Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

7 жовтня 2013 року позивач звернувся з заявою до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої просив зареєструвати права власності на земельні ділянки: - земельна ділянка площею 0, 1000 гектара, що знаходиться за адресою: м. Київ, Смординський узвіз, 1, Шевченківський район. Підстава виникнення права власності Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.07.2009 року. Кадастровий номер: 8 000 000 000:91:079:0019; - земельна ділянка площею 0, 1009 гектара, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нагірна, 9, Шевченківський район. Підстава виникнення права власності Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.07.2009 року. Кадастровий номер: 8 000 000 000:91:079:0018; - земельна ділянка площею 0, 1000 гектара, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Макіївська, 21, Оболонський район. Підстава виникнення права власності Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01.07.2009 року. Кадастровий номер: 8 000 000 000:78:048:0003. До заяви були додані наступні документи: - документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав (квитанція); - документ про сплату державного мита (квитанція); - картка прийому заяви; - копії документів, що посвідчують особу заявника (уповноваженої особи - у випадках подачі заяви представником), копія облікової картки платника податків заявника. Документ, що підтверджує повноваження представника (у випадках подачі заяви представником): копія паспорта; - копія облікової картки платника податків; - довіреність; - копії документів, поданих для державної реєстрації прав на нерухоме майно: копія правовстановлюючого документу на об'єкт нерухомого майна; - дублікат договору купівлі - продажу; - статут; - Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 25 жовтня 2013 року відповідачем прийняті рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 7193829, №7194321, №7192897 на тій підставі, що подані позивачем документи, які необхідні для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень подані не в повному обсязі, а саме не надано: витягу з ДЗК, документу, що підтверджує факт проведення розрахунку за договором купівлі - продажу, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку та його копія завірена належним чином, протокол призначення директора. 7 листопада 2013 року у зв'язку з не усуненням позивачем у п'ятиденний строк обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяв, відповідачем прийняті рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №7719515, №7719633, №7719338. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV). Відповідно до наданих у ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV термінів, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація) це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Відповідно до визначених ст.8 Закону № 1952-IV повноважень, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч.1). Повноваження державного реєстратора встановлені ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV, до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень встановлений ч. 1 ст.15 Закону № 1952-IV та полягає в наступному: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст. 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою тощо. Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. № 703 (далі - Порядок № 703). Згідно даного Порядку № 703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Перелік таких документів для здійснення державної реєстрації прав визначено пунктами 27-30 Порядку №703. Відповідно до п. 27 Порядку №703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Відповідно до п. 33 Порядку №703 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27, 28, 30 і 31 цього Порядку, подає витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документах, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки). Згідно статті 22 Закону № 1952-IV у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5 1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5 2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5 3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5 4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5 5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5 6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Судом встановлено, що позивачем подано до реєстраційної служби дублікат договору купівлі - продажу земельної ділянки, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 04.10.2013р. Відповідно до п. 2, 3 вказаного договору, земельна ділянка, яка передається належить ТОВ «Компанія Астон» на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (серія КВ №149624, виданого Головним управлінням земельних ресурсів КМДА). Суд вважає, що позивачем в порушення п.п. 9 п. 27 Порядку №703 не подано до реєстраційної служби державного акту на право власності на земельну ділянку, що унеможливило його перевірку державним реєстратором на наявність відмітки про перехід права власності. Пунктом 3 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009р. №439, передбачено, що нотаріус у разі посвідчення цивільно - правового договору про відчуження земельної ділянки, видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а також вилучення державного акту у передбачених законом випадках із своїх справ за наявності витягу з Поземельної книги проставляється на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку. Відповідач пояснив, що дана обставина зумовила отримання від позивача даних з Державного земельного кадастру (витягу). Пунктом 4 Договору купівлі - продажу передбачено, що за згодою сторін вартість земельної ділянки становить 40 000грн. (без ПДВ), які покупець сплатить продавцю на його розрахунковий рахунок. Даний договір не містить відомості стосовно факту проведення розрахунку. Відповідно до абз. 5 п. 12 Порядку №703 під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Згідно з п. 9 Порядку №703 заявник під час подання заяви про державну реєстрацію пред'являє органові державної реєстрації прав, нотаріусові документ, що посвідчує його особу. Відповідно до абз. 2 п. 12 Порядку №703 під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: повноваження заявника. Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подані [PERSON] представником за довіреністю від 29.08.2013р. виданою ТОВ «Сінерджик Девелопмент Юкрейн», затвердженою директором підприємства - [PERSON] Повноваження на затвердження довіреностей ТОВ «Сінерджик Девелопмент Юкрейн» [PERSON], позивачем до реєстраційної служби не надано. Витребування від позивача додаткових документів, а саме: витягу з ДЗК, документу, що підтверджує факт проведення розрахунку за договором купівлі - продажу, оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку та його копія завірена належним чином, протоколу призначення директора для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень є правомірним та вчиненим у відповідності до норм Закону № 1952-IV та Порядку №703. Отже, рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №7194321, №7192897, №7193829 від 25.10.2013р. прийняті відповідачем правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв'язку з тим, що рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №7194321, №7192897, №7193829 від 25.10.2013р. визнані судом правомірними, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішень №7719515, №7719633, №7719338 про відмову в проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень від 07.11.2013р. Крім того, суд зазначає, що частиною третьою статті 24 Закону № 1952-IV передбачено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5 2 - 5 6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. На підставі вищевикладеного,

Результат розгляду: denied