Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 21.12.2013 року серії ПС1№250698 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.12.2013 року приблизно о « 08-54» год. він керував автомобілем «Daewoo-Lanos», державний номерний знак [NUMBER], рухався на 472 км автодороги Знаменівка-Луганськ-Ізваріне у населеному пункті - с. Червоний партизан, дотримуючись Правил дорожнього руху України. Його було зупинено співробітником ДАІ прапорщиком міліції який зазначив на наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху - перевищення транспортним засобом позивача швидкісного режиму, що було зафіксовано приладом «Візир», швидкість руху автомобіля позивача, відповідно до пояснень інспектора ДАІ складала 83 км/год. Зазначеною посадовою особою було складено протокол про адміністративне порушення відносно позивача та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 255 грн. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесено з порушенням норм діючого законодавства України. При розгляді справи співробітниками ДАІ не було вияснено та доказано обставини, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, не було прийнято до уваги заперечень [PERSON] Зауважив, що відповідно до оскаржуваної постанови швидкість руху транспортного засобу, яким він керував, вимірювалась приладом «Візир», але при цьому швидкість зазначена на вимірювальному приладі «Візир» не належить його автомобілю, оскільки в кадрі вимірювального приладу в момент фіксування перевищення швидкості знаходяться біля трьох-чотирьох автомобілів, а для досягнення точного результату вимірювального приладу «Візир» необхідно, щоб у кадрі знаходився лише один автомобіль. З огляду на наведене вважає, що у даному конкретному випадку показання вимірювального приладу «Візир» не може бути доказом скоєння ним адміністративного правопорушення. Крім того зазначив, що кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного засобу для використання в Україні, не дивлячись на це співробітником ДАІ не було надано позивачу таких документів. З огляду на наведене вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 21.12.2013 року незаконною та такою, що не відображає дійсних обставин справи, складеною за відсутністю доказів та з грубим порушенням діючого законодавства. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених у позові підстав, наполягав на задоволені позовних вимог та скасуванні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП від 23.12.2013 року за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Від представника відповідача - Шейко М.В., який діє на підставі доручення, до адреси суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та письмові заперечення по суті справи. В наведених запереченнях представник відповідача зауважує, що 21.12.2013 року з « 08-00» год. до « 16-00» год. прапорщик міліції Шейко М.В. спільно з сержантом міліції Майоровим Е.Ю. здійснював нагляд за дорожнім рухом на маршруті патрулювання № 2 автодороги Знаменівка-Луганськ-Ізваріне в населеному пункті - с. Червоний партизан, на патрульному автомобілі з використанням відеозаписувального вимірювача «Візир» № 0812476, який було закріплено на приладові панелі патрульного автомобіля. Згідно із свідоцтвом про визначення затвердженого типу вимірювальної техніки, виданого 11.10.2006 року Державним комітетом України з питань регулювання і споживчої політики, прилад «Візир» зареєстрований в Державному реєстрі вимірювальної техніки та визнано типом вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний «Візир» і дозволено для використання в Україні. 21.12.2013 року о « 08-45» год. приладом «Візир» було зафіксовано порушення швидкісного режиму водієм автомобіля «Daewoo-Lanos», державний номерний знак [NUMBER], в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 83 км/год при дозволеній 60 км/год. Враховуючи викладене у відношенні водія вказаного транспортного засобу - [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП. При цьому інспектором ДАІ було враховано всі обставини скоєного [PERSON] адміністративного правопорушення, заперечення [PERSON] тощо. Зауважує, що на наявність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення вказують об'єктивні докази скоєння ним правопорушення - фото фіксація скоєного [PERSON] правопорушення тощо. Вислухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. При цьому суд виходить з наступного. При розгляді судом справ про скасування постанови у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не уповноважений вирішувати питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а лише перевіряє законність рішень суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Згідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009р. №111 функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері забезпечення дорожнього руху, покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ. Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення Серії АВ2 № 228142 від 21.12.2013 року [PERSON] 21.12.2013 року о « 08-54» год. керував автомобілем «Daewoo-Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухався на 472 км автодороги Знаменівка0Луганськ-Ізваріне у населеному пункті - С. Червоний Партизан зі швидкістю 83 кмгод, чим перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 20 км, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення Серії ПС1 № 250698 від 21.12.2013 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП України за зазначене у протоколі правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у сумі 255 гривень за порушення п. 12.4 ПДР України при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно із п. 12.4 Правил Дорожнього Руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більш ніж 60 кмгод. Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину. Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-яки фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини , що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкту владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Відповідно до п. 7.6. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009р. №111 працівники ДАІ мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР України. Це встановлено і п. 12 ст. 11 Закону України «Про міліцію», відповідно до якого міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право проводити кіно-, фото- і звукофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень. Державна автомобільна інспекція є одним з структурних підрозділів органів міліції, відповідно до ст. 7 зазначеного Закону, отже використання працівниками ДАІ приладу «Візир» для вимірювання швидкості автомобіля під керуванням [PERSON] та фіксації скоєного [PERSON] правопорушення є правомірною та такою, що не суперечить діючому законодавству України. Як було зазначено вище на підтвердження скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення представником відповідача надано фото-знимки із фіксацією адміністративного правопорушення [PERSON], які долучено до матеріалів даної справи. Із наданих представником відповідача фото-знимків вбачається що 21.12.2013 року о « 08-54» год. автомобіль «Daewoo-Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] у населеному пункті - с. Червоний партизан, рухається зі швидкістю 83 км/год. При цьому суд не бере до уваги посилань позивача на той факт, що на вимірювальному засобі «Візир» зазначено швидкість не його автомобілю, оскільки з наданих фото-знимків вбачається, що в момент фіксування руху автомобілю позивача інших транспортних засобів поряд не знаходиться. Крім того не викликає й сумнівів суду той факт, що на вимірювальному приладі «Візир» зафіксовано саме швидкість автомобіля позивача, з огляду на наведене посилання [PERSON] на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необгрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження при розгляді даної справи. За таких обставин, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС1 № 250698 від 21.12.2013 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за скоєння адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є обґрунтованою та законною, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 247, 251, 280 КУпАП,

Результат розгляду: denied