Рішення адміністративного суду від 2014-02-19 00:00:00+02

Звертаючись з позовом до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі акту перевірки дотримання порядку використання страхових коштів Фонду відповідачем було винесено рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 27.08.2013 року №264. Позивач вказує на правомірність призначення та виплату коштів комісією з соціального страхування підприємства допомогу по тимчасовій непрацездатності [PERSON] за листком непрацездатності № 239233 з 19.09.2011 року по 21.10.2011 року, а тому просив скасувати рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 27.08.2013 року №264. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2014 року по адміністративній справі № 805/17031/13-а позов задоволений повністю (а.с.46, 47-49). Скасоване рішення Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 27.08.2013 року № 264. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту с порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. (а.с.55-60). Апелянт вказує на безпідставне скасування рішення у повному обсязі, тому як за актом перевірки були встановлені інші порушення, які визнані позивачем, та не були оскарженні. Вважають рішення законним та обґрунтованим. Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі. В судовому засіданні зазначив, що позивач фактично лише частково не був згоден з актом перевірки та прийнятим рішенням відносно листка непрацездатності по [PERSON]., а суд першої інстанції безпідставно скасував рішення відповідача у повному обсязі. Представники позивача заперечували проти апеляційної скарги. Не заперечували проти інших порушень визначених в акті. Не погоджуються з порушеннями щодо листка непрацездатності по [PERSON]. Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа 03.03.2003 року виконавчим комітетом Єнакієвської міської ради Донецької області, ідентифікаційний код юридичної особи - 32276912, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 № 292702. 23.08.2013 року посадовими особами Фонду проведено планову перевірку структурного підрозділу «Автобаза» державного підприємства «Орджонікідзевугілля», за результатами якої складено акт перевірки дотримання порядку використання страхових коштів Фонду, направлених на виплату допомоги застрахованим особам та надання соціальних послуг за період з 01.07.2011 року по 30.06.2013 року. За актом перевірки встановлені порушення стосовно санаторно-курортного лікування по гр.-ки [PERSON] на суму 767, 23 грн.; допомога по тимчасовій непрацездатності по особам [PERSON] на суму 1828, 80 грн., та [PERSON] на суму 159, 03 грн. На підставі вищезазначеного акту перевірки, з огляду на допущенні порушення вимог ч.1 ст.47, ч.1 ст.51, ч.2 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-ІІІ від 18.01.2001 року (далі - Закон №2240), відповідачем прийняте рішення №264 від 27.08.2013 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, відповідно до якого до позивача застосовані фінансові (штрафні) санкції у розмірі 4132,59 грн. Як вбачається з підстав звернення до суду, наданих пояснень в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, спірним питанням в межах справи, є рішення відповідача №264 від 27.08.2013 року, саме в частині повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності визначених по недолікам заповнення листка непрацездатності відносно [PERSON] в сумі сплаченої допомоги за рахунок Фонду - 1828, 80 грн., та визначеної з цієї суми у розмірі 50% штрафної санкції. В той же час, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, без врахування положень ч.2 ст.11 КАС України, безпідставно вийшов за межі вимог, які не були підставами для звернення до суду та не були спірними між сторонами, та скасував оскаржуване рішення у повному обсязі. В даному випадку надавати оцінку та скасовувати спірне рішення №264 від 27.08.2013 року слід було частково, в межах спору, а саме щодо [PERSON] в сумі сплаченої допомоги за рахунок Фонду - 1828, 80 грн., та визначеної з цієї суми у розмірі 50% штрафної санкції. В даному випадку має місце порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи в цілому по суті заявлених вимог. Виходячи з наведеного, колегія суддів розглядає та вирішує справу в межах спірних правовідносин. Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Відповідно до статті 34 Закону України № 2240, допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати. Статтею 51 Закону України № 2240 визначено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 50 Закону України № 2240, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається ) на підприємстві. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Як правильно зазначив суд першої інстанції, що для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності. Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується Наказом Міністерства охорони здоров'я від 09 квітня 2008 року №189 «Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності». Згідно пункту 3.2 Наказу № 189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої МОЗ України від 13 листопада 2011 року №455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055. Відповідно до пункту 5.1.3 Положення № 189, пункту 2.9 Інструкції № 455 у разі лікування в стаціонарі листок непрацездатності видається лікуючим лікарем спільно із завідувачем відділення за весь період стаціонарного лікування. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що комісією із соціального страхування підприємства призначено допомогу з тимчасової непрацездатності [PERSON] за листком непрацездатності № 239233 з 19.09.2011 року по 21.10.2011 року. Як вбачається з листка непрацездатності № 239233 з 19.09.2011 року по 21.10.2011 року лікуючим лікарем [PERSON] був [PERSON]. Відповідно до листа комунального закладу охорони здоров'я «Міський онкологічний диспансер м. Єнакієве» № 511 від 30.12.2013 року лікуючим лікарем [PERSON] був завідуючий відділенням [PERSON], який, як лікуючий лікар, так і завідуючий відділенням підписав, скріпив печаткою листок непрацездатності. Щодо висновків відповідача щодо порушення п.3.12 Інструкції від 03 листопада 2004 року №532, які викладені в описовій частині акту перевірки від 23.08.2013 року стосовно листка непрацездатності №239233 на ім'я [PERSON], які не прийняті до уваги відповідачем, колегія суддів зазначає наступне. Так, згідно з п 3.12. У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. Якщо ЛН продовжується в амбулаторних умовах, запис терміну лікування здійснюється відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2001 року N 455, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за N 1005/6196. Продовження ЛН здійснюється з обов'язковим зазначенням посад та прізвищ лікаря, завідувача відділення або голови лікарсько-консультативної комісії, що засвідчується їх підписами. У стаціонарному відділенні запис усього терміну лікування може бути вказаний в одному рядку з обов'язковим зазначенням посад та прізвищ лікаря і завідувача відділення, що засвідчується їх підписами та печатками. 3.13. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН. Пунктом 2.2 Інструкції №455 встановлено, що при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів. Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК. Пунктом 2.9 Інструкції №455 також встановлено, що у разі лікування в стаціонарі листок непрацездатності видається лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення за весь період стаціонарного лікування. У разі потреби продовження лікування в амбулаторних умовах листок непрацездатності може бути продовжено на термін до 3 календарних днів з обов'язковим обґрунтуванням у медичній карті стаціонарного хворого та витягу з неї. Як встановлено судом першої інстанції, що підтверджується листом непрацездатності (а.с.40) лікуючим лікарем був завідуючий відділення [PERSON] Як лікуючий лікар, так і завідуючий відділенням підписав, скріпив печаткою листок непрацездатності. Тобто, будь яких порушень щодо заповнення такого листа не було. Усі підписи, печатки лікаря, так і лікувального закладу існують, недоліків, які не давали можливості здійснити нарахування та виплату допомоги не має. Положеннями зазначених Інструкцій вимагання здійснити посвідчення листа непрацездатності підписом та початковою іншою особою, у випадку якщо лікарем був завідуючий закладу, не передбачено. Отже, комісією із соціального страхування підприємства було правомірно призначено допомогу з тимчасової непрацездатності [PERSON] за листком непрацездатності № 239233 з 19.09.2011 року по 21.10.2011 року, а тому визначення відповідачем грошової суми 1828, 80 грн., що підлягає поверненню та нарахування на неї 50% штрафної санкції є безпідставними. Висновки відповідача щодо наявних порушень відносно листка непрацездатності по [PERSON] є такими, що не узгоджуються з приписами вищенаведеного законодавства, що регулює спірні відносини щодо складання та оформлення листків непрацездатності закладами охорони здоров'я. В даному випадку рішення Фонду №264 від 27.08.2013 року слід вважати протиправним та підлягає скасуванню в частині щодо [PERSON] в сумі сплаченої допомоги за рахунок Фонду - 1828, 80 грн., та визначеної з цієї суми у розмірі 50% штрафної санкції. Доводи апеляційної скарги щодо допущених позивачем порушень відносно [PERSON] не спростовують правильність прийнятого судом першої інстанції рішення по суті вирішення спірного питання. В той же час, з огляду на допущені положення норм процесуального права, та надання неналежної оцінки характеру спірних правовідносин, що призвело до невірного вирішення спору, колегія суддів з огляду на положення ст..202 КАС України приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Результат розгляду: partial