Рішення адміністративного суду від 2014-01-27 00:00:00+02

18.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати з 01.01.2011 року по 30.09.2011 року та в подальшому. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що має статус "дитини війни", тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про соціальний захист дітей війни ". Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області 04 листопада 2011 року, прийнятої в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області здійснити нарахування та забезпечити виплату позивачу підвищення до пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 18 квітня 2011 року та в подальшому у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум, за виключенням період з 23.07.2011 року по 31.12.2011 року включно, під час якого нараховувати в розмірі 49,8 грн., згідно Закону України № 3491-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та Постанови КМУ від 06 липня 2011 року № 745, а з 01.01.2012р. знову здійснювати нарахування та забезпечити виплату в подальшому пенсію в перерахованому розмірі відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Не погодившись з постановою суду управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести рішення яким позивачу в позові відмовити повністю. Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Згідно статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Отже, позивач є особою, яка має право на отримання підвищення до пенсії, у розмірах, які визначено Законом, а відтак має право на звернення до суду за захистом порушеного такого права. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком має бути встановлений у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у розмірі встановленому законами України про Державний бюджет на відповідний рік З урахуванням норм ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов подано з пропуском строку звернення до суду, тому задоволенню підлягає частина вимог щодо нарахування підвищення пенсії в межах шестимісячного строку звернення до суду. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року N 2857-VI встановлено у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень. Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом - 18 жовтня 2011р., та з урахуванням норм ст.99, 100 КАС України, відповідач повинен провести підвищення пенсії у збільшеному розмірі відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 18 квітня 2011р. Суд вважає за необхідне зазначити, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом не обмежена у часі. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити відповідні періодичні платежі, суд не має підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх перерахунку і виплати, певним часовим проміжком, крім випадків, передбачених законом. Управлінням Пенсійного фонду України має бути нараховано та виплачено пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до зміни законодавчих норм, що регулюють призначення цього виду пенсії. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"від 14 червня 2011 року №3491-ІV прикінцеві положення останнього Закону доповнено пунктом 4, яким установлено, що стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання цього Закону постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету"від 06 липня 2011 року №745, яка набрала чинності 23 липня 2011 року, було встановлено розміри виплат дітям війни. Станом на час прийняття постанови судом першої інстанції вказані нормативні акти вже набули чинності, тому суд відповідач повинен вчинити певні дії з 18 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, включно. Право позивача на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обов'язок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі. Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суд обґрунтовано до уваги не взяв, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом першої інстанції не розглядалось. При цьому, суд першої інстанції, дійшовши вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 23 липня 2011 року, та обов'язок відповідача виплачувати з 23 липня 2011 року пенсію відповідно до чинного законодавства, з урахуванням внесених змін, резолютивною частиною постанови помилково зобов'язав відповідача в подальшому виконувати свій обов'язок. Право позивача, починаючи з 23 липня 2011 року, відповідачем порушено не було, а виходячи з вимог ст. 6 КАС України, захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Тобто, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови в новій редакції. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial