Рішення адміністративного суду від 2014-03-31 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував на посадах першої та другої категорій посад державних службовців 5 років і 3 місяці. Указом Президента України № 68 від 21.01.2005 року було прийнято відставку [PERSON] Позивач вказує, що на підставі ч.4 ст.31 Закону України «Про державну службу» йому належить виплачувати до досягнення ним пенсійного віку 85 відсотків його посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та за вислугу років до досягнення пенсійного віку або до працевлаштування. Так як Черкаська ОДА, де працював позивач, жодних дій по виплаті та нарахуванню вказаних виплат не проводила, то [PERSON] звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, який був задоволений. Згідно з Постановою Черкаського ОАС від 06.02.2009 року вирішено зобов'язати Міністерство фінансів України виділити, а Черкаську ОДА виплатити позивачу кошти за період з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року. Так як [PERSON] на даний час ще не досяг пенсійного віку, а відповідач продовжує порушувати його права шляхом не проведення належних позивачу виплат, то він змушений звернутися до суду з даним позовом, просить суд стягнути з Черкаської обласної державної адміністрації на його користь 138139,07 грн. В судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав та просив його задовольнити, пояснивши суду, що згідно з розрахунком за період з 12.09.2013 року по 12.03.2014 року позивачу [PERSON] необхідно виплатити 138139,07 грн. відповідно до п.1 Постанови КМУ від 30.06.2005р. № 512 «Про оплату праці керівників Верховної Ради та Ради міністрів АРК, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, обласних, Київської та Севастопольської міських рад». Представник відповідача за довіреністю - Овдієнко Ю.Ю. в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що відповідно до статті 31 Закону України «Про державну службу» виплати, на які претендує позивач, передбачаються для державних службовців у разі прийняття їх відставки. Позивач вважає себе звільненим у зв'язку з прийняттям його відставки згідно з поданою заявою. Проте, Указом Президента України від 21.01.2005 року № 68/2005 позивача було звільнено із займаної посади, а не прийнято його відставку. При цьому в Указі Президента України від 21.01.2005 року № 68/2005 відсутнє посилання на статтю 31 Закону України «Про державну службу», яка передбачає відставку державного службовця першої або другої категорії. На відповідний запит облдержадміністрації Секретаріат Президента України у листі від 24.12.2008 року № 44-02/1451 зазначив, що у заяві позивача про звільнення з посади не вказана жодна з передбачених статтею 31 Закону України «Про державку службу» підстав для відставки, і тому правові наслідки щодо здійснення виплат, передбачених частиною четвертою означеної статті, відсутні. Також, представником позивача не наведено жодного акта законодавства, яким на облдержадміністрацію покладено обов'язок проведення вказаних виплат. Заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядженням голови Черкаської обласної державної адміністрації № 389 від 08.10.1999 року [PERSON] призначено на посаду першого заступника голови облдержадміністрації, яка відповідно до ст. 25 ЗУ «Про державну службу»відноситься до другої категорії посад державних службовців. Указом Президента України від 14.11.2002 року №1024/2002 [PERSON] призначено головою Черкаської облдержадміністрації. Дана посада згідно з ст. 25 Закону України «Про державну службу» відноситься до першої категорії посад державних службовців. Указом Президента України від 21.01.2005 року №68/2005 позивача звільнено з посади голови Черкаської облдержадміністрації у зв'язку з його заявою про відставку. Особливістю відставки як форми припинення відносин державної служби є виключний перелік підстав для відставки та право прийняти відставку державним органом або особою, які призначили державного службовця на цю посаду. Згідно з частиною другою статті 31 Закону України «Про державну службу» підставами для відставки є: принципова незгода з рішенням державного органу чи посадової особи, а також етичні перешкоди для перебування на державній службі; примушування державного службовця до виконання рішення державного органу чи посадової особи, яке суперечить чинному законодавству, що може заподіяти значної матеріальної або моральної шкоди державі, підприємствам, установам, організаціям або об'єднанням громадян, громадянину; стан здоров'я, що перешкоджає виконанню службових повноважень (за наявності медичного висновку). В Указі Президента України від 21.01.2005 №68/2005 відсутнє посилання на статтю 31 Закону України «Про державну службу». На відповідний запит облдержадміністрації Секретаріат Президента України у листі від 24.12.2008 року №44-02/1451 зазначив, що у заяві [PERSON] про звільнення з посади не вказана жодна з передбачених статтею 31 Закону України «Про державну службу» підстав для відставки, і тому не має правових наслідків щодо здійснення виплат, передбачених частиною четвертою зазначеної статті. Судом достеменно встановлено, що загальний трудовий стаж [PERSON] на момент звільнення з посади голови облдержадміністрації становив 34 роки 8 місяців, стаж державної служби на посадах першої та другої категорії становив 5 років 3 місяці. На момент звільнення позивач не досяг пенсійного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про державну службу» у разі відставки державного службовця, який не досяг пенсійного віку, але має страховий стаж, зокрема, для чоловіка - не менше 25 років і відпрацював на посадах першої чи другої категорії не менше як п'ять років, йому виплачується щомісячно 85% його посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та за вислугу років до досягнення пенсійного віку. Таким чином, на час звільнення позивач не досяг пенсійного віку, мав достатній для призначення пенсії стаж, а тому мав право на виплати, передбачені ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про державну службу». Дані обставини встановлені постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 року у адміністративній справі № 2а/2370/6473/2011 за позовом [PERSON] до Черкаської обласної державної адміністрації, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, якою у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Вказана постанова ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 року залишена без змін. Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частина 4 статті 31 Закону України «Про державну службу» передбачає, що у разі відставки державного службовця, який не досяг пенсійного віку, але має страховий стаж, зокрема, для чоловіків - не менше 25 років, і відпрацював на посадах першої чи другої категорії не менш як п'ять років, йому виплачується щомісячно 85% відсотків його посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та за вислугу років до досягнення пенсійного віку. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 року у адміністративній справі № 2а/2370/6473/2011 встановлено, що розпорядженням Черкаської обласної адміністрації № 71-к від 20.05.2010 року позивач був призначений на посаду заступника голови - керівника апарату обласної державної адміністрації, з якої був звільнений згідно з розпорядженням № 346-к від 19.11.2010 року із зазначеної посади за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно з ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про державну службу» у разі визначення пенсії за віком, працевлаштування, засудження за скоєння злочину виплати, передбачені ч. 4 цієї статті припиняються. Таким чином, виплата грошової допомоги позивачу повинна бути припинена починаючи з дати його працевлаштування, тобто з 20.05.2010 року. Законом України «Про державну службу» не передбачено відновлення виплат 85% посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та за вислугу років державному службовцю, який був працевлаштований, а потім звільнився. Враховуючи те, що розпорядженням Черкаської обласної адміністрації № 346-к від 19.11.2010 року [PERSON] звільнено із посади заступника голови-керівника апарату обласної державної адміністрації за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, тому останній після його звільнення не має права на щомісячне отримання виплат 85% його посадового окладу з урахуванням надбавок за ранг та за вислугу років. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та до задоволення не підлягають.

Результат розгляду: denied