Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

Сокальська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулась до суду з адміністративним позовом до публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про стягнення податкової заборгованості в сумі 4 480 364,69 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, вказаних в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач заперечень на позов, витребувані судом докази не надав, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України. Заслухавши думку представника позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним. Згідно матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Львівська вугільна компанія» зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності та присвоєно код ЄДРПОУ 35879807. Згідно з довідкою позивача від 10.02.2014 року №274/10/22-00 податковий борг по ПАТ „Львівська вугільна компанія" по сплаті грошових зобов'язань до бюджету станом на 01.02.2014 становить 18 470 250,84 гривень, в тому числі податковий борг, який передається на стягнення в сумі 4 480 364,69 гривень, зокрема по: - Податку на додану вартість в сумі 3 572 027,0 грн., в тому числі: - згідно поданої декларації за вересень 2013 року від 20.10.13 №9066540506 в сумі 1393199,0 грн.; - згідно поданої декларації за жовтень 2013 року від 20.11.13 №9074948415 в сумі 1677429,0 грн.; - згідно поданої декларації за листопад 2013 року від 20.12.13 №9082586978 в сумі 501399,0 гривень. - Збору за спеціальне використання води в сумі 22334.19 грн., в тому числі: - згідно поданої декларації за III квартал 2013 року від 11.11.13 №9072176248 в сумі 22334,19 гривень. 3. Екологічний податок в сумі 591055,21 грн., в тому числі: - згідно поданої декларації за II квартал 2013 року від 02.08.13 №9047075755 в сумі 169211,38 гривень; - згідно поданої декларації за III квартал 2013 року від 07.11.13 №9071150527 в сумі 421843,83 гривень. 4. Орендної плати за землю в сумі 294948,29 грн., в тому числі: - орендна плата за землю з юридичних осіб по Сілецькій сільській раді в сумі 123606.98 грн. (за вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року), згідно поданої декларації за 2013 рік від 20.02.13 №9003620495 в сумі 370821,06 гривень; - орендна плата за землю з юридичних осіб по Межирічанській сільській раді в сумі 171341,31 грн. (за вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року), згідно поданої декларації за 2013 рік від 20.02.13 №9003618737 в сумі 514023,87 гривень. Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Всупереч зазначеного, вказана сума грошового зобов'язання платником податків не сплачена. Відповідно до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом. У п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. . На виконання п.п. 6.2.1 ст. 6 Закону України '"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000 р. (із змінами та доповненнями), яка зазначає про те, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання у встановленні строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. ДПІ у Сокальському районі Львівської області адресу публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» направлялись податкові вимоги: - перша податкова вимога від 09.11.2010р. № 1/184 на суму 20 667,27 грн.; - друга податкова вимога від 09.12.2010р. № 2/211 на суму 430 213,83 грн. Згідно п.20.1.28 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до п.41.1 та п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Відповідно до ч. 1 п. 95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а отже підлягають задоволенню. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Результат розгляду: granted