Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

19 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька, ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та забезпечення виконання рішення суду, мотивуючи свої вимоги наступним. Постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 30 травня 2011 року по справі №2а-2624/11 був задоволений його позов до УПСЗН Будьоннівської районної ради м. Донецька про стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення та зобов'язано УПСЗН Будьоннівської районної ради м. Донецька нарахувати та сплатити йому недоплачену допомогу на оздоровлення за 2008-2010 роки в розмірі 11255,00 грн. відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На підставі цього рішення Будьоннівським районним судом м. Донецька був виданий дублікат виконавчого листа, який він надав на виконання до Державної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька. З управління Державної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька, де знаходився виконавчий лист на виконанні і у виконанні якого йому було повідомлено, йому надійшов лист, в якому йому було запропоновано звернутись до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення у зв'язку з тим, що в них не має можливості виконати рішення суду, в якому вказано "зобов'язати" виконати певні дії згідно з виконавчим листом, необхідно вказати "стягнути". Тому він звернувся до Будьоннівського районного суду м. Донецька з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, котра була задоволена і слово "зобов'язати" було змінено на слово "стягнути", як вимагала Державна казначейська служба України. Отримавши виконавчий лист, він знову звернувся до УДКС України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька, звідки отримав лист про повернення документів у зв'язку із тим, що з набранням чинності 16.10.2013 року Закону України від 19.09.2013 року №583-VII "Про внесення змін деяких законів України щодо виконання судових рішень" було внесено зміну і до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", якими розділ "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом такого змісту: виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст. 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу Державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Йому було запропоновано звернутися до ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька для виконання судового рішення. Також він звертався з виконавчим листом до ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька, однак постановою ВДВС йому було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа. ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька посилається на те, що відповідно до ст. 3 КМУ № 845 від 03.08.2011 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 45 від 30.01.2013 року визначений порядок виконання рішень про стягнення коштів з боржників, які виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунок підприємств, установ, організацій). Таким чином, Державна виконавча служба Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька та Управління Державної казначейської служби у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька, відмовляючись виконувати рішення суду, позбавляють його законного права на отримання одноразової компенсації у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому, він просить визнати незаконними дії ВДВС Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька та УДКС у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька щодо виконання згідно виконавчого листа виданого 28.10.2013 року за №6-а/254/314/2010 та зобов'язати УДКС у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька виконати ухвалу Будьоннівського районного суду м. Донецька від 25.10.2013 року №6а/254/314/2013. . Позивач [PERSON] до суду не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність на підставі наданих ними доказів та задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі. Представники відповідачів ВДВС Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька та УДКС у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька також до суду не з'явились і від них надійшли заяви про розгляд адміністративної справи [PERSON] у їхню відсутність і відмовити у його задоволенні, надавши про це свої заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2011 року за постановою Будьоннівського райсуду м. Донецька по адміністративній справі за №2а-2624/11 позов [PERSON] до УПСЗН Будьоннівської районної в м. Донецьку ради про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення за 2008-2010 рр. в розмірі 11 255,00 грн. у відповідності до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" був задоволений повністю і відповідач був зобов'язаний нарахувати та сплатити позивачу вказану суму соціальної доплати. 15 вересня 2011 року по вказаній цивільній справі позивачу [PERSON] був виданий виконавчий лист, а 07.03.2013 року позивачу був виданий Будьоннівським райсудом м. Донецька дублікат виконавчого листа, у зв'язку із втратою ВДВС Будьоннівського РУЮ оригіналу виконавчого листа. (а.с. 12) У виконавчому листі вказано, що рішення набуло законної чинності 10 червня 2011 року та строк пред`явлення виконавчого листа від 07 березня 2013 року до виконання - 1 рік, тобто до 07 березня 2014 року включно. 25 березня 2013 року позивач звернулась із заявою до Управління Державної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька щодо прийняття до примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі постанови Будьоннівського райсуду м. Донецька від 30.05.2011 р. по адміністративній справі за №2а-2624/11 (а.с.13). Листом від 25 березня 2013 року №3-69/837 відповідачем повернуто позивачу [PERSON] документи без виконання, з підстав не можливості виконання виконавчого листа по зобов'язанням. Ухвалою Будьоннівського райсуду м. Донецька від 25.10.2013 року змінений спосіб виконання постанови Будьоннівського райсуду м. Донецька 30.05.2011 р. по адміністративній справі за №2а-2624/11 і за вказаною постановою суду з УПСЗН Будьоннівської районної в м. Донецьку ради стягнуто на користь позивача [PERSON] недоотримані суми на оздоровлення за 2008-2010 рр. в розмірі 11 255,00 грн. у відповідності до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"( а.с.7-8 ). 28 жовтня 2013 року позивачу був виданий по даній справі новий виконавчий лист, в якому вказано строк пред'явлення до виконання 1 рік (а.с.6 ). Вказаний виконавчий лист був пред'явлений позивачем до примусового виконання у ДКСУ у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька 18 грудня 2013 року, про що вказано у листі відповідача (а.с.9 ), і повернутий звідти позивачу [PERSON] листом за № 03-69/3739 від 18 грудня 2013 року у зв'язку із тим, що вказаний виконавчий лист повинен бути поданий для примусового виконання до ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька (а.с.9-10). Позивач [PERSON], не погодившись з вказаною відповіддю, звернувся до адміністративного суду с цим позовом. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Спірним питання даного спору є правомірність (неправомірність) дій Управління Держаної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька щодо повернення виконавчого документа №2-а-2624/11, виданого 28 жовтня 2013 року Будьоннівським райсудом м. Донецька. Як вбачається з листа - відповіді Управління Державної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька від 18.12.2013 року, в якості підстави для повернення виконавчого документа відповідач вказує п. 3 розділу 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 р. №4901-VI. Відповідно до статті 1 цього Закону, визначено, що цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання. Частиною 1 статті 3 Закону, визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетним призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» від 19.09.2013 року внесені зміни до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Відповідно до Закону № 4901-VI, розділ II викладено в такій редакції : «Розділ II Прикінцеві та Перехідні положення» та після пункту 2 доповнено новим пунктом наступного змісту: « 3. Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку х втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашується заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом «Про державний бюджет України на відповідний рік». Вказані зміни в Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрали чинності з 16.10.2013 року. При дослідженні судом документів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що постанова Будьоннівського райсуду м. Донецька від 30.05.2011 року набрала законної сили 01 червня 2011 року, але виконавчий лист щодо саме стягнення з УПСЗН Будьоннівської районної в м. Донецьку ради на користь позивача [PERSON] недоотриманих сум на оздоровлення за 2008-2010 рр. в розмірі 11 255,00 грн. у відповідності до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" був виданий 28.10.2013 року за ухвалою суду від 25.10.2013 р., тобто після набрання чинності п. 3 Розділу II Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Відповідно до п. 9 цього Порядку, орган Казначейства повертає: виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: 1) Виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач вімовився від виконня виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки. 2) Документи та відомості, зазначені у пункті 7 цього Порядку, органу державної виконавчої служби у разі, коли: рішення про стягнення коштів не підлягає виконанню Казначейством; документи та відомості подано особою, що не має відповідних повноважень, або не у повному обсязі. Таким чином, аналізуючи вищевказані вимоги Закону, суд вважає, що відповідачу [PERSON] саме Управлінням Державної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька, а не ВДВС Будьоннівського РУЮ м. Донецька, неправомірно було відмовлено в прийнятті виконавчого документу на примусове виконання, оскільки відповідно до змін в Законі № 4901-VI зобов`язання щодо примусового стягнення коштів з державного органу за рішенням суду покладено на органи Казначейства, а виконавчий лист щодо стягнення з УПСЗН Будьоннівської районної в м. Донецьку ради на користь позивача [PERSON] недоотриманих сум на оздоровлення за 2008-2010 рр. в розмірі 11 255,00 грн. у відповідності до ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", був виданий йому та пред'явлений ним до казначейства вже після набрання чинності п. 3 Розділу II Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] у повному обсязі в частині зобов'язання Державної казначейської служби України у Будьоннівському та Пролетарському районах м. Донецька виконати ухвалу Будьоннівського райсуду м. Донецька від 25 жовтня 2013 року.

Результат розгляду: partial