Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Державної інспекції сільського господарства України, Державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області про визнання дій та бездіяльності посадових осіб Державної інспекції сільського господарства протиправними, скасування протизаконних документів, прийнятих відповідачами за результатами перевірок позивача та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 04.06.2013 року, на вимогу прокуратури Рахівського району від 08.05.13 №73, до неї звернувся головний спеціаліст відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного закнодавства Держсільгоспінспекції в Закарпатській області [PERSON] з приводу знищення межових знаків земельної ділянки гр. [PERSON] Разом з [PERSON] був присутній ще один чоловік, який не представився. Під час перевірки, нею надані пояснення [PERSON] відносно ситуації щодо відсутності частини її паркану між її земельною ділянкою та будинком сусіда [PERSON] Вислухавши пояснення, інспектор [PERSON], заявила їй, що вона знищила межові знаки і повідомила, що на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення, який вона повинна підписати та сплатити штраф в сумі 170 грн. Позивачка відповіла, що не згодна з результатами перевірки, жодних порушень прав [PERSON] нею не допущено, у зв`язку з чим вона відмовилась від підписання протоколу. Після чого інспектор [PERSON], не склавши жодного документу, не повідомивши її про місце, дату, та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, пішла. 07.06.2013 року нею отримано поштове відправлення, яке містило: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.06.13 року; Припис від 04.06.13 № 0000257; протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.13 № 0000202; постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.06.13 № 0000202. Дані документи, містили неправдиві відомості, так-як землевпорядника Квасівської сільської ради [PERSON], при перевірці не було, однак в акті вказано протилежне, а також, позивачку не було повідомлено про час та місце розгляду справи, про адміністративне правопорушення відносно неї. В порушення норм закону, в Постанові від 04.06.13 № 0000202 зазначено, що вона набирає чинності з 04.06.13 - у той самий день, коли вона була винесена, а не в строк, встановлений законом. Також, в постанові в порушення вимог ст. 303 КУпАП встановлено більший строк давності її виконання, замість 04.09.13 вказано 04.10.13. Протокол не містить пояснень порушниці, записів про відмову порушника від підпису, позивачці не надано можливості викласти свої зауваження і пояснення до змісту протоколу та мотиви відмови від його підписання, їй не роз`яснено її права та обов`язки, що підтверджується відсутністю відповідної відмітки в протоколі. Зазначає, що нею не допущено порушень, за які її притягнуто до відповідальності, оскільки межові знаки, зокрема, межа між її земельною ділянкою та ділянкою [PERSON] не знищена, та завжди існувала - це залізобетонний стовп, що розташований горизонтально вздовж їхньої межі на відстані 1 метра від задньої стінки будинку сусіда. 17.06.13 року, позивачка звернулася, за захистом своїх порушених прав зі скаргою до Держінспекції в Закарпатській області, та їй стало відомо, що Держінспекція в Закарпатській області не надіслала до свого вищестоячого органу її скаргу від 17.06.14 року, а тому таку скаргу, нею було надіслано самостійно до Держсільсгоспінспекції в Закарпатській області. Дану скаргу задоволено, результати перевірок скасовано згідно листа від 25.06.13 № 04/Б-434. Згідно листа Держсільгоспінспекції в Закарпатській області від 25.06.13 № 04/1/3306 постанову від 04.06.13 № 0000202 скасовано, а справу направлено на повторний розгляд. 16.07.13 року, до неї, знову, з незнайомим чоловіком, з`явилася [PERSON] У подальшому, 18.07.13 року, нею отримано поштове відправлення від Держінспекції в Закарпатській області, з якого вона дізналася, про те що інспектором [PERSON], 16.07.13 року, була проведена повторна перевірка, про що її ніхто не повідомляв; в конверті містилися: Наказ від 11.07.13 №346; Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.07.13 року; Припис від 16.07.13 року № 0000433, протокол про адміністративне правопорушення від 16.07.13 року № 0000217, Розрахунок розміру шкоди, заподіяної гр. [PERSON] від 16.07.13. З протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.13 № 0000217 вона дізналася про розгляд справи про адміністративне правопорушення о 11 год. 22.07.13 року у приміщенні Держсільгосп-інспекції в Закарпатській області за адресою: [ADDRESS]. З отриманих нею документів було встановлено, що підстави проведення повторної перевірки, обставини справи та їх обгрунтування не змінилися та повністю відповідають обставинам первісної перевірки описаної вище. У зв`язку з тим, що акт, припис №0000433 та протокол №0000217 від 16.07.13 року були складені без її участі та не за місцем проведення перевірки, як того вимагає закон, нею написано пояснення до інспектора [PERSON] 24.07.13 року нею отримано поштове відправлення від Держсільгоспінспекції в Закарпатській області, яке містило постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.07.13 року № 0000219. В Наказі від 11.07.13 №346, як на підставу для проведення повторної позапланової перевірки визначено Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.03 №312, але зазначений порядок втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №132 від 25.02.13, який у свою чергу, не визначає порядку проведення перевірок, в тому числі і позапланових, дотримання фізичними особами вимог земельного законодавства, а тому використання в роботі зазначеного документу є прямим порушенням положення ч.2 ст. 19 Конституції України. В Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.07.13 є посилання на вимогу прокуратури Рахівського району від 05.05.13 року № 73 (1035) про те, вимоги з такими реквізитами не існує. В Акті від 16.07.13 та в Протоколі про адміністративне правопорушення від 16.07.13 № 0000217 зазначено, що нею знищено межові знаки, однак, не зрозуміло з яких підстав [PERSON] дійшла такого висновку, оскільки у згаданих документах не відображені конкретні факти на підтвердження зазначеного висновку. Також інспектором вказано, що нею самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,0015 га, однак, під час присутності 16.07.13 на її земельній ділянці інспектора та свідка, жодна із зазначених осіб не здійснювала ніяких замірів. До того ж жодна із зазначених осіб не має права на проведення комплексу робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та визначення площі земельної ділянки. Вбачається, що відповідні заміри мали бути зроблені землевпорядником Квасівської сільської ради [PERSON] Однак, зазначена особа не приймала участі під час перевірки (так само як і не приймала участі у первинній перевірці, про що зазначалося у скарзі від 17.06.13). Не дивлячись на зазначене, підпис [PERSON] міститься в Протоколі від 16.07.13 №0000217 та Акті від 16.07.13. Вважає, що зазначений підпис виконаний не [PERSON] Це підтверджується оригіналом підпису зазначеної особи, який був виконаний нею на Зверненні. Пряме порівняння підпису [PERSON] на Протоколі та Акті з її підписом на Зверненні до Квасівської сільської ради та квитанції, дає всі підстави вважати, що підписи на Протоколі та Акті - належать іншій особі. Також, у відповідності до розрахунку розміру заподіяної шкоди від 16.07.13, що складений інспектором [PERSON], доданих до позову: замість 31,35 грн. вказано 654,29. Однобічний та протиправний характер Акту перевірки від 16.07.13, Протоколу про адміністративне правопорушення від 16.07.13 № 0000217. Припису від 16.07.13 № 0000433, та постанови від 22.07.13 №0000219, а також величезна кількість повторно допущених процесуальних порушень під час їх складання, змусили її звернутись за захистом своїх прав, відновлення справедливості та притягнення [PERSON] до відповідальності за зловживання владою та посадовим становищем в інтересах [PERSON] На результати повторної перевірки, нею направлено скаргу від 31.07.13, як до Держсільгоспінспекції в Закарпатській області, так і до Держсільгоспінспекції України. Держсільгоспінспекція України листом від 20.08.13 № Б-33-6-9/1292 доручила Держсільгоспінспекції в Закарпатській області скасувати Постанову від 22.07.13 № 0000219 та закрити справу. Цим же листом дії державного інспектора - головного спеціаліста відділу оперативного контролю Держсільгоспінспекції в Закарпатській області [PERSON] визнано такими, що виходять за межі її компетенції, що, в свою чегу свідчить про те, що всі документи, оформлені за результатами перевірки є нечинними та такими, що грунтуються на протизакон-ному акті, в тому числі і припис від 16.07.13 № 0000433. Незважаючи на це, Держсільгоспінспекція в Закарпатській області продовжила вживати заходів, направлених на завдання їй шкоди: 16.09.13 до неї направлено головних спеціалістів відділу оперативного контролю [PERSON] та [PERSON], які передчасно вже мали при собі надрукований Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.09.13 з готовим рішенням, для перевірки виконання припису № 0000433 від 16.07.13, який, як зазначено вище, є скасованим. 05.10.13 поштовим зв'язком вона отримала ще один Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.10.13 про виконання припису № 0000433 від 16.07.13 та припис від 01.10.13 №0000437, який складений інспектором [PERSON] без її присутності, про що свідчить відсутність її підпису. Також, 09.10.13 поштовим зв'язком вона отримала Наказ Держсільгоспінспекціії в Закарпатській області від 30.09.13 №444 та Постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.10.13 №0000229. В Наказі від 30.09.13 №444, як підставу для перевірки визначено Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.03 № 312, який як зазначено вище, втратив чинність. Постанова від 07.10.13 №0000229 складена з порушення вимог чинного законодавства, складена без складання Протоколу та не по суті - посилання на порушення вимог на ст. 211(б,е) ЗКУ, а не на невиконання вимог Припису №0000433 від 16.07.13 і винесена без складання Протоколу про адміністративне порушення, оскільки ця дія має передувати винесенню Постанови. На сьогоднішній день Протокол так і не був отриманий нею, в якому мало бути зазначено час та місце розгляду справи про адміністративне порушення. Це є ще одним порушенням інспектором [PERSON] її прав, а саме ст. 256, ч. 1 ст. 268 та ст. 276 КУАП. З листа Держсільгоспінспекції України від 24.09.13 №К-33-6-9/1539, їй стало відомо про те, що доручення Держсільгоспінспекції України про скасування Постанови від 22.07.13 №0000219 згідно з їх листа від 20.08.13 № Б-33-6-9/1292, Держсільгоспінсекцією в Закарпатській області не виконано, і що Постанова від 22.07.13 № 0000219 на даний час не скасована. Також листом від 24.09.13 року № К-33-6-9/1539 їй повідомлено, що строки оскарження Постанови закінчилися. Незважаючи на те, що посадовими особами Держсільгоспінспекції України, її представника було запевнено в тому, що Постанова від 22.07.13 № 0000219 і Постанова від 07.10.13 №0000229, припис від 16.07.13 № 0000433 і припис від 01.10.13 № 0000437 будуть скасовані, але станом на день звернення до суду з позовом, вказані документи діють. У зв`язку з викладеним, 16.10.13, її Представником подано скаргу від 15.10.13 до канцелярії Держсільгоспінспекції України. Аналогічну скаргу від 15.10.13, рекомендованим листом з повідомленням направлено до Держсільгоспінспекціії в Закарпатській області, яку остання отримала 21.10.13. Але замість вивчення її скарги, Держсільгоспінспекцією в Закарпатській області, 28.10.13., у складі заступника начальника інспекції Завадяк Л.М., начальника з управління контролю за використанням та охороною земель Попадюка М.В., інспектора Кабаль М., а також фізичної особи-підприємця [PERSON], без замірів земельної ділянки [PERSON], здійснено заміри тільки її земельної ділянки. Ніяких документів на місці не складено. На сьогоднішній день, Держсільгоспінспекція в Закарпатській області та Держсільгоспінспекція України, будучи обізнаними щодо обставин справи, не розглянули її скаргу та не надали їй відповіді. Також вважає, що незаконними діями/бездіяльністю Відповідачів їй завдано сильних моральних сатраждань, що виразилось у значному погіршенні її здоров'я, зокрема з моменту, коли вона дізналася про протиправні дії/бездіяльність представників органу державної влади, направлені на допомогу [PERSON] у заволодінні її майном, у неї підвищився тиск, болить серце, з'явилось безсоння, хвилювання та хворобливий стан, приступи головного болю, пропав апетит. У зв'язку із зазначеним вона вимушена постійно звертатись до лікаря, що підтверджується довідкою Амбулаторії загальної практики сімейної медицини. У зв`язку з зазначеним просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10 000 гривень. З наведених підстав, просили суд поновити пропущений з поважних причин строк на звернення до суду. Визнати протиправними дії та бездіяльність посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Закарпатської області та Державної інспекції сільського господарства України.- Скасувати протиправні Постанови від 22.07.13 №0000219 та від 07.10.13, №0000229, а також Приписи від 16.07.13 № 0000433 і від 01.10.13 №0000437. Стягнути з Головного управління Державного казначейства України у Закарпатській області в особі Державної інспекції сільського господарства України та Державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області на користь [PERSON] 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди, що завдана позивачу протиправними діями/бездіяльністю відповідачів. