Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

У січні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до суду та просив визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області №4 від 10.01.2014 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітку та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84% з суми 18 925 грн. 50 коп. за період з 03.06.2013р., а з 01.12.2013р. у розмірі 84% з суми 20 097 грн., з проведенням індексації. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 5 травня 1997 року він є суддею Апеляційного суду Донецької області у відставці і отримує щомісячне довічне грошове утримання, яке з липня місяця 2013 року становить 8 648 грн. 69 коп. 09 січня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок утримання у зв'язку зі зміною окладу працюючого судді на відповідній посаді, від якого залежить довічне грошове утримання судді у відставці. У задоволенні його заяви було відмовлено з надуманих підстав. Так, в своєму рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 Конституційний суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується суддям у відставці у розмірі 80 %, а в необхідних випадках до 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження розмірів довічного грошового утримання. Конституційний суд України також вказав, що дане рішення є обов'язковим для виконання на всій території України. Оскільки стаж його роботи на посаді судді з 14 квітня 1975 року по 05 травня 1997 року становить повних 22 роки, вважає, що він має право на 84 % щомісячного утримання працюючого судді на відповідній посаді, з моменту набрання законної сили рішення Конституційного суду України, тобто з 03.06.2013 року. Згідно довідок Апеляційного суду Донецької області заробітна плата, яка повинна враховуватися при перерахунку його довічного утримання становить 18 925 грн. 50 коп. за період з січня по грудень 2013 року, а з грудня 2013 року - 20 097 грн. При таких даних відповідач зобов'язаний провести перерахунок довічного грошового утримання у розмірі 84 % із суми 18 925 грн. 50 коп. за період з 03 червня 2013 року по 01 грудня 2013 року, а з грудня 2013 року 84% з суми 20 097 грн., з проведенням індексації. Відмовляючи ж позивачеві у перерахунку довічного грошового утримання УПФУ в м. Слов'янську та Слов'янського району в своєму рішенні № 4 від 10 січня 2014 року послався на те, що перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися судовими органами, а не Пенсійним фондом України, інші доводи в рішенні не наведено. Вважає, що таке твердження суперечить ч. 4, 5 ст. 138 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та наведеному рішенню Конституційного суду. Ухвалою судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2014 року було відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] до управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області, про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Представник відповідача направив до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, згідно письмових заперечень, представник відповідача посилається на те, що листом Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області від 18.03.2010 р. №3887/11 "Щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці" передбачено, що з 22.05.2008 року виплата та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у разі зміни заробітної плати працюючих суддів повинні проводитись судовими органами, а не органами Пенсійного фонду України. Органами Пенсійного фонду України до даного часу проводиться призначення та виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1 "Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України", який є чинним. Проведення перерахунку цим порядком не передбачене. Стаття 43 Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. на підставі якої була призначена пенсія [PERSON] в 1997 р. регулює пенсійне забезпечення суддів, а саме: Суддя, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років па посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно Закону України "Про статус суддів" №2453-УІ від 07.07.2010 р. передбачено тільки для діючих суддів Конституційного Суду України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує довічне грошове утриманця суддів у відставці з 01 лютого 2007 р. відповідно до Закону України "Про статус суддів" № 2862-ХІІ від 15.12.1992 р. Загальний трудовий стаж роботи складає 35 років 8 місяців 4 дня, в тому числі стаж роботи на посаді судді - 23 роки 11 місяців 22 дня. Загальний стаж зараховано по 05.05.1997р. На підставі особистої заяви та подання № 23 від 19.01.2007 р. [PERSON] було призначене довічне грошове утримання суддів у відставці згідно довідці, по якій були взяті складові заробітної плати на січень 2007 р. - оклад (3154,00 гри.), надбавки за кваліфікаційний клас (375,00 грн.), надбавка за вислугу років (1200,63 грн.), надбавка за звання "Заслужений юрист" (473,10). Заробітна плата для розрахунку пенсії становить 5202,73 грн. Розмір пенсії з 01.02.2007 р. складає 4682,46 грн. (5202,73 грн. х 90%). По довідці вх. № 361 від 31.07.2008 р. були взяті складові заробітної плати на січень 2008 р. - оклад (3154,00 грн.), надбавка за кваліфікаційний клас (375,00грн.), надбавка за вислугу років 30% (1729,98 грн.), надбавка за особливо важливу роботу (1764,50 грн.), надбавка за звання "Заслужений юрист" (473,10 грн.), премія (1874,15 грн.). Заробітна плата для розрахунку пенсії становить 9370,73 грн. Розмір пенсії з 01.02.2008 р. складає 8483,46 грн. (9370,73 грн. х 90% + надбавка дітям війни 47,00 грн.). По особистій заяві № 102 від 09.01.2014 р. управління відмовило [PERSON] (Рішення №4 від 10.01.2014 р.) в перерахунку пенсії по заробітній платі згідно довідки № 2/14-вих від 08.01.2014 р. оскільки 22.05.2008 р. Конституційний Суд України визнав не відповідність положення Конституції України, зокрема, пунктів 62 та 63 розділу II Закону України '"Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до окремих законодавчих актів". У відповідності до положень ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст. 46 Конституції України). Як регламентовано ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Положеннями ст. 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права, і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до частини першої статті 126 Конституції України Конституція і закони України повинні гарантувати незалежність і недоторканність суддів. До таких конституційних гарантій віднесено обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів (частина перша статті 130 Конституції України). За змістом пункту 8 частини четвертої статті 47, статей 136-138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" належне матеріальне та соціальне забезпечення судді, в тому числі і щомісячне довічне грошове утримання, є елементами статусу судді та однією з основоположних гарантій незалежності судді. Згідно із ст. 43 Закону України «про статус суддів», в редакції, чинній на момент звільнення позивача з посади судді, вбачається, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень. Судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Відповідно до частини третьої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 р. № 3668-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Частиною четвертою статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Враховуючи те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і розмір пенсії колишнього державного службовця залежать від суми грошового утримання діючого судді (заробітної плати працюючого на відповідній посаді державного службовця), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та виходячи з принципу єдності статусу суддів, у разі підвищення розміру грошового утримання діючого судді має здійснюватись перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. На теперішній час спеціальним законом, що регулює гарантії соціального захисту суддів є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI). Згідно з частиною першою статті 129 Закону № 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» і не може визначатися іншими нормативно - правовими актами. Частиною третьою цієї статті визначено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно (з урахуванням ст. 12 ЗУ «Про державний бюджет на 2012 рік» від 22.12.2011 № 4282- VI), з 01.01.2013 у розмірі 10 мінімальних заробітних плат. Згідно з частиною першою статті 138 Закону № 2453-VI судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до ч. 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій статус суддів» в редакції від 07.07.2010 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. На підставі Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. N 3668-VI у статтю 138 Закону України «Про судоустрій статус суддів» були внесені зміни, у зв'язку з чим частина 3 цієї статті була вкладена у наступній редакції: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді». Відповідно до речення 3 ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій статус суддів» (в редакції Закону України від 08.07.2011 р. N 3668-VI), максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, положення частини третьої та положення першого, другого, третього речень частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій статус суддів» в редакції Закону України від 08.07.2011 р. N 3668-VI визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Частина 2 статті 152 Конституції України встановлює, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення частини 3 та 5 статті 138 Закону України «Про судоустрій статус суддів» відновили свою редакцію з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 03.06.2013 року № 3-рп/2013. Також суд зазначає, що стаття 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якою врегульований порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, не містить заборони на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці судів загальної юрисдикції, господарських судів, спеціалізованих судів тощо. Тому посилання відповідача щодо неможливості здійснення позивачеві перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки він не є суддею Конституційного Суду України у відставці, не ґрунтуються на законі. Таким чином, обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з 03.06.2013 року повинно здійснюватися у відсотковому відношення до розміру грошового утримання працюючих суддів без обмеження граничного розміру, а тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду України повинні здійснювати відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці. Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», роз'яснено, що гарантії незалежності і недоторканості суддів як носіїв судової влади та самостійності судів як судових органів визначено Конституцією та законами України. Такими гарантіями, зокрема, є: здійснення правосуддя виключно судами; особливий порядок призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення суддів; особливий порядок фінансування та організаційного забезпечення судів; належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів. Тобто, належне матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, є однією із гарантій незалежності і недоторканості суддів. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд прийшов до висновку, що відповідач, в даному випадку, не діяв у відповідності до Конституції України та законів України, але суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Вимоги позивача про зобов'язанням відповідача зміни розміру призначеного грошового утримання судді у відставці кожного разу при зміні розміру мінімальної заробітної плати, і як наслідок, грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, задоволенню не підлягають, оскільки в даному випадку, судом вже в повному обсязі було надано оцінку діям відповідача, щодо здійснення перерахунку пенсії судді у відставці. За умови сталості нормативної бази, що регулює вищезазначені правовідносини, надана правова оцінка є обов'язковою для врахування відповідачем при виконанні ним своїх повноважень по відношенню до Позивача. Відповідно, такий перерахунок має здійснюватись на постійній основі, за умови виникнення обставин, що його зумовлять та сталості нормативної бази, що регулює вищезазначені правовідносини, без обмеження терміну або строку його проведення. До такого висновку зводиться правова позиція, висловлена Верховним судом в постановах від 23 квітня 2012 року № 21-239а11 та від 19.03.2013 в №21-53а13, які згідно ст. 244-2 КАСУ є обов'язковими для інших судів. В цих постановах зазначено, що з самого визначення поняття пенсії випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Таким чином, з урахування вищезазначеної позиції Верховного суду України, достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача є саме визначення обов'язку проведення перерахунку належної йому пенсії з дати, з якої він має право та вимагає проведення перерахунку без обмеження кінцевого терміну або строку протягом якого такий перерахунок має здійснюватись, у зв'язку з чим вимоги позивача провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 84% з суми 18 925 грн. 50 коп. за період з 03.06.2013р., а з 01.12.2013р. у розмірі 84% з суми 20 097 грн., з проведенням індексації задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Крім того, згідно п.18 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються Пенсійний фонд України та його органи. У зв'язку з викладеним, суд вважає за потрібне понесені позивачем витрати на оплату судового збору віднести на рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial