Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" звернулося до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Управління охорони культурної спадщини щодо невиконання комплексу заходів по охороні пам'яток культурної спадщини - жилих будинків по вул. Малій Житомирській, 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Закон України "Про охорону культурної спадщини", Положення про Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджене рішенням сесії Київської міської ради від 11 жовтня 2005 року № 239/3700, Інструкцію про порядок обліку, забезпечення збереження, утримання, використання та реставрації нерухомих пам'яток історії та культури, затверджену наказом Міністерства культури СРСР від 13 травня 1986 року № 203, Порядок встановлення та утримання охоронних дощок та охоронних знаків на нерухомих пам'ятках, затверджений спільним наказом Міністерства культури і мистецтв України, Державного комітету України з будівництва та архітектури від 27 січня 2004 року № 30/10, та зазначає, що Управління охорони культурної спадщини не виконало покладені на нього обов'язки та не забезпечило виконання комплексу заходів щодо охорони пам'ятки культурної спадщини місцевого значення - жилих будинків по вул. Малій Житомирській, 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень чи пояснень по суті заявлених позовних вимог не надав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. 11 листопада 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" звернулося до Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою № 13, в якій просило повідомити чи внесені житлові будинки № 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б по вул. Малій Житомирській в м. Києві до Державного реєстру нерухомих пам'яток України та просило повідомити: - коли саме вони внесені до Реєстру, коли та кого було повідомлено про внесення житлових будинків до Реєстру; - коли та кому було видано свідоцтво про реєстрацію об'єкта культурної спадщини як пам'ятки; - коли було здійснено публікацію інформації про занесення до Реєстру; - коли було встановлено охоронні дошки, охоронні знаки, інші інформаційні написи, позначки на пам'ятках або в межах їхніх територій. Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" у листі також просило надати копії повідомлень про внесення житлових будинків № 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б по вул. Малій Житомирській в м. Києві до Реєстру та докази їх направлення, копії свідоцтва про реєстрацію об'єктів культурної спадщини як пам'ятки та докази їх вручення, копію публікації інформації про занесення пам'яток до Реєстру. Листом від 17 липня 2013 року за № 066/02-1782 Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" про наступне: - будинок по вул. Малій Житомирській, 12 рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 22 листопада 1982 року № 1804 занесений до переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення, охоронний № 45; - флігель по вул. Мала Житомирська, 12-б наказом Головного управління охорони культурної спадщини від 10 червня 2011 року № 10/34-11 занесений до переліку щойно виявлених об'єктів культурної спадщини м. Києва; - будинок, в якому мешкав художник О.О. Мурашко по вул. Малій Житомирській, 14 постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року № 929 занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, як пам'ятка історії та архітектури національного значення, охоронний № 260063/1-Н; - будинок прибутковий, в якому містилася живописна майстерня О.О. Мурашка по вул. Малій Житомирській, 14-а постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року № 929 занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, як пам'ятка історії та архітектури національного значення, охоронний № 260063/2-Н; - флігель по вул. Малій Житомирській, 14-Б постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року № 929 занесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, як пам'ятка історії та архітектури національного значення, охоронний № 260063/3-Н; - на будинку по вул. Мала Житомирська, 12 розміщувалась анотаційна дошка, на будинку по вул. Мала Житомирська, 14 були встановлені охоронна та меморіальна дошки. Також в листі вказано про те, що з робочим переліком пам'яток та щойно виявлених об'єктів культурної спадщини м. Києва можна ознайомитися на сайті Управління охорони культурної спадщини та вказано про те, що всі інші питання, викладені в запиті не належать до повноважень Управління охорони культурної спадщини. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" Відповідно до частини першої статті 3 Закону України від 08.06.2000 № 1805-ІІІ "Про охорону культурної спадщини" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 1805-ІІІ) державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: - центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; - обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішення сесії Київради від 11 жовтня 2005 року № 239/3700, Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі за текстом - Головне управління) є структурним підрозділом виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), підконтрольним та підзвітним Київській міській раді та підпорядкованим заступнику голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов'язків. Пунктом 4 Положення про Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) встановлено, що основними завданнями Головного управління є: - забезпечення реалізації державної політики, національних пріоритетів і світових стандартів у сфері охорони культурної спадщини м. Києва з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і прийдешніх поколінь; - забезпечення виявлення, наукового вивчення, класифікації, захисту, збереження, належного утримання і відповідного використання об'єктів культурної спадщини; - забезпечення дослідження, консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування об'єктів культурної спадщини; - контроль за дотриманням Закону України "Про охорону культурної спадщини", інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини. Згідно пункту 5 Положення про Головне управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: - забезпечує доступ юридичним і фізичним особам до інформації, що міститься у Державному реєстрі нерухомих пам'яток України (підпункт 5.5.); - погоджує відчуження, вилучення або передачу власниками або уповноваженими ними органами у володіння, користування чи управління іншим особам об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками місцевого значення (підпункт 5.15); - укладає охоронні договори на пам'ятки та здійснює контроль за їх виконанням (підпункт 5.16); - забезпечує в установленому порядку виготовлення, встановлення та утримання охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів чи позначок на пам'ятках або в межах їх територій (підпункт 5.20). Представник позивача під час розгляду справи зазначила, що Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не забезпечило наявність охоронних дощок на будинках, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" було позбавлене інформації про те, що придбані жилі будинки № 12-А, № 12-Б, № 14-А, № 14-Б по вул. Мала Житомирська в м. Києві є пам'ятками історії та архітектури та охороняються відповідно до вимог Закону України "Про охорону культурної спадщини". Як вбачається з матеріалів справи, 1 червня 2007 року між Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" укладено інвестиційний договір № 1/6, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" здійснює організацію, реалізацію та фінансування, в тому числі за рахунок залучених коштів, проектування і спорудження об'єкту в повному обсязі. Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) після укладення договору передає Товариству з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" функції замовника та право користування земельною ділянкою на проведення реконструкції та будівництва жилих будинків №№ 12-А, Б, 14-А, Б. Пунктом 1.3 додаткової угоди від 4 липня 2007 року до інвестиційного договору визначено, що після сплати компенсацій та отримання будинків № 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б, 14-В на вул. Малій Житомирській в м. Києві, згідно актів приймання-передачі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" має право оформити право власності на отримані у власність будинки, згідно вимог чинного законодавства у встановленому порядку. 26 червня 2008 року Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видані Товариству з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" свідоцтва про право власності на жилі будинки № 12-А, № 12-Б, № 14-А, № 14-Б. Як вбачається з листа Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 липня 2013 року за № 066/02-1782, на будинку по вул. Мала Житомирська, 12 розміщувалась анотаційна дошка, на будинку по вул. Мала Житомирська, 14 були встановлені охоронна та меморіальна дошки. Відповідачем під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження виготовлення, встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів чи позначок на жилих будинках № 12-А, № 12-Б, № 14-А, № 14-Б по вул. Мала Житомирська в м. Києві. Разом з тим суд зазначає, що в пункті 3.1.3 інвестиційного договору від 1 червня 2007 року № 1/6 зазначено про те, що Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов'язане сприяти в отриманні Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" дозволу Кабінету Міністрів України на зміну пам'яток історії та архітектури, якими є будинки № 14-А, № 14-Б. Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" на момент укладання інвестиційного договору було відомо про те, що жилі будинки № 14-А, № 14-Б по вул. Мала Житомирська в м. Києві є пам'яткою історії та архітектури і охороняються відповідно до вимог Закону України "Про охорону культурної спадщини", а тому позивач мав право до набуття права власності на жилі будинки № 12-А, № 12-Б, № 14-А, № 14-Б по вул. Мала Житомирська в м. Києві звернутися до Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з метою з'ясування інформації щодо віднесення жилих будинків № 12-А, № 12-Б, № 14-А, № 14-Б по вул. Мала Житомирська в м. Києві до пам'ятки історії та архітектури, проте своїм правом не скористався. Доказів зворотнього суду не пред'явлено. Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 6 червня 2011 року у справі № 3/9 за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвест-УБК", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] про визнання недійсним договору, визнано недійсним з моменту укладення інвестиційний договір № 1/6, укладений 1 червня 2007 року між Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест". Рішенням Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2011 року у справі № 48/381 за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіга" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), [PERSON] про визнання недійсними договорів та витребування майна, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18 липня 2012 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 30 вересня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестіга", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2345; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 30 вересня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестіга", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2346; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради житлові будинки № 12-Б, загальною площею 1 018,00 кв.м., та №14-Б, загальною площею 130,70 кв.м., що розташовані в місті Києві по вул. Мала Житомирська та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіга" у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради житлові будинки № 12-А, загальною площею 1 534,50 кв.м., та №14-А, загальною площею 1 896,30 кв.м., що розташовані в місті Києві по вул. Мала Житомирська. У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 30 вересня 2010 року, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестіга", як покупцем, продавець передав, а покупець купив нерухоме майно, а саме: житлові будинки № 12-А, № 14-А, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, що підтверджується актами приймання-передачі житлових будинків від 30 вересня 2010 року. Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007). Таким чином, суд приймає до уваги позицію, наведену у постанові Київського апеляційного господарського суду від 6 червня 2011 року у справі № 3/9 та рішенні Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2011 року у справі № 48/381. З урахуванням наведеного суд зазначає, що жилі будинки № 12-А, № 12-Б, № 14-А, № 14-Б по вул. Мала Житомирська в м. Києві не перебувають у приватній власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест", відповідно вчинення або не вчинення Управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) певних дій по охороні культурної спадщини - жилих будинків по вул. Мала Житомирська, 12-А, 12-Б, 14-А, 14-Б не порушують прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Пантеон-Інвест" в сфері публічно-правових відносин. При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. Відтак, судом не встановлено наявності порушеного права позивача у публічно-правових відносинах, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про те, що в даній адміністративній справі позивачем не доведено існування факту порушення його законних прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача та відсутність підстав для їх задоволення. Разом з тим суд враховує, що в рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст. 124 Конституції України (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) в п. 3 зазначено, що положення частини другої ст. 124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у т.ч. судовий захист. Для забезпечення судового захисту Конституція України у ст. 124 встановила принципи здійснення правосуддя виключно судами. Із змісту частини другої ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Таким чином, позивач скористався своїм правом на судовий захист і його право не може бути обмежене, однак при встановлених обставинах відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: denied