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві, просять позов задовольнити. Представник Державної інспекції сільського господарства у Закарпатській області - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. На її думку, первірки дотримання вимог земельного законодавства проведені нею, щодо громадянки [PERSON], є законними, а також всі документи складені за результатами даних перевірок також є законними, та такими, що складені відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки позивачка дійсно здійснила порушення вимог земельного законодавства, знищивши межові знаки між її земельною ділянкою, та земельною ділянкою [PERSON], а тому її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане порушення. Просить у задоволенні позовних вимогах відмовити в цілому, як у безпідставних. Окрім того в матеріалах справи міститься письмове заперечення Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, яке просить суд взяти до уваги при ухваленні рішення. Представник Державної інспекції сільського господарства України - Попович О.Є., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та показала суду, що на всі звернення представника позивачки [PERSON], щодо неправомірних дій посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, при проведенні перевірок відносно [PERSON], Державною інспекцією сільського господарства України було надано письмові відповіді, жодних порушень строків чи порядку розгляду звернення зі сторони Державної інспекції сільского господарства України не здійснено, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку. Стаття 56 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність за знищення громадянами межових знаків меж землекористувань. Саме за вказане порушення, головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства [PERSON], винесла Постанову про накладення адміністративного стягнення № 0000202 від 04 червня 2013 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 гривень. Однак, за результатами розгляду скарг [PERSON] на вищевказану постанову, заступником начальника Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області Завадяк Л.М., винесено рішення, про скасування вищевказаної постанови, та про направлення справи на новий розгляд. Як вбачається з тексту рішення, підставою для скасування даної постанови було недотримання державним інспектором при складанні протоколу та постанови вимог ст.ст. 256, 268, 285 КУпАП. Однак, відповідно до наказу № 376 від 11.07.2013 року Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, повторно проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства громадянкою [PERSON] В даному Наказі йдеться посилання на Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.03 №312, але зазначений порядок втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №132 від 25.02.13, який у свою чергу, не визначає порядку проведення перевірок, в тому числі і позапланових, дотримання фізичними особами вимог земельного законодавства, а тому використання в роботі зазначеного документу є прямим порушенням положення ч.2 ст. 19 Конституції України. З оскаржуваної постанови, № 0000219 від 22.07.2013 року, судом встановлено, що 16.06.2013 року відносно позивачки [PERSON], було складено протокол про адміністративне правопорушення. За наслідками розгляду цього протоколу головний спеціаліст відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Держсільінспекції в Закарпатській області [PERSON], 22.07.2013 року виніс постанову №0000219 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] до адміністративної за ст.53-1 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за те, що вона самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0015 га. в гр. [PERSON]. Повторно, за таке ж саме порушення, на позивачку, за результатами повторної перевірки, знову ж було складено постанову № 0000229 від 07 жовтня 2013 року про накладення адміністративного стягнення. Дана перевірка, проводилась на підстав наказу, в якому знову ж йдеться посилання на недіючий Порядок планування та проведенні перевірок... Також, в наказі зазначено, що підставою для позапланової перевірки є виконання припису від 16.07.2013 року. тоді, як відповідно до рішення заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області № 04/1/3306 від 25 червня 2013 року та листа Державної інспекції сільського господарства України, даний припис вважається анульованим. Окрім того, дана постанова винесена без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення, тоді як в даному випадку протоол повинен був складатися, оскільки дане правопорушення та обставини, не підпадають під дію статті 258 КУпАП, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається. У відповідності до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про притягнення до адміністративної відповідальності розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Так, при винесені оскаржуваних постанов було грубо порушені права позивачки, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Всіх наданих цим законом прав