Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

Новоазовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - Новоазовська ОДПІ, позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного підприємства «Атлантида-Седово» (далі - ПП «Атлантида-Седово», відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 304 008,09 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 304 008,09 грн., яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем самостійно нарахованих податкових зобов'язань на підставі поданої до податкового органу податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 р., а також у зв'язку з несплатою узгодженої суми штрафних (фінансових) санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 14.02.2013 року № 9007780030. Приймаючи до уваги факт несплати відповідачем суми заборгованості у строки, встановлені чинним законодавством позивач просить стягнути наведену суму у судовому порядку. Представник позивача Поскрьобишева Н.В. (довіреність від 27.08.2013 року № 414/10/05-39-10-013) у судовому засіданні 27.03.2014 року подала заяву про розгляд даної справи у порядку письмового провадження. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечення до позову та заяви про розгляд справи без його участі не направив, про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 122 та ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав можливим розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних в ній доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. Відповідач, приватне підприємство «Атлантида-Седово» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 17.06.2009 року, ідентифікаційний код - 36427252, місцезнаходження - 87632, Донецька область, Новоазовський район, селище міського типу Седове, вул. Комсомольська, буд. 1-В. Як платник податків зареєстрований у Новоазовській ОДПІ. Судом з матеріалів справи встановлено, що ПП «Атлантида-Седове» подано до Новоазовської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2013 рік від 14.02.2013 року за вх. № 9007780030, у якій самостійно визначив своє податкове зобов'язання з плати за землю в сумі 137168,32 грн. зі сплатою цього податку рівними частками протягом січня-квітня 2013 року по 11430,70 грн. щомісяця, протягом травня-грудня 2013 року по 11430,69 грн. щомісяця. Заборгованість позивача перед бюджетом у зв'язку з несплатою податкового зобов'язання за серпень-грудень 2013 року згідно зазначеної податкової декларації становить у розмірі 57137,19 грн., а саме: 11430,69 грн. х 5 міс. (серпень-грудень 2013 року) = 57 153,45 грн. Станом на 01.08.2013 року на картці особового рахунку відповідача обліковувалася переплата за орендну плату земельної ділянки в сумі 16,26 грн. З урахуванням наведеного, заборгованість становить 57137,19 грн. Також, як слідує з матеріалів справи, позивачем за результатами акту невиїзної документальної перевірки з питань повноти нарахування орендної плати за землю ПП «Атлантида-Сєдово» за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року від 25.04.2013 року № 359/15-36427252 було прийняте податкове повідомлення-рішення від 08.05.2013 року № 0000911500 щодо збільшення ПП «Атлантида-Сєдово» грошового зобов'язання з орендної плати за землю на 246 870,90 грн. (у тому числі: за основним платежем 197 496,72 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 49 374,18 грн.). Відповідач оскаржував у судовому порядку зазначене податкове повідомлення-рішення. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.10.2013 року у справі № 805/12678/13-а задоволено позовні вимоги ПП «Атлантида-Сєдово» до Новоазовської ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2013 року № 0000911500. Разом з тим, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року у справі № 805/12678/13-а задоволено апеляційну скаргу Новоазовської ОДПІ: постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.10.2013 року - скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено ПП «Атлантида-Сєдово» у задоволені позову. Як слідує з картки особового рахунку відповідача по платежу «Орендна плата за землю з юридичних осіб» та довідки про суми податкового боргу, станом на 27.03.2014 року ПП «Атлантида-Сєдово» не сплатив грошове зобов'язання в сумі 246 870,90 грн. Таким чином, податковий борг відповідача перед бюджетом склав у розмірі 304 008,09 грн., з яких: податкове зобов'язання по податковій декларації з орендної плати за землю - 57 137,19 грн.; грошове зобов'язання по податковому повідомленню-рішенню від 08.05.2013 року № 0000911500 (у тому числі: основний платіж - 197 496,72 грн., штрафні (фінансові) санкції - 49 374,18 грн. Відповідно до п.14.1.153 ст.14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Податковий борг, згідно із п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. За п. 36.1 та п. 36.2 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Приписами статті 37 Податкового кодексу України встановлено, що податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку. Підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України - у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Отже, з метою погашення заборгованості відповідачем приймалися заходи щодо погашення боржником заборгованості з плати за землю відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України шляхом надіслання на адресу відповідача податкової вимоги від 07.10.2013 року № 44-15 (а.с. 14). В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем наведеної податкової вимоги. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Приписами статті 16 Податкового кодексу України (ПКУ) визначені зобов'язання платників податків, один з яких зобов'язує, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПКУ платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. Пунктом 287.3 статті 287 ПКУ, яким встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Граничні терміни сплати податку за землю, які відповідач самостійно визначив у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) сплинули. Станом на день розгляду даної адміністративної справи податковий борг з орендної плати за землю відповідачем не сплачений, що підтверджується матеріалами справи. Плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю (п. 290.1 ст. 290 ПКУ). Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 110.1 ст. 110 ПКУ), зокрема: фінансову відповідальність (пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111 ПКУ). Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з Податковим кодексом України та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст. 111 ПКУ). Відповідно до п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Вимогами Податкового кодексу України передбачено, що за результатами встановлених в ході проведення перевірки порушень податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення. Згідно з пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності. Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. За статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідно до п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. Приписами Податкового кодексу України встановлені обов'язки платників податків, такі як, виконання законних вимог контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів. З огляду на наведене, оскільки грошове зобов'язання з орендної плати за землю відповідачем не сплачене в установлені чинним законодавством строки, таке зобов'язання є податковим боргом. Згідно зі п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Згідно зі статтею 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, що спростували б доводи позивача, відповідач суду не надав, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Беручи до уваги те, що сума податкового боргу відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, наявність вказаної заборгованості підтверджена матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted