Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

27.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ старшого сержанта міліції Бабіча Анатолія Олександровича про скасування постанови № 822938 від 19.12.2013 року. В позові вказував на те, що він 19.12.2013 року, керуючи автомобілем Тойота Кемрі, реєстраційний номер [NUMBER] рухаючись по автошляху Полтава-Олександрія на 121 км був зупинений інспектором ДПС старшим сержантом Бабіч Анатолієм Олександровичем. Причину зупинки пояснив тим, що ним було порушено вимоги пункту 12.6 ПДР, а саме перевищення швидкості. Після чого інспектором ДАІ на нього було складено протокол серії АБ2 №869634 та постанову про адміністративне правопорушення серії АА2 №822938, якою накладено на нього штраф в розмірі 255 грн. Просив суд скасувати постанову інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ старшого сержанта міліції Бабіча Анатолія Олександровича серії АА2 №822938 від 19.12.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покладаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності не надходило. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладався і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Тому, враховуючи наявність достатніх доказів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника УДАІ УМВС України в Полтавській області та ІДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ старшого сержанта міліції Бабіча Анатолія Олександровича. Суд, заслухавши позивача [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови серії ВІ №822938 від 19.12.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 250 грн. Відповідно до вказаної постанови, 19.12.2013 року о 14 год. 05 хв. позивач на 121 км автодороги Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем Тойота Кемрі, д.н.з. [NUMBER], поза населеним пунктом рухався зі швидкістю 122 км/год та був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 250 грн. Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що згідно постанови позивача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до підпункту 5 Положення «Про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року №341, державна автомобільна інспекція має право зупиняти транспортні засоби у разі порушення вимог правил, норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху, наявних ознак, що свідчать про їх технічну несправність або забруднення довкілля, а також у разі наявності даних про те, що вони використовуються з протиправною метою. Вищевказане Положення не суперечить вимогам пункту 14 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.03.2009 року за №111. Статтею 22 КпАП України встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Враховуючи вищевикладені обставини, малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, те, що здійснене правопорушення не потягло тяжких наслідків для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до висновку про можливість обмежитись усним зауваження відносно [PERSON] за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КпАП України.

Результат розгляду: partial