Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

20 лютого 2014 року [PERSON], звернулась до суду з адміністративним позовом до начальника відділення ДАІ Теплицького РВ УМВС України у Вінницькій області майора міліції Сидорюка А.А. про визнання постанови АБ2 № 076549 від 03.02.2014 року про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування, вказавши, що вказаною постановою її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та зазначено що 31.01.2014 року на об'їздній дорозі в смт. Теплик порушила правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодороги, а саме не ліквідувала зимову слизкість проїжджої частини у термін відповідно до вимог ДСТУ 3587-97, і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Постанову вважає незаконною, а в своїх діях не вбачає складу адміністративного правопорушення, оскільки об'їздну автодорогу не обслуговує КП «Теплик-Комунсервіс», також немає належних доказів, які можуть вказувати на вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відносно неї складено протокол адміністративне правопорушення та винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення незаконно та обґрунтовано, без вивчення доказів по справі. Також її зауваження до уваги взяті не були. Вказує на те, що постанова по справі при ній не виносилась, і копію її вона отримала поштою 14.02.2014 року Відповідач Сидарюк А.А. позовні вимоги не визнав, пояснивши, що його позиція по даній справі викладена у поданому письмовому запереченні Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши їх, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.02.2013 року [PERSON] через поштове відділення отримала копію постанови АБ2 № 076549 від 03.02.2014 року, яка винесена начальником відділення ДАІ Теплицького РВ УМВС України у Вінницькій області майором міліції Сидорюком А.А. в якій вказано: будучи посадовою особою [PERSON], 31.01.2014 року, на об'їздній дорозі в смт. Теплик, Теплицького району, порушила правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодороги, а саме не ліквідовано зимову слизкість проїжджої частини дороги у термін відповідно вимог ДСТУ 3587-97. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. за порушення ч. 1 ст. 140 КУпАП. Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу. Враховуючи, що позивач отримав копію постанови 14.02.2014 року, суд вважає, що пропуск строку подачі скарги на постанову стався з поважних причин і підлягає поновленню. Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною 3 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, діїї чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, пртоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. На підставі викладеного, враховуючи що суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх та обґрунтованих доказів(пояснення свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху) правомірності свого рішення, а також для спростування позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та накладенні адміністративного стягнення відповідачем було порушено вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України за № 77 від 26 лютого 2009 року, оскільки інспектор ДПС ВДАІ, склавши протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], не спростував її пояснення, якими вона заперечує порушення нею вимог ДСТУ 3587-97 щодо ліквідації зимової слизкості проїжджої частини дороги, чим допустив порушення прав позивача та незаконне притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За таких обставин оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити, оскільки не встановлено подію і склад правопорушення. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted