Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

Позивачка звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що вона більше 10 років працювала на різних вугледобувних підприємствах. Перед виходом на пенсію вона працювала на шахті «Розсипнянській 2». По виходу на пенсію позивачка отримала право придбання паливом на побутові потреби відповідно до Гірничого закону України, яке вона реалізовувала через виписку вугілля з ДП «Донвуглереструктуризація» до 2013 року. На даний час ДП «Донвуглереструктуризація» відмовляє позивачці у прийомі документів про виписку вугілля у зв'язку з тим, що шахта «Розсипнянська 2» ліквідована. Відповідач - управління соціального захисту населення Торезької міської ради у призначенні [PERSON] пільги на придбання побутового палива відмовляє, оскільки, згідно з записами у трудовій книжці, позивачка звільнена з підприємства «Шахтоуправління Волинське», яке станом на сьогоднішній день є діючим в складі ДП «Торезантрацит». Просить визнати відмову відповідача у наданні їй пільг на придбання палива на побутові потреби протиправною, зобов'язати відповідача прийняти її документи на надання пільг для придбання палива на побутові потреби та зобов'язати відповідача надати їй пільги на придбання твердого палива та зрідженого газу за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженого постановою КМУ №77 від 31 січня 2007 року та № 887 від12 серпня 2009 року зі змінами, затвердженими згідно постановою КМУ № 831 від 13 листопада 2013 року. (а.с.2). Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача управління соціального захисту Торезької міської ради у судовому засіданні заперечили проти позову та пояснили, що їх відмова позивачу у наданні пільги мотивована тим, що останнє вугледобувне підприємство, з яким позивач перебував у трудових відносинах - є шахтоуправління «Волинське». На теперішній час воно є діючим, входить до складу Державного підприємства «Торезантрацит», а відтак, останнє зобов'язане забезпечити позивача безкоштовним вугіллям. Вважають свої дії щодо відмови у забезпеченні позивача пільгою, - правомірними (а.с.53-54). Окрім того, представник відповідача вважає, що архівна довідка ВП «Шахтоуправління «Волинське» ДП «Торезанетрацит» від 26 грудня 2013 року не може прийматись до уваги в зв'язку із відсутністю підтвердження факту роботи [PERSON] на шахті «Розсипнянська 2». Також вважають, що акт прийому-передачі статей балансу ДП «ш. Розсипнянська 2» не підтверджує передачу обов'язків по забезпеченню твердим паливом осіб, які на момент виходу на пенсію працювали безпосередньо на відокремленій дільниці. Просили відмовити в задоволенні позову повністю. Представник третьої особи ДП «Торезантрацит» в судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності. В письмовому відгуку на адміністративний позов пояснив, що позивачка перед виходом на пенсію працювала на шахті " Розсипнянська 2", яка входила до складу «Шахтоуправління «Волинське»». Шахта «Розсипнянська 2» неодноразово реорганізовувалася, а в подальшому припинила свою діяльність шляхом ліквідації та передачі її до складу ДП «Донвуглереструктуризація», яке згідно ст. 48 Гірничого Закону України на протязі декількох років забезпечувало безкоштовним вугіллям пенсіонерів - колишніх працівників шахти «Розсипнянська 2». Вважають, що відповідач безпідставно відмовляє позивачу у надані пільг на придбання твердого побутового палива (а.с. 24-25) Представник третьої особи ДП «Донвуглереструктурізація» в судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності. В письмовому відгуку на адміністративний позов пояснив, що за наказом Міністерства палива та енергетики ДП «Шахта «Розсипнянська 2» була передана для здійснення фізичної ліквідації до ДП «Донвуглереструктуризація». Звернула увагу, що шахта ліквідувалася як юридична особа, а не як структурний підрозділ у складі шахтоуправління. При цьому, за ними був закріплений обов'язок щодо соціального захисту колишніх працівників шахти «Розсипнянська 2» в частині їх забезпечення безкоштовним вугіллям. Після закінчення робіт з ліквідації підприємства, списки вуглеотримувачів були передані до управління соціального захисту відповідно до діючого законодавства. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, як такі що, ґрунтуються на законі (а.с. 56-57). Вислухавши сторони, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пенсійного посвідчення [PERSON] є пенсіонером за віком з 18 червня 1976 року. (а.с.10 ) Згідно із трудовою книжкою позивачка працювала з 12 квітня 1967 року по 15 січня 1977 року в ш/у «Комсомольське» тресту «Торезантрацит» ( у подальшому перейменовано у «Волинське» комбінату «Торезантрацит») і звільнена з шахти в зв'язку із переходом на пенсію по старості (за віком). Відповідно останнє місце роботи позивачки є вугледобувне підприємство.(а.с.4-5) Відповідно до архівної довідки від 26 грудня 2013 року [PERSON] працювала в «шахтоуправлінні «Волинське» з 12 квітня 1967 року по 15 січня 1977 року і звільнена в зв'язку із переходом на пенсію по старості з дільниці БВР-2 шахти «Розсипнянська-2» за наказом 18к від 16 лютого 1977 року. На час призначення пенсії 18 червня 1976 року працювала на ділянці БВР-2 ш. «Розсипнянська-2» шахти «Волинська» в/о «Торезантрацит». (а.с.6) Таким чином, суд вважає доведеним, що позивачка працювала саме на шахті «Розсипнянська-2», яка входила до складу шахтоуправління «Волинське» (а.с.7) Відповідно до довідки, наданої ВП «ш/у «Волинське» ДП «Торезантрацит», шахтоуправління «Комсомольське» перейменоване на Шахтоуправління «Волинське» комбінату «Торезантрацит» на підставі наказу МВП УРСР №175 від 5 серпня 1972 року. На підставі наказу МВП УРСР №125 від 17 червня 1975 року Шахтоуправління «Волинське» комбінату «Торезантрацит» перейменоване на Шахта «Волинська» Торезького виробничого об'єднання з видобутку антрациту «Торезантрацит». На підставі наказу МВП УРСР №162 від 27 серпня 1976 року Шахта «Волинська» Торезького виробничого об'єднання з видобутку антрациту «Торезантрацит» перейменоване на шахтоуправління «Волинська» Торезького виробничого об'єднання з видобування антрациту «Торезантрацит». Згідно із наказом Міністерства палива та енергетики України №683 від 24 грудня 2001 року ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське» - дочірне підприємство (ДП) ДХК «Торезантрацит» реорганізоване шляхом виділення з його складу структурного підрозділу «Шахта «Розсипнянська №2» та створене на його базі ДП «Шахта «Розсипнянська №2». Зазначене створене підприємство стало правонаступником прав та обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське» в частині майна, переданого до статутного фонду держпідприємства відповідно до розподільчого балансу. (а.с.43) Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України №87 від 15 лютого 2002 року розпочатий процес ліквідації ДП «Шахта «Розсипнянська №2». Правонаступником ДП «Шахта «Розсипнянська №2» на період ліквідації згідно із передаточним балансом призначене ДК «Укрвуглереструктуризація». Пунктом 5.1 зазначеного наказу за ДК «Укрвуглереструктуризація» наказано прийняти на баланс заборгованість із забезпечення працівників і окремих категорій населення побутовим вугіллям. (а.с.44) Згідно із наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №52 від 11 лютого 2013 року затверджений акт комісії з розгляду підсумків фактичного виконання робіт і заходів, передбачених проектом ліквідації шахти «Розсипнянська №2». (а.с. 66) У проекті ліквідації шахти «Розсипнянська 2» ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське»» передбачається, що після ліквідації шахти, забезпечення вуглеотримувачів ліквідованих шахт безкоштовним вугіллям проводиться місцевим органом виконавчої влади за рахунок передбачених на такі цілі коштів. (а.с. 67-68). Як вбачається з повідомлень Управління праці та соціального захисту населення Торезької міської ради від 5 березня 2013 року № 09-0757 та від 20 грудня 2013 року № 09-3231 [PERSON] було відмовлено у забезпеченні безкоштовним побутовим вугіллям на побутові потреби (а.с.9). Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 1 частиною 5 ст. 48 Гірничого закону України передбачена категорія осіб, яка після ліквідації чи консервації гірничого підприємства забезпечуються вугіллям на побутові потреби, в межах галузевої угоди, а саме пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків . Згідно постанови КМУ № 77 від 31 січня 2007 року «Про затвердження порядку надання пільг на придбання твердого палива за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом» передбачено, що визначення права на пільги на тверде побутове паливо відповідно до Гірничого закону України покладено на управління праці та соціального захисту населення на підставі відомостей із трудової книжки та пенсійного посвідчення. За приписами пункту 4 вищевказаної постанови для призначення пільг з придбання твердого палива і скрапленого газу особи звертаються до управлінь праці та соціального захисту населення з відповідною заявою, до якої додають довідку про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі. У разі коли на підставі записів у трудовій книжці особи, яка має право на безоплатне забезпечення вугіллям для побутових потреб згідно із статтею 48 Гірничого закону України, неможливо встановити факт виходу на пенсію з ліквідованого гірничого підприємства (ліквідація, реорганізація, перейменування), до уповноваженого органу за його запитом надається архівна довідка або довідка Міненерговугілля про зміни, які відбулися на гірничому підприємстві з моменту виходу на пенсію особи до ліквідації зазначеного підприємства, та копії підтвердних документів (розпорядження, накази). Таким чином, відповідач у справі - є суб'єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок щодо визначення права на пільги на тверде побутове паливо відповідно до частини 2 статті 102 Бюджетного кодексу України, якою передбачено, що за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг на придбання твердого пічного палива надаються пільги, особам, які мають таке право згідно із статтею 48 Гірничого закону України, - з розрахунку вартості 3,1 тони вугілля на побутові потреби на домогосподарство на рік. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка працювала у вугільній галузі, перебувала на посадах пов'язаних з підземними умовами більше 10 років, що підтверджується трудовою книжкою. Частиною 5 статті 111 ЦК України передбачено, що юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 1997 № 939, датою фізичної ліквідації гірничого підприємства вважається дата затвердження Мінвуглепромом актів прийняття відповідних робіт, а також визначення правонаступника щодо соціального захисту осіб відповідно до частини п'ятої статті 48 Гірничого закону України. Відповідно до довідки ДП «Донвуглереструктуризація» №9107-255 від 13 лютого 2014 року [PERSON] забезпечувалася безплатним побутовим паливом у відповідності із ст. 48 Гірничого закону України за початку ліквідації шахти «Розсипнянська 2» у 2002 році і до закінчення повної фізичної ліквідації шахти у 2012 році. Суд не погоджується з позицією відповідача, що обов'язок забезпечення вугіллям лежить на юридичній особі - Держаному підприємстві «Торезантрацит» до складу якого входить шахтоуправління «Волинське», яке значиться у трудовій книжці позивачки як останнє місце її праці у вугледобувній галузі. Матеріалами справи достовірно підтверджено, що позивач працювала на шахті «Розсипнянська 2», послідовний процес реорганізації якої як структурного підрозділу, а в подальшому і як самостійної юридичної особи, відбувався на підставі наказів вищого органу управління, з дотриманням прав та гарантій працівників. Із даних архівних довідок, інших матеріалів справи, чітко вбачається, що позивач працював саме на ліквідованому підприємстві - ДП «Шахта «Розсипнянська 2», соціальний захист колишніх працівників якого на протязі фізичної ліквідації був покладений на державне підприємство «Донвуглереструктуризація», а тепер цей обов'язок, на думку суду, перейшов до управління соціального захисту, так як інший правонаступник в установленому законом порядку не визначений. За таких обставин, суд вважає протиправною відмову відповідача надати пільгу позивачу на придбання твердого палива. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позову немайнового характеру до адміністративного суду в 2013 році встановлена у розмірі 68,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, з бюджету на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 68,82 грн.

Результат розгляду: granted