Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1870,00 грн. Ухвала про відкриття скороченого провадження від 04.02.2014 року направлена відповідачу 05.02.2014 року за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, яка відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця є зареєстрованим місцезнаходженням відповідача. Проте, на адресу суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення "за зазначеною адресою не проживає". Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України, відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку скороченого провадження у встановлений ст. 183-2 КАС України строк. Розглянувши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідач - [PERSON], з 29.05.2008 року зареєстрований виконавчим комітетом Дубенської міської ради Рівненської області як фізична особа-підприємець та з 30.05.2008 року перебуває на обліку як платник податків у Дубенській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (а.с. 5-6). З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати штрафу за неподання або несвоєчасне подання платником податків податкової декларації з податку на додану вартість у сумі 1870,00 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми "Р" №0051791740 від 02.08.2012 року (а.с. 7-9). Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Згідно з пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію. Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягне за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що в разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав податкове повідомлення-рішення №0051791740 від 02.08.2012 року - 07.08.2012 року (а.с. 10). Враховуючи відсутність доказів адміністративного чи судового оскарження платником податків даного податкового повідомлення-рішення, грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1870,00 грн. є узгодженим. Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Позивачем було надіслано відповідачеві податкову вимогу форми "Ф" №574 від 27.08.2012 року на суму податкового боргу 1870, 00 грн., яка отримана останнім 27.08.2012 року, про що свідчить підпис на корінці вимоги (а.с. 11). На момент подання адміністративного позову вимога відповідачем не погашена та у встановленому порядку не оскаржувалась. Статтею 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків. Згідно з п. 1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. З урахуванням досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що податковий борг з податку на додану вартість у сумі 1870,00 грн. у порядку та строки, визначені законом, позивачем до бюджету не сплачений. Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані належними та допустимими доказами, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим підлягають до задоволення. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted