомлення-рішення № 0003391700 від 02.10.2013 року, грошове зобов'язання є узгодженим. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: витягом з картки особового рахунку платника (а.с. 9), копією корінця податкового повідомлення-рішення № 0003391700 від 02.10.2013 року (а.с.11), копією акта № 133/1742/[NUMBER] від 19.09.2013 року (а.с. 12), розрахунком податкового боргу станом на 24.12.2013 року (а.с. 13). Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. На підставі вказаної статті Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Рівненській області платнику було надіслано податкову вимогу форми "Ф" №414-17 від 07.10.2013 року (а.с. 10). Дана вимога була отримана уповноваженою особою відповідача 17.10.2013 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10). На момент подання адміністративного позову вимога відповідачем не задоволена та у встановленому порядку не оскаржувалась. Відповідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Статтею 36 Податкового кодексу України, встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків. Згідно з п. 1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Нормами п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України обумовлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій. Згідно п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється. Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим підлягають до задоволення.

Результат розгляду: granted