Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

09 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС при ВДАІ УМВС України у Вінницькій області Мазура Олега Івановича про визнання постанови серія АА 2 № 794943 від 30 грудня 2013 року про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, вказавши, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 260 грн. Постанову вважає незаконною, оскільки 30.12.2013 року близько 15 год. 30 хв. [PERSON] виїзджав із автозаправної станції «ОККО» із ввімкненим на автомобілі світловим покажчиком правого повороту здійснив поворот праворуч при цьому виконавши вимогу знаків 2.1 та вимогу знаку 4.2 проїхавши близько 100 м, наблизився до переривчастої лінії 1.6 на якій він здійснив розворот. Після чого проїхавши АЗС «ОККО» був зупинений працівниками ДПС і на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ 2 № 653414, де зазначив, що [PERSON] не виконав вимог п 8.4, 8.5 Правил дорожнього руху України. Під час складання протоколу [PERSON] пояснював, що інспектор помиляється, адже він знаходився на достатньо великій відстані від АЗС «ОККО», близько 1 км і не міг об'єктивно оцінити рух транспортного засобу, тому з протоколом не згоден. Від позивача [PERSON], надійшло клопотання, в якому він просив суд провести розгляд адміністративної справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Відповідач Мазур О.І. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Виходячи з матеріалів справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.12.2013 року інспектором ДПС при ВДАІ УМВС України у Вінницькій області Мазуром Олегом Івановичем було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], в якому вказано, що останній 30.12.2013 року о 15 год. 30 хв. в м. Гайсин по вул. 1-го Травня, керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н 25272ВІ, не виконав вимогу п. 4.2 Правил дорожнього руху України та перетнув суцільну лінію розмітки, яка розділяє транспортні потоки. Після чого винесено постанову серії АА 2 № 794943 від 30 грудня 2013 року, якою на позивача [PERSON] накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 3 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, діїї чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. На підставі викладеного, враховуючи що суб'єкт владних повноважень не надав суду доказів правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та накладенні адміністративного стягнення відповідачем було порушено вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України за №77 від 26 лютого 2009 року, оскільки інспектор ДПС ВДАІ, склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], не встановив свідків правопорушення (осіб, які перебували біля транспортного засобу позивача), не спростував його пояснення, якими [PERSON] заперечує порушення ним Правил дорожнього руху України, чим допустив порушення прав позивача та незаконне притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити, оскільки не встановлено подію і склад правопорушення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted