Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Севастополя з позовом до управління Державної казначейської служби України у Нахімовському районі міста Севастополя про визнання протиправною бездіяльність управління Державної казначейської служби України у Нахімовському районі міста Севастополя щодо невиконання платіжного доручення відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі про перерахування на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" грошових коштів, які надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі від продажу майна боржника [PERSON], здійсненого в рамках виконавчого провадження за виконавчим листом від 07 квітня 2010 року №№ 2-3449/09, виданого Гагарінським районним судом міста Севастополя; зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Нахімовському районі міста Севастополя перерахувати на користь публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на р/р 26507002333333 в публічному акціонерному товаристві "ОТП Банк" МФО 300528, кошти у розмірі 282 701 гривні 17 копійок, що надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі від продажу майна боржника [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що протиправними діями відповідача були порушені права та законні інтереси позивача. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві. Заслухавши доводи представника позивача, встановивши обставини справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі перебуває виконавчий лист № 2-3449 від 07 квітня 2010 року, виданий Гагарінський районним судом міста Севастополя про стягнення з [PERSON] на користь закритого акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованості на суму 952 285 гривень 53 копійки. У рамках виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі в рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на іпотечне майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Цяцю квартиру було реалізовано на публічних торгах за ціною 369 378 гривень 60 копійок. Грошові кошти від реалізації майна було зараховано на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі, відкритий в УКДКСУ у Нахімовському районі міста Севастополя. Відповідно до розпорядження відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі від 28 січня 2014 року № 39048631/10 необхідно перерахувати, зокрема 282 701 гривні 17 копійок, що надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі від продажу майна боржника [PERSON] на користь позовом публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на р/р 26507002333333 в публічному акціонерному товаристві "ОТП Банк" МФО 300528, ЕДРПОУ 36789421, призначення платежу - погашення заборгованості по В/Л № 2-3449/09. Вказані кошти відповідачем на користь позивача згідно з платіжним дорученням перераховано не було. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначає Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні". Згідно з пунктом 1.30 статті 1 цього Закону платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Пункт 8.4 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначає, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Державне казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Відповідач - управління Державної казначейської служби України у Нахімовському районі міста Севастополя не виконало свій обов'язок щодо перерахування коштів на рахунок позивача. Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, правомірності бездіяльності відповідача не довів. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Результат розгляду: granted