Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Заступник прокурора Херсонської області (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Херсонської обласної ради (далі - відповідач), третя особа: Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення XXVI сесії шостого скликання № 920 від 13.11.2013 р. "Про тимчасову заборону проведення рубок деревини в області". Свої вимоги мотивує тим, що п.1 рішення № 920 від 13.11.2013 р. "Про тимчасову заборону проведення рубок деревини в області" підлягає скасуванню, оскільки його прийнято відповідачем з порушенням вимог Лісового кодексу України, Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 27.07.1995 р., Правил пожежної безпеки в лісах України, затверджених наказом Держкомлісгоспу України № 278 від 27.12.2004 р., Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, вказавши на те, що Прокуратурою Херсонської області у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів проведено перевірку, за результатами якої встановлено порушення відповідачем лісового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення. У зв'язку із вказаним Херсонській обласній раді направлено подання від 21.11.2013 р. про усунення порушень вимог лісового законодавства України. Вказане подання рішенням Херсонської обласної ради від 27.12.2012 р. № 947 було відхилено. Вважає, що відповідач не мав повноважень на прийняття оскаржуваного пункту рішення, оскільки Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Лісовим кодексом України не передбачено право обласної ради на прийняття рішень стосовно заборони проведення рубок деревини на території області. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки при прийнятті рішення № 920 від 13.11.2013 р. "Про тимчасову заборону проведення рубок деревини в області" Херсонська обласна рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Представник третьої особа підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням ХХVІ сесії шостого скликання Херсонської обласної ради від 13.11.2013 р. № 920 "Про тимчасову заборону проведення рубок деревини в області" лісовим господарствам усіх форм власності заборонено проведення рубок деревини та лісових насаджень в області. Постановою Прокуратури Херсонської області від 19.11.2013 р. призначено перевірку додержання вимог діючого законодавства України у частині законності прийнятих рішень у природоохоронній сфері Херсонською обласною радою та Херсонською обласною державною адміністрацією. Перевіркою встановлено, що рішення прийнято з порушенням вимог діючого законодавства України та підлягає скасуванню. У зв'язку із вказаними обставинами прокурором Херсонської області винесено подання про усунення порушень вимог лісового законодавства України, яке вручено відповідачу 22.11.2013 р. Херсонська обласна рада, розглянувши подання прокурора Херсонської області від 21.11.2013 р. № 07/1/4-620 вих.13 "Про усунення порушення вимог лісового законодавства України", прийняла рішення від 27.12.2013 р. за № 947 про відхилення вказаного подання. Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 2 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" визначено, що обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Відповідно до ст.30 Лісового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні ради у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на відповідній території: забезпечують реалізацію державної політики у сфері лісових відносин; забезпечують виконання загальнодержавних і державних програм з охорони, захисту, використання та відтворення лісів і затверджують регіональні (місцеві) програми з цих питань; передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки на землях спільної власності відповідних територіальних громад, власності територіальних громад міст Києва і Севастополя та припиняють права користування ними; приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок на землях спільної власності відповідних територіальних громад, власності територіальних громад міст Києва і Севастополя та припиняють права користування ними; погоджують ліміт використання лісових ресурсів при заготівлі другорядних лісових матеріалів та здійсненні побічних лісових користувань; погоджують максимальні норми безоплатного збору дикорослих трав'яних рослин, квітів, ягід, горіхів, грибів тощо; встановлюють порядок використання коштів, що виділяються з відповідного місцевого бюджету на ведення лісового господарства; вирішують інші питання у сфері лісових відносин відповідно до закону. Статтею 36 Лісового кодексу України передбачено, що нормативно-правові акти з ведення лісового господарства встановлюють порядок і вимоги до системи заходів з охорони, захисту, використання та відтворення лісів, комплекс якісних та кількісних показників, параметрів, що забезпечують регулювання діяльності у цій галузі. Положеннями п.2 ч.1 ст.37 Лісового кодексу України визначено, що нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства регулюються, зокрема, проведення рубок головного користування. Нормативно-правові акти з ведення лісового господарства розробляються в установленому порядку центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства (ч.1 ст.38 Лісового кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.38 Лісового кодексу України основні вимоги до ведення лісового господарства та заходів з охорони, захисту, використання та відтворення лісів відповідно до цього Кодексу та закону затверджуються нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Із аналізу зазначених слідує, що Херсонська обласна рада не мала повноважень на прийняття вказаного пункту рішення, так як Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні та Лісовим кодексом України не передбачено право обласної ради на прийняття рішень стосовно заборони проведення рубок деревини лісовим господарствам усіх форм власності на території області. Окремо суд зазначає, що тимчасовою забороною лісовим господарствам усіх форм власності області проводити рубку деревини та лісових насаджень в області відповідачем порушено ряд норм лісового законодавства. Так, до ст.2 Лісового кодексу України визначено, що лісові відносини - суспільні відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства. Об'єктом лісових відносин є лісовий фонд України та окремі лісові ділянки. Суб'єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України. Статтею 16 Лісового кодексу України передбачено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. Частиною 2 ст.19 Лісового кодексу України передбачено ряд обов'язків постійних лісокористувачів, серед яких: дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. З метою поліпшення охорони і захисту лісів, догляду за лісом Кабінетом Міністрів України постановою від 27.07.1995 р. № 555 затверджено Санітарні правила в лісах України (далі - Правила). Відповідно до п.2 Правил санітарно-оздоровчі заходи є частиною комплексу профілактичних заходів, які проводяться лісокористувачами з метою збереження стійкості насаджень, запобігання розвиткові патологічних процесів у лісі, зменшення шкоди, що завдається шкідниками, хворобами, стихійними природними явищами та техногенними впливами. Положеннями п.4 Правил визначено перелік, згідно із яким до санітарно-оздоровчих заходів належать: вибіркові санітарні рубки; суцільні санітарні рубки; ліквідація захаращеності; запобігання виникненню та поширенню осередків шкідників і хвороб лісу; захист заготовленої деревини від шкідників та хвороб. Крім того, відповідно до п.2.1 ст.2 Правил пожежної безпеки в лісах України, затверджених наказом Державного комітету лісового господарства України від 27.12.2004 р. № 278 (далі - Правила № 278), організаційне забезпечення охорони лісу від пожеж здійснюється відповідно до Лісового кодексу України. Пунктом 2.3 ст.2 Правил № 278 визначено, що забезпечення пожежної безпеки в лісовому фонді є складовою частиною службових обов'язків посадових осіб лісокористувачів всіх рівнів. З метою зменшення кількості і площі лісових пожеж, їх оперативного виявлення і ліквідації постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема створити протипожежні бар'єри в лісі, виконати інші профілактичні заходи на території лісового фонду конкретного лісогосподарського підприємства згідно з проектною документацією (пп.3.3.1 п.3.3 ст.3 Правил № 278). З огляду на викладене, суд погоджується з твердженням позивача про те, що п.1 рішення Херсонської обласної ради XXVI сесії шостого скликання № 920 від 13.11.2013 р. "Про тимчасову заборону проведення рубок деревини в області" є протиправним, оскільки підзаконний нормативно-правовий акт приймається на основі законів та за своїм змістом не повинен суперечити їм. Натомість п.1 рішення від 13.11.2013 р. № 920 фактично відміняє обов"язки лісокористувачів на території області, а відтак суперечить вимогам лісового законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч вказаним нормам відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили правомірність прийнятого рішення. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted