Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 20 березня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 березня 2014 року. [PERSON] звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, , яким просить визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства, прийняте 11 жовтня 2013 року старшим інспектором прикордонної служби 3-ого відділення ІПС ВПС «Тиса» старшим лейтенантом Халіловою Ю.О., відносно громадянина Німеччини [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2013 року старшим інспектором прикордонної служби 3-ого відділення ІПС ВПС «Тиса» старшим лейтенантом Халіловою Ю.О. було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в'їзд в Україну позивачу. Позивач є акредитованим міжнародним журналістом, дійсним членом Національної спілки журналістів України, радником посла республіки Молдова в Україні та має посвідку на тимчасове проживання в Україні. Позивач вважає, що рішення прийнято незаконно, за відсутності будь-яких правових підстав для відмови позивачу у перетинанні державного кордону на в'їзд в Україну, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачі надали письмові заперечення проти позову, де зазначили, що позовна заява необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», обов'язком ДПС України є, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів тощо. Інспектор прикордонної служби при винесенні оскаржуваного рішення діяла в межах повноважень та відповідно до Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Закону України «Про прикордонний контроль», Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, а тому, відповідачі просять відмовити у задоволенні позову. Відповідач 2 та представники відповідача 1 в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позову. Дослідивши подані документи та матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.10.2013 року старшим інспектором прикордонної служби 3-ого відділення ІПС ВПС «Тиса» старшим лейтенантом Халіловою Ю.О. було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в'їзд в Україну позивачу, на підставі ч.1 ст.8 Закону України "Про прикордонний контроль", оскільки щодо [PERSON] є рішення правоохоронних органів про заборону на в'їзд в Україну. Правові засади здійснення прикордонного контролю визначені ст.3 Закону України «Про прикордонний контроль», так, під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України. Стаття 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначає основні функції Державної прикордонної служби України, серед яких в тому числі і здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України покладаються такі обов'язки, зокрема, здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон, а також здійснення фіксації біометричних даних іноземців та осіб без громадянства під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон; запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів тощо. Порядок здійснення прикордонного контролю осіб визначено ст. 7 України «Про прикордонний контроль», де зазначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про прикордонний контроль» уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну за умови, зокрема, відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в'їзду в Україну, Відповідно до ст.14 Закону України «Про прикордонний контроль», іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в'їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв'язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт. Згідно п.п. 2.5.6. п. 2.5. Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 05.06.2012 № 407, під час проведення стандартної перевірки документів прикордонний наряд "Перевірка документів" повинен здійснити пошук необхідної інформації у відповідних базах даних Державної прикордонної служби України. В разі виявлення особи, щодо якої є доручення правоохоронного органу, посадові особи Держприкордонслужби діють відповідно до Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби у разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, стосовно яких є доручення правоохоронних і розвідувальних органів, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з правоохоронними і розвідувальними органами, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 09.06.2011 № 412 (далі - Порядок № 412). Згідно п. 11 Порядку № 412, залежно від виду доручення правоохоронних органів під час уведення інформації до відповідної оперативної бази даних системи "Гарт-1" таким дорученням присвоюються індекси, зокрема індекс "Д" - доручення правоохоронного органу щодо іноземців та осіб без громадянства, яким за рішенням уповноваженого державного органу України заборонено в'їзд в Україну. Пунктом 12 Порядку № 412 визначено, що перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1" здійснюється уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді "Перевірка документів", з використанням автоматизованих робочих місць "Інспектор" (далі - АРМ "Інспектор") програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю «Гарт-1/П" системи «Гарт-1" під час прикордонного контролю осіб і транспортних засобів: у разі в'їзду в Україну - за дорученнями правоохоронних органів, зокрема з індексом "Д". Відповідно до п.13 Порядку № 412, у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи "Гарт-І", на моніторі АРМ "Інспектор" програмно-технічного комплексу автоматизації прикордонного контролю "Гарт-1/П" системи "Гарт-1" відображається повідомлення про такий збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу. Пунктом 14 Порядку № 412 визначено, що у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1", доручень правоохоронних органів з індексом "Д" уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України повинні виконати такі дії: інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів, доповідає старшому зміни прикордонних нарядів або старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску (далі - старший прикордонних нарядів) про виявлення особи, якій заборонено в'їзд в Україну, передає йому паспортний документ особи та не пропускає її через державний кордон; старший прикордонних нарядів: повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1" інформації про заборону в'їзду в Україну виявленій особі, особу через державний кордон не пропускає та відмовляє їй у перетинанні державного кордону України. Рішення про відмову в перетинанні державного кордону іноземцю або особі без громадянства оформляється у порядку, визначеному статтею 14 Закону України "Про прикордонний контроль". Враховуючи вищевикладене, інспектор прикордонної служби, який здійснював перевірку паспортних документів громадянина [PERSON], здійснив пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України з метою з'ясування наявності або відсутності підстав для тимчасової відмови особі ([PERSON]) у перетинанні державного кордону. У зв'язку із збігом інформації про особу, яка перетинає державний кордон України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1", (на моніторі АРМ "Інспектор" програмно-технічного комплексу автоматизації прикордонного контролю «Гарт-1/П" системи «Гарт-1" було відображено повідомлення про такий збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу, що підтверджується витягом з Бази даних - 1 "Особи, яким заборонено в'їзд в Україну" ПТК АПК "Гарт -1/П" пункту пропуску "Тиса" відділу прикордонної служби "Тиса" (а.с.89), старший інспектор прикордонної служби 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Тиса» старший лейтенант Халілова Юлія Олександрівна, яка виконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску», повторно перевірила наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1" інформацію про заборону в'їзду в Україну громадянину [PERSON], після чого останнього через державний кордон було не пропущено та відмовлено у перетинанні державного кордону України. При цьому, рішення про відмову в перетинанні державного кордону громадянину [PERSON] було оформлене у порядку, визначеному статтею 14 Закону України "Про прикордонний контроль". Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. За приписами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд вважає, що відповідачі діяли у межах повноважень та відповідно до Законів України «Про Державну прикордонну службу України» та «Про прикордонний контроль», та Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби у разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, стосовно яких є доручення правоохоронних і розвідувальних органів, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з правоохоронними і розвідувальними органами, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 09.06.2011 № 412, а отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення - є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Результат розгляду: denied