позивачка була позбавлена, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. З оскаржуваних постанов та з матеріалів справи, судом встановлено, а відповідачами не заперечено, що позивачка [PERSON] при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 16 липня 2013 року та винесенні оскаржуваних постанов присутня не була. З вище наведеного суд приходить до висновку, що позивачка не була належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, судом встановлено, що причиною неодноразових перевірок позивачки, та складання вищезазначених постанов про адміністративне правопорушення, являється наявність земельного спору між [PERSON] та [PERSON], який на даний час вирішується Рахівським районним судом в порядку цивільного судочинства, тому, на думку суду, вказані постанови про адміністративні правопорушення складені відносно [PERSON], є передчасними, до вирішення по суті та набрання законної сили рішенням по цивільній справі. Суд критично оцінює, пояснення до позовних вимог, [PERSON], які містяться в матеріалах справи, оскільки, в даних поясненнях він зазначив себе як свідка, однак, такий громадянин судом як свідок не викликався, клопотання про його виклик та допит в якості свідка сторони не заявляли (ст.65 КАС України). Такий, як свідок, не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, не був приведений до присяги, отже його пояснення не беруться судом до уваги. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що Постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності від 22.07.13 № 0000219 та від 07.10.13 № 0000229 підлягають скасуванню, як такі що винесені з порушенням, щодо приписів, то у скасуванні таких не має необхідності, оскільки вони лише передували винесенню постанов, та в разі скасування постанов, автоматично їх дія припиняється. Щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 гривень, та на думку суду, вказана вимога не підлягає до задоволення, оскільки позивачка, як на підставу для відшкодування такої, посилається на те, що внаслідок протиправних дій відповідачів, погіршився її стан здоров`я, та на підтвердження додає дві довідки Лікарської амбулаторії с. Кваси, про те, що позивачка зверталася за медичною допомогою в амбулаторію. Однак, в них не зазначено, з приводу саме якого захворювання (яких симптомів) звернулася позивачка до лікарської установи. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивачка в суму моральної шкоди включає й матеріальні витрати, зокрема витрати на відновлення паркану, правову допомогу з окарження результатів перевірок, однак такі витрати слід відмежовувати від моральної шкоди, такі вимагають документального підтвердження, що позивачкою не зроблено. Також, позивачкою заявлено позовну вимогу про визнання дії та бездіяльності посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області та Державної інспекції сільського господарства України протиправними. Така вимога підлягає до часткового задоволення, а саме слід визнати протиправними дії та бездіяльність посадових осіб Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, оскільки судом, в їх діях при проведення перевірок та складанні постанов про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, дійсно виявлені порушення. Однак, в діях Державної інспекції сільського господарства України жодних порушень судом не виявлено, як і не виявлено бездіяльностівказаного органу, позивачці надавалися відповіді на скарги , як позивачки так і її представника, жодні звернення не залишалися поза увагою. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, в своєму письмовому запереченні, посилається, на те, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду, однак при відкритті провадження у справі позивачу поновлено строк звернення до суду, як такий що пропущено з поважних причин, так як з матеріалів справи вбачається, що постанови про адміністративні правопорушення від 22.07.13 та від 07.10.13, позивачкою оскаржено вчасно в вищестоящі органи (а.с.76-82, 98-105), як того вимагає п.3 ч.1 ст. 88 КУпАП. Оскільки, на неодноразові звернення позивачки та її представника, скарги на оскаржувані постанови не були розглянуті, однак отримані відповідачами (а.с.105, 110), тому позивачка звернулася за захистом своїх порушених прав до суду, і такі підлягають захисту. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, оскільки останнім не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що позивачка була належним чином повідомлена про день час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. З огляду на викладене та зважаючи на наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставились. На підставі наведеного,

Результат розгляду: partial