Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

08 січня 2014 року фізична особа-підприємець [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач) про скасування рішення №66-02-21 від 05.12.2013 про застосування фінансових санкцій в розмірі 8500,00 грн., обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в результаті проведеної фактичної перевірки 28.11.2013, посадовими особами Головного управління Міндоходів у Полтавській області неправомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 8500 грн., внаслідок невірного встановлення в ході перевірки незаконності використання марок акцизного податку тютюнових виробів. При цьому, в акті перевірки зафіксовано, що перевіркою не встановлено фактів порушення законодавства, дотримання якого було предметом перевірки. Позивач стверджує, що відповідач не мав права здійснювати перевірку дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, зберігання, обіг спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів при здійсненні оптової та/або роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами. Вказуває, що документ, який складено за результатами перевірки, не містить необхідних реквізитів, насамперед, не зазначено, який саме це документ - акт перевірки чи довідка про проведення перевірки, не містить номер та дати реєстрації. В ході судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав, просив скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №66-02-21 від 05.12.2013. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на дотримання порядку проведення перевірки, наявність доказів здійснення реалізації тютюнових виробів, які є немаркованими, внаслідок чого правомірно застосовані до фізичної особи - підприємця [PERSON] штрафні (фінансові) санкції рішенням №66-02-21 від 05.12.2013. Просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець 27.02.2008, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 2 577 000 0000 009130. Позивач здійснює торгівельну діяльність у магазині, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 28 листопада 2013 року на підставі направлень на перевірку №1271 та №1272 від 28.11.2013 працівниками Головного управління Міндоходів у Полтавській області Гринь В.О. та Фесенко Ю.П. була проведена фактична перевірка суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] щодо дотримання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами за місцем знаходження господарської одиниці по [ADDRESS]. Перевірка проводилася в присутності суб'єкта господарювання - [PERSON] Результати фактичної перевірки оформлені актом (довідкою) від 28 листопада 2013 року, копію якого вручено під розпис вказаній особі (а.с. 8-9). В акті перевірки зафіксовано, що в ході проведення перевірки були переписані марки акцизного податку, якими маркована тютюнова продукція. Дана продукція знята з реалізації та відібрана та відповідальне зберігання до вирішення питання по суті. Відповідачем зазначено, що у разі невідповідності (фальсифікації) марок акцизного податку ФОП [PERSON] буде порушено абз. 3 ч. 4ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Згідно акту добровільної видачі від 28.11.2013, відповідачем відібрано наступні марки акцизного податку, якими марковані тютюнові вироби: ТВ 25 ААБД 323700 13/2, ТВ 20 ААБК 805170 13/1, ТВ 20 АААБ 489645 13/2, ТВ 16 АААЖ 359372 13/2 (а.с. 10). На підставі акту перевірки Головного управління Міндоходів у Полтавській області 05.12.2013 винесено рішення №66-02-21 про застосування фінансових санкцій на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в сумі 8500,00 грн. Позивач не погодився із вказаним рішенням, у зв'язку з чим оскаржив його до суду. Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пп.19-1.1.18 та пп.19-1.1.34 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи (до яких належить Головне управління Міндоходів у Полтавській області) організовують роботу, пов'язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків (крім Національного банку України). (Підпункт 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України.) Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 №229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком 1, зокрема, Головне управління Міндоходів у Полтавській області. Реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2. (Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 №229.) Зокрема, Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Полтавській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Міндоходів у Полтавській області. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 №229 визначено територіальні органи Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови. Таким чином, Головне управління Міндоходів у Полтавській області є правонаступником Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Полтавській області у спірних правовідносинах. Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Згідно положень ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За приписами статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності, зокрема, отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України). Перевірку здійснено у присутності ФОП [PERSON], який 28.11.2013 ознайомився з направленнями на проведення перевірки та отримав копію наказу від 14.11.2013 №452, про що свідчать розписки (а.с.44). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень позивача щодо відсутності у відповідача повноважень на здійснення перевірки дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, зберігання, обіг спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів при здійсненні оптової та/або роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами. Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій від 05.12.2013 №66-02-21, суд виходить з наступного. Відповідно до п.226.1 ст.226 Податкового кодексу України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. (Пункт 226.2 ст.226 Податкового кодексу України.) Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. (Пункт 226.3 ст.226 Податкового кодексу України.) Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки. (Пункт 226.7 ст.226 Податкового кодексу України.) Згідно з п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані: - алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; - алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; - алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари. Відповідно до п.226.11 ст.226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються. Статтею 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством. Згідно з п.228.9 ст.228 Податкового кодексу України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 8500 гривень. Згідно з п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: - акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; - результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; - матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Із пояснень представників відповідача судом встановлено, що інформація про продані марки акцизного податку підприємствам-виробникам або імпортерам алкогольних напоїв і тютюнових виробів міститься в автоматизованій системі "Акцизні марки". Під час проведення перевірки суб'єкта господарювання неможливо використати інформацію з бази даних - автоматизованої системи "Акцизні марки" та, відповідно, підтвердити або спростувати як факт виготовлення спеціалізованим підприємством марок акцизного податку, якими маркована продукція, що перебуває на реалізації, так і факт їх продажу. Як вбачається із матеріалів справи, під час проведення перевірки складений акт добровільної видачі від 28.11.2013 (а.с. 10). Вказаний акт підписано суб'єктом господарювання [PERSON] Так, чотири марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів: сигарети "Прилуки особливі" червоні марковані маркою акцизного податку серії ТВ 25 ААБД 323700 13/2 ДП "Поліграфкомбінатом "Україна", сигарети "ЛМ" сині марковані маркою акцизного податку серії ТВ 20 ААБК 805170 13/1 ДП "Поліграфкомбінатом "Україна", сигарети "Мальборо голд" марковані маркою акцизного податку серії ТВ 20 АААБ 489645 13/2 ДП "Поліграфкомбінатом "Україна", сигарети "Вінстон" марковані маркою акцизного податку серії ТВ 16 АААЖ 359372 13/2 ДП "Поліграфкомбінатом "Україна" відібрані відповідачем та за результатами пошуку автоматизованої системи "Акцизні марки" встановлено, що вказані марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів вітчизняного виробника ДП "Поліграфокомбінат "Україна" не виготовлялись та є підробленими (а.с. 71-92). Вартість немаркованих тютюнових виробівв, що зберігались в перевіряємому магазині та описані в додатку №1 до акту перевірки, становить 401,00 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність встановленого перевіркою порушення ФОП [PERSON] вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та застосування до ФОП [PERSON] штрафу в розмірі 8500,00 грн. за зберігання тютюнових виробів, які є немаркованими, а тому позовні вимоги ФОП [PERSON] про скасування рішення №66-02-21 від 05.12.2013 про застосування фінансових санкцій є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду адміністративного позову майнового характеру ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, який становить 10% від визначеної законом суми за подання позову майнового характеру (1720,50 грн) у розмірі 172,06 грн, що підтверджується квитанцією від 26.12.2013 на суму 172,06 грн. (а.с. 2). У зв'язку з відмовою ФОП [PERSON] у задоволенні позову стягненню до Державного бюджету України підлягають судові витрати у вигляді судового збору за подання позову майнового характеру у розмірі 1 548,44 гривень. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted