Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Позивач, Куп'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи [PERSON], у якому просить суд стягнути з фізичної особи [PERSON] суму податкового боргу у розмірі 3309,62 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно звітних даних відповідача та облікових даних податкового органу відповідач має податковий борг перед бюджетом згідно самостійно задекларованих податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих з джерел за межами України. Здійснені позивачем заходи по стягненню податкового боргу платника податків, передбачені чинним законодавством, не призвели до погашення податкового боргу. Згідно ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає вказану справу у порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Ухвалу суду про відкриття скороченого провадження у даній справі разом з інформацією про процесуальні права та обов'язки відповідач отримав 04.02.2014 року згідно відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом, наданим ч. 3 ст. 183-2 КАС України, та у строки, визначені законом, не надав до канцелярії суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до Витягу від 09.10.2013 р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]; перебуває на податковому обліку з 01.06.2010 року. На підтвердження наявності у відповідача податкового боргу позивачем надано до суду наступні документи : - копію корінця податкової вимоги від 06.08.2013 року №6553-17 з доказами її направлення та вручення відповідачеві (а.с.11-12); - копії податкової декларації про майновий стан та доходи від 30.05.2013 року та розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих з джерел за межами України за 2012 рік (а.с. 8-10); - облікову картку платника податків [NUMBER] ([PERSON] - платіж 11010500 - податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування) - а.с. 7; - довідку-розшифровку сум заборгованості по платежам перед бюджетом (а.с.6) . Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з таких положень норм права. Згідно з п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Суми податкових зобов'язань, визначені відповідачем самостійно у податкових деклараціях, в силу приписів п. 56.11 статті 56 ПК України не підлягають оскарженню та є узгодженими з дня подання декларацій. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. Статтею 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Право керівника державної податкової служби щодо стягнення до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у судовому порядку передбачене п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України. Відповідно до п. 2 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Відповідно до пп. е) п. 176.1. ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані: своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку. Підсумовуючи викладене, суд зазначає наступне. У зв'язку з наявністю у відповідача непогашеної узгодженої суми податкового зобов'язання позивачем було винесено податкову вимогу від 06.08.2013 року №6553-17. З моменту направлення зазначеної податкової вимоги податковий борг існував, не припиняючись, що вбачається з облікової картки відповідача, у зв'язку з чим вказана податкова вимога не втратила юридичної сили. Позивачем самостійно задекларовано податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, отриманих з джерел за межами України за 2012 рік. Спірна сума заборгованості підтверджується також наявною в матеріалах справи роздруківкою картки особового рахунку, яка за правилами ст.70 КАС України та Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України (затверджено наказом ДПА України від 18.07.2005р. №276, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123) є належним та допустимим доказом невиконаного податкового обов'язку з боку відповідача. Суд зазначає, що відповідач доказів сплати самостійно задекларованих податкових зобов'язань, як і інших будь-яких доказів або доводів щодо спростування вимог позивача суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем надано докази наявності заборгованості відповідача перед бюджетом. Податкові зобов'язання відповідача виникли з моменту узгодження суми податкових зобов'язань за декларацією про майновий стан та доходи за 2012 рік та не погашені на момент розгляду справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що податковим органом належним чином здійснено заходи для стягнення податкового боргу з відповідача, які передбачені Податковим кодексом України, що є підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 КАС України постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, виконуються негайно. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted