Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд із адміністративним позовом до заступника Кузнецовського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] про встановлення відсутності у відповідача компетенції (повноважень) на укладення від імені Кузнецовської міської ради договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу [PERSON] частини приміщень (далі - договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу), торгові ряди вбудованих приміщень, магазин «Барвінок» (нежитлове приміщення вбудоване в багатоквартирний житловий будинок площею 72, 5 кв.м.), які розташовані за адресою: [ADDRESS], та визнання протиправними дій відповідача по укладенню від імені Кузнецовської міської ради зазначеного договору про приватизацію комунального майна. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 26.07.2013р. Кузнецовська міська рада в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Кузнецовської міської ради, який на підставі ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» тимчасово виконує повноваження міського голови, - [PERSON] уклала договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу частини приміщень, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин «Барвінок» (нежитлове приміщення вбудоване в багатоквартирний житловий будинок площею 72, 5 кв.м.), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (далі - вбудоване нежитлове приміщення площею 72, 5 кв.м.), [PERSON] Покликається позивач на те, що Кузнецовська міська рада не приймала рішення, яким би доручала [PERSON] укладати такий договір, а також не приймала рішення про продаж магазину «Барвінок» чи його частин. З цього, на думку позивача, випливає, що [PERSON] протиправно здійснив приватизацію об'єкта комунальної власності без прийняття рішення радою. До компетенції заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради не відносяться повноваження, передбачені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до зазначеної статті укладення від імені територіальної громади, ради договорів належить до виключних повноважень міського голови. А у разі звільнення з посади міського голови, повноваження міського голови здійснює секретар відповідної міської ради. Тому, позивач вважає, що уклавши вищезазначений договір приватизації нерухомого майна, [PERSON] перевищив свої службові повноваження і своїми діями наніс значні матеріальні збитки територіальній громаді. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування. Крім того, з пояснень позивача слідує, що внаслідок незаконного продажу (приватизації) комунального майна порушено його права, як жителя м.Кузнецовськ, члена територіальної громади і тому він виступає на захист місцевого самоврядування. Відповідач як заступник міського голови ні у якому разі не може виконувати повноваження міського голови, передбачені ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування». Без відповідного рішення ради, яким би його уповноважили на підписання договору, відповідач не вправі був підписати договір про приватизацію майна, а підписавши такий договір - діяв не у межах своїх повноважень. Позивач вважає, що в такий спосіб вкрадено частину комунального майна. На думку позивача, розглядуваний спір - є спором про компетенцію. Договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу в судовому порядку не оспорювався, оскільки для цього необхідно звертатися до господарського суду. Розглядуваним позовом [PERSON] бажає добитися підстав для подальших кроків по поверненню майна територіальній громаді. Просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] позову не визнав повністю. З його пояснень слідує, що [PERSON] підписав договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу, перед тим було рішення міської ради про продаж [PERSON] вбудованого нежитлового приміщення площею 72, 5 кв.м. У той час, коли було укладено договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу, він виконував обов'язки Кузнецовського міського голови відповідно до розпорядження, на час відсутності в.о. міського голови - секретаря міської ради Куца І.В., а тому вважає, що вправі був діяти як міський голова і мав повноваження на підписання такого договору. Претензій від суб'єктів владних повноважень до відповідача з приводу підписання договору не було. Просив у позові відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Процун О.О. пояснювала суду, що продаж [PERSON] вбудованого нежитлового приміщення площею 72, 5 кв.м. відбувся на підставі рішень Кузнецовської міської ради. [PERSON] має право другого підпису, за відсутності секретаря міської ради підписує всі документи. У Кузнецовської міської ради немає претензій до відповідача з приводу підписання ним договору про приватизацію комунального майна шляхом викупу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши інші докази у справі в сукупності вважає, що підстав для задоволення позову немає. Судом встановлено, що 26.07.2013р. між Кузнецовської міською радою та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір про приватизацію комунального майна шляхом викупу. Від імені Кузнецовської міської ради договір був підписаний заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Кузнецовської міської ради [PERSON] Відповідно до розпорядження міського голови від 23.07.2013р. №185-рк відповідачу доручено тимчасове виконання обов'язків міського голови, на час відпустки т.в.о.міського голови - секретаря міської ради Куца І.В. з 26.07.2013р. по 02.08.2013р. Відповідно до ст.6 ч.1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. В даній справі вбачається, що має місце спір про компетенцію суб'єкта владних повноважень, пов'язану із правомочністю укладати договори від імені Кузнецовської міської ради. Однак, нормою ст.17 ч.2 п.3 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Це означає, що право вимоги за таким позовом належить виключно суб'єкту владних повноважень. [PERSON] звернувся до суду не як суб'єкт владних повноважень, тому не наділений правом вимоги у компетенційному спорі адміністративної юрисдикції. Далі, і за суттю видно, що спір лежить у площині питання законності здійснення приватизації (укладення відповідного договору купівлі-продажу) комунального майна. Відповідно до норми ст.12 ч.1 п.1 ГПК господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна. На думку суду, позивач для суті виниклого спору придає форму адміністративного, намагаючись таким чином змінити юрисдикцію щодо вирішення справи, однак це не змінює характеру спірних відносин, з яких вбачається бажання позивача досягнути фактично розірвання договору приватизації комунального майна. На підтвердження наведеного свідчить і те, що в своєму позові [PERSON] просить суд ініціювати перед прокуратурою вжиття заходів для визнання договору купівлі-продажу нікчемним. Крім того, констатація протиправності дій суб'єкта владних повноважень у даній справі є похідною вимогою від вимоги щодо встановлення відсутності компетенції відповідача і сама по собі не є реальним способом захисту порушеного права особи. Про це свідчать ті обставини, що відповідно до ст.105 ч.4 та ч.5 КАС не передбачається такого самостійного способу захисту (змісту вимог) порушеного права, які може містити адміністративний позов, як визнання дій протиправними. Проаналізувавши норму ст.162 ч.2 п.1 КАС, де передбачається можливість суду ухвалити постанову в тому числі й щодо визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень, приходимо до висновку, що застосування сполучника «і» у тексті згаданої норми свідчить про обов'язковість у разі визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності, ухвалити одночасно і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Отже, з наведеного видно, що позов [PERSON] є